# Официален вестник C 382/20 с

| | ISSN 1977-0855 |
| --- | --- |
| Официален вестник
  на Европейския съюз | C 382 |
| | |
| Издание на български език | Информация и известия | Година 6420 септември 2021 г. |

ISSN 1977-0855

Официален вестник

на Европейския съюз

C 382

Издание на български език

Информация и известия

Година 6420 септември 2021 г.

---

| Съдържание | Страница |
| --- | --- |
| | IV   Информация |
| | ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ |
| | Съд на Европейския съюз |
| 2021/C 382/01 | Последни публикации на Съда на Европейския съюз в Официален вестник на Европейския съюз | 1 |

Съдържание

Страница

IV   Информация

ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Съд на Европейския съюз

2021/C 382/01

Последни публикации на Съда на Европейския съюз в Официален вестник на Европейския съюз

Официален вестник на Европейския съюз

1

---

| | V   Становища |
| --- | --- |
| | СЪДЕБНИ ПРОЦЕДУРИ |
| | Съд |
| 2021/C 382/02 | Дело C-791/19: Решение на Съда (голям състав) от 15 юли 2021 г. — Европейска комисия/Република Полша (Неизпълнение на задължения от държава членка — Дисциплинарен режим, приложим към съдиите — Правова държава — Независимост на съдиите — Ефективна правна защита в областите, обхванати от правото на Съюза — Член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС — Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Дисциплинарни нарушения, свързани със съдържанието на съдебни актове — Независими и създадени със закон дисциплинарни съдилища — Спазване на разумен срок и на правото на защита в дисциплинарните производства — Член 267 ДФЕС — Ограничаване на правото и на задължението на националните юрисдикции да отправят преюдициални запитвания до Съда) | 2 |
| 2021/C 382/03 | Дело C-911/19: Решение на Съда (голям състав) от 15 юли 2021 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Fédération bancaire française (FBF)/Autorité de contrôle prudentiel et de résolution (ACPR) (Преюдициално запитване — Членове 263 ДФЕС и 267 ДФЕС — Правно незадължителен акт на Съюза — Съдебен контрол — Насоки, приети от Европейския банков орган (ЕБО) — Контрол на продукти и правила за управление на банкови продукти на дребно — Валидност — Компетентност на ЕБО) | 3 |
| 2021/C 382/04 | Дело C-262/21 PPU: Решение на Съда (първи състав) от 2 август 2021 г. (преюдициално запитване от Korkein oikeus — Финландия) — A/B (Преюдициално запитване — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по брачни дела и по дела, свързани с родителска отговорност — Регламент (ЕО) No 2201/2003 — Приложно поле — Член 2, точка 11 — Понятие за неправомерно отвеждане или задържане на дете — Хагска конвенция от 25 октомври 1980 г. — Искане за връщане на малко дете, чиито родители упражняват съвместно родителските права — Граждани на трети страни — Прехвърляне на детето и на майка му в държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила съгласно Регламент (ЕС) No 604/2013 (Дъблин III) | 4 |
| 2021/C 382/05 | Дело C-81/20: Определение на Съда (седми състав) от 22 юни 2021 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Bucureşti — Румъния) — SC Mitliv Exim SRL/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili (Преюдициално запитване — Член 53, параграф 2 и член 99 от Процедурния правилник на Съда — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Основни права — Принцип ne bis in idem — Кумулиране на наказателноправни и административноправни санкции — Неприложимост — Акцесорни данъчни задължения — Лихви върху сума, платена от данъчнозадължено лице в рамките на наказателно производство) | 5 |
| 2021/C 382/06 | Дело C-206/20: Определение на Съда (шести състав) от 22 юни 2021 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединеното кралство) — Изпълнение на европейска заповед за арест, издадена срещу VA (Преюдициално запитване — Член 99 от процедурния правилник на Съда — Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Европейска заповед за арест — Рамково решение 2002/584/ПВР — Член 8, параграф 1, буква в) — Европейска заповед за арест, издадена от прокуратурата на държава членка с цел наказателно преследване въз основа на наложена от същия орган мярка, включваща лишаване от свобода — Липса на съдебен контрол преди предаването на издирваното лице — Последици — Ефективна съдебна защита — Харта на основните права на Европейския съюз — Член 47) | 5 |
| 2021/C 382/07 | Дело C-636/20: Определение на Съда (шести състав) от 1 юли 2021 г. (преюдициално запитване от Pécsi Törvényszék — Унгария) — Tolnatext Bt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Преюдициално запитване — Митнически кодекс на Съюза — Член 22, параграф 6 — Член 29 — Право на изслушване — Служебно започнати процедури — Член 53, параграф 2 и член 94 от Процедурния правилник на Съда — Липса на точни сведения за причините, поради които е необходимо да се отговори на преюдициалния въпрос, за да се разреши спорът в главното производство — Явна недопустимост на преюдициалното запитване) | 6 |
| 2021/C 382/08 | Дело C-95/21: Преюдициално запитване от Landgericht Köln (Германия), постъпило на 16 февруари 2021 г. — Deutsche Lufthansa AG/AirHelp Germany GmbH | 6 |
| 2021/C 382/09 | Дело C-142/21: Преюдициално запитване от Landgericht Köln (Германия), постъпило на 5 март 2021 г. — Deutsche Lufthansa AG/AirHelp Germany GmbH | 7 |
| 2021/C 382/10 | Дело C-173/21: Преюдициално запитване от Landgericht Köln (Германия), постъпило на 22 март 2021 г. — Deutsche Lufthansa AG/GE | 7 |
| 2021/C 382/11 | Дело C-302/21: Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia no 4 de Castellón de la Plana (Испания), постъпило на 12 май 2021 г. — Casilda/Banco Cetelem SA | 7 |
| 2021/C 382/12 | Дело C-312/21: Преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia (Испания), постъпило на 19 май 2021 г. — Tráficos Manuel Ferrer S.L. и др./Daimler AG | 9 |
| 2021/C 382/13 | Дело C-326/21 P: Жалба, подадена на 25 май 2021 г. от PNB Banka AS срещу определението, постановено от Общия съд (десети състав) на 12 март 2021 г. по дело T-50/20, PNB Banka/ЕЦБ | 9 |
| 2021/C 382/14 | Дело C-333/21: Преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil no 17 de Madrid (Испания), постъпило на 27 май 2021 г. — European Superleague Company, S.L./Unión de Federaciones Europeas de Fútbol (UEFA) и Fédération internationale de football association (FIFA) | 10 |
| 2021/C 382/15 | Дело C-335/21: Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia no 10 bis de Sevilla (Испания), постъпило на 27 май 2021 г. — Vicente/Delia | 12 |
| 2021/C 382/16 | Дело C-346/21: Преюдициално запитване от Tribunal da Relação do Porto (Португалия), постъпило на 4 юни 2021 г. — ING Luxembourg SA/VX | 13 |
| 2021/C 382/17 | Дело C-368/21: Преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg (Германия), постъпило на 14 юни 2021 г. — R.T./Hauptzollamt Hamburg | 13 |
| 2021/C 382/18 | Дело C-372/21: Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 17 юни 2021 г. — Freikirche der Siebenten—Tags—Adventisten in Deutschland KdöR | 14 |
| 2021/C 382/19 | Дело C-386/21: Преюдициално запитване от Cour d'appel de Mons (Белгия), постъпило на 24 юни 2021 г. — Ryanair DAC/Happy Flights Srl, по-рано Happy Flights Sprl | 14 |
| 2021/C 382/20 | Дело C-388/21: Преюдициално запитване от Landgericht Erfurt (Германия), постъпило на 23 юни 2021 г. — A/B | 15 |
| 2021/C 382/21 | Дело C-396/21: Преюдициално запитване от Landgericht München I (Германия), постъпило на 29 юни 2021 г. — KT, NS/FTI Touristik GmbH | 16 |
| 2021/C 382/22 | Дело C-398/21: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 28 юни 2021 г. — Conseil national des barreaux, Conférence des bâtonniers, Ordre des avocats du barreau de Paris/Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance | 16 |
| 2021/C 382/23 | Дело C-413/21 P: Жалба, подадена на 6 юли 2021 г. от Съвета на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 21 април 2021 г. по дело T-322/19, El-Qaddafi/Съвет | 17 |
| 2021/C 382/24 | Дело C-441/21 P: Жалба, подадена на 16 юли 2021 г. от Ryanair DAC срещу решението, постановено от Общия съд (десети разширен състав) на 19 май 2021 г. по дело T-628/20, Ryanair/Комисия (Испания; Covid 19) | 18 |
| 2021/C 382/25 | Дело C-442/21 P: Жалба, подадена на 15 юли 2021 г. от ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S, Danske Fragtmænd A/S срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 5 май 2021 г. по дело T-561/18, ITD и Danske Fragtmænd/Комисия | 19 |
| 2021/C 382/26 | Дело C-444/21: Иск, предявен на 16 юли 2021 г. — Европейска комисия/Ирландия | 19 |
| 2021/C 382/27 | Дело C-454/21 P: Жалба, подадена на 22 юли 2021 г. от Engie Global LNG Holding Sàrl, Engie Invest International SA, Engie SA срещу решението, постановено от Общия съд (втори разширен състав) на 12 май 2021 г. по съединени дела T-516/18 и T-525/18, Велико херцогство Люксембург и др./Комисия | 21 |
| 2021/C 382/28 | Дело C-478/21 P: Жалба, подадена на 2 август 2021 г. от China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products, Cangzhou Qinghong Foundry Co. Ltd, Botou City Qinghong Foundry Co. Ltd, Lingshou County Boyuan Foundry Co. Ltd, Handan Qunshan Foundry Co. Ltd, Heping Cast Co. Ltd Yi County, Hong Guang Handan Cast Foundry Co. Ltd, Shanxi Yuansheng Casting and Forging Industrial Co. Ltd, Botou City Wangwu Town Tianlong Casting Factory, Tangxian Hongyue Machinery Accessory Foundry Co. Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти разширен състав) на 19 май 2021 г. по дело T-254/18, China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products и др./Комисия | 22 |
| 2021/C 382/29 | Дело C-345/20: Определение на председателя на Съда от 25 юни 2021 г. — Европейска комисия/Република Португалия | 23 |
| 2021/C 382/30 | Дело C-629/20: Определение на председателя на Съда от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — Deutsche Lufthansa AG/LE | 23 |
| 2021/C 382/31 | Дело C-9/21: Определение на председателя на Съда от 21 юни 2021 г. (Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — AX/Deutsche Lufthansa AG | 23 |
| 2021/C 382/32 | Дело C-37/21: Определение на председателя на Съда от 29 юни 2021 г. (Преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Hamburg — Германия) — flightright GmbH/Ryanair | 23 |
| 2021/C 382/33 | Дело C-106/21: Определение на председателя на Съда от 18 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — Deutsche Lufthansa AG/BC | 24 |
| 2021/C 382/34 | Дело C-182/21: Определение на председателя на Съда от 24 юни 2021 г. (Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Düsseldorf — Германия) — Nokia Technologies Oy Daimler AG, при участието на: Continental Automotive GmbH и др. | 24 |
| | Общ съд |
| 2021/C 382/35 | Дело T-866/19: Определение на Общия съд от 12 юли 2021 г. — Ryanair и Laudamotion/Комисия (Жалба за отмяна — Въздушен транспорт — Регламент (ЕО) No 1008/2008 — правила за разпределение на въздушното движение между летищата Схипхол и Лелистад — Приоритет в предоставянето на слотове на летище Лелистад — Подзаконов акт, съдържащ мерки за изпълнение — Липса на лично засягане — Недопустимост) | 25 |
| 2021/C 382/36 | Дело T-79/20: Определение на Общия съд от 14 юли 2021 г. — AI/ECDC (Жалба за отмяна и искане за обезщетение — Публична служба — Персонал на ECDC — Психически тормоз — Член 12а от Правилника — Накърняване на доброто име — Искане за съдействие — Член 24 от Правилника — Отхвърляне на искането — Право на изслушване — Липса на достатъчно prima facie доказателства — Задължение за полагане на грижа — Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно лишена от всякакво правно основание) | 25 |
| 2021/C 382/37 | Дело T-455/20: Определение на Общия съд от 15 юли 2021 г. — Roxtec/EUIPO — Wallmax (Изображение на оранжев квадрат, съдържащ седем черни концентрични кръга) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща оранжев квадрат, в който се съдържат седем черни концентрични кръга — Абсолютно основание за отказ — Знак, който се състои изключително от формата на стоката, необходима за постигането на технически резултат — Член 7, параграф 1, буква д), подточка ii) от Регламент (ЕО) No 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква д), подточка ii) от Регламент (ЕС) 2017/1001) | 26 |
| 2021/C 382/38 | Дело T-230/21 R: Определение на председателя на Общия съд от 12 юли 2021 г. — Jalkh/Парламент (Обезпечително производство — Институционално право — Член на Европейския парламент — Привилегии и имунитети — Снемане на парламентарния имунитет — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност) | 27 |
| 2021/C 382/39 | Дело T-449/21: Жалба, подадена на 30 юли 2021 г. — Natixis/Комисия | 27 |
| 2021/C 382/40 | Дело T-458/21: Жалба, подадена на 2 август 2021 г. — Quantic Dream/EUIPO — Quentia (Q) | 28 |
| 2021/C 382/41 | Дело T-459/21: Жалба, подадена на 3 август 2021 г. — Calrose Rice/EUIPO — Ricegrowers (Sunwhite) | 29 |
| 2021/C 382/42 | Дело T-465/21: Жалба, подадена на 4 август 2021 г. — Ionfarma/EUIPO — LG Electronics (AION) | 30 |
| 2021/C 382/43 | Дело T-466/21: Жалба, подадена на 4 август 2021 г. — Baumberger/EUIPO — Nube (Lío) | 31 |
| 2021/C 382/44 | Дело T-467/21: Жалба, подадена на 4 август 2021 г. — DBM Videovertrieb/EUIPO — Nube (Lío) | 31 |
| 2021/C 382/45 | Дело T-472/21: Жалба, подадена на 4 август 2021 г. — RTE/ACER | 32 |
| 2021/C 382/46 | Дело T-474/21: Жалба, подадена на 4 август 2021 г. — Schenk Italia/EUIPO — Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella (AMICONE) | 33 |
| 2021/C 382/47 | Дело T-477/21: Жалба, подадена на 9 август 2021 г. — Glaxo Group/EUIPO — Cipla Europe (Форма на инхалатор) | 34 |
| 2021/C 382/48 | Дело T-478/21: Жалба, подадена на 9 август 2021 г. — Les Éditions P. Amaury/EUIPO — Golden Balls (BALLON D’OR) | 35 |
| 2021/C 382/49 | Дело T-482/21: Жалба, подадена на 9 август 2021 г. — TenneT TSO и TenneT TSO/ACER | 35 |
| 2021/C 382/50 | Дело T-49/21: Определение на Общия съд от 13 юли 2021 г. — PZ/Комисия | 37 |

V   Становища

СЪДЕБНИ ПРОЦЕДУРИ

Съд

2021/C 382/02

Дело C-791/19: Решение на Съда (голям състав) от 15 юли 2021 г. — Европейска комисия/Република Полша (Неизпълнение на задължения от държава членка — Дисциплинарен режим, приложим към съдиите — Правова държава — Независимост на съдиите — Ефективна правна защита в областите, обхванати от правото на Съюза — Член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС — Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Дисциплинарни нарушения, свързани със съдържанието на съдебни актове — Независими и създадени със закон дисциплинарни съдилища — Спазване на разумен срок и на правото на защита в дисциплинарните производства — Член 267 ДФЕС — Ограничаване на правото и на задължението на националните юрисдикции да отправят преюдициални запитвания до Съда)

2

2021/C 382/03

Дело C-911/19: Решение на Съда (голям състав) от 15 юли 2021 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Fédération bancaire française (FBF)/Autorité de contrôle prudentiel et de résolution (ACPR) (Преюдициално запитване — Членове 263 ДФЕС и 267 ДФЕС — Правно незадължителен акт на Съюза — Съдебен контрол — Насоки, приети от Европейския банков орган (ЕБО) — Контрол на продукти и правила за управление на банкови продукти на дребно — Валидност — Компетентност на ЕБО)

3

2021/C 382/04

Дело C-262/21 PPU: Решение на Съда (първи състав) от 2 август 2021 г. (преюдициално запитване от Korkein oikeus — Финландия) — A/B (Преюдициално запитване — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по брачни дела и по дела, свързани с родителска отговорност — Регламент (ЕО) No 2201/2003 — Приложно поле — Член 2, точка 11 — Понятие за неправомерно отвеждане или задържане на дете — Хагска конвенция от 25 октомври 1980 г. — Искане за връщане на малко дете, чиито родители упражняват съвместно родителските права — Граждани на трети страни — Прехвърляне на детето и на майка му в държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила съгласно Регламент (ЕС) No 604/2013 (Дъблин III)

4

2021/C 382/05

Дело C-81/20: Определение на Съда (седми състав) от 22 юни 2021 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Bucureşti — Румъния) — SC Mitliv Exim SRL/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili (Преюдициално запитване — Член 53, параграф 2 и член 99 от Процедурния правилник на Съда — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Основни права — Принцип ne bis in idem — Кумулиране на наказателноправни и административноправни санкции — Неприложимост — Акцесорни данъчни задължения — Лихви върху сума, платена от данъчнозадължено лице в рамките на наказателно производство)

5

2021/C 382/06

Дело C-206/20: Определение на Съда (шести състав) от 22 юни 2021 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединеното кралство) — Изпълнение на европейска заповед за арест, издадена срещу VA (Преюдициално запитване — Член 99 от процедурния правилник на Съда — Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси — Европейска заповед за арест — Рамково решение 2002/584/ПВР — Член 8, параграф 1, буква в) — Европейска заповед за арест, издадена от прокуратурата на държава членка с цел наказателно преследване въз основа на наложена от същия орган мярка, включваща лишаване от свобода — Липса на съдебен контрол преди предаването на издирваното лице — Последици — Ефективна съдебна защита — Харта на основните права на Европейския съюз — Член 47)

5

2021/C 382/07

Дело C-636/20: Определение на Съда (шести състав) от 1 юли 2021 г. (преюдициално запитване от Pécsi Törvényszék — Унгария) — Tolnatext Bt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Преюдициално запитване — Митнически кодекс на Съюза — Член 22, параграф 6 — Член 29 — Право на изслушване — Служебно започнати процедури — Член 53, параграф 2 и член 94 от Процедурния правилник на Съда — Липса на точни сведения за причините, поради които е необходимо да се отговори на преюдициалния въпрос, за да се разреши спорът в главното производство — Явна недопустимост на преюдициалното запитване)

6

2021/C 382/08

Дело C-95/21: Преюдициално запитване от Landgericht Köln (Германия), постъпило на 16 февруари 2021 г. — Deutsche Lufthansa AG/AirHelp Germany GmbH

6

2021/C 382/09

Дело C-142/21: Преюдициално запитване от Landgericht Köln (Германия), постъпило на 5 март 2021 г. — Deutsche Lufthansa AG/AirHelp Germany GmbH

7

2021/C 382/10

Дело C-173/21: Преюдициално запитване от Landgericht Köln (Германия), постъпило на 22 март 2021 г. — Deutsche Lufthansa AG/GE

7

2021/C 382/11

Дело C-302/21: Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia no 4 de Castellón de la Plana (Испания), постъпило на 12 май 2021 г. — Casilda/Banco Cetelem SA

o

7

2021/C 382/12

Дело C-312/21: Преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia (Испания), постъпило на 19 май 2021 г. — Tráficos Manuel Ferrer S.L. и др./Daimler AG

o

9

2021/C 382/13

Дело C-326/21 P: Жалба, подадена на 25 май 2021 г. от PNB Banka AS срещу определението, постановено от Общия съд (десети състав) на 12 март 2021 г. по дело T-50/20, PNB Banka/ЕЦБ

9

2021/C 382/14

Дело C-333/21: Преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil no 17 de Madrid (Испания), постъпило на 27 май 2021 г. — European Superleague Company, S.L./Unión de Federaciones Europeas de Fútbol (UEFA) и Fédération internationale de football association (FIFA)

o

10

2021/C 382/15

Дело C-335/21: Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia no 10 bis de Sevilla (Испания), постъпило на 27 май 2021 г. — Vicente/Delia

o

12

2021/C 382/16

Дело C-346/21: Преюдициално запитване от Tribunal da Relação do Porto (Португалия), постъпило на 4 юни 2021 г. — ING Luxembourg SA/VX

13

2021/C 382/17

Дело C-368/21: Преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg (Германия), постъпило на 14 юни 2021 г. — R.T./Hauptzollamt Hamburg

13

2021/C 382/18

Дело C-372/21: Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 17 юни 2021 г. — Freikirche der Siebenten—Tags—Adventisten in Deutschland KdöR

14

2021/C 382/19

Дело C-386/21: Преюдициално запитване от Cour d'appel de Mons (Белгия), постъпило на 24 юни 2021 г. — Ryanair DAC/Happy Flights Srl, по-рано Happy Flights Sprl

14

2021/C 382/20

Дело C-388/21: Преюдициално запитване от Landgericht Erfurt (Германия), постъпило на 23 юни 2021 г. — A/B

15

2021/C 382/21

Дело C-396/21: Преюдициално запитване от Landgericht München I (Германия), постъпило на 29 юни 2021 г. — KT, NS/FTI Touristik GmbH

16

2021/C 382/22

Дело C-398/21: Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 28 юни 2021 г. — Conseil national des barreaux, Conférence des bâtonniers, Ordre des avocats du barreau de Paris/Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance

16

2021/C 382/23

Дело C-413/21 P: Жалба, подадена на 6 юли 2021 г. от Съвета на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 21 април 2021 г. по дело T-322/19, El-Qaddafi/Съвет

17

2021/C 382/24

Дело C-441/21 P: Жалба, подадена на 16 юли 2021 г. от Ryanair DAC срещу решението, постановено от Общия съд (десети разширен състав) на 19 май 2021 г. по дело T-628/20, Ryanair/Комисия (Испания; Covid 19)

18

2021/C 382/25

Дело C-442/21 P: Жалба, подадена на 15 юли 2021 г. от ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S, Danske Fragtmænd A/S срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 5 май 2021 г. по дело T-561/18, ITD и Danske Fragtmænd/Комисия

19

2021/C 382/26

Дело C-444/21: Иск, предявен на 16 юли 2021 г. — Европейска комисия/Ирландия

19

2021/C 382/27

Дело C-454/21 P: Жалба, подадена на 22 юли 2021 г. от Engie Global LNG Holding Sàrl, Engie Invest International SA, Engie SA срещу решението, постановено от Общия съд (втори разширен състав) на 12 май 2021 г. по съединени дела T-516/18 и T-525/18, Велико херцогство Люксембург и др./Комисия

21

2021/C 382/28

Дело C-478/21 P: Жалба, подадена на 2 август 2021 г. от China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products, Cangzhou Qinghong Foundry Co. Ltd, Botou City Qinghong Foundry Co. Ltd, Lingshou County Boyuan Foundry Co. Ltd, Handan Qunshan Foundry Co. Ltd, Heping Cast Co. Ltd Yi County, Hong Guang Handan Cast Foundry Co. Ltd, Shanxi Yuansheng Casting and Forging Industrial Co. Ltd, Botou City Wangwu Town Tianlong Casting Factory, Tangxian Hongyue Machinery Accessory Foundry Co. Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти разширен състав) на 19 май 2021 г. по дело T-254/18, China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products и др./Комисия

22

2021/C 382/29

Дело C-345/20: Определение на председателя на Съда от 25 юни 2021 г. — Европейска комисия/Република Португалия

23

2021/C 382/30

Дело C-629/20: Определение на председателя на Съда от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — Deutsche Lufthansa AG/LE

23

2021/C 382/31

Дело C-9/21: Определение на председателя на Съда от 21 юни 2021 г. (Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — AX/Deutsche Lufthansa AG

23

2021/C 382/32

Дело C-37/21: Определение на председателя на Съда от 29 юни 2021 г. (Преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Hamburg — Германия) — flightright GmbH/Ryanair

23

2021/C 382/33

Дело C-106/21: Определение на председателя на Съда от 18 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — Deutsche Lufthansa AG/BC

24

2021/C 382/34

Дело C-182/21: Определение на председателя на Съда от 24 юни 2021 г. (Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Düsseldorf — Германия) — Nokia Technologies Oy Daimler AG, при участието на: Continental Automotive GmbH и др.

24

Общ съд

2021/C 382/35

Дело T-866/19: Определение на Общия съд от 12 юли 2021 г. — Ryanair и Laudamotion/Комисия (Жалба за отмяна — Въздушен транспорт — Регламент (ЕО) No 1008/2008 — правила за разпределение на въздушното движение между летищата Схипхол и Лелистад — Приоритет в предоставянето на слотове на летище Лелистад — Подзаконов акт, съдържащ мерки за изпълнение — Липса на лично засягане — Недопустимост)

25

2021/C 382/36

Дело T-79/20: Определение на Общия съд от 14 юли 2021 г. — AI/ECDC (Жалба за отмяна и искане за обезщетение — Публична служба — Персонал на ECDC — Психически тормоз — Член 12а от Правилника — Накърняване на доброто име — Искане за съдействие — Член 24 от Правилника — Отхвърляне на искането — Право на изслушване — Липса на достатъчно prima facie доказателства — Задължение за полагане на грижа — Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно лишена от всякакво правно основание)

25

2021/C 382/37

Дело T-455/20: Определение на Общия съд от 15 юли 2021 г. — Roxtec/EUIPO — Wallmax (Изображение на оранжев квадрат, съдържащ седем черни концентрични кръга) (Марка на Европейския съюз — Производство за обявяване на недействителност — Фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща оранжев квадрат, в който се съдържат седем черни концентрични кръга — Абсолютно основание за отказ — Знак, който се състои изключително от формата на стоката, необходима за постигането на технически резултат — Член 7, параграф 1, буква д), подточка ii) от Регламент (ЕО) No 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква д), подточка ii) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

26

2021/C 382/38

Дело T-230/21 R: Определение на председателя на Общия съд от 12 юли 2021 г. — Jalkh/Парламент (Обезпечително производство — Институционално право — Член на Европейския парламент — Привилегии и имунитети — Снемане на парламентарния имунитет — Молба за спиране на изпълнението — Липса на неотложност)

27

2021/C 382/39

Дело T-449/21: Жалба, подадена на 30 юли 2021 г. — Natixis/Комисия

27

2021/C 382/40

Дело T-458/21: Жалба, подадена на 2 август 2021 г. — Quantic Dream/EUIPO — Quentia (Q)

28

2021/C 382/41

Дело T-459/21: Жалба, подадена на 3 август 2021 г. — Calrose Rice/EUIPO — Ricegrowers (Sunwhite)

29

2021/C 382/42

Дело T-465/21: Жалба, подадена на 4 август 2021 г. — Ionfarma/EUIPO — LG Electronics (AION)

30

2021/C 382/43

Дело T-466/21: Жалба, подадена на 4 август 2021 г. — Baumberger/EUIPO — Nube (Lío)

31

2021/C 382/44

Дело T-467/21: Жалба, подадена на 4 август 2021 г. — DBM Videovertrieb/EUIPO — Nube (Lío)

31

2021/C 382/45

Дело T-472/21: Жалба, подадена на 4 август 2021 г. — RTE/ACER

32

2021/C 382/46

Дело T-474/21: Жалба, подадена на 4 август 2021 г. — Schenk Italia/EUIPO — Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella (AMICONE)

33

2021/C 382/47

Дело T-477/21: Жалба, подадена на 9 август 2021 г. — Glaxo Group/EUIPO — Cipla Europe (Форма на инхалатор)

34

2021/C 382/48

Дело T-478/21: Жалба, подадена на 9 август 2021 г. — Les Éditions P. Amaury/EUIPO — Golden Balls (BALLON D’OR)

35

2021/C 382/49

Дело T-482/21: Жалба, подадена на 9 август 2021 г. — TenneT TSO и TenneT TSO/ACER

35

2021/C 382/50

Дело T-49/21: Определение на Общия съд от 13 юли 2021 г. — PZ/Комисия

37

---

| BG | |
| --- | --- |

BG

---

IV Информация

ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Съд на Европейския съюз

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/1 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/1

---

Последни публикации на Съда на Европейския съюз в Официален вестник на Европейския съюз

(2021/C 382/01)

Последна публикация

ОВ C 368, 13.9.2021 г.

Предишни публикации

ОВ C 357, 6.9.2021 г.

ОВ C 349, 30.8.2021 г.

ОВ C 338, 23.8.2021 г.

ОВ C 329, 16.8.2021 г.

ОВ C 320, 9.8.2021 г.

ОВ C 310, 2.8.2021 г.

Може да намерите тези текстове на адрес

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Становища

СЪДЕБНИ ПРОЦЕДУРИ

Съд

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/2 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/2

---

Решение на Съда (голям състав) от 15 юли 2021 г. — Европейска комисия/Република Полша

(Дело C-791/19) (1)

(Неизпълнение на задължения от държава членка - Дисциплинарен режим, приложим към съдиите - Правова държава - Независимост на съдиите - Ефективна правна защита в областите, обхванати от правото на Съюза - Член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС - Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз - Дисциплинарни нарушения, свързани със съдържанието на съдебни актове - Независими и създадени със закон дисциплинарни съдилища - Спазване на разумен срок и на правото на защита в дисциплинарните производства - Член 267 ДФЕС - Ограничаване на правото и на задължението на националните юрисдикции да отправят преюдициални запитвания до Съда)

(2021/C 382/02)

Език на производството: полски

Страни

Ищец: Европейска комисия (представители: първоначално K. Banks, S. L. Kalėda и H. Krämer, впоследствие K. Banks, S. L. Kalėda и P. J. O. Van Nuffel)

Ответник: Република Полша (представители: B. Majczyna, D. Kupczak, S. Żyrek, A. Dalkowska и A. Gołaszewska)

Встъпили страни в подкрепа на ищеца: Кралство Белгия (представители: C. Pochet, M. Jacobs и L. Van den Broeck), Кралство Дания (представители: първоначално M. Wolff, M. Jespersen и J. Nymann-Lindegren, впоследствие M. Wolff и J. Nymann-Lindegren), Кралство Нидерландия (представители: M. K. Bulterman и J. Langer), Република Финландия (представители: M. Pere и H. Leppo), Кралство Швеция (представители: C. Meyer-Seitz, H. Shev, A. Falk, J. Lundberg и H. Eklinder)

Диспозитив

| 1) | — | Като не е гарантирала независимост и безпристрастност на Izba Dyscyplinarna (дисциплинарна колегия) на Sąd Najwyższy (Върховен съд, Полша), която има правомощие да осъществява контрол върху решенията по дисциплинарни дела срещу съдии (член 3, точка 5, член 27 и член 73, параграф 1 от Ustawa o Sądzie Najwyższym (Закон за Върховния съд) от 8 декември 2017 г., в консолидираната му версия, публикувана в Dziennik Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej от 2019 г. (позиция 825), във връзка с член 9а от Ustawa o Krajowej Radzie Sądownictwa (Закон за Националния съдебен съвет) от 12 май 2011 г., изменен с Ustawa o zmianie ustawy o Krajowej Radzie Sądownictwa oraz niektórych innych ustaw (Закон за изменение на Закона за Националния съдебен съвет и на някои други закони) от 8 декември 2017 г.), |
| --- | --- | --- |

1)

—

Като не е гарантирала независимост и безпристрастност на Izba Dyscyplinarna (дисциплинарна колегия) на Sąd Najwyższy (Върховен съд, Полша), която има правомощие да осъществява контрол върху решенията по дисциплинарни дела срещу съдии (член 3, точка 5, член 27 и член 73, параграф 1 от Ustawa o Sądzie Najwyższym (Закон за Върховния съд) от 8 декември 2017 г., в консолидираната му версия, публикувана в Dziennik Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej от 2019 г. (позиция 825), във връзка с член 9а от Ustawa o Krajowej Radzie Sądownictwa (Закон за Националния съдебен съвет) от 12 май 2011 г., изменен с Ustawa o zmianie ustawy o Krajowej Radzie Sądownictwa oraz niektórych innych ustaw (Закон за изменение на Закона за Националния съдебен съвет и на някои други закони) от 8 декември 2017 г.),

| — | като е допуснала съдържанието на съдебни актове да се квалифицира като дисциплинарно нарушение по отношение на съдиите от общите съдилища (член 107, параграф 1 от Ustawa — Prawo o ustroju sądów powszechnych (Закон за устройството на общите съдилища) от 27 юли 2001 г., в редакцията му след последователните изменения, публикувани в Dziennik Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej от 2019 г. (позиции 52, 55, 60, 125, 1469 и 1495), и член 97, параграфи 1 и 3 от Закона за Върховния съд, в консолидираната му версия, публикувана в Dziennik Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej от 2019 г. (позиция 825), |
| --- | --- |

—

като е допуснала съдържанието на съдебни актове да се квалифицира като дисциплинарно нарушение по отношение на съдиите от общите съдилища (член 107, параграф 1 от Ustawa — Prawo o ustroju sądów powszechnych (Закон за устройството на общите съдилища) от 27 юли 2001 г., в редакцията му след последователните изменения, публикувани в Dziennik Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej от 2019 г. (позиции 52, 55, 60, 125, 1469 и 1495), и член 97, параграфи 1 и 3 от Закона за Върховния съд, в консолидираната му версия, публикувана в Dziennik Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej от 2019 г. (позиция 825),

| — | като е предоставила на председателя на Izba Dyscyplinarna (дисциплинарна колегия) на Sąd Najwyższy (Върховен съд) правомощието да определя по свое усмотрение компетентния първоинстанционен дисциплинарен съд по делата относно съдиите от общите съдилища (член 110, параграф 3 и член 114, параграф 7 от Закона за устройството на общите съдилища, в редакцията му след последователните изменения, публикувани в Dziennik Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej от 2019 г. (позиции 52, 55, 60, 125, 1469 и 1495), с което не е гарантирала разглеждане на дисциплинарните дела от „създаден със закон“ съд, и |
| --- | --- |

—

като е предоставила на председателя на Izba Dyscyplinarna (дисциплинарна колегия) на Sąd Najwyższy (Върховен съд) правомощието да определя по свое усмотрение компетентния първоинстанционен дисциплинарен съд по делата относно съдиите от общите съдилища (член 110, параграф 3 и член 114, параграф 7 от Закона за устройството на общите съдилища, в редакцията му след последователните изменения, публикувани в Dziennik Ustaw Rzeczypospolitej Polskiej от 2019 г. (позиции 52, 55, 60, 125, 1469 и 1495), с което не е гарантирала разглеждане на дисциплинарните дела от „създаден със закон“ съд, и

| — | като не е гарантирала разглеждане на дисциплинарните дела срещу съдиите от общите съдилища в разумен срок (член 112b, параграф 5, второ изречение от този закон), а също и като е предвидила, че действията, свързани с назначаването на защитник и с поемането на защитата от него, не спират дисциплинарното производство (член 113а от посочения закон) и че дисциплинарният съд провежда производството въпреки отсъствието по уважителни причини на призования дисциплинарно обвинен съдия или на неговия защитник (член 115a, параграф 3 от същия закон), с което не е гарантирала правото на защита на дисциплинарно обвинените съдии от общите съдилища,
  Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС. |
| --- | --- |

—

като не е гарантирала разглеждане на дисциплинарните дела срещу съдиите от общите съдилища в разумен срок (член 112b, параграф 5, второ изречение от този закон), а също и като е предвидила, че действията, свързани с назначаването на защитник и с поемането на защитата от него, не спират дисциплинарното производство (член 113а от посочения закон) и че дисциплинарният съд провежда производството въпреки отсъствието по уважителни причини на призования дисциплинарно обвинен съдия или на неговия защитник (член 115a, параграф 3 от същия закон), с което не е гарантирала правото на защита на дисциплинарно обвинените съдии от общите съдилища,

Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 19, параграф 1, втора алинея ДЕС.

| 2) | Като е допуснала правото на съдилищата да отправят преюдициални запитвания до Съда на Европейския съюз да бъде ограничавано чрез възможността за започване на дисциплинарно производство, Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 267, втора и трета алинея ДФЕС. |
| --- | --- |

2)

Като е допуснала правото на съдилищата да отправят преюдициални запитвания до Съда на Европейския съюз да бъде ограничавано чрез възможността за започване на дисциплинарно производство, Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 267, втора и трета алинея ДФЕС.

| 3) | Осъжда Република Полша да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Европейската комисия, включително съдебните разноски по обезпечителното производство. |
| --- | --- |

3)

Осъжда Република Полша да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Европейската комисия, включително съдебните разноски по обезпечителното производство.

| 4) | Кралство Белгия, Кралство Дания, Кралство Нидерландия, Република Финландия и Кралство Швеция понасят направените от тях съдебни разноски. |
| --- | --- |

4)

Кралство Белгия, Кралство Дания, Кралство Нидерландия, Република Финландия и Кралство Швеция понасят направените от тях съдебни разноски.

---

(1)  ОВ C 413, 9.12.2019 г.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/3 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/3

---

Решение на Съда (голям състав) от 15 юли 2021 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Fédération bancaire française (FBF)/Autorité de contrôle prudentiel et de résolution (ACPR)

(Дело C-911/19) (1)

(Преюдициално запитване - Членове 263 ДФЕС и 267 ДФЕС - Правно незадължителен акт на Съюза - Съдебен контрол - Насоки, приети от Европейския банков орган (ЕБО) - Контрол на продукти и правила за управление на банкови продукти на дребно - Валидност - Компетентност на ЕБО)

(2021/C 382/03)

Език на производството: френски

Запитваща юрисдикция

Conseil d'État

Страни в главното производство

Жалбоподател: Fédération bancaire française (FBF)

Ответник: Autorité de contrôle prudentiel et de résolution (ACPR)

Диспозитив

| 1) | Член 263 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че срещу актове като Насоките на Европейския банков орган (ЕБО) от 22 март 2016 година относно контрола на продукти и правилата за управление на банкови продукти на дребно (ЕБО/GL/2015/18) не може да бъде подадена жалба за отмяна на основание на този член. |
| --- | --- |

1)

Член 263 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че срещу актове като Насоките на Европейския банков орган (ЕБО) от 22 март 2016 година относно контрола на продукти и правилата за управление на банкови продукти на дребно (ЕБО/GL/2015/18) не може да бъде подадена жалба за отмяна на основание на този член.

| 2) | Член 267 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че Съдът има компетентност по силата на този член да преценява валидността на актове като Насоките на Европейския банков орган (ЕБО) от 22 март 2016 година относно контрола на продукти и правилата за управление на банкови продукти на дребно (ЕБО/GL/2015/18). |
| --- | --- |

2)

Член 267 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че Съдът има компетентност по силата на този член да преценява валидността на актове като Насоките на Европейския банков орган (ЕБО) от 22 март 2016 година относно контрола на продукти и правилата за управление на банкови продукти на дребно (ЕБО/GL/2015/18).

| 3) | Правото на Съюза не изисква, за да бъде допустимо повдигнато пред национален съд възражение за незаконосъобразност на акт на Съюза, този акт да засяга пряко и лично повдигналия възражението правен субект. |
| --- | --- |

3)

Правото на Съюза не изисква, за да бъде допустимо повдигнато пред национален съд възражение за незаконосъобразност на акт на Съюза, този акт да засяга пряко и лично повдигналия възражението правен субект.

| 4) | При разглеждането на третия преюдициален въпрос не се установяват никакви обстоятелства, които могат да засегнат валидността на Насоките на Европейския банков орган от 22 март 2016 година относно контрола на продукти и правилата за управление на банкови продукти на дребно (ЕБО/GL/2015/18). |
| --- | --- |

4)

При разглеждането на третия преюдициален въпрос не се установяват никакви обстоятелства, които могат да засегнат валидността на Насоките на Европейския банков орган от 22 март 2016 година относно контрола на продукти и правилата за управление на банкови продукти на дребно (ЕБО/GL/2015/18).

---

(1)  ОВ C 61, 24.2.2020 г.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/4 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/4

---

Решение на Съда (първи състав) от 2 август 2021 г. (преюдициално запитване от Korkein oikeus — Финландия) — A/B

(Дело C-262/21 PPU) (1)

(Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по брачни дела и по дела, свързани с родителска отговорност - Регламент (ЕО) No 2201/2003 - Приложно поле - Член 2, точка 11 - Понятие за неправомерно отвеждане или задържане на дете - Хагска конвенция от 25 октомври 1980 г. - Искане за връщане на малко дете, чиито родители упражняват съвместно родителските права - Граждани на трети страни - Прехвърляне на детето и на майка му в държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила съгласно Регламент (ЕС) No 604/2013 (Дъблин III)

(2021/C 382/04)

Език на производството: фински

Запитваща юрисдикция

Korkein oikeus

Страни в главното производство

Жалбоподател: A

Ответник: B

Диспозитив

Член 2, точка 11 от Регламент (ЕО) No 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) No 1347/2000, трябва да се тълкува в смисъл, че не може да съставлява неправомерно отвеждане или неправомерно задържане по смисъла на тази разпоредба случаят, при който единият от родителите следва, без съгласието на другия родител, да отведе детето от държавата по обичайното му местопребиваване в друга държава членка съгласно решение за прехвърляне, прието от първата държава членка на основание Регламент (ЕС) No 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава или от лице без гражданство, и след това да остане във втората държава членка, след като решението за прехвърляне е отменено, без обаче властите на първата държава членка да са решили да поемат обратно прехвърлените лица или да им дадат разрешение за пребиваване.

---

(1)  ОВ C 252, 28.6.2021 г.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/5 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/5

---

Определение на Съда (седми състав) от 22 юни 2021 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Bucureşti — Румъния) — SC Mitliv Exim SRL/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

(Дело C-81/20) (1)

(Преюдициално запитване - Член 53, параграф 2 и член 99 от Процедурния правилник на Съда - Данък върху добавената стойност (ДДС) - Директива 2006/112/ЕО - Основни права - Принцип ne bis in idem - Кумулиране на наказателноправни и административноправни санкции - Неприложимост - Акцесорни данъчни задължения - Лихви върху сума, платена от данъчнозадължено лице в рамките на наказателно производство)

(2021/C 382/05)

Език на производството: румънски

Запитваща юрисдикция

Tribunalul Bucureşti

Страни в главното производство

Жалбоподател: SC Mitliv Exim SRL

Ответници: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală, Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

Диспозитив

Членове 2 и 63 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че след като са извършени облагаеми операции и свързаният с тях данък върху добавената стойност е станал изискуем, плащане, макар и временно, с което се цели погасяване на съответното данъчно вземане, не може да се счита за недължимо и не поражда лихви в полза на данъчнозадълженото лице, което го е изпълнило.

---

(1)  ОВ C 279, 24.8.2020 г.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/5 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/5

---

Определение на Съда (шести състав) от 22 юни 2021 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединеното кралство) — Изпълнение на европейска заповед за арест, издадена срещу VA

(Дело C-206/20) (1)

(Преюдициално запитване - Член 99 от процедурния правилник на Съда - Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Европейска заповед за арест - Рамково решение 2002/584/ПВР - Член 8, параграф 1, буква в) - Европейска заповед за арест, издадена от прокуратурата на държава членка с цел наказателно преследване въз основа на наложена от същия орган мярка, включваща лишаване от свобода - Липса на съдебен контрол преди предаването на издирваното лице - Последици - Ефективна съдебна защита - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 47)

(2021/C 382/06)

Език на производството: английски

Запитваща юрисдикция

High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court)

Страни в главното производство

Жалбоподател: VA

При участието на: Районна прокуратура Русе, България

Диспозитив

Член 8, параграф 1, буква в) от Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки, изменено с Рамково решение 2009/299/ПВР на Съвета от 26 февруари 2009 г., във връзка с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз и практиката на Съда, трябва да се тълкува в смисъл, че не са изпълнени изискванията, присъщи на ефективната съдебна защита, от която трябва да се ползва лице, срещу което е издадена европейска заповед за арест за целите на наказателното преследване, ако както европейската заповед за арест, така и съдебният акт, на който тя се основава, са издадени от прокурор, който може да бъде квалифициран като „издаващ съдебен орган“ по смисъла на член 6, параграф 1 от това рамково решение, изменено с Рамково решение 2009/299, без посочената европейска заповед за арест и посоченият съдебен акт да подлежат на съдебен контрол в издаващата държава членка преди предаването на издирваното лице от изпълняващата държава членка.

---

(1)  ОВ C 262, 10.8.2020 г.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/6 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/6

---

Определение на Съда (шести състав) от 1 юли 2021 г. (преюдициално запитване от Pécsi Törvényszék — Унгария) — Tolnatext Bt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Дело C-636/20) (1)

(Преюдициално запитване - Митнически кодекс на Съюза - Член 22, параграф 6 - Член 29 - Право на изслушване - Служебно започнати процедури - Член 53, параграф 2 и член 94 от Процедурния правилник на Съда - Липса на точни сведения за причините, поради които е необходимо да се отговори на преюдициалния въпрос, за да се разреши спорът в главното производство - Явна недопустимост на преюдициалното запитване)

(2021/C 382/07)

Език на производството: унгарски

Запитваща юрисдикция

Pécsi Törvényszék

Страни в главното производство

Жалбоподател: Tolnatext Bt.

Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Диспозитив

Преюдициалното запитване, отправено от Pécsi Törvényszék (Областен съд Печ, Унгария) с акт от 30 октомври 2020 г., е явно недопустимо.

---

(1)  ОВ C 62, 22.2.2021 г.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/6 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/6

---

Преюдициално запитване от Landgericht Köln (Германия), постъпило на 16 февруари 2021 г. — Deutsche Lufthansa AG/AirHelp Germany GmbH

(Дело C-95/21)

(2021/C 382/08)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Landgericht Köln

Страни в главното производство

Жалбоподател: Deutsche Lufthansa AG

Ответник: AirHelp Germany GmbH

С определение на председателя на Съда от 17 юни 2021 г. делото е заличено от регистъра на Съда.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/7 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/7

---

Преюдициално запитване от Landgericht Köln (Германия), постъпило на 5 март 2021 г. — Deutsche Lufthansa AG/AirHelp Germany GmbH

(Дело C-142/21)

(2021/C 382/09)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Landgericht Köln

Страни в главното производство

Жалбоподател: Deutsche Lufthansa AG

Ответник: AirHelp Germany GmbH

С определение на председателя на Съда от 18 юни 2021 г. делото е заличено от регистъра на Съда.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/7 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/7

---

Преюдициално запитване от Landgericht Köln (Германия), постъпило на 22 март 2021 г. — Deutsche Lufthansa AG/GE

(Дело C-173/21)

(2021/C 382/10)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Landgericht Köln

Страни в главното производство

Жалбоподател: Deutsche Lufthansa AG

Ответник: GE

С определение на председателя на Съда от 14 юни 2021 г. делото е заличено от регистъра на Съда.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/7 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/7

---

Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia no 4 de Castellón de la Plana (Испания), постъпило на 12 май 2021 г. — Casilda/Banco Cetelem SA

(Дело C-302/21)

(2021/C 382/11)

Език на производството: испански

Запитваща юрисдикция

Juzgado de Primera Instancia no 4 de Castellón de la Plana

Страни в главното производство

Ищец: Casilda

Ответник: Banco Cetelem SA

Преюдициални въпроси

Първи преюдициален въпрос:

| a) | В съответствие с принципа на предимство на правото на Съюза в рамките на обхвата на неговата компетентност, по-специално в рамките на уредбата на потребителските кредити и на потребителските договори, трябва ли преценката на съответствието с правото на Съюза на практиката на Tribunal Supremo (Върховен съд, Испания) — постановена в качеството му на най-висш съдебен орган относно тълкуването и прилагането на Ley de 23 de julio de 1908, sobre nulidad de los contratos de préstamos usurarios (Закон за недействителност на договорите за заем с лихварски характер от 23 юли 1908 г.) като национална правна уредба, доколкото тази съдебна практика се отнася не само до недействителността на договора, но и до понятието „основен предмет“ на договора за потребителски кредит във формата на договор за револвиращ кредит, както и до съответствието между „качество и цена“ на предоставената услуга, — да се извършва служебно от националните юрисдикции или напротив, както постановява испанският Tribunal Supremo (Върховен съд), посоченото задължение да се прецени съвместимостта с правото на Съюза и неговите директиви е обусловено или зависи от „петитума“ в исковата молба на ищеца (диспозитивно начало), така че ако искът за установяване на недействителността на потребителски договор поради „лихварския му характер“ бъде предявен като „единствен или главен“ иск на основание на национална разпоредба, следва да се приеме, че предимството на правото на Съюза и неговото хармонизиращо действие „не намират приложение“, независимо че практиката на испанския Tribunal Supremo (Върховен съд) относно тълкуването и прилагането на посочения Закон срещу лихварството се отнася до определянето на основния предмет и съответствието между „качество и цена“ на потребителския кредит, разглеждан по делото, което националната юрисдикция трябва да реши? |
| --- | --- |

a)

В съответствие с принципа на предимство на правото на Съюза в рамките на обхвата на неговата компетентност, по-специално в рамките на уредбата на потребителските кредити и на потребителските договори, трябва ли преценката на съответствието с правото на Съюза на практиката на Tribunal Supremo (Върховен съд, Испания) — постановена в качеството му на най-висш съдебен орган относно тълкуването и прилагането на Ley de 23 de julio de 1908, sobre nulidad de los contratos de préstamos usurarios (Закон за недействителност на договорите за заем с лихварски характер от 23 юли 1908 г.) като национална правна уредба, доколкото тази съдебна практика се отнася не само до недействителността на договора, но и до понятието „основен предмет“ на договора за потребителски кредит във формата на договор за револвиращ кредит, както и до съответствието между „качество и цена“ на предоставената услуга, — да се извършва служебно от националните юрисдикции или напротив, както постановява испанският Tribunal Supremo (Върховен съд), посоченото задължение да се прецени съвместимостта с правото на Съюза и неговите директиви е обусловено или зависи от „петитума“ в исковата молба на ищеца (диспозитивно начало), така че ако искът за установяване на недействителността на потребителски договор поради „лихварския му характер“ бъде предявен като „единствен или главен“ иск на основание на национална разпоредба, следва да се приеме, че предимството на правото на Съюза и неговото хармонизиращо действие „не намират приложение“, независимо че практиката на испанския Tribunal Supremo (Върховен съд) относно тълкуването и прилагането на посочения Закон срещу лихварството се отнася до определянето на основния предмет и съответствието между „качество и цена“ на потребителския кредит, разглеждан по делото, което националната юрисдикция трябва да реши?

| б) | В съответствие с посоченото предимство и хармонизиращо действие на правото на Европейския съюз в контекста на уредбата на потребителските кредити и сключваните потребителски договори за тях, като се има предвид обстоятелството, че испанският Tribunal Supremo (Върховен съд) в редица решения многократно е постановил, че „изключението“, предвидено в член 4, параграф 2 от Директива 93/13/ЕО (1) като хармонизирана разпоредба, е транспонирано изцяло в испанското право, поради което националният съд не може да осъществява съдебен контрол на цените; като се има предвид и че в испанския правов ред, включително в самия Закон срещу лихварството от 1908 г., няма правна разпоредба, която допуска или съдържа уредба с общ характер на този съдебен контрол върху цените, както и че не е извършвана преценка за евентуалната липса на прозрачност на клаузата, която определя цената на потребителския кредит, недопустимо ли е съгласно член 4, параграф 2 от Директива 93/13/ЕО националната юрисдикция, прилагайки национална правна уредба (посоченият Закон за борба срещу лихварството от 1908 г.) извън обичайното ѝ приложно поле в контекста на обявяването на недействителността на сключения договор, да осъществи като „ново“ правомощие „съдебен контрол“ върху основния предмет на договора, чрез който общо се определя цената на потребителския кредит, установена чрез позоваване на възнаградителната лихва, или разходите по потребителския кредит, установени чрез позоваване на годишния процент на разходите (ГПР)? |
| --- | --- |

б)

В съответствие с посоченото предимство и хармонизиращо действие на правото на Европейския съюз в контекста на уредбата на потребителските кредити и сключваните потребителски договори за тях, като се има предвид обстоятелството, че испанският Tribunal Supremo (Върховен съд) в редица решения многократно е постановил, че „изключението“, предвидено в член 4, параграф 2 от Директива 93/13/ЕО (1) като хармонизирана разпоредба, е транспонирано изцяло в испанското право, поради което националният съд не може да осъществява съдебен контрол на цените; като се има предвид и че в испанския правов ред, включително в самия Закон срещу лихварството от 1908 г., няма правна разпоредба, която допуска или съдържа уредба с общ характер на този съдебен контрол върху цените, както и че не е извършвана преценка за евентуалната липса на прозрачност на клаузата, която определя цената на потребителския кредит, недопустимо ли е съгласно член 4, параграф 2 от Директива 93/13/ЕО националната юрисдикция, прилагайки национална правна уредба (посоченият Закон за борба срещу лихварството от 1908 г.) извън обичайното ѝ приложно поле в контекста на обявяването на недействителността на сключения договор, да осъществи като „ново“ правомощие „съдебен контрол“ върху основния предмет на договора, чрез който общо се определя цената на потребителския кредит, установена чрез позоваване на възнаградителната лихва, или разходите по потребителския кредит, установени чрез позоваване на годишния процент на разходите (ГПР)?

| в) | На последно място, в съответствие с гореизложеното и предвид уредбата за регулиране и хармонизиране, установена в Договора за функционирането на Европейския съюз, по-специално относно неговата компетентност във връзка с функционирането на вътрешния пазар, може ли да се приеме, че контролът, извършван от националната юрисдикция с цел общото определяне на цената или на разходите по потребителския кредит, без да е налице национална правна норма, която изрично допуска този контрол, „е съвместим“ с член 120 ДФЕС, във връзка с принципите на отворена пазарна икономика и на свобода на договаряне на страните? |
| --- | --- |

в)

На последно място, в съответствие с гореизложеното и предвид уредбата за регулиране и хармонизиране, установена в Договора за функционирането на Европейския съюз, по-специално относно неговата компетентност във връзка с функционирането на вътрешния пазар, може ли да се приеме, че контролът, извършван от националната юрисдикция с цел общото определяне на цената или на разходите по потребителския кредит, без да е налице национална правна норма, която изрично допуска този контрол, „е съвместим“ с член 120 ДФЕС, във връзка с принципите на отворена пазарна икономика и на свобода на договаряне на страните?

Втори преюдициален въпрос:

В съответствие с принципа на предимство на правото на Европейския съюз в хармонизирания обхват на неговата компетентност, по-специално в областта на директивите, уреждащи потребителския кредит и потребителските договори, като се има предвид, че принципът на правна сигурност е необходима предпоставка за правилното и ефективно функциониране на вътрешния пазар на потребителски кредити, противоречи ли на посочения принцип на правна сигурност, с оглед на правилното функциониране на вътрешния пазар на потребителски кредити, ограничението на ГПР, което може да се наложи общо на потребителя по договор за потребителски кредит с цел борба срещу лихварството и което е установено от испанския Tribunal Supremo (Върховен съд) не въз основа на обективни и точни критерии, а само въз основа на приблизителни стойности, като конкретното му определяне се оставя на преценката на отделните национални юрисдикции при решаването на разглежданите от тях спорове?

---

(1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/9 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/9

---

Преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia (Испания), постъпило на 19 май 2021 г. — Tráficos Manuel Ferrer S.L. и др./Daimler AG

(Дело C-312/21)

(2021/C 382/12)

Език на производството: испански

Запитваща юрисдикция

Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia

Страни в главното производство

Жалбоподатели: Tráficos Manuel Ferrer S.L., Ignacio

Ответник: Daimler AG

Преюдициални въпроси

| 1) | Съвместима ли е с правото на увреденото лице на обезщетение в пълен размер вследствие на поведение, с което нарушава конкуренцията съгласно член 101 ДФЕС и съдебната практика по тълкуването на този член, правната уредба, предвидена в член 394.2 от LEC (Закон за гражданското съдопроизводство), която позволява част от съдебните разноски да се възлагат на увреденото лице в зависимост от размера на недължимо платените суми като надценка, които са му възстановени вследствие на частично уважаване на претенцията му за обезщетение, което предполага наличието на нарушение на правилата на конкуренцията и причинно-следствената връзка с възникването на вреда, която несъмнено се признава, определя по размер и предоставя като резултат от процеса? |
| --- | --- |

1)

Съвместима ли е с правото на увреденото лице на обезщетение в пълен размер вследствие на поведение, с което нарушава конкуренцията съгласно член 101 ДФЕС и съдебната практика по тълкуването на този член, правната уредба, предвидена в член 394.2 от LEC (Закон за гражданското съдопроизводство), която позволява част от съдебните разноски да се възлагат на увреденото лице в зависимост от размера на недължимо платените суми като надценка, които са му възстановени вследствие на частично уважаване на претенцията му за обезщетение, което предполага наличието на нарушение на правилата на конкуренцията и причинно-следствената връзка с възникването на вреда, която несъмнено се признава, определя по размер и предоставя като резултат от процеса?

| 2) | Позволява ли правомощието за определяне на размера на вредите, с което разполага националният съд, те да бъдат количествено определяни субсидиарно и самостоятелно при установяването на информационна асиметрия или неразрешими трудности, свързани с количественото определяне, които не трябва да възпрепятстват правото на обезщетение в пълен размер на увреденото лице вследствие на антиконкурентна практика по член 101 ДФЕС и във връзка с член 47 от Хартата, включително когато увреденото лице вследствие на нарушение на правилата на конкуренцията, състоящо се във водещ до надценка картел, е имало достъп по време на процеса до данните, на които самият ответник основава своето експертно проучване, за да изключи наличието на подлежаща на обезщетяване вреда? |
| --- | --- |

2)

Позволява ли правомощието за определяне на размера на вредите, с което разполага националният съд, те да бъдат количествено определяни субсидиарно и самостоятелно при установяването на информационна асиметрия или неразрешими трудности, свързани с количественото определяне, които не трябва да възпрепятстват правото на обезщетение в пълен размер на увреденото лице вследствие на антиконкурентна практика по член 101 ДФЕС и във връзка с член 47 от Хартата, включително когато увреденото лице вследствие на нарушение на правилата на конкуренцията, състоящо се във водещ до надценка картел, е имало достъп по време на процеса до данните, на които самият ответник основава своето експертно проучване, за да изключи наличието на подлежаща на обезщетяване вреда?

| 3) | Позволява ли правомощието за определяне на размера на вредите, с което разполага националният съд, те да бъдат количествено определяни субсидиарно и самостоятелно при установяването на информационна асиметрия или неразрешими трудности, свързани с количественото определяне, които не трябва да възпрепятстват правото на обезщетение в пълен размер на увреденото лице вследствие на антиконкурентна практика по член101 ДФЕС и във връзка с член 47 от Хартата, включително когато увреденото лице вследствие на нарушение на правилата на конкуренцията, състоящо се във водещ до надценка картел, насочва претенцията си за обезщетение срещу един от адресатите на административното решение, който е солидарно отговорен за вредите, но не е предложил на пазара придобития от увреденото лице продукт или услуга? |
| --- | --- |

3)

Позволява ли правомощието за определяне на размера на вредите, с което разполага националният съд, те да бъдат количествено определяни субсидиарно и самостоятелно при установяването на информационна асиметрия или неразрешими трудности, свързани с количественото определяне, които не трябва да възпрепятстват правото на обезщетение в пълен размер на увреденото лице вследствие на антиконкурентна практика по член101 ДФЕС и във връзка с член 47 от Хартата, включително когато увреденото лице вследствие на нарушение на правилата на конкуренцията, състоящо се във водещ до надценка картел, насочва претенцията си за обезщетение срещу един от адресатите на административното решение, който е солидарно отговорен за вредите, но не е предложил на пазара придобития от увреденото лице продукт или услуга?

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/9 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/9

---

Жалба, подадена на 25 май 2021 г. от PNB Banka AS срещу определението, постановено от Общия съд (десети състав) на 12 март 2021 г. по дело T-50/20, PNB Banka/ЕЦБ

(Дело C-326/21 P)

(2021/C 382/13)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: PNB Banka AS (представител: O. Behrends, Rechtsanwalt)

Друга страна в производството: Европейска централна банка

Искания на жалбоподателя

Жалбоподателят моли Съда:

| — | да отмени обжалваното определение; |
| --- | --- |

—

да отмени обжалваното определение;

| — | да обяви за недействително на основание член 264 ДФЕС решението на ЕЦБ от 19 ноември 2019 г. за отказ да укаже на синдика на жалбоподателя да даде на адвоката, упълномощен от съвета на директорите на жалбоподателя, достъп до помещенията си, до държаната от нея информация и до нейния персонал и ресурси; |
| --- | --- |

—

да обяви за недействително на основание член 264 ДФЕС решението на ЕЦБ от 19 ноември 2019 г. за отказ да укаже на синдика на жалбоподателя да даде на адвоката, упълномощен от съвета на директорите на жалбоподателя, достъп до помещенията си, до държаната от нея информация и до нейния персонал и ресурси;

| — | доколкото Съдът не може да се произнесе по същество, да върне делото на Общия съд, който да се произнесе по жалбата за отмяна и |
| --- | --- |

—

доколкото Съдът не може да се произнесе по същество, да върне делото на Общия съд, който да се произнесе по жалбата за отмяна и

| — | да осъди ЕЦБ да заплати разноските на жалбоподателя и разноските по производството за обжалване. |
| --- | --- |

—

да осъди ЕЦБ да заплати разноските на жалбоподателя и разноските по производството за обжалване.

Основания и основни доводи

Жалбоподателят излага дванадесет основания в подкрепа на жалбата.

Първо основание: Общият съд неправилно се е мотивирал със съдебна практика относно жалби, подадени от лица, които не са адресати на акт на ЕС, срещу такива актове с общо приложение, които изискват транспониране или национални актове за въвеждане в изпълнение, и прилага такава съдебна практика към настоящото дело, което засяга пряк иск срещу индивидуален акт на ЕС, който може да се атакува само посредством жалба за отмяна на основание член 263 ДФЕС и който произвежда пряко своето действие, без каквато и да било нужда от имплементиране.

Второ основание: обжалваното определение нарушава принципа, че достъпът до Съда в контекста на член 263 ДФЕС не може да зависи от държавите членки.

Трето основание: обжалваното определение е несъвместимо с изключителната компетентност на Съда на Европейския съюз съгласно член 263 ДФЕС.

Четвърто основание: обжалваното определение е несъвместимо с принципа, че дадено правно средство за защита не е ефективно, ако поради структурни причини то е теоретично и илюзорно.

Пето основание: обжалваното определение нарушава член 51 от Хартата.

Шесто основание: обжалваното определение се основава на погрешно телеологическо ограничаване на пруденциалните правомощия за надзор на ЕЦБ.

Седмо основание: Общият съд не взема предвид, че анализът по член 47 от Хартата трябва да се основава на начина, по който съответната европейска институция действа реално и може да действа, а не просто на нейната възможност да издава формални обвързващи заповеди по отношение на трети лица.

Осмо основание: обжалваното определение се основава на погрешно разграничаване между правилата за пруденциален надзор и правилата за несъстоятелност.

Девето основание: Общият съд погрешно приема, че ЕЦБ не притежава изискваната компетентност.

Десето основание: обжалваното определение се основава на погрешно предположение относно действието на отнемането на лиценз върху компетентността на ЕЦБ.

Единадесето основание: Общият съд неправилно е приел, че ЕЦБ се е съобразила с решение от 5 ноември 2019 г., ЕЦБ и др./Trasta Komercbanka и др. (C-663/17 P, C-665/17 P и C-669/17 P, EU:C:2019:923).

Дванадесето основание: Общият съд не е отговорил надлежно на доводите на жалбоподателя относно неговото право на изслушване, изискването за мотивиране и принципа nemo auditur.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/10 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/10

---

Преюдициално запитване от Juzgado de lo Mercantil no 17 de Madrid (Испания), постъпило на 27 май 2021 г. — European Superleague Company, S.L./Unión de Federaciones Europeas de Fútbol (UEFA) и Fédération internationale de football association (FIFA)

(Дело C-333/21)

(2021/C 382/14)

Език на производството: испански

Запитваща юрисдикция

Juzgado de lo Mercantil no 17 de Madrid

Страни в главното производство

Ищец: European Superleague Company, S.L.

Ответници: Unión de Federaciones Europeas de Fútbol (Съюз на европейските футболни асоциации) (УЕФА), Fédération internationale de football association (Международна федерация на футболните асоциации) (ФИФА)

Преюдициални въпроси

| 1) | Следва ли член 102 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че не допуска злоупотреба с господстващо положение, изразяваща се в установяването от ФИФА и УЕФА в техните устави на разпоредби (в частност членове 22 и 71—73 от устава на ФИФА, членове 49 и 51 от устава на УЕФА, както и всяка друга разпоредба със сходно съдържание в уставите на членуващите в тях федерации и на националните лиги), предвиждащи изискване за предварително разрешение от посочените организации, които са си предоставили изключителните правомощия за организиране и разрешаване на международни клубни състезания в Европа, за да може трета организация да създаде ново общоевропейско клубно състезание като Суперлигата, по-специално когато не съществува регламентирана процедура, основана на обективни, прозрачни и недискриминационни критерии, и предвид евентуалния конфликт на интереси за ФИФА и УЕФА? |
| --- | --- |

1)

Следва ли член 102 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че не допуска злоупотреба с господстващо положение, изразяваща се в установяването от ФИФА и УЕФА в техните устави на разпоредби (в частност членове 22 и 71—73 от устава на ФИФА, членове 49 и 51 от устава на УЕФА, както и всяка друга разпоредба със сходно съдържание в уставите на членуващите в тях федерации и на националните лиги), предвиждащи изискване за предварително разрешение от посочените организации, които са си предоставили изключителните правомощия за организиране и разрешаване на международни клубни състезания в Европа, за да може трета организация да създаде ново общоевропейско клубно състезание като Суперлигата, по-специално когато не съществува регламентирана процедура, основана на обективни, прозрачни и недискриминационни критерии, и предвид евентуалния конфликт на интереси за ФИФА и УЕФА?

| 2) | Следва ли член 101 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че не допуска ФИФА и УЕФА да предвиждат в уставите си изискване (по-конкретно, членове 22 и 71—73 от устава на ФИФА, членове 49 и 51 от устава на УЕФА, както и всяка друга разпоредба със сходно съдържание в уставите на членуващите в тях федерации и на националните лиги) за предварително разрешение от тези организации, които са си предоставили изключителните правомощия за организиране и разрешаване на международни състезания в Европа, за да може трета организация да създаде ново общоевропейско клубно състезание като Суперлигата, по-специално когато не съществува регламентирана процедура, основана на обективни и недискриминационни критерии, и предвид евентуалния конфликт на интереси за ФИФА и УЕФА? |
| --- | --- |

2)

Следва ли член 101 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че не допуска ФИФА и УЕФА да предвиждат в уставите си изискване (по-конкретно, членове 22 и 71—73 от устава на ФИФА, членове 49 и 51 от устава на УЕФА, както и всяка друга разпоредба със сходно съдържание в уставите на членуващите в тях федерации и на националните лиги) за предварително разрешение от тези организации, които са си предоставили изключителните правомощия за организиране и разрешаване на международни състезания в Европа, за да може трета организация да създаде ново общоевропейско клубно състезание като Суперлигата, по-специално когато не съществува регламентирана процедура, основана на обективни и недискриминационни критерии, и предвид евентуалния конфликт на интереси за ФИФА и УЕФА?

| 3) | Следва ли член 101 [ДФЕС] и/или член 102 [ДФЕС] да се тълкуват в смисъл, че не допускат поведение от страна на ФИФА, УЕФА, на членуващите в тях федерации и/или на националните лиги, изразяващо се в отправянето на заплахи за налагане на санкции срещу участващите в Суперлигата клубове и/или техни играчи, поради евентуалното възпиращо действие на тези санкции? В случай на налагане на такива санкции за изключване от състезания или забрана за участие във футболни срещи на националните отбори, представляват ли тези санкции, които не се основават на обективни, прозрачни и недискриминационни критерии, нарушение на член 101 ДФЕС и/или член 102 ДФЕС? |
| --- | --- |

3)

Следва ли член 101 [ДФЕС] и/или член 102 [ДФЕС] да се тълкуват в смисъл, че не допускат поведение от страна на ФИФА, УЕФА, на членуващите в тях федерации и/или на националните лиги, изразяващо се в отправянето на заплахи за налагане на санкции срещу участващите в Суперлигата клубове и/или техни играчи, поради евентуалното възпиращо действие на тези санкции? В случай на налагане на такива санкции за изключване от състезания или забрана за участие във футболни срещи на националните отбори, представляват ли тези санкции, които не се основават на обективни, прозрачни и недискриминационни критерии, нарушение на член 101 ДФЕС и/или член 102 ДФЕС?

| 4) | Следва ли член 101 ДФЕС и/или член 102 ДФЕС да се тълкуват в смисъл, че не допускат разпоредби като съдържащите се в членове 67 и 68 от устава на ФИФА, които определят УЕФА и членуващите в нея национални федерации като „първоначални притежатели на всички права, произтичащи от състезанията [...] в съответствие с приложимото законодателството“, лишавайки участващите клубове и всеки друг организатор на алтернативно състезание от първичното право на собственост върху тези права, присвоявайки си изключителните правомощия за тяхната продажба? |
| --- | --- |

4)

Следва ли член 101 ДФЕС и/или член 102 ДФЕС да се тълкуват в смисъл, че не допускат разпоредби като съдържащите се в членове 67 и 68 от устава на ФИФА, които определят УЕФА и членуващите в нея национални федерации като „първоначални притежатели на всички права, произтичащи от състезанията [...] в съответствие с приложимото законодателството“, лишавайки участващите клубове и всеки друг организатор на алтернативно състезание от първичното право на собственост върху тези права, присвоявайки си изключителните правомощия за тяхната продажба?

| 5) | Следва ли член 101 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че ако ФИФА и УЕФА като организации, които са си предоставили изключителното правомощие да организират и разрешават международни клубни състезания по футбол в Европа, забранят или се противопоставят на провеждането на Суперлигата, позовавайки се на цитираните разпоредби от техните устави, тези ограничения на конкуренцията биха могли да бъдат обхванати от предвиденото в посочения член изключение, като се вземе предвид обстоятелството, че се ограничава съществено производството, не се допуска появата на пазара на продукти, различни от предлаганите от ФИФА/УЕФА, и се ограничават иновациите, тъй като се изключват други формати и разновидности и съответно се премахва евентуалната конкуренция на пазара, и се ограничава изборът на потребителя? Има ли въпросното ограничение обективно основание, така че да се приеме, че не е налице злоупотреба с господстващо положение по смисъла на член 102 ДФЕС? |
| --- | --- |

5)

Следва ли член 101 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че ако ФИФА и УЕФА като организации, които са си предоставили изключителното правомощие да организират и разрешават международни клубни състезания по футбол в Европа, забранят или се противопоставят на провеждането на Суперлигата, позовавайки се на цитираните разпоредби от техните устави, тези ограничения на конкуренцията биха могли да бъдат обхванати от предвиденото в посочения член изключение, като се вземе предвид обстоятелството, че се ограничава съществено производството, не се допуска появата на пазара на продукти, различни от предлаганите от ФИФА/УЕФА, и се ограничават иновациите, тъй като се изключват други формати и разновидности и съответно се премахва евентуалната конкуренция на пазара, и се ограничава изборът на потребителя? Има ли въпросното ограничение обективно основание, така че да се приеме, че не е налице злоупотреба с господстващо положение по смисъла на член 102 ДФЕС?

| 6) | Следва ли членове 45 ДФЕС, 49 ДФЕС, 56 ДФЕС и/или 63 ДФЕС да се тълкуват в смисъл, че разпоредби като съдържащите се в уставите на ФИФА и на УЕФА (в частност членове 22 и 71—73 от устава на ФИФА, членове 49 и 51 от устава на УЕФА, както и всяка друга разпоредба със сходно съдържание в уставите на членуващите в тях федерации [и] на националните лиги) представляват ограничение, което противоречи на някоя от основните свободи, гарантирани с посочените разпоредби от ДФЕС, доколкото за създаването от икономически оператор от държава членка на общоевропейско клубно състезание като Суперлигата изискват да е налице предварително разрешение от тези организации? |
| --- | --- |

6)

Следва ли членове 45 ДФЕС, 49 ДФЕС, 56 ДФЕС и/или 63 ДФЕС да се тълкуват в смисъл, че разпоредби като съдържащите се в уставите на ФИФА и на УЕФА (в частност членове 22 и 71—73 от устава на ФИФА, членове 49 и 51 от устава на УЕФА, както и всяка друга разпоредба със сходно съдържание в уставите на членуващите в тях федерации [и] на националните лиги) представляват ограничение, което противоречи на някоя от основните свободи, гарантирани с посочените разпоредби от ДФЕС, доколкото за създаването от икономически оператор от държава членка на общоевропейско клубно състезание като Суперлигата изискват да е налице предварително разрешение от тези организации?

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/12 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/12

---

Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia no 10 bis de Sevilla (Испания), постъпило на 27 май 2021 г. — Vicente/Delia

(Дело C-335/21)

(2021/C 382/15)

Език на производството: испански

Запитваща юрисдикция

Juzgado de Primera Instancia no 10 Bis de Sevilla

Страни в главното производство

Заявител: Vicente

Длъжник: Delia

Преюдициални въпроси

| 1) | Съвместимо ли е с Директива 93/13 (1)
  и с принципа на ефективност на същата директива във връзка с правото на ефективни правни средства за защита по член 47 от Хартата [на основните права на Европейския съюз] съкратено производство за събиране на възнаграждения, образувано по молба на адвокат, в което съдът не може да извърши служебна проверка за евентуална неравноправност на клаузите в потребителски договор, тъй като не се предвижда възможност за съдебна намеса на нито един етап от това производство, освен ако съответният клиент не възрази срещу подадената молба и впоследствие някоя от страните не подаде жалба срещу окончателния акт на съдебния секретар? |
| --- | --- |

1)

Съвместимо ли е с Директива 93/13 (1)
  и с принципа на ефективност на същата директива във връзка с правото на ефективни правни средства за защита по член 47 от Хартата [на основните права на Европейския съюз] съкратено производство за събиране на възнаграждения, образувано по молба на адвокат, в което съдът не може да извърши служебна проверка за евентуална неравноправност на клаузите в потребителски договор, тъй като не се предвижда възможност за съдебна намеса на нито един етап от това производство, освен ако съответният клиент не възрази срещу подадената молба и впоследствие някоя от страните не подаде жалба срещу окончателния акт на съдебния секретар?

| 2) | Съвместимо ли е с Директива 93/13 и с принципа на ефективност на същата директива във връзка с правото на ефективни правни средства за защита по член 47 от Хартата обстоятелството, че в такова съкратено производство съдът евентуално осъществява контрол за неравноправност на клаузите — служебно или по искане на някоя от страните — във връзка с жалба срещу акт на несъдебен орган, какъвто е съдебният секретар, което производство поначало трябва да се ограничава само до предмета на този акт и в което не се допуска използването на други доказателства освен представените до момента от страните писмени доказателства? |
| --- | --- |

2)

Съвместимо ли е с Директива 93/13 и с принципа на ефективност на същата директива във връзка с правото на ефективни правни средства за защита по член 47 от Хартата обстоятелството, че в такова съкратено производство съдът евентуално осъществява контрол за неравноправност на клаузите — служебно или по искане на някоя от страните — във връзка с жалба срещу акт на несъдебен орган, какъвто е съдебният секретар, което производство поначало трябва да се ограничава само до предмета на този акт и в което не се допуска използването на други доказателства освен представените до момента от страните писмени доказателства?

| 3) | Следва ли да се приеме, че клауза в договор между адвокат и потребител като разглежданата в главното производство, която предвижда заплащането на възнаграждение в конкретната хипотеза, в която клиентът оттегля иска си преди приключването на съдебното производство или сключва извънсъдебна спогодба с банката ответник без знанието на правния си съветник или противно на неговите препоръки, попада в обхвата на член 4, параграф 2 от Директива 93/13, тъй като става въпрос за основна клауза, отнасяща се до предмета на договора, в разглеждания случай — до цената? |
| --- | --- |

3)

Следва ли да се приеме, че клауза в договор между адвокат и потребител като разглежданата в главното производство, която предвижда заплащането на възнаграждение в конкретната хипотеза, в която клиентът оттегля иска си преди приключването на съдебното производство или сключва извънсъдебна спогодба с банката ответник без знанието на правния си съветник или противно на неговите препоръки, попада в обхвата на член 4, параграф 2 от Директива 93/13, тъй като става въпрос за основна клауза, отнасяща се до предмета на договора, в разглеждания случай — до цената?

| 4) | При утвърдителен отговор на предходния въпрос, може ли посочената клауза, която определя възнаграждението чрез препращане към тарифа на адвокатска колегия, предвиждаща различни правила, приложими в зависимост от конкретния случай, и която не се споменава в предварително предоставената информация, да се счита за ясна и разбираема по смисъла на член 4, параграф 2 от Директива 93/13? |
| --- | --- |

4)

При утвърдителен отговор на предходния въпрос, може ли посочената клауза, която определя възнаграждението чрез препращане към тарифа на адвокатска колегия, предвиждаща различни правила, приложими в зависимост от конкретния случай, и която не се споменава в предварително предоставената информация, да се счита за ясна и разбираема по смисъла на член 4, параграф 2 от Директива 93/13?

| 5) | При отрицателен отговор на предходния въпрос, може ли да се приеме за нелоялна търговска практика по смисъла на Директива 2005/29 (2) включването в договор между адвокат и потребител на клауза като разглежданата в главното производство, която определя размера на адвокатското възнаграждение само чрез препращане към тарифа на адвокатска колегия, предвиждаща различни правила, приложими в зависимост от конкретния случай, и която не се споменава в търговската оферта и предварително предоставената информация? |
| --- | --- |

5)

При отрицателен отговор на предходния въпрос, може ли да се приеме за нелоялна търговска практика по смисъла на Директива 2005/29 (2) включването в договор между адвокат и потребител на клауза като разглежданата в главното производство, която определя размера на адвокатското възнаграждение само чрез препращане към тарифа на адвокатска колегия, предвиждаща различни правила, приложими в зависимост от конкретния случай, и която не се споменава в търговската оферта и предварително предоставената информация?

---

(1)  Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273)

(2)  Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар (ОВ L 149, 2005 г., стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260).

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/13 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/13

---

Преюдициално запитване от Tribunal da Relação do Porto (Португалия), постъпило на 4 юни 2021 г. — ING Luxembourg SA/VX

(Дело C-346/21)

(2021/C 382/16)

Език на производството: португалски

Запитваща юрисдикция

Tribunal da Relação do Porto

Страни в главното производство

Жалбоподател: ING Luxembourg SA

Ответник: VX

Преюдициални въпроси

| 1) | Може ли член 8 от Регламент (ЕО) No 1393/2007 (1) да се тълкува в смисъл, че при обстоятелствата по настоящото производство връчването с препоръчано писмо, изпратено до установено в друга държава членка дружество, може да се счита за валидно, без да се използва формулярът, съдържащ се в приложение II към Регламент No 1393/2007? |
| --- | --- |

1)

Може ли член 8 от Регламент (ЕО) No 1393/2007 (1) да се тълкува в смисъл, че при обстоятелствата по настоящото производство връчването с препоръчано писмо, изпратено до установено в друга държава членка дружество, може да се счита за валидно, без да се използва формулярът, съдържащ се в приложение II към Регламент No 1393/2007?

| 2) | Трябва ли Регламент (ЕО) No 1393/2007 и съдържащите се в него принципи на правото на Съюза да се тълкуват в смисъл, че в настоящия случай не допускат прилагането на член 191, параграф 2 от португалския Código de Processo Civil (Гражданскопроцесуален кодекс), доколкото тази разпоредба предвижда, че недействителност на връчването може да се изтъква в определен срок (а именно срокът, предвиден за отговор на исковата молба? |
| --- | --- |

2)

Трябва ли Регламент (ЕО) No 1393/2007 и съдържащите се в него принципи на правото на Съюза да се тълкуват в смисъл, че в настоящия случай не допускат прилагането на член 191, параграф 2 от португалския Código de Processo Civil (Гражданскопроцесуален кодекс), доколкото тази разпоредба предвижда, че недействителност на връчването може да се изтъква в определен срок (а именно срокът, предвиден за отговор на исковата молба?

---

(1)  Регламент (ЕО) No 1393/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година относно връчване в държавите членки на съдебни и извънсъдебни документи по граждански или търговски дела (връчване на документи) и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1348/2000 на Съвета (JO L 324, 2007 г., стр. 79).

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/13 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/13

---

Преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg (Германия), постъпило на 14 юни 2021 г. — R.T./Hauptzollamt Hamburg

(Дело C-368/21)

(2021/C 382/17)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Finanzgericht Hamburg

Страни в главното производство

Жалбоподател: R.T.

Ответник: Hauptzollamt Hamburg

Преюдициални въпроси

| 1) | Трябва ли членове 30 и 60 от Директива 2006/112/ЕО (1) да се тълкуват в смисъл, че мястото на вноса от гледна точка на правото в областта на ДДС на регистрирано в трета страна транспортно средство, въведено в Съюза в нарушение на митническото законодателство, е в държавата членка, в която е извършено нарушението на митническото законодателство и транспортното средство за първи път е използвано в Съюза като транспортно средство, или е в държавата членка, в която е установено лицето, извършило нарушението на митническите задължения, и в която последното използва превозното средство? |
| --- | --- |

1)

Трябва ли членове 30 и 60 от Директива 2006/112/ЕО (1) да се тълкуват в смисъл, че мястото на вноса от гледна точка на правото в областта на ДДС на регистрирано в трета страна транспортно средство, въведено в Съюза в нарушение на митническото законодателство, е в държавата членка, в която е извършено нарушението на митническото законодателство и транспортното средство за първи път е използвано в Съюза като транспортно средство, или е в държавата членка, в която е установено лицето, извършило нарушението на митническите задължения, и в която последното използва превозното средство?

| 2) | В случай че мястото на вноса е в държава членка, различна от Германия: налице ли е нарушение на Директива 2006/112, по-специално на членове 30 и 60 от нея, ако разпоредба на държава членка обяви член 87, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 952/2013 (2) за приложим по аналогия към ДДС при внос? |
| --- | --- |

2)

В случай че мястото на вноса е в държава членка, различна от Германия: налице ли е нарушение на Директива 2006/112, по-специално на членове 30 и 60 от нея, ако разпоредба на държава членка обяви член 87, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 952/2013 (2) за приложим по аналогия към ДДС при внос?

---

(1)  Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).

(2)  Регламент (ЕС) No 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 9 октомври 2013 година за създаване на Митнически кодекс на Съюза (ОВ L 269, 2013 г., стр. 1).

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/14 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/14

---

Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 17 юни 2021 г. — Freikirche der Siebenten—Tags—Adventisten in Deutschland KdöR

(Дело C-372/21)

(2021/C 382/18)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Verwaltungsgerichtshof

Страни в главното производство

Жалбоподател: Freikirche der Siebenten-Tags-Adventisten in Deutschland KdöR

Ответник: Bildungsdirektion für Vorarlberg

Преюдициални въпроси

| 1) | Като се има предвид член 17 ДФЕС, попада ли в приложното поле на правото на Съюза, и по-специално на член 56 ДФЕС, положение, при което религиозна общност, призната и установена в държава — членка на Европейския съюз, е подала искане в друга държава членка за субсидиране на частно училище, признато от тази общност и управлявано в тази друга държава членка от сдружение, регистрирано в съответствие с правото на тази друга държава членка?
  Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен: |
| --- | --- |

1)

Като се има предвид член 17 ДФЕС, попада ли в приложното поле на правото на Съюза, и по-специално на член 56 ДФЕС, положение, при което религиозна общност, призната и установена в държава — членка на Европейския съюз, е подала искане в друга държава членка за субсидиране на частно училище, признато от тази общност и управлявано в тази друга държава членка от сдружение, регистрирано в съответствие с правото на тази друга държава членка?

Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен:

| 2) | Следва ли да се приеме, че член 56 ДФЕС не допуска национална правна уредба, която предвижда като условие за субсидиране на религиозните частни училища признаването на подалия искането за субсидиране като църква или религиозна общност съгласно националното право? |
| --- | --- |

2)

Следва ли да се приеме, че член 56 ДФЕС не допуска национална правна уредба, която предвижда като условие за субсидиране на религиозните частни училища признаването на подалия искането за субсидиране като църква или религиозна общност съгласно националното право?

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/14 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/14

---

Преюдициално запитване от Cour d'appel de Mons (Белгия), постъпило на 24 юни 2021 г. — Ryanair DAC/Happy Flights Srl, по-рано Happy Flights Sprl

(Дело C-386/21)

(2021/C 382/19)

Език на производството: френски

Запитваща юрисдикция

Cour d'appel de Mons

Страни в главното производство

Въззивник: Ryanair DAC

Въззивник: Happy Flights Srl, по-рано Happy Flights Sprl

Преюдициални въпроси

| 1) | Трябва ли член 7, параграф 1, буква а) от Регламент No 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1) да се тълкува в смисъл, че понятието „дела, свързани с договор“ по смисъла на тази разпоредба обхваща иск за обезщетение с основание Регламент (ЕО) No 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 295/91 (2), предявен от дружество за събиране на вземания, което е трето за договора за въздушен превоз лице и което се позовава на качеството си на приобретател на вземане на пътника, макар това дружество да не е доказало, че е встъпило във всички права и задължения на първоначалния съдоговорител? |
| --- | --- |

1)

Трябва ли член 7, параграф 1, буква а) от Регламент No 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1) да се тълкува в смисъл, че понятието „дела, свързани с договор“ по смисъла на тази разпоредба обхваща иск за обезщетение с основание Регламент (ЕО) No 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 295/91 (2), предявен от дружество за събиране на вземания, което е трето за договора за въздушен превоз лице и което се позовава на качеството си на приобретател на вземане на пътника, макар това дружество да не е доказало, че е встъпило във всички права и задължения на първоначалния съдоговорител?

| 2) | При утвърдителен отговор на първия въпрос, трябва ли член 7, параграф 1, буква а) и член7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) No 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела да се тълкуват в смисъл, че мястото на изпълнение на задължението, на което се основава исковата молба, е мястото на изпълнение на договора за въздушен превоз, тоест мястото на излитане или мястото на пристигане на самолета, или евентуално е друго място? |
| --- | --- |

2)

При утвърдителен отговор на първия въпрос, трябва ли член 7, параграф 1, буква а) и член7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) No 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела да се тълкуват в смисъл, че мястото на изпълнение на задължението, на което се основава исковата молба, е мястото на изпълнение на договора за въздушен превоз, тоест мястото на излитане или мястото на пристигане на самолета, или евентуално е друго място?

---

(1)  ОВ L 351, 2012 г., стр. 1

(2)  ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/15 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/15

---

Преюдициално запитване от Landgericht Erfurt (Германия), постъпило на 23 юни 2021 г. — A/B

(Дело C-388/21)

(2021/C 382/20)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Landgericht Erfurt

Страни в главното производство

Ищец: A

Ответник: B

Преюдициални въпроси

| 1. | Имат ли член 18, параграф 1, член 26, параграф 1 и член 46 от Директива 2007/46/ЕО (1) във връзка с членове 4, 5 и 13 от Регламент (ЕО) No 715/2007 (2) за цел и защитата на интересите и имуществото на отделните купувачи на моторни превозни средства? Включва ли това и интересът на отделния купувач на превозно средство да не придобие превозно средство, което не съответства на изискванията на правото на Съюза, по-специално да не придобие превозно средство, оборудвано със забранено измервателно-коригиращо устройство по смисъла на член 5, параграф 2 от Регламент No 715/2007? |
| --- | --- |

1.

Имат ли член 18, параграф 1, член 26, параграф 1 и член 46 от Директива 2007/46/ЕО (1) във връзка с членове 4, 5 и 13 от Регламент (ЕО) No 715/2007 (2) за цел и защитата на интересите и имуществото на отделните купувачи на моторни превозни средства? Включва ли това и интересът на отделния купувач на превозно средство да не придобие превозно средство, което не съответства на изискванията на правото на Съюза, по-специално да не придобие превозно средство, оборудвано със забранено измервателно-коригиращо устройство по смисъла на член 5, параграф 2 от Регламент No 715/2007?

| 2. | Изисква ли правото на Съюза, и по-специално принципът на ефективност и европейските основни права, както и присъщите права на природата, купувачът на превозното средство да разполага с граждански иск за обезщетение за вреди срещу производителя на превозното средство при всяко виновно — непредпазливо или умишлено — действие на производителя на превозното средство при пускането на пазара на превозно средство, оборудвано със забранено измервателно-коригиращо устройство по смисъла на член 5, параграф 2 от Регламент No 715/2007? |
| --- | --- |

2.

Изисква ли правото на Съюза, и по-специално принципът на ефективност и европейските основни права, както и присъщите права на природата, купувачът на превозното средство да разполага с граждански иск за обезщетение за вреди срещу производителя на превозното средство при всяко виновно — непредпазливо или умишлено — действие на производителя на превозното средство при пускането на пазара на превозно средство, оборудвано със забранено измервателно-коригиращо устройство по смисъла на член 5, параграф 2 от Регламент No 715/2007?

---

(1)  Директива 2007/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 година за създаване на рамка за одобрение на моторните превозни средства и техните ремаркета, както и на системи, компоненти и отделни технически възли, предназначени за такива превозни средства (Рамкова директива) (ОВ L 263, 2007 г., стр. 1).

(2)  Регламент (ЕО) No 715/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2007 година за типово одобрение на моторни превозни средства по отношение на емисиите от леки превозни средства за превоз на пътници и товари (Евро 5 и Евро 6) и за достъпа до информация за ремонт и техническо обслужване на превозни средства (ОВ L 171, 2007 г., стр. 1).

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/16 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/16

---

Преюдициално запитване от Landgericht München I (Германия), постъпило на 29 юни 2021 г. — KT, NS/FTI Touristik GmbH

(Дело C-396/21)

(2021/C 382/21)

Език на производството: немски

Запитваща юрисдикция

Landgericht München I

Страни в главното производство

Ищци: KT, NS

Ответник: FTI Touristik GmbH

Преюдициален въпрос

Представляват ли ограниченията във връзка с инфекциозно заболяване, широко разпространено в дестинацията на пътуването, липса на съответствие по смисъла на член 14, параграф 1 от Директива (ЕС) 2015/2302 (1) и когато поради световното разпространение на инфекциозното заболяване такива ограничения са наложени както в мястото на пребиваване на пътуващия, така и в други страни?

---

(1)  Директива (ЕС) 2015/2302 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2015 година относно пакетните туристически пътувания и свързаните пътнически услуги, за изменение на Регламент (ЕО) No 2006/2004 и Директива 2011/83/ЕС на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 90/314/ЕИО на Съвета (ОВ L 326, 2015 г., стр. 1).

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/16 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/16

---

Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 28 юни 2021 г. — Conseil national des barreaux, Conférence des bâtonniers, Ordre des avocats du barreau de Paris/Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance

(Дело C-398/21)

(2021/C 382/22)

Език на производството: френски

Запитваща юрисдикция

Conseil d'État

Страни в главното производство

Жалбоподатели: Conseil national des barreaux, Conférence des bâtonniers, Ordre des avocats du barreau de Paris

Ответници: Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance

Преюдициални въпроси

Нарушава ли член 8аб, параграф 5 от Директива 2011/16 (1)

| — | правото на справедлив процес, гарантирано с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз и с член 6 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, тъй като по принцип не изключва адвокатите, изпълняващи задача, свързана със съдебно производство, от кръга на посредниците, които трябва да предоставят на данъчната администрация информацията, необходима за оповестяването на трансгранична данъчноправна конструкция, или да уведомяват друг посредник за това задължение? |
| --- | --- |

—

правото на справедлив процес, гарантирано с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз и с член 6 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, тъй като по принцип не изключва адвокатите, изпълняващи задача, свързана със съдебно производство, от кръга на посредниците, които трябва да предоставят на данъчната администрация информацията, необходима за оповестяването на трансгранична данъчноправна конструкция, или да уведомяват друг посредник за това задължение?

| — | правото на зачитане на кореспонденцията и на личния живот, гарантирано с член 7 от Хартата на основните права на Европейския съюз и с член 8 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, тъй като принцип не изключва адвокатите, изпълняващи задача за оценка на правното положение на техен клиент, от кръга на посредниците, които трябва да предоставят на данъчната администрация информацията, необходима, за да се изпълни задължението за оповестяване на трансгранична данъчноправна конструкция, или да уведомяват друг посредник за това задължение? |
| --- | --- |

—

правото на зачитане на кореспонденцията и на личния живот, гарантирано с член 7 от Хартата на основните права на Европейския съюз и с член 8 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, тъй като принцип не изключва адвокатите, изпълняващи задача за оценка на правното положение на техен клиент, от кръга на посредниците, които трябва да предоставят на данъчната администрация информацията, необходима, за да се изпълни задължението за оповестяване на трансгранична данъчноправна конструкция, или да уведомяват друг посредник за това задължение?

---

(1)  Директива 2011/16/ЕС на Съвета от 15 февруари 2011 година относно административното сътрудничество в областта на данъчното облагане и за отмяна на Директива 77/799/ЕИО (ОВ L 64, 2011 г., стp. 1).

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/17 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/17

---

Жалба, подадена на 6 юли 2021 г. от Съвета на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 21 април 2021 г. по дело T-322/19, El-Qaddafi/Съвет

(Дело C-413/21 P)

(2021/C 382/23)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: V. Piessevaux, M. Bishop)

Друга страна в производството: Aisha Muammer Mohamed El-Qaddafi

Искания

Жалбоподателят иска от Съда:

| — | да отмени обжалваното решение на Общия съд, |
| --- | --- |

—

да отмени обжалваното решение на Общия съд,

| — | да се произнесе окончателно по въпросите, предмет на настоящата жалба, и да отхвърли жалбата на жалбоподателя в първоинстанционното производство,
  и |
| --- | --- |

—

да се произнесе окончателно по въпросите, предмет на настоящата жалба, и да отхвърли жалбата на жалбоподателя в първоинстанционното производство,

и

| — | да осъди жалбоподателя в първоинстанционното производство да заплати съдебните разноски в настоящото производство по обжалване и тези по дело T-322/19. |
| --- | --- |

—

да осъди жалбоподателя в първоинстанционното производство да заплати съдебните разноски в настоящото производство по обжалване и тези по дело T-322/19.

Основания и основни доводи

Съветът твърди, че в обжалваното решение, постановено по дело T-322/19, Общият съд е допуснал следните грешки:

| — | първо основание: нарушение на член 47 от Хартата на основните права на ЕС и член 36 във връзка с член 53, първа алинея от Статута на Съда, както и погрешно тълкуване на Решение (ОВППС) 2015/1333 на Съвета (1); |
| --- | --- |

—

първо основание: нарушение на член 47 от Хартата на основните права на ЕС и член 36 във връзка с член 53, първа алинея от Статута на Съда, както и погрешно тълкуване на Решение (ОВППС) 2015/1333 на Съвета (1);

| — | второ основание: погрешно тълкуване на член 8, параграф 1 и член 9, параграф 1 от Решение 2015/1333 на Съвета и член 6, параграф 1 от Регламент 2016/44 на Съвета (2); |
| --- | --- |

—

второ основание: погрешно тълкуване на член 8, параграф 1 и член 9, параграф 1 от Решение 2015/1333 на Съвета и член 6, параграф 1 от Регламент 2016/44 на Съвета (2);

| — | трето основание: Общият съд изопачил доводите на Съвета, нарушил принципа, че процесуалните актове се ползват с доказателствена сила, изтълкувал погрешно Решение 2015/1333 на Съвета и Регламент 2016/44 на Съвета и нарушил член 47 от Хартата на основните права на ЕС; |
| --- | --- |

—

трето основание: Общият съд изопачил доводите на Съвета, нарушил принципа, че процесуалните актове се ползват с доказателствена сила, изтълкувал погрешно Решение 2015/1333 на Съвета и Регламент 2016/44 на Съвета и нарушил член 47 от Хартата на основните права на ЕС;

| — | четвърто основание: Общият съд изопачил доказателствата, нарушил принципа, че документите и процесуалните актове се ползват с доказателствена сила, нарушил член 36 във връзка с член 53, първа алинея от Статута на Съда и нарушил член 263 ДФЕС и член 47 Хартата на основните права на ЕС. |
| --- | --- |

—

четвърто основание: Общият съд изопачил доказателствата, нарушил принципа, че документите и процесуалните актове се ползват с доказателствена сила, нарушил член 36 във връзка с член 53, първа алинея от Статута на Съда и нарушил член 263 ДФЕС и член 47 Хартата на основните права на ЕС.

---

(1)  Решение (ОВППС) 2015/1333 на Съвета от 31 юли 2015 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Либия и за отмяна на решение 2011/137/ОВППС (ОВ L 206, 2015 г., стр. 34).

(2)  Регламент (ЕС) 2016/44 на Съвета от 18 януари 2016 година за ограничителни мерки с оглед на положението в Либия и за отмяна на Регламент (ЕС) No 204/2011 (ОВ L 12, 2016 г., стр. 1).

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/18 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/18

---

Жалба, подадена на 16 юли 2021 г. от Ryanair DAC срещу решението, постановено от Общия съд (десети разширен състав) на 19 май 2021 г. по дело T-628/20, Ryanair/Комисия (Испания; Covid 19)

(Дело C-441/21 P)

(2021/C 382/24)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Ryanair DAC (представители: V. Blanc, E. Vahida и F.-C. Laprévote, avocats, S. Rating, abogado, и I. G. Metaxas-Maranghidis, dikigoros)

Други страни в производството: Европейска комисия, Кралство Испания, Френска република

Искания на жалбоподателя

Жалбоподателят моли Съда:

| — | да отмени обжалваното решение, |
| --- | --- |

—

да отмени обжалваното решение,

| — | да обяви съгласно членове 263 ДФЕС и 264 ДФЕС, че Решение C(2020) 5414 final на Комисията от 31 юли 2020 година относно държавна помощ SA.57659 (2020/N) — Испания — COVID-19 — Фонд за рекапитализация е нищожно и |
| --- | --- |

—

да обяви съгласно членове 263 ДФЕС и 264 ДФЕС, че Решение C(2020) 5414 final на Комисията от 31 юли 2020 година относно държавна помощ SA.57659 (2020/N) — Испания — COVID-19 — Фонд за рекапитализация е нищожно и

| — | да осъди Комисията да заплати направените от нея съдебни разноски, както и тези, направени от Ryanair, а също така да осъди встъпилите страни в първоинстанционното производство и в производството по обжалване (ако има такива) да понесат направените от тях съдебни разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди Комисията да заплати направените от нея съдебни разноски, както и тези, направени от Ryanair, а също така да осъди встъпилите страни в първоинстанционното производство и в производството по обжалване (ако има такива) да понесат направените от тях съдебни разноски.

Основания и основни доводи

В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква шест основания.

Първото основание е, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е отхвърлил твърдението на жалбоподателя, че принципът на недопускане на дискриминация е бил нарушен неоснователно.

Второто основание е, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото и явно е изопачил фактите относно оплакването на жалбоподателя за нарушение на свободата на установяване и на свободното предоставяне на услуги.

Третото основание е, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото и явно е изопачил фактите, като е отхвърлил основанието на жалбоподателя, което се отнася до неправилно прилагане на съпоставянето.

Четвъртото основание е, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото и явна грешка в преценката при класифицирането на помощта като схема за помощ.

Петото основание е, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото и явно е изопачил фактите относно това, че Комисията не е започнала официална процедура по разследване.

Шестото основание е, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото и явно е изопачил фактите относно липсата на предоставяне на мотиви от страна на Комисията.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/19 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/19

---

Жалба, подадена на 15 юли 2021 г. от ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S, Danske Fragtmænd A/S срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 5 май 2021 г. по дело T-561/18, ITD и Danske Fragtmænd/Комисия

(Дело C-442/21 P)

(2021/C 382/25)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподатели: ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S, Danske Fragtmænd A/S (представител: L. Sandberg-Mørch, адвокат)

Други страни в производството: Европейска комисия, Jørgen Jensen Distribution A/S, Dansk Distribution A/S, Кралство Дания

Искания на жалбоподателите

Жалбоподателите молят Съда:

| — | да отмени решение от 5 май 2021 г. на Общия съд по дело T-561/18 в частта, в която същият отхвърля твърденията на жалбоподателите, че Комисията е срещнала сериозни затруднения във връзка с извода, че компенсацията за задължението за предоставянето на универсална пощенска услуга (ЗПУУ) представлява съвместима помощ; че Комисията се е сблъскала със сериозни затруднения във връзка с констатацията, че държавната гаранция е била съществуваща помощ; и че Комисията се е сблъскала със сериозни затруднения и във връзка с преценката си за неправилно разпределение на разходите, |
| --- | --- |

—

да отмени решение от 5 май 2021 г. на Общия съд по дело T-561/18 в частта, в която същият отхвърля твърденията на жалбоподателите, че Комисията е срещнала сериозни затруднения във връзка с извода, че компенсацията за задължението за предоставянето на универсална пощенска услуга (ЗПУУ) представлява съвместима помощ; че Комисията се е сблъскала със сериозни затруднения във връзка с констатацията, че държавната гаранция е била съществуваща помощ; и че Комисията се е сблъскала със сериозни затруднения и във връзка с преценката си за неправилно разпределение на разходите,

| — | да осъди ответната страна да понесе освен направените от нея съдебни разноски и тези на жалбоподателите. |
| --- | --- |

—

да осъди ответната страна да понесе освен направените от нея съдебни разноски и тези на жалбоподателите.

Основания и основни доводи

| 1. | Първо, Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото и изопачил фактите, като постановил, че Комисията не се е сблъскала със сериозни затруднения, когато е изключила от НИР нематериалните ползи (а именно репутацията и повсеместното присъствие), от които Post Danmark се е ползвало в резултат на ЗПУУ. |
| --- | --- |

1.

Първо, Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото и изопачил фактите, като постановил, че Комисията не се е сблъскала със сериозни затруднения, когато е изключила от НИР нематериалните ползи (а именно репутацията и повсеместното присъствие), от които Post Danmark се е ползвало в резултат на ЗПУУ.

| 2. | Второ, Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като постановил, че Комисията не се е сблъскала със сериозни затруднения, когато е приела, че помощта е съвместима на основание на Рамката за УОИИ за целите на изпълнението на ЗПУУ, а след това е разрешила помощта да бъде разходвана във връзка с уволнението на служители в контекста на преобразуването/преструктурирането на Post Danmark. |
| --- | --- |

2.

Второ, Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като постановил, че Комисията не се е сблъскала със сериозни затруднения, когато е приела, че помощта е съвместима на основание на Рамката за УОИИ за целите на изпълнението на ЗПУУ, а след това е разрешила помощта да бъде разходвана във връзка с уволнението на служители в контекста на преобразуването/преструктурирането на Post Danmark.

| 3. | Трето, в нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС и член 108, параграф 2 ДФЕС Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като заключил, че Комисията не е срещнала сериозни затруднения във връзка с извода, че прекомерно отнасяне от страна на Post Danmark на общи разходи към ЗПУУ не представлява държавна помощ.
  Жалбоподателите поддържат, че неправилният извод на Общия съд се дължи на две грешки при прилагане на правото, съответстващи на следните двете подтвърдения:






  a. | Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че член 4, параграф 4, буква c) от счетоводните правила от 2006 г. и член 4, параграф 3, буква c) от счетоводните правила от 2011 г. са само частен случай на прилагане на принципите, предвидени в член 4, параграф 4, буква a) и член 4, параграф 4, буква b) от счетоводните правила от 2006 г. и от 2011 г. |
| --- | --- | --- |

3.

Трето, в нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС и член 108, параграф 2 ДФЕС Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като заключил, че Комисията не е срещнала сериозни затруднения във връзка с извода, че прекомерно отнасяне от страна на Post Danmark на общи разходи към ЗПУУ не представлява държавна помощ.

Жалбоподателите поддържат, че неправилният извод на Общия съд се дължи на две грешки при прилагане на правото, съответстващи на следните двете подтвърдения:

a.

Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че член 4, параграф 4, буква c) от счетоводните правила от 2006 г. и член 4, параграф 3, буква c) от счетоводните правила от 2011 г. са само частен случай на прилагане на принципите, предвидени в член 4, параграф 4, буква a) и член 4, параграф 4, буква b) от счетоводните правила от 2006 г. и от 2011 г.

| б. | Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че адекватността на извършеното от Post Danmark счетоводно разпределение на общите разходи се потвърждава от обстоятелството, че счетоводната отчетност на Post Danmark е била предмет на редовни проверки. |
| --- | --- |

б.

Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че адекватността на извършеното от Post Danmark счетоводно разпределение на общите разходи се потвърждава от обстоятелството, че счетоводната отчетност на Post Danmark е била предмет на редовни проверки.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/19 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/19

---

Иск, предявен на 16 юли 2021 г. — Европейска комисия/Ирландия

(Дело C-444/21)

(2021/C 382/26)

Език на производството: английски

Страни

Ищец: Европейска комисия (представители: C. Hermes и M. Noll-Ehlers)

Ответник: Ирландия

Искания на ищеца

| — | ищецът иск от Съда да обяви, че Ирландия не е изпълнила задълженията си по член 4, параграф 4 и член 6, параграф 1 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (1) (наричана по-нататък „Директивата“), тъй като






  — | не е определила във възможно най-кратък срок, но не по-дълъг от шест години за специално защитени зони (СЗЗ) 217 от 423 територии от значение за Общността в Атлантическия биогеографски регион на своята територия, включени в Решение 2004/813/ЕО на Комисията от 7 декември 2004 г. (2), изменено с Решение 2008/23/ЕО от 12 ноември 2007 г. (3) и с Решение 2009/96/ЕО на Комисията от 12 декември 2008 г. (4), |
| --- | --- | --- |

—

ищецът иск от Съда да обяви, че Ирландия не е изпълнила задълженията си по член 4, параграф 4 и член 6, параграф 1 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (1) (наричана по-нататък „Директивата“), тъй като

—

не е определила във възможно най-кратък срок, но не по-дълъг от шест години за специално защитени зони (СЗЗ) 217 от 423 територии от значение за Общността в Атлантическия биогеографски регион на своята територия, включени в Решение 2004/813/ЕО на Комисията от 7 декември 2004 г. (2), изменено с Решение 2008/23/ЕО от 12 ноември 2007 г. (3) и с Решение 2009/96/ЕО на Комисията от 12 декември 2008 г. (4),

| — | не е определила специфични за зоните подробни природозащитни цели и мерки по отношение на 140 от 423 територии, включени в посочените по-горе решения на Комисията, и |
| --- | --- |

—

не е определила специфични за зоните подробни природозащитни цели и мерки по отношение на 140 от 423 територии, включени в посочените по-горе решения на Комисията, и

| — | не е определила необходимите природозащитни мерки, съответстващи на екологичните изисквания на типовете естествени местообитания от приложение I и видовете от приложение II към директивата по отношение на който и да било от 423-те територии, включени в посочените по-горе решения на Комисията. |
| --- | --- |

—

не е определила необходимите природозащитни мерки, съответстващи на екологичните изисквания на типовете естествени местообитания от приложение I и видовете от приложение II към директивата по отношение на който и да било от 423-те територии, включени в посочените по-горе решения на Комисията.

| — | да се осъди Ирландия да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди Ирландия да заплати съдебните разноски.

Основания и основни доводи

Комисията счита, че Ирландия не е изготвила и не управлява своята мрежа „Натура 2000“ в съответствие с установените в Директивата законови изисквания.

Първо, Ирландия не е изпълнила задълженията си по член 4, параграф 4 от Директивата, като не е определила като СЗЗ във възможно най-кратък срок, но не по-дълъг от шест години всичките 423 територии, включени в посочените по-горе решения на Комисията. Към края на срока, установен в допълнителното мотивирано становище, това неизпълнение засяга 217 територии.

Второ, Ирландия не е изпълнила задълженията си по член 4, параграф 4 като не е определила специфични цели за опазване или възстановяване за всяка една от разглежданите 423 територии. Към края на срока, установен в допълнителното мотивирано становище, това неизпълнение засяга 140 територии.

Трето, Ирландия не е изпълнила задълженията да определи необходимите природозащитни мерки, съответстващи на екологичните изисквания на типовете естествени местообитания от приложение I и видовете от приложение II към Директивата съгласно член 6, параграф 1 от нея, по отношение на 423-те територии, засегнати от нарушението. Ирландската практика по отношение на природозащитните мерки е довела до положение, прие което в края на срока, установен в допълнителното мотивирано становище, по отношение на нито една от 423-те засегнати от това нарушение територии не са приложени подходящи мерки в съответствие със законовите изисквания по член 6, параграф 1 от Директивата. По отношение на много територии не са приложени никакви природозащитни мерки. По отношение на други територии тези мерки обхващат само малка част от съответните местообитания от приложение I и видовете от приложение II със значително присъствие в зоната. Впрочем, по отношение на много територии не са установени мерки въз основа на специфични за зоните и ясно определени природозащитни цели. Освен това Ирландия също така най общо и трайно не изпълнява задълженията си по член 6, параграф 1 от Директивата като установява природозащитни мерки, които не са достатъчно ясни и изчерпателни и като не отстранява съществуващия натиск и наличните опасности.

---

(1)  ОВ L 206, 1992 г., стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109.

(2)  2004/813/ЕО: Решение на Комисията от 7 декември 2004 година за приемане съгласно Директива 92/43/ЕИО на Съвета на списъка с обекти от значение за Общността за Атлантическия биогеографски регион (нотифицирано под номер C(2004) 4032) (ОВ L 387, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 13, стр. 5).

(3)  2008/23/ЕО: Решение на Комисията от 12 ноември 2007 година за приемане съгласно Директива 92/43/ЕИО на Съвета на първи актуализиран списък с обекти от значение за Общността в Атлантическия биогеографски район (нотифицирано под номер С(2007) 5396) (ОВ L 12, 2008 г., стр. 1).

(4)  2009/96/EО: Решение на Комисията от 12 декември 2008 година за приемане съгласно Директива 92/43/ЕИО на Съвета на втори актуализиран списък на териториите от значение за Общността в Атлантическия биогеографски регион (нотифицирано под номер С(2008) 8119) (ОВ L 43, 2009 г., стр. 466).

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/21 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/21

---

Жалба, подадена на 22 юли 2021 г. от Engie Global LNG Holding Sàrl, Engie Invest International SA, Engie SA срещу решението, постановено от Общия съд (втори разширен състав) на 12 май 2021 г. по съединени дела T-516/18 и T-525/18, Велико херцогство Люксембург и др./Комисия

(Дело C-454/21 P)

(2021/C 382/27)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподатели: Engie Global LNG Holding Sàrl, Engie Invest International SA, Engie SA (представители: C. Rydzynski, B Le Bret, M. Struys, F. Pili, avocats)

Друга страна в производството: Европейска комисия

Искания на жалбоподателя

Жалбоподателите искат от Съда:

| — | да обяви настоящата жалба за допустима и основателна; |
| --- | --- |

—

да обяви настоящата жалба за допустима и основателна;

| — | да отмени решението на Общия съд на Европейския съюз от 12 май 2021 г. по съединени дела T-516/18 и T-525/18, Luxembourg и Engie Global LNG Holding и др./Комисия, |
| --- | --- |

—

да отмени решението на Общия съд на Европейския съюз от 12 май 2021 г. по съединени дела T-516/18 и T-525/18, Luxembourg и Engie Global LNG Holding и др./Комисия,

| — | да се произнесе окончателно по същество, в съответствие с член 61 от Статута на Съда като главно, уважи исканията, формулирани от Engie в първоинстанционното производство, или при условията на евентуалност, отмени член 2 от Решение (ЕС) 2019/421 на Комисията от 20 юни 2018 година относно държавна помощ SA.44888 (2016/C) (ex 2016/NN), приведена в действие от Люксембург в полза на Еngie (Анжи) (OВ, L 78, 2019 г., стp. 1) в частта, в която разпорежда възстановяване на помощта, |
| --- | --- |

—

да се произнесе окончателно по същество, в съответствие с член 61 от Статута на Съда като главно, уважи исканията, формулирани от Engie в първоинстанционното производство, или при условията на евентуалност, отмени член 2 от Решение (ЕС) 2019/421 на Комисията от 20 юни 2018 година относно държавна помощ SA.44888 (2016/C) (ex 2016/NN), приведена в действие от Люксембург в полза на Еngie (Анжи) (OВ, L 78, 2019 г., стp. 1) в частта, в която разпорежда възстановяване на помощта,

| — | при условията на евентуалност, да върне делото за разглеждане от Общия съд, |
| --- | --- |

—

при условията на евентуалност, да върне делото за разглеждане от Общия съд,

| — | да осъди Комисията за заплати всички съдебни разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди Комисията за заплати всички съдебни разноски.

Основания и основни доводи

В подкрепа на жалбата си Engie Global LNG Holding, Engie Invest International и Engie изтъкват три основания.

Според жалбоподателите Общият съд допуснал грешки при прилагане на правото и изопачил фактите при дефинирането на тясна референтна рамка (i) като изключил Директивата относно данъчното облагане на дружествата майки и дъщерните дружества при дефинирането на тази референтна рамка; (ii) като създал връзка между членове 164 и 166 от Закона за данъка върху доходите в Люксембург; (iii) като приел, че начисленията върху ZORA представляват разпределение на печалбите; и (iv) като приел, че разглежданите предварителни данъчни становища предоставят селективно предимство.

Освен това Общият съд допуснал грешки при прилагане на правото и изопачил фактите при доказването на наличието на селективно предимство що се отнася до люксембургската разпоредба относно злоупотреба с право (i) що се отнася до възприетата референтна рамка; (ii) при идентифицирането на селективно предимство; и (iii) при тълкуването на люксембургското право.

В резултат на първото и второто основания жалбоподателите считат, че Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, когато отхвърлил развитите от тях доводи в рамките на жалбата за отмяна, що се отнася до ограничената компетентност на Комисията по членове 2, 3, 4 и 5 ДФЕС, свързани с разпределянето на правомощията между Европейския съюз и държавите членки, във връзка с членове 113 — 117 ДФЕС.

Накрая, възстановяването на помощта, разпоредено от Общия съд, противоречи на принципите на правна сигурност и на оправданите правни очаквания.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/22 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/22

---

Жалба, подадена на 2 август 2021 г. от China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products, Cangzhou Qinghong Foundry Co. Ltd, Botou City Qinghong Foundry Co. Ltd, Lingshou County Boyuan Foundry Co. Ltd, Handan Qunshan Foundry Co. Ltd, Heping Cast Co. Ltd Yi County, Hong Guang Handan Cast Foundry Co. Ltd, Shanxi Yuansheng Casting and Forging Industrial Co. Ltd, Botou City Wangwu Town Tianlong Casting Factory, Tangxian Hongyue Machinery Accessory Foundry Co. Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти разширен състав) на 19 май 2021 г. по дело T-254/18, China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products и др./Комисия

(Дело C-478/21 P)

(2021/C 382/28)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподатели: China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME), Cangzhou Qinghong Foundry Co. Ltd, Botou City Qinghong Foundry Co. Ltd, Lingshou County Boyuan Foundry Co. Ltd, Handan Qunshan Foundry Co. Ltd, Heping Cast Co. Ltd Yi County, Hong Guang Handan Cast Foundry Co. Ltd, Shanxi Yuansheng Casting and Forging Industrial Co. Ltd, Botou City Wangwu Town Tianlong Casting Factory, Tangxian Hongyue Machinery Accessory Foundry Co. Ltd (представители: R. Antonini, avvocato, E. Monard и B. Maniatis, avocats)

Други страни в производството: Европейска комисия, EJ Picardie, Fondatel Lecomte, Fonderies Dechaumont, Fundiciones de Odena, SA, Heinrich Meier Eisengießerei GmbH & Co. KG, Saint-Gobain Construction Products UK Ltd, Saint-Gobain Pam, Ulefos Oy

Искания

Жалбоподателите искат от Съда:

| — | да отмени обжалваното съдебно решение, |
| --- | --- |

—

да отмени обжалваното съдебно решение,

| — | да уважи исканията, направени от жалбоподателите в жалбата им до Общия съд, и да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/140 на Комисията от 29 януари 2018 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на наложеното временно мито върху вноса на някои чугунени изделия с произход от Китайската народна република и за прекратяване на разследването относно вноса на някои чугунени изделия с произход от Индия (1) в частта, която се отнася за CCCME, отделните дружества и засегнатите членове, и |
| --- | --- |

—

да уважи исканията, направени от жалбоподателите в жалбата им до Общия съд, и да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/140 на Комисията от 29 януари 2018 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на наложеното временно мито върху вноса на някои чугунени изделия с произход от Китайската народна република и за прекратяване на разследването относно вноса на някои чугунени изделия с произход от Индия (1) в частта, която се отнася за CCCME, отделните дружества и засегнатите членове, и

| — | да осъди Комисията за да заплати съдебните разноски в производствата пред Общия съд и Съда, включително тези на жалбоподателите, и да разпореди встъпилите страни да поемат направените от тях съдебни разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди Комисията за да заплати съдебните разноски в производствата пред Общия съд и Съда, включително тези на жалбоподателите, и да разпореди встъпилите страни да поемат направените от тях съдебни разноски.

Основания и основни доводи

Първо основание: Общият съд допуснал грешка като не установил нарушение на член 3, параграфи 2, 3, 5, 6 и 7 от основния регламент (2) и на принципа на добра администрация във връзка с данните за вноса.

Второ основание: Общият допуснал грешка като не установил нарушение на член 3, параграфи 2, 3, 5, 6 и 7 от основния регламент и на принципа на добра администрация, при положение че установяването на наличието на вреда и на причинно-следствената връзка не било основано на достоверни доказателства и обективно изследване.

Трето основание: Общият съд допуснал грешка, приемайки че анализ по сегмент не се изисква, за да бъдат изпълнени задълженията по член 3, параграфи 6 и 7 от основния регламент.

Четвърто основание: Общият допуснал грешка като не установил нарушение на член 3, параграфи 6 и 7 от основния регламент във връзка с липсата на подбиване на цените при част от продажбите на Съюза.

Пето основание: Общият съд приложил погрешен правен критерий, приемайки че третото основание, изтъкнато в жалбата до него, е частично недопустимо. Общият съд допуснал грешка като не установил нарушение на член 6, параграф, 7, член 19, параграфи 1 и 2, и член 20, параграфи 2 и 4 от основния регламент и на правото на защита, що се отнася до изискването за съобщаване на основни факти и съображения.

---

(1)  ОВ L 25, 2018 г., стр. 6.

(2)  Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейския съюз (ОВ L 176, 2016 г., стр. 21).

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/23 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/23

---

Определение на председателя на Съда от 25 юни 2021 г. — Европейска комисия/Република Португалия

(Дело C-345/20) (1)

(2021/C 382/29)

Език на производството: португалски

Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

---

(1)  ОВ C 329, 5.10.2020 г.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/23 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/23

---

Определение на председателя на Съда от 17 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — Deutsche Lufthansa AG/LE

(Дело C-629/20) (1)

(2021/C 382/30)

Език на производството: немски

Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

---

(1)  ОВ C 72, 1.3.2021 г.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/23 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/23

---

Определение на председателя на Съда от 21 юни 2021 г. (Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — AX/Deutsche Lufthansa AG

(Дело C-9/21) (1)

(2021/C 382/31)

Език на производството: немски

Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

---

(1)  ОВ C 88, 15.3.2021 г.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/23 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/23

---

Определение на председателя на Съда от 29 юни 2021 г. (Преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Hamburg — Германия) — flightright GmbH/Ryanair

(Дело C-37/21) (1)

(2021/C 382/32)

Език на производството: немски

Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

---

(1)  ОВ C 163, 3.5.2021 г.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/24 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/24

---

Определение на председателя на Съда от 18 юни 2021 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Köln — Германия) — Deutsche Lufthansa AG/BC

(Дело C-106/21) (1)

(2021/C 382/33)

Език на производството: немски

Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

---

(1)  ОВ C 182, 10.5.2021 г.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/24 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/24

---

Определение на председателя на Съда от 24 юни 2021 г. (Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Düsseldorf — Германия) — Nokia Technologies Oy Daimler AG, при участието на: Continental Automotive GmbH и др.

(Дело C-182/21) (1)

(2021/C 382/34)

Език на производството: немски

Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

---

(1)  ОВ C 252, 28.6.2021 г.

---

Общ съд

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/25 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/25

---

Определение на Общия съд от 12 юли 2021 г. — Ryanair и Laudamotion/Комисия

(Дело T-866/19) (1)

(Жалба за отмяна - Въздушен транспорт - Регламент (ЕО) No 1008/2008 - правила за разпределение на въздушното движение между летищата Схипхол и Лелистад - Приоритет в предоставянето на слотове на летище Лелистад - Подзаконов акт, съдържащ мерки за изпълнение - Липса на лично засягане - Недопустимост)

(2021/C 382/35)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподатели: Ryanair и Laudamotion (Сордс, Ирландия), Laudamotion GmbH (Швехат, Австрия) (представители: E. Vahida и I.-G. Metaxas-Maranghidis, avocats)

Ответник: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci и W. Mölls)

Предмет

Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение за изпълнение (ЕС) 2019/1585 на Комисията от 24 септември 2019 година за установяване на правила за разпределение на въздушното движение съгласно член 19 от Регламент (ЕО) No 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета за летищата Амстердам Схипхол и Амстердам Лелистад (ОВ L 246, 2019 г., стр. 24)

Диспозитив

| 1) | Отхвърля жалбата. |
| --- | --- |

1)

Отхвърля жалбата.

| 2) | Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване на Кралство Нидерландия. |
| --- | --- |

2)

Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване на Кралство Нидерландия.

| 3) | Осъжда Ryanair DAC и Laudamotion GmbH да понесат направените от тях съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия. |
| --- | --- |

3)

Осъжда Ryanair DAC и Laudamotion GmbH да понесат направените от тях съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.

| 4) | Кралство Нидерландия понася направените от него съдебни разноски във връзка с молбата за встъпване. |
| --- | --- |

4)

Кралство Нидерландия понася направените от него съдебни разноски във връзка с молбата за встъпване.

---

(1)  ОВ C 68, 2.3.2020 г.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/25 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/25

---

Определение на Общия съд от 14 юли 2021 г. — AI/ECDC

(Дело T-79/20) (1)

(Жалба за отмяна и искане за обезщетение - Публична служба - Персонал на ECDC - Психически тормоз - Член 12а от Правилника - Накърняване на доброто име - Искане за съдействие - Член 24 от Правилника - Отхвърляне на искането - Право на изслушване - Липса на достатъчно prima facie доказателства - Задължение за полагане на грижа - Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно лишена от всякакво правно основание)

(2021/C 382/36)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: AI (представители: L. Levi и A. Champetier, адвокати)

Ответник: Европейски център за профилактика и контрол върху заболяванията (представители: A. Iber и J. Mannheim, подпомагани от D. Waelbroeck и A. Duron, адвокати)

Предмет

Искане на основание член 270 ДФЕС, с което се цели, от една страна, отмяна на решението на ECDC от 5 април 2019 г., с което се отхвърля искането за съдействие, подадено от жалбоподателя на 10 април 2018 г., и ако е необходимо, на решението на ECDC от 4 ноември 2019 г., с което се отхвърля подадената по административен ред жалба срещу решението от 5 април 2019 г., и от друга страна, получаване на обезщетение за претърпените от него вреди

Диспозитив

| 1) | Отхвърля жалбата. |
| --- | --- |

1)

Отхвърля жалбата.

| 2) | Осъжда AI да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

2)

Осъжда AI да заплати съдебните разноски.

---

(1)  ОВ C 129, 20.4.2020 г.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/26 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/26

---

Определение на Общия съд от 15 юли 2021 г. — Roxtec/EUIPO — Wallmax (Изображение на оранжев квадрат, съдържащ седем черни концентрични кръга)

(Дело T-455/20) (1)

(Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща оранжев квадрат, в който се съдържат седем черни концентрични кръга - Абсолютно основание за отказ - Знак, който се състои изключително от формата на стоката, необходима за постигането на технически резултат - Член 7, параграф 1, буква д), подточка ii) от Регламент (ЕО) No 207/2009 (понастоящем член 7, параграф 1, буква д), подточка ii) от Регламент (ЕС) 2017/1001)

(2021/C 382/37)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Roxtec AB (Карлскрона, Швеция) (представители: J. Olsson и J. Adamsson, адвокати)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: V. Ruzek)

Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Wallmax Srl (Милано, Италия) (представители: A. Bergmann, F. Ferrari и L. Goglia, адвокати)

Предмет

Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 20 април 2020 г. (преписка R 2385/2018-2), постановено в производство за обявяване на недействителност със страни Wallmax и Roxtec

Диспозитив

| 1) | Отхвърля жалбата. |
| --- | --- |

1)

Отхвърля жалбата.

| 2) | Roxtec AB понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO). |
| --- | --- |

2)

Roxtec AB понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO).

| 3) | Wallmax Srl понася направените от него съдебни разноски. |
| --- | --- |

3)

Wallmax Srl понася направените от него съдебни разноски.

---

(1)  ОВ C 304, 14.9.2020 г.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/27 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/27

---

Определение на председателя на Общия съд от 12 юли 2021 г. — Jalkh/Парламент

(Дело T-230/21 R)

(Обезпечително производство - Институционално право - Член на Европейския парламент - Привилегии и имунитети - Снемане на парламентарния имунитет - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)

(2021/C 382/38)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: Jean-François Jalkh (Грец Арменвилие, Франция) (представител: F. Wagner, avocat)

Ответник: Европейски парламент (представители: N. Lorenz и A.-M. Dumbrăvan)

Предмет

Искане на основание член 278 ДФЕС за спиране на изпълнението на Решение P9_TA(2021)0092 на Парламента от 25 март 2021 г. относно снемането на депутатския имунитет на ищеца [2020/2110(IMM)]

Диспозитив

| 1) | Отхвърля молбата за допускане на обезпечение. |
| --- | --- |

1)

Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

| 2) | Не се произнася по съдебните разноски. |
| --- | --- |

2)

Не се произнася по съдебните разноски.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/27 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/27

---

Жалба, подадена на 30 юли 2021 г. — Natixis/Комисия

(Дело T-449/21)

(2021/C 382/39)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Natixis (Париж Франция) (представители: J. Stratford, Barrister-at-law, и J.-J. Lemonnier, lawyer)

Ответник: Европейска комисия

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да установи, че Решение C(2021) 3489 окончателен на Комисията от 20 май 2021 г. относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП по преписка AT.40324: Европейски държавни облигации (наричано по-нататък „обжалваното решение“) е изцяло недействително по отношение на жалбоподателя, и |
| --- | --- |

—

да установи, че Решение C(2021) 3489 окончателен на Комисията от 20 май 2021 г. относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП по преписка AT.40324: Европейски държавни облигации (наричано по-нататък „обжалваното решение“) е изцяло недействително по отношение на жалбоподателя, и

| — | да осъди Комисията да заплати съдебните и другите разноски, направени от жалбоподателя във връзка с настоящото производство. |
| --- | --- |

—

да осъди Комисията да заплати съдебните и другите разноски, направени от жалбоподателя във връзка с настоящото производство.

Основания и основни доводи

Жалбоподателят посочва четири основания за жалбата си.

| 1. | Първо основание: липса на законен интерес на Комисията да приеме обжалваното решение по смисъла на член 7, параграф 1, последно изречение от Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета (1). |
| --- | --- |

1.

Първо основание: липса на законен интерес на Комисията да приеме обжалваното решение по смисъла на член 7, параграф 1, последно изречение от Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета (1).

| 2. | Второ основание: нарушение на: а) правото на защита на жалбоподателя, б) член 27, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета и/или в) член 10, параграф 1 и член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 773/2004 на Комисията (2).






  — | Жалбоподателят твърди, че в обжалваното решение Комисията се позовала на правните и възпиращите последици, произтичащи от установяването на нарушението, в подкрепа на констатацията си за наличие на законен интерес, въпреки че това възражение не било изложено на жалбоподателя и не му било предоставена възможност да изрази надлежно становище по него. |
| --- | --- | --- |

2.

Второ основание: нарушение на: а) правото на защита на жалбоподателя, б) член 27, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета и/или в) член 10, параграф 1 и член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 773/2004 на Комисията (2).

—

Жалбоподателят твърди, че в обжалваното решение Комисията се позовала на правните и възпиращите последици, произтичащи от установяването на нарушението, в подкрепа на констатацията си за наличие на законен интерес, въпреки че това възражение не било изложено на жалбоподателя и не му било предоставена възможност да изрази надлежно становище по него.

| 3. | Трето основание: липса на мотиви и/или непропорционалност на обжалваното решение. Жалбоподателят твърди и че:






  — | дори и да се приемело, че има законен интерес (който жалбоподателят оспорва) да установи извършено от жалбоподателя нарушение, Комисията не мотивирала в достатъчна степен правото си на преценка в това отношение, |
| --- | --- | --- |

3.

Трето основание: липса на мотиви и/или непропорционалност на обжалваното решение. Жалбоподателят твърди и че:

—

дори и да се приемело, че има законен интерес (който жалбоподателят оспорва) да установи извършено от жалбоподателя нарушение, Комисията не мотивирала в достатъчна степен правото си на преценка в това отношение,

| — | упражняването на правото на преценка от Комисията противоречало на принципа на пропорционалност, тъй като обжалваното решение не било необходимо за постигане на целта за ефективно прилагане на правото в областта на конкуренцията и неблагоприятните последици за жалбоподателя от установяването на нарушението били непропорционални с оглед на тази цел. |
| --- | --- |

—

упражняването на правото на преценка от Комисията противоречало на принципа на пропорционалност, тъй като обжалваното решение не било необходимо за постигане на целта за ефективно прилагане на правото в областта на конкуренцията и неблагоприятните последици за жалбоподателя от установяването на нарушението били непропорционални с оглед на тази цел.

Ако някои или всички изложени основания бъдат уважени, жалбоподателят иска обжалваното решение да бъде отменено изцяло. При все това, доколкото е необходимо, жалбоподателят излага още едно основание.

| 4. | Четвърто основание: незаконосъобразност на член 3 от обжалваното решение, тъй като Комисията:






  — | превишила правомощията си, като дала насоки за прекратяване на нарушението и забранила по-нататъшното му извършване, въпреки че то било вече преустановено, |
| --- | --- | --- |

4.

Четвърто основание: незаконосъобразност на член 3 от обжалваното решение, тъй като Комисията:

—

превишила правомощията си, като дала насоки за прекратяване на нарушението и забранила по-нататъшното му извършване, въпреки че то било вече преустановено,

| — | приложила обратна доказателствена тежест в нарушение на презумпцията за невиновност, като упражнила правомощията си поради невъзможността да се увери, че нарушението е преустановено, |
| --- | --- |

—

приложила обратна доказателствена тежест в нарушение на презумпцията за невиновност, като упражнила правомощията си поради невъзможността да се увери, че нарушението е преустановено,

| — | допуснала фактическа грешка, като заключила, че от страна на жалбоподателя и/или като цяло нарушението било преустановено, и/или |
| --- | --- |

—

допуснала фактическа грешка, като заключила, че от страна на жалбоподателя и/или като цяло нарушението било преустановено, и/или

| — | действала непропорционално, тъй като упражняването на правомощията ѝ не било нито необходимо, нито уместно с оглед на предотвратяване на нарушение на конкурентното право от страна на жалбоподателя. |
| --- | --- |

—

действала непропорционално, тъй като упражняването на правомощията ѝ не било нито необходимо, нито уместно с оглед на предотвратяване на нарушение на конкурентното право от страна на жалбоподателя.

---

(1)  Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).

(2)  Регламент (ЕО) No 773/2004 на Комисията от 7 април 2004 година относно водените от Комисията производства съгласно членове 81 и 82 от Договора за ЕО (ОВ L 123, 2004 г., стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 242).

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/28 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/28

---

Жалба, подадена на 2 август 2021 г. — Quantic Dream/EUIPO — Quentia (Q)

(Дело T-458/21)

(2021/C 382/40)

Език на жалбата: английски

Страни

Жалбоподател: Quantic Dream (Париж, Франция) (представител: A. Grolée, адвокат)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

Друга страна в производството пред апелативния състав: Quentia GmbH (Герстхофен, Германия)

Данни за производството пред EUIPO

Заявител на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Q“ — заявка за регистрация No 18 069 734

Производство пред EUIPO: производство по възражение

Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 2 юни 2021 г. по преписка R 2070/2020-4

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени обжалваното решение, |
| --- | --- |

—

да отмени обжалваното решение,

| — | и съответно да отхвърли възражение No B 3 092 566 против подадената на 21 май 2019 г. заявка No 18 069 734 за регистрация на марка на Европейския съюз „Q“, |
| --- | --- |

—

и съответно да отхвърли възражение No B 3 092 566 против подадената на 21 май 2019 г. заявка No 18 069 734 за регистрация на марка на Европейския съюз „Q“,

| — | да осъди EUIPO и/или Quentia GmbH да заплатят съдебните разноски, направени от жалбоподателя в производствата пред EUIPO и пред Общия съд. |
| --- | --- |

—

да осъди EUIPO и/или Quentia GmbH да заплатят съдебните разноски, направени от жалбоподателя в производствата пред EUIPO и пред Общия съд.

Изложени основания

| — | Нарушение на член 71, параграф 1, буква a) от Делегиран регламент (ЕС) 2018/625 на Комисията, |
| --- | --- |

—

Нарушение на член 71, параграф 1, буква a) от Делегиран регламент (ЕС) 2018/625 на Комисията,

| — | Нарушение на член 7 ДФЕС, |
| --- | --- |

—

Нарушение на член 7 ДФЕС,

| — | Нарушение на член 58a от Устава на Съда. |
| --- | --- |

—

Нарушение на член 58a от Устава на Съда.

| — | Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и Съвета. |
| --- | --- |

—

Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и Съвета.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/29 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/29

---

Жалба, подадена на 3 август 2021 г. — Calrose Rice/EUIPO — Ricegrowers (Sunwhite)

(Дело T-459/21)

(2021/C 382/41)

Език на жалбата: английски

Страни

Жалбоподател: Calrose Rice (София, България) (представител: Х. Райчев, адвокат)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

Друга страна в производството пред апелативния състав: Ricegrowers Ltd (Лийтън, Нов Южен Уелс, Австралия)

Данни за производството пред EUIPO

Заявител на спорната марка: жалбоподателят пред Общия съд

Спорна марка: заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Sunwhite“ заявка за регистрация No 18 115 808

Производство пред EUIPO: производство по възражение

Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 4 юни 2021 г. по преписка R 2465/2020-4

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени обжалваното решение и да върне заявка за регистрация марка на Европейския съюз No 18 115 808 „SUNWHITE“ на EUIPO, за да продължи с нейната регистрация, |
| --- | --- |

—

да отмени обжалваното решение и да върне заявка за регистрация марка на Европейския съюз No 18 115 808 „SUNWHITE“ на EUIPO, за да продължи с нейната регистрация,

| — | да осъди EUIPO и встъпилата в настоящото производство страна да понесат направените от тях съдебни разноски и да заплатят разноските на жалбоподателя в това производство, както и разноските, направени в апелативното производство пред четвърти апелативен състав. |
| --- | --- |

—

да осъди EUIPO и встъпилата в настоящото производство страна да понесат направените от тях съдебни разноски и да заплатят разноските на жалбоподателя в това производство, както и разноските, направени в апелативното производство пред четвърти апелативен състав.

Изложени основания

| — | Апелативният състав неправилно приел, че в изложението на основанията си жалбоподателят е посочил, че сравняваните стоки от клас 30 са идентични, |
| --- | --- |

—

Апелативният състав неправилно приел, че в изложението на основанията си жалбоподателят е посочил, че сравняваните стоки от клас 30 са идентични,

| — | Апелативният състав допуснал грешка като констатирал съответствие на сравняваните знаци във всичките им елементи, |
| --- | --- |

—

Апелативният състав допуснал грешка като констатирал съответствие на сравняваните знаци във всичките им елементи,

| — | Апелативният състав неправилно ограничил или фокусирал своите заключения относно сравнението между знаците изключително върху техните словни компоненти, |
| --- | --- |

—

Апелативният състав неправилно ограничил или фокусирал своите заключения относно сравнението между знаците изключително върху техните словни компоненти,

| — | Апелативният състав не взел в достатъчна степен предвид визуалната разлика между марките и стигнал само до общи изводи в това отношение без конкретна обосновка. |
| --- | --- |

—

Апелативният състав не взел в достатъчна степен предвид визуалната разлика между марките и стигнал само до общи изводи в това отношение без конкретна обосновка.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/30 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/30

---

Жалба, подадена на 4 август 2021 г. — Ionfarma/EUIPO — LG Electronics (AION)

(Дело T-465/21)

(2021/C 382/42)

Език на жалбата: английски

Страни

Жалбоподател: Ionfarma, SL (Барселона, Испания) (представители: S. Correa Rodríguez, адвокат)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

Друга страна в производството пред апелативния състав: LG Electronics, Inc. (Сеул, Южна Корея)

Данни за производството пред EUIPO

Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав

Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „AION“ — заявка за регистрация No 17 892 367

Производство пред EUIPO: производство по възражение

Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 25 май 2021 г. по преписка R 2223/2020–4

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени обжалваното решение и да не допусне регистрацията на марката на Европейския съюз No 17 892 367 „AION“ за всички стоки, |
| --- | --- |

—

да отмени обжалваното решение и да не допусне регистрацията на марката на Европейския съюз No 17 892 367 „AION“ за всички стоки,

| — | да осъди EUIPO и в случай че встъпи в настоящото производство — LG Electronics, да заплатят съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди EUIPO и в случай че встъпи в настоящото производство — LG Electronics, да заплатят съдебните разноски.

Изложено основание

| — | Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета. |
| --- | --- |

—

Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/31 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/31

---

Жалба, подадена на 4 август 2021 г. — Baumberger/EUIPO — Nube (Lío)

(Дело T-466/21)

(2021/C 382/43)

Език на жалбата: английски

Страни

Жалбоподател: Dino Baumberger (Везел, Германия) (представители: J. Fusbahn и D. Dawirs, lawyers)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

Друга страна в производството пред апелативния състав: Nube, SL (Ибиса, Испания)

Данни за производството пред EUIPO

Притежател на спорната марка: жалбоподателят в производството пред Общия съд

Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз „Lío“ в златистожълт и черен цвят — Марка на Европейския съюз No 14 194 872

Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 2 юни 2021 г. по преписка R 1221/2020-5

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени обжалваното решение и съответно решението на отдела по отмяна от 28 април 2020 г. (Недействителност No 000025762 C), |
| --- | --- |

—

да отмени обжалваното решение и съответно решението на отдела по отмяна от 28 април 2020 г. (Недействителност No 000025762 C),

| — | да отхвърли искането за обявяване на недействителност и да запази регистрацията на оспорваната марка No 14 194 872 и |
| --- | --- |

—

да отхвърли искането за обявяване на недействителност и да запази регистрацията на оспорваната марка No 14 194 872 и

| — | да осъди EUIPO и Nube SL да заплатят съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди EUIPO и Nube SL да заплатят съдебните разноски.

Изложено основание

Нарушение на член 59, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/31 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/31

---

Жалба, подадена на 4 август 2021 г. — DBM Videovertrieb/EUIPO — Nube (Lío)

(Дело T-467/21)

(2021/C 382/44)

Език на жалбата: английски

Страни

Жалбоподател: DBM Videovertrieb GmbH (Везел, Германия) (представители: J. Fusbahn и D. Dawirs, lawyers)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

Друга страна в производството пред апелативния състав: Nube, SL (Ибиса, Испания)

Данни за производството пред EUIPO

Притежател на спорната марка: жалбоподателят в производството пред Общия съд

Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз „Lío“ в златистожълт и черен цвят — Марка на Европейския съюз No 17 225 939

Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 2 юни 2021 г. по преписка R 1220/2020-5

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени обжалваното решение и съответно решението на отдела по отмяна от 28 април 2020 г. (Недействителност No 000025781 C), |
| --- | --- |

—

да отмени обжалваното решение и съответно решението на отдела по отмяна от 28 април 2020 г. (Недействителност No 000025781 C),

| — | да отхвърли искането за обявяване на недействителност и да запази регистрацията на оспорваната марка No 17 225 939 и |
| --- | --- |

—

да отхвърли искането за обявяване на недействителност и да запази регистрацията на оспорваната марка No 17 225 939 и

| — | да осъди EUIPO и Nube SL да заплатят съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди EUIPO и Nube SL да заплатят съдебните разноски.

Изложено основание

| — | Нарушение на член 59, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета. |
| --- | --- |

—

Нарушение на член 59, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/32 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/32

---

Жалба, подадена на 4 август 2021 г. — RTE/ACER

(Дело T-472/21)

(2021/C 382/45)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: RTE Réseau de transport de l’électricité (Париж, Франция) (представители: M. Levitt, lawyer, B. Byrne, Solicitor, и D. Vasbeck, lawyer)

Ответник: Агенция за сътрудничество между регулаторите на енергия

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени по отношение на жалбоподателя Решение A-001-2021 (консолидирано) на апелативния състав на Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия от 28 май 2021 г. (наричано по-нататък „Решението“), с което се потвърждава Решение 30/2020 на Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия от 30 ноември 2020 г., |
| --- | --- |

—

да отмени по отношение на жалбоподателя Решение A-001-2021 (консолидирано) на апелативния състав на Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия от 28 май 2021 г. (наричано по-нататък „Решението“), с което се потвърждава Решение 30/2020 на Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия от 30 ноември 2020 г.,

| — | да уважи исканията на жалбоподателя, съдържащи се в жалбата, подадена до апелативния състав на Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия и |
| --- | --- |

—

да уважи исканията на жалбоподателя, съдържащи се в жалбата, подадена до апелативния състав на Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия и

| — | да осъди Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия да заплати съдебните разноски.

Основания и основни доводи

Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на жалбата.

| 1. | Първо основание: Решението е опорочено от грешка в прилагането на правото, тъй като, като е потвърдил Решение 30/2020 от 30 ноември 2020 г. апелативният съвет на Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия незаконосъобразно е разширил приложното поле на член 16, параграф 13 от Регламента за вътрешния пазар на електроенергия (1), както и на член 74 от Регламента за установяване на насоки относно разпределянето на преносната способност и управлението на претоварването (2) и е нарушил основният принцип на предоставен компетентност, установен в член 5, параграф 2 ДЕС. |
| --- | --- |

1.

Първо основание: Решението е опорочено от грешка в прилагането на правото, тъй като, като е потвърдил Решение 30/2020 от 30 ноември 2020 г. апелативният съвет на Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия незаконосъобразно е разширил приложното поле на член 16, параграф 13 от Регламента за вътрешния пазар на електроенергия (1), както и на член 74 от Регламента за установяване на насоки относно разпределянето на преносната способност и управлението на претоварването (2) и е нарушил основният принцип на предоставен компетентност, установен в член 5, параграф 2 ДЕС.

| 2. | Второ основание: Решението е опорочено от грешка в прилагането на правото, тъй като Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия неправилно е тълкувал релевантната правна уредба и неправилно е приложил необходимите параметри за приемане на обща методика за поделяне на разходите за повторно диспечиране или насрещна търговия за изчислителен регион на капацитета Core. |
| --- | --- |

2.

Второ основание: Решението е опорочено от грешка в прилагането на правото, тъй като Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия неправилно е тълкувал релевантната правна уредба и неправилно е приложил необходимите параметри за приемане на обща методика за поделяне на разходите за повторно диспечиране или насрещна търговия за изчислителен регион на капацитета Core.

| 3. | Трето основание: Решението нарушава принципа на добра администрация и задължението за мотивиране и нарушава правните задължения на апелативния състав на ответника в качеството му на въззивна инстанция. |
| --- | --- |

3.

Трето основание: Решението нарушава принципа на добра администрация и задължението за мотивиране и нарушава правните задължения на апелативния състав на ответника в качеството му на въззивна инстанция.

| 4. | Четвърто основание: Решението е опорочено от грешка в прилагането на правото, тъй като апелативният състав на ответника неправилно тълкува и прилага член 3 от Регламента (3) и свързани разпоредби и принципи на правото на ЕС относно езиковия режим, съгласно който ответникът следва да постанови решенията си, включително член 342 ДФЕС, член 3, параграф 3 ДЕС, член 22 от Хартата на основните права на Европейския съюз, член 44, параграф 1 от Регламента за създаване на ACER (4), принципа на правна сигурност и правото на защита. |
| --- | --- |

4.

Четвърто основание: Решението е опорочено от грешка в прилагането на правото, тъй като апелативният състав на ответника неправилно тълкува и прилага член 3 от Регламента (3) и свързани разпоредби и принципи на правото на ЕС относно езиковия режим, съгласно който ответникът следва да постанови решенията си, включително член 342 ДФЕС, член 3, параграф 3 ДЕС, член 22 от Хартата на основните права на Европейския съюз, член 44, параграф 1 от Регламента за създаване на ACER (4), принципа на правна сигурност и правото на защита.

---

(1)  Регламент (ЕС) 2019/943 на Европейския парламент и на Съвета от 5 юни 2019 година относно вътрешния пазар на електроенергия (ОВ L 158, 2019 г., стр. 54).

(2)  Регламент (ЕС) 2015/1222 на Комисията от 24 юли 2015 година за установяване на насоки относно разпределянето на преносната способност и управлението на претоварването (ОВ L 197, 2015 г., стр. 24).

(3)  Регламент No 1 на Съвета от 15 април 1958 г. за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност (ОВ P 17, 1958 г., стр. 385), последно изменен с Регламент 517/2013 на Съвета от 13 май 2013 г. (ОВ L 158, 2013 г., стр. 1).

(4)  Регламент (ЕС) 2019/942 на Европейския парламент и на Съвета от 5 юни 2019 година за създаване на Агенция на Европейския съюз за сътрудничество между регулаторите на енергия (преработен текст) (ОВ L 158, 2019 г., стр. 22).

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/33 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/33

---

Жалба, подадена на 4 август 2021 г. — Schenk Italia/EUIPO — Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella (AMICONE)

(Дело T-474/21)

(2021/C 382/46)

Език на жалбата: италиански

Страни

Жалбоподател: Schenk Italia SpA (Ora, Италия) (представители: D. Caneva и M. Lucchini, avvocati)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

Друга страна в производството пред апелативния състав: Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella (San Pietro in Cariano, Италия)

Данни за производството пред EUIPO

Притежател на спорната марка: жалбоподателят

Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „AMICONE“ — марка на Европейския съюз No 11 005 725

Производство пред EUIPO: производство по отмяна

Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 10 юни 2021 г. по преписка R 2885/2019-2

Искания

Жалбоподателят иска от Общия съд:

| — | да отмени обжалваното решение; |
| --- | --- |

—

да отмени обжалваното решение;

| — | да установи и обяви, че марката на Европейския съюз „AMICONE“ No 11 005 725 не представлява позоваване на ЗНП [защитено наименование за произход] „Amarone della Valpolicella“ по смисъла на член 103, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) No 1308/2013 (1) и не е засегната от никое от основанията за недействителност — абсолютни или относителни — които са изтъкнати от Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella, поради което тя е валидна; |
| --- | --- |

—

да установи и обяви, че марката на Европейския съюз „AMICONE“ No 11 005 725 не представлява позоваване на ЗНП [защитено наименование за произход] „Amarone della Valpolicella“ по смисъла на член 103, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) No 1308/2013 (1) и не е засегната от никое от основанията за недействителност — абсолютни или относителни — които са изтъкнати от Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella, поради което тя е валидна;

| — | да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително които са направени от Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella и от другите евентуално встъпили в производството страни. |
| --- | --- |

—

да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително които са направени от Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella и от другите евентуално встъпили в производството страни.

Изложени основания

| — | Не e правилно идентифицирана значителната част от ЗНП „Amarone della Valpolicella“ с оглед на прилагането на член 103, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) No 1308/2013; |
| --- | --- |

—

Не e правилно идентифицирана значителната част от ЗНП „Amarone della Valpolicella“ с оглед на прилагането на член 103, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) No 1308/2013;

| — | Не е приложен правилно член 103, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) No 1308/2013 в частта, отнасяща се до установяване на позоваването от страна на оспорваната марка на ЗНП; |
| --- | --- |

—

Не е приложен правилно член 103, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) No 1308/2013 в частта, отнасяща се до установяване на позоваването от страна на оспорваната марка на ЗНП;

| — | Не е приложен правилно член 95, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с член 27, параграф 4 от Делегиран регламент (ЕС) 2018/625 на Комисията; |
| --- | --- |

—

Не е приложен правилно член 95, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с член 27, параграф 4 от Делегиран регламент (ЕС) 2018/625 на Комисията;

| — | Марката „AMICONE“ не е засегната от никакво друго основание за недействителност — абсолютно или относително — въпреки твърдението на Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella. |
| --- | --- |

—

Марката „AMICONE“ не е засегната от никакво друго основание за недействителност — абсолютно или относително — въпреки твърдението на Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella.

---

(1)  Регламент (ЕС) No 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) No 922/72, (ЕИО) No 234/79, (ЕО) No 1037/2001 и (ЕО) No 1234/2007 (ОВ L 347, 2013 г., стр. 671).

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/34 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/34

---

Жалба, подадена на 9 август 2021 г. — Glaxo Group/EUIPO — Cipla Europe (Форма на инхалатор)

(Дело T-477/21)

(2021/C 382/47)

Език на жалбата: английски

Страни

Жалбоподател: Glaxo Group Ltd (Брентфорт, Обединено кралство) (представители: T. de Haan и F. Verhoestraete, lawyers)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

Друга страна в производството пред апелативния състав: Cipla Europe NV (Антверпен, Белгия)

Данни за производството пред EUIPO

Притежател на спорната марка: жалбоподателят в производството пред Общия съд

Спорна марка: триизмерна марка на Европейския съюз (Форма на инхалатор) — Марка на Европейския съюз No 2 179 562

Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 19 май 2021 г. по преписка R 1835/2016-1

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени обжалваното решение, |
| --- | --- |

—

да отмени обжалваното решение,

| — | да осъди EUIPO и встъпилата страна да заплатят съдебните разноски, включително и тези на жалбоподателя в производството пред апелативния състав на Службата. |
| --- | --- |

—

да осъди EUIPO и встъпилата страна да заплатят съдебните разноски, включително и тези на жалбоподателя в производството пред апелативния състав на Службата.

Изложени основания

| — | Нарушение на член 94, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета, както и на член 41, параграф 2 от Хартата на основните права на ЕС, |
| --- | --- |

—

Нарушение на член 94, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета, както и на член 41, параграф 2 от Хартата на основните права на ЕС,

| — | нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) 40/94 на Съвета и |
| --- | --- |

—

нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) 40/94 на Съвета и

| — | нарушение на член 52, параграф 2 от Регламент (ЕО) 207/2009 на Съвета. |
| --- | --- |

—

нарушение на член 52, параграф 2 от Регламент (ЕО) 207/2009 на Съвета.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/35 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/35

---

Жалба, подадена на 9 август 2021 г. — Les Éditions P. Amaury/EUIPO — Golden Balls (BALLON D’OR)

(Дело T-478/21)

(2021/C 382/48)

Език на жалбата: английски

Страни

Жалбоподател: Les Éditions P. Amaury (Булoн Биянкyр, Франция) (представители: T. de Haan и M. Laborde, lawyers)

Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)

Друга страна в производството пред апелативния състав: Golden Balls Ltd (Лондон, Обединено кралство)

Данни за производството пред EUIPO

Притежател на спорната марка: жалбоподателят в производството пред Общия съд

Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „BALLON D’OR“ — марка на Европейския съюз No 4 226 148

Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност

Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 7 юни 2021 г. по преписка R 1073/2020-4

Искания

Жалбоподателят моли Общия съд:

| — | да отмени частично обжалваното решение, |
| --- | --- |

—

да отмени частично обжалваното решение,

| — | да осъди EUIPO и встъпилата страна да заплатят съдебните разноски, включително тези, направени от жалбоподателя пред четвърти апелативен състав на EUIPO. |
| --- | --- |

—

да осъди EUIPO и встъпилата страна да заплатят съдебните разноски, включително тези, направени от жалбоподателя пред четвърти апелативен състав на EUIPO.

Изложено основание

| — | Нарушение на член 5, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) 207/2009 на Съвета. |
| --- | --- |

—

Нарушение на член 5, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) 207/2009 на Съвета.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/35 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/35

---

Жалба, подадена на 9 август 2021 г. — TenneT TSO и TenneT TSO/ACER

(Дело T-482/21)

(2021/C 382/49)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподатели: TenneT TSO GmbH (Байройт, Германия), TenneT TSO BV (Арнхем, Нидерландия) (представители: D. Uwer, J. Meinzenbach, P. Rieger, R. Klein и S. Westphal, адвокати)

Ответник: Агенция на Европейския съюз за сътрудничество между регулаторите на енергия (ACER)

Искания

Жалбоподателите искат от Общия съд:

| — | да отмени Решение A-001-2021 (консолидиран текст) на Апелативния съвет на ACER от 28 май 2021 г., с което изцяло се потвърждава Решение 30/2020 на ACER от 30 ноември 2020 г. по предложението, направено от операторите на преносни системи от регион за изчисляване на капацитета „Централен“, за методика за поделяне на разходите за повторно диспечиране и насрещна търговия, и |
| --- | --- |

—

да отмени Решение A-001-2021 (консолидиран текст) на Апелативния съвет на ACER от 28 май 2021 г., с което изцяло се потвърждава Решение 30/2020 на ACER от 30 ноември 2020 г. по предложението, направено от операторите на преносни системи от регион за изчисляване на капацитета „Централен“, за методика за поделяне на разходите за повторно диспечиране и насрещна търговия, и

| — | да осъди ответника да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди ответника да заплати съдебните разноски.

Основания и основни доводи

Жалбоподателите изтъкват три основания в подкрепа на жалбата.

| 1. | Първо основание: обхватът на утвърдената методика за поделяне на разходите за повторно диспечиране и насрещна търговия е незаконосъобразен. При този обхват по принцип „всички“ мрежови елементи на равнище 220 или повече киловолта ще отговарят на условията за поделяне на разходите по принципа „замърсителят плаща“ по член 16, параграф 13 от Регламент (ЕС) 2019/943 на Европейския парламент и на Съвета от 5 юни 2019 година относно вътрешния пазар на електроенергия (наричан по-нататък „Регламентът за електроенергията“). Това е незаконосъобразно. Обхватът на методиката за поделяне на разходите трябва да съответства на процеса на изчисляване на капацитета, съгласно който само мрежови елементи с фактор за разпределение на преноса на електроенергия от поне 5 % могат от техническа гледна точка да ограничат трансграничната търговия и съответно да изискват мерки за повторно диспечиране и насрещна търговия с трансгранично значение.
  Обжалваното решение трябва да бъде отменено, тъй като с него се нарушават по-специално член 16, параграф 13 от Регламента за електроенергията и член 74, параграфи 2 и 4 от Регламент (ЕС) 2015/1222 на Комисията от 24 юли 2015 година за установяване на насоки относно разпределянето на преносната способност и управлението на претоварването (наричан по-нататък „Регламентът за РПСУП“). Апелативният съвет сгрешил, що се отнася до необходимостта от правно основание, за да може поделянето на разходите по принципа „замърсителят плаща“ да обхване и мрежови елементи с фактор за разпределение на преноса на електроенергия под 5 %. Такова правно основание обаче не съществува. Освен това включването на почти всички мрежови елементи в обхвата на въпросната методика нарушава член 74 от Регламента за РПСУП, тъй като създава погрешни стимули и е несъвместимо с правните отговорности и задължения на участващите оператори на преносни системи. |
| --- | --- |

1.

Първо основание: обхватът на утвърдената методика за поделяне на разходите за повторно диспечиране и насрещна търговия е незаконосъобразен. При този обхват по принцип „всички“ мрежови елементи на равнище 220 или повече киловолта ще отговарят на условията за поделяне на разходите по принципа „замърсителят плаща“ по член 16, параграф 13 от Регламент (ЕС) 2019/943 на Европейския парламент и на Съвета от 5 юни 2019 година относно вътрешния пазар на електроенергия (наричан по-нататък „Регламентът за електроенергията“). Това е незаконосъобразно. Обхватът на методиката за поделяне на разходите трябва да съответства на процеса на изчисляване на капацитета, съгласно който само мрежови елементи с фактор за разпределение на преноса на електроенергия от поне 5 % могат от техническа гледна точка да ограничат трансграничната търговия и съответно да изискват мерки за повторно диспечиране и насрещна търговия с трансгранично значение.

Обжалваното решение трябва да бъде отменено, тъй като с него се нарушават по-специално член 16, параграф 13 от Регламента за електроенергията и член 74, параграфи 2 и 4 от Регламент (ЕС) 2015/1222 на Комисията от 24 юли 2015 година за установяване на насоки относно разпределянето на преносната способност и управлението на претоварването (наричан по-нататък „Регламентът за РПСУП“). Апелативният съвет сгрешил, що се отнася до необходимостта от правно основание, за да може поделянето на разходите по принципа „замърсителят плаща“ да обхване и мрежови елементи с фактор за разпределение на преноса на електроенергия под 5 %. Такова правно основание обаче не съществува. Освен това включването на почти всички мрежови елементи в обхвата на въпросната методика нарушава член 74 от Регламента за РПСУП, тъй като създава погрешни стимули и е несъвместимо с правните отговорности и задължения на участващите оператори на преносни системи.

| 2. | Второ основание: обжалваното решение трябва да бъде отменено, тъй като Апелативният съвет незаконосъобразно утвърдил т. нар. метод за оцветяване на потока на мощност (Power Flow Colouring Method, наричан по-нататък „методът PFC“) като метод за разлагане на потока, приложим за въпросната методика.
  Методът PFC противоречи на целта на член 16, параграф 13 от Регламента за електроенергията, а именно за въвеждане на принципа „замърсителят плаща“. Методът PFC не се основава на истински физически потоци, а на виртуални пазарни резултати. Общоизвестно е обаче, че физическите потоци се отклоняват от пазарните резултати. Поради това резултатът от метода PFC не позволява надеждно да се установи истинският причинител на съответното претоварване. Ето защо с метода PFC не могат да се определят правилни стимули за управление на претоварванията, коригиращи действия и ефективни инвестиции, а това противоречи на член 74 от Регламента за РПСУП. Апелативният съвет освен това не е оценил надлежно техническите аспекти, което прави метода PFC незаконосъобразен, и е извел неправдоподобни заключения от негодни доказателства.
  Що се отнася до разлагането на потока, Апелативният съвет също така незаконосъобразно е потвърдил специфични предположения, които се прилагат само за процеса на разлагане на потока в мрежови елементи с постоянен ток с високо напрежение (наричан по-нататък „ПТВН“). Тези предположения са фактически необосновани, противоречат на член 16, параграф 13 от Регламента за електроенергията и водят до увеличено разпределение на разходите към мрежови елементи с ПТВН. С тези предположение освен това се въвежда дискриминация между мрежови елементи с ПТВН спрямо мрежови елементи с променлив ток. Апелативният съвет не е обсъдил в достатъчна степен тези предположения по отношение на мрежовите елементи с ПТВН и е извел неправдоподобни заключения от негодни доказателства. |
| --- | --- |

2.

Второ основание: обжалваното решение трябва да бъде отменено, тъй като Апелативният съвет незаконосъобразно утвърдил т. нар. метод за оцветяване на потока на мощност (Power Flow Colouring Method, наричан по-нататък „методът PFC“) като метод за разлагане на потока, приложим за въпросната методика.

Методът PFC противоречи на целта на член 16, параграф 13 от Регламента за електроенергията, а именно за въвеждане на принципа „замърсителят плаща“. Методът PFC не се основава на истински физически потоци, а на виртуални пазарни резултати. Общоизвестно е обаче, че физическите потоци се отклоняват от пазарните резултати. Поради това резултатът от метода PFC не позволява надеждно да се установи истинският причинител на съответното претоварване. Ето защо с метода PFC не могат да се определят правилни стимули за управление на претоварванията, коригиращи действия и ефективни инвестиции, а това противоречи на член 74 от Регламента за РПСУП. Апелативният съвет освен това не е оценил надлежно техническите аспекти, което прави метода PFC незаконосъобразен, и е извел неправдоподобни заключения от негодни доказателства.

Що се отнася до разлагането на потока, Апелативният съвет също така незаконосъобразно е потвърдил специфични предположения, които се прилагат само за процеса на разлагане на потока в мрежови елементи с постоянен ток с високо напрежение (наричан по-нататък „ПТВН“). Тези предположения са фактически необосновани, противоречат на член 16, параграф 13 от Регламента за електроенергията и водят до увеличено разпределение на разходите към мрежови елементи с ПТВН. С тези предположение освен това се въвежда дискриминация между мрежови елементи с ПТВН спрямо мрежови елементи с променлив ток. Апелативният съвет не е обсъдил в достатъчна степен тези предположения по отношение на мрежовите елементи с ПТВН и е извел неправдоподобни заключения от негодни доказателства.

| 3. | Трето основание: обжалваното решение трябва да бъде отменено, тъй като с него незаконосъобразно се утвърждава общ праг за кръгов поток, който ACER определя на 10 % въз основа на разходни разчети. Това противоречи на член 16, параграф 13 от Регламента за електроенергията, тъй като прагът не се основава на надеждни фактически данни за равнището на кръгови потоци, които биха съществували без структурни претоварвания. ACER не е имал правомощия да определи праг от 10 %. С този праг се пренебрегва и член 16, параграф 18 от Регламента за електроенергията, съгласно който операторите на преносни системи могат да използват до 30 % за вътрешни потоци, маржове на надеждност и кръгови потоци. Освен това преценката на Апелативния съвет се основава на фактически грешки и с нея се въвеждат погрешни стимули за мрежови инвестиции в противоречие с член 74 от Регламента за РПСУП. Апелативният съвет също така е допуснал грешка при прилагане на правото, приемайки че член 16, параграф 13 от Регламента за електроенергията изисква праг за кръгов поток само според пазарна зона, а не според граници на пазарни зони. |
| --- | --- |

3.

Трето основание: обжалваното решение трябва да бъде отменено, тъй като с него незаконосъобразно се утвърждава общ праг за кръгов поток, който ACER определя на 10 % въз основа на разходни разчети. Това противоречи на член 16, параграф 13 от Регламента за електроенергията, тъй като прагът не се основава на надеждни фактически данни за равнището на кръгови потоци, които биха съществували без структурни претоварвания. ACER не е имал правомощия да определи праг от 10 %. С този праг се пренебрегва и член 16, параграф 18 от Регламента за електроенергията, съгласно който операторите на преносни системи могат да използват до 30 % за вътрешни потоци, маржове на надеждност и кръгови потоци. Освен това преценката на Апелативния съвет се основава на фактически грешки и с нея се въвеждат погрешни стимули за мрежови инвестиции в противоречие с член 74 от Регламента за РПСУП. Апелативният съвет също така е допуснал грешка при прилагане на правото, приемайки че член 16, параграф 13 от Регламента за електроенергията изисква праг за кръгов поток само според пазарна зона, а не според граници на пазарни зони.

---

| 20.9.2021 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 382/37 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2021

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 382/37

---

Определение на Общия съд от 13 юли 2021 г. — PZ/Комисия

(Дело T-49/21) (1)

(2021/C 382/50)

Език на производството: английски

Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

---

(1)  ОВ C 128, 12.4.2021 г.

---