# Den Europæiske Unions L 85/2. a

| | ISSN 1725-2520 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 85 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 48. årgang2. april 2005 |

ISSN 1725-2520

Den Europæiske Unions

Tidende

L 85

Dansk udgave

Retsforskrifter

48. årgang2. april 2005

---

| Indhold | | II   Retsakter, hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | Kommissionen |
| | * | Kommissionens beslutning af 30. marts 2004 om Det Forenede Kongeriges påtænkte støtteordning vedrørende den gibraltarske regerings reform af selskabsskatten
  (meddelt under nummer K(2004) 929)

   (
  1
  ) | 1 |
| | * | Kommissionens beslutning af 20. april 2004 om Frankrigs støtte til Coopérative d'exportation du livre français (CELF)
  (meddelt under nummer K(2004) 1361)

   (
  1
  ) | 27 |
| | * | Kommissionens beslutning af 4. marts 2005 om godkendelse af, at nogle medlemsstater indfører visse særlige bestemmelser for transport af farligt gods ad vej i medfør af direktiv 94/55/EF
  (meddelt under nummer K(2005) 440)

   (
  1
  ) | 58 |

Indhold

II   Retsakter, hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk

Side

Kommissionen

*

Kommissionens beslutning af 30. marts 2004 om Det Forenede Kongeriges påtænkte støtteordning vedrørende den gibraltarske regerings reform af selskabsskatten
  (meddelt under nummer K(2004) 929)

   (
  1
  )

(meddelt under nummer K(2004) 929)

1

1

*

Kommissionens beslutning af 20. april 2004 om Frankrigs støtte til Coopérative d'exportation du livre français (CELF)
  (meddelt under nummer K(2004) 1361)

   (
  1
  )

(meddelt under nummer K(2004) 1361)

1

27

*

Kommissionens beslutning af 4. marts 2005 om godkendelse af, at nogle medlemsstater indfører visse særlige bestemmelser for transport af farligt gods ad vej i medfør af direktiv 94/55/EF
  (meddelt under nummer K(2005) 440)

   (
  1
  )

(meddelt under nummer K(2005) 440)

1

58

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst |

---

(1)   EØS-relevant tekst

1

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

II Retsakter, hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk

Kommissionen

| 2.4.2005 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 85/1 |
| --- | --- | --- | --- |

2.4.2005

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 85/1

---

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 30. marts 2004

om Det Forenede Kongeriges påtænkte støtteordning vedrørende den gibraltarske regerings reform af selskabsskatten

(meddelt under nummer K(2004) 929)

(Kun den engelske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2005/261/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med oven for nævnte bestemmelser (1), under henvisning til disse bemærkninger, og

ud fra følgende betragtninger:

I.   SAGSFORLØB

| (1) | Ved brev af 12. august 2002, indgået den 19. august (SG(2002) A/8328), anmeldte Det Forenede Kongerige i henhold til artikel 88, stk. 3, den gibraltarske regerings selskabsskattereform (i det følgende benævnt »reformen«) til Kommissionen. |
| --- | --- |

(1)

Ved brev af 12. august 2002, indgået den 19. august (SG(2002) A/8328), anmeldte Det Forenede Kongerige i henhold til artikel 88, stk. 3, den gibraltarske regerings selskabsskattereform (i det følgende benævnt »reformen«) til Kommissionen.

| (2) | Den 16. oktober 2002 besluttede Kommissionen at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, vedrørende reformen (K(2002) 3734). Denne beslutning blev meddelt til Det Forenede Kongerige den 18. oktober 2002 (SG(2002) D/232221). Efter en forlængelse af tidsfristen svarede Det Forenede Kongerige ved brev af 16. december 2002 (A/39214). |
| --- | --- |

(2)

Den 16. oktober 2002 besluttede Kommissionen at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, vedrørende reformen (K(2002) 3734). Denne beslutning blev meddelt til Det Forenede Kongerige den 18. oktober 2002 (SG(2002) D/232221). Efter en forlængelse af tidsfristen svarede Det Forenede Kongerige ved brev af 16. december 2002 (A/39214).

| (3) | Kommissionens beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Officielle Tidende, hvorved interesserede parter blev opfordret til at fremsætte deres bemærkninger (2). Der blev fremsat bemærkninger fra den spanske sammenslutning af erhvervsorganisationer (Confederación Española de Organizaciones Empresariales) den 30. december 2002 (A/39469), fra Ålands landskapsstyrelse) den 2. januar 2003 (A/30002), fra den spanske regering den 2. og 3. januar 2003 (A/30003 og A/30018), og fra den gibraltarske regering den 3. januar 2003 (A/30011). Disse bemærkninger blev fremsendt til Det Forenede Kongerige, som svarede ved brev af 13. februar 2003 (A/31313). |
| --- | --- |

(3)

Kommissionens beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Officielle Tidende, hvorved interesserede parter blev opfordret til at fremsætte deres bemærkninger (2). Der blev fremsat bemærkninger fra den spanske sammenslutning af erhvervsorganisationer (Confederación Española de Organizaciones Empresariales) den 30. december 2002 (A/39469), fra Ålands landskapsstyrelse) den 2. januar 2003 (A/30002), fra den spanske regering den 2. og 3. januar 2003 (A/30003 og A/30018), og fra den gibraltarske regering den 3. januar 2003 (A/30011). Disse bemærkninger blev fremsendt til Det Forenede Kongerige, som svarede ved brev af 13. februar 2003 (A/31313).

II.   DETALJERET BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN

| (4) | Den nedenfor gengivne beskrivelse medtager de ændringer af reformforslagene, som den gibraltarske regering gennemførte i konsekvens af indledningen af den formelle procedure vedrørende statsstøtten. Der blev i Det Forenede Kongeriges brev af 16. december 2002 gjort nærmere rede for disse ændringer. De gengives i hovedtræk i betragtning 27-30 nedenfor. |
| --- | --- |

(4)

Den nedenfor gengivne beskrivelse medtager de ændringer af reformforslagene, som den gibraltarske regering gennemførte i konsekvens af indledningen af den formelle procedure vedrørende statsstøtten. Der blev i Det Forenede Kongeriges brev af 16. december 2002 gjort nærmere rede for disse ændringer. De gengives i hovedtræk i betragtning 27-30 nedenfor.

| (5) | Reformens erklærede mål er at vedtage en ny generel selskabsskatteordning, som ikke indeholder noget statsstøtteelement, at skabe retssikkerhed for selskaber, der er aktive i Gibraltar samt at sikre den gibraltarske regering et tilstrækkeligt selskabsskatteprovenu. Reformen skal ligeledes sikre overholdelsen af EU's adfærdskodeks for erhvervsbeskatning (3) (i det følgende benævnt »adfærdskodeksen«) og af OECD's Report on Harmful Tax Competition (4). Ifølge den gibraltarske regering er det vigtigste træk ved reformen en generel ophævelse af beskatningen af selskabsoverskud. Undtaget er dog forsyningsselskaber og sektoren for finansielle tjenesteydelser, der vil blive pålagt en ekstrabeskatning. Reformforslagene tager udgangspunkt i en fuldstændig afskaffelse af enhver form for forskelsbehandling mellem virksomheder med og uden skattemæssigt domicil, eller indenlandsk og ikke-indenlandsk økonomisk aktivitet, dvs. afskaffelse af de såkaldte ring-fencing-bestemmelser. Lovgivningen om selskaber, der opfylder visse betingelser for en skattenedsættelse (skattelettede selskaber) og lovgivningen om fritagelse af selskaber vil blive ophævet. Det betyder, at den formelle sondring mellem den såkaldte offshore- og onshore-økonomi vil blive fjernet. |
| --- | --- |

(5)

Reformens erklærede mål er at vedtage en ny generel selskabsskatteordning, som ikke indeholder noget statsstøtteelement, at skabe retssikkerhed for selskaber, der er aktive i Gibraltar samt at sikre den gibraltarske regering et tilstrækkeligt selskabsskatteprovenu. Reformen skal ligeledes sikre overholdelsen af EU's adfærdskodeks for erhvervsbeskatning (3) (i det følgende benævnt »adfærdskodeksen«) og af OECD's Report on Harmful Tax Competition (4). Ifølge den gibraltarske regering er det vigtigste træk ved reformen en generel ophævelse af beskatningen af selskabsoverskud. Undtaget er dog forsyningsselskaber og sektoren for finansielle tjenesteydelser, der vil blive pålagt en ekstrabeskatning. Reformforslagene tager udgangspunkt i en fuldstændig afskaffelse af enhver form for forskelsbehandling mellem virksomheder med og uden skattemæssigt domicil, eller indenlandsk og ikke-indenlandsk økonomisk aktivitet, dvs. afskaffelse af de såkaldte ring-fencing-bestemmelser. Lovgivningen om selskaber, der opfylder visse betingelser for en skattenedsættelse (skattelettede selskaber) og lovgivningen om fritagelse af selskaber vil blive ophævet. Det betyder, at den formelle sondring mellem den såkaldte offshore- og onshore-økonomi vil blive fjernet.

| (6) | Det generelle beskatningssystem, der skal indføres under reformen, vil blive en lønskat (payroll tax), en formueskat (business property occupation tax) og en selskabsregistreringsafgift, der vil gælde for alle selskaber i Gibraltar. Den gibraltarske regering skønner, at dens nuværende meget begrænsede, men vigtige, provenu af selskabsskatter på 13,7 mio. GBP (ca. 20 mio. EUR), svarende til 9,25 % af statens samlede indtægter, stort set vil kunne fastholdes under det nye system med disse tre former for generel beskatning, der finder anvendelse på alle selskaber i Gibraltar. Til sammenligning udgør den personlige indkomstskat 53,6 mio. GBP (ca. 77 mio. EUR), svarende til 36,3 % af provenuet. Provenuet af de supplerende skatter på forsyningsselskaber og sektoren for finansielle tjenesteydelser vil blive begrænset, men vil sandsynligvis udligne et eventuelt mindre selskabsskatteprovenu under den generelle ordning. |
| --- | --- |

(6)

Det generelle beskatningssystem, der skal indføres under reformen, vil blive en lønskat (payroll tax), en formueskat (business property occupation tax) og en selskabsregistreringsafgift, der vil gælde for alle selskaber i Gibraltar. Den gibraltarske regering skønner, at dens nuværende meget begrænsede, men vigtige, provenu af selskabsskatter på 13,7 mio. GBP (ca. 20 mio. EUR), svarende til 9,25 % af statens samlede indtægter, stort set vil kunne fastholdes under det nye system med disse tre former for generel beskatning, der finder anvendelse på alle selskaber i Gibraltar. Til sammenligning udgør den personlige indkomstskat 53,6 mio. GBP (ca. 77 mio. EUR), svarende til 36,3 % af provenuet. Provenuet af de supplerende skatter på forsyningsselskaber og sektoren for finansielle tjenesteydelser vil blive begrænset, men vil sandsynligvis udligne et eventuelt mindre selskabsskatteprovenu under den generelle ordning.

| (7) | Reformen vil blive gennemført via:






  — | Companies (Payroll Tax) Ordinance (selskabsanordning (lønskat)) |
| --- | --- | --- |

(7)

Reformen vil blive gennemført via:

—

Companies (Payroll Tax) Ordinance (selskabsanordning (lønskat))

| — | Companies (Annual Registration Fee) Ordinance (selskabsanordning (årlig registreringsafgift)) |
| --- | --- |

—

Companies (Annual Registration Fee) Ordinance (selskabsanordning (årlig registreringsafgift))

| — | Rates Ordinance (anordning om skattesatser) |
| --- | --- |

—

Rates Ordinance (anordning om skattesatser)

| — | Companies (Taxation of Designated Activities) Ordinance (selskabsanordning (beskatning af bestemte aktiviteter)). |
| --- | --- |

—

Companies (Taxation of Designated Activities) Ordinance (selskabsanordning (beskatning af bestemte aktiviteter)).

| (8) | Lovgivningen vil blive gennemført af den gibraltarske regering efter vedtagelse i Gibraltars parlament (House of Assembly). Som led i reformen ophæves Companies Taxation & Concessions Ordinance (lovgivningen om fritagelse af selskaber) og Income Tax (Qualifying Companies) Regulations (lovgivningen om selskaber, der opfylder visse betingelser for en skattenedsættelse) med øjeblikkelig virkning. Indkomstskatteanordningen vil blive ændret med henblik på en ophævelse eller ændring af alle bestemmelser, som pålægger selskaberne indkomstskat. |
| --- | --- |

(8)

Lovgivningen vil blive gennemført af den gibraltarske regering efter vedtagelse i Gibraltars parlament (House of Assembly). Som led i reformen ophæves Companies Taxation & Concessions Ordinance (lovgivningen om fritagelse af selskaber) og Income Tax (Qualifying Companies) Regulations (lovgivningen om selskaber, der opfylder visse betingelser for en skattenedsættelse) med øjeblikkelig virkning. Indkomstskatteanordningen vil blive ændret med henblik på en ophævelse eller ændring af alle bestemmelser, som pålægger selskaberne indkomstskat.

| (9) | Reglerne vil blive administreret af Gibraltars Commissioner for Income Tax. Alle selskaber i Gibraltar vil få pligt til at præsentere offentlige regnskaber for Companies Registry (Selskabsregistret) i overensstemmelse med EF's 4. og 7. selskabsretsdirektiv. Alle skattepligtige selskaber i Gibraltar skal fremsende skatteregnskaber til Commissioner, ligesom der vil blive indført strenge forholdsregler, der skal sikre, at disse krav overholdes. Der vil for første gang i Gibraltar blive oprettet en selskabsskatteret (under navnet Companies Taxation of Designated Activities Tribunal), som vil få til opgave at udøve de beføjelser, der vedrører anke og andre sager, der følger af anvendelsen af den nye lovgivning. Sådanne beføjelser vil omfatte bemyndigelsen til at kræve, at et selskab giver retten indsigt i alle akter, regnskaber, dokumentation vedrørende de ansatte eller andre dokumenter, som efter rettens opfattelse indeholder eller kan indeholde oplysninger af relevans for sagens genstand. |
| --- | --- |

(9)

Reglerne vil blive administreret af Gibraltars Commissioner for Income Tax. Alle selskaber i Gibraltar vil få pligt til at præsentere offentlige regnskaber for Companies Registry (Selskabsregistret) i overensstemmelse med EF's 4. og 7. selskabsretsdirektiv. Alle skattepligtige selskaber i Gibraltar skal fremsende skatteregnskaber til Commissioner, ligesom der vil blive indført strenge forholdsregler, der skal sikre, at disse krav overholdes. Der vil for første gang i Gibraltar blive oprettet en selskabsskatteret (under navnet Companies Taxation of Designated Activities Tribunal), som vil få til opgave at udøve de beføjelser, der vedrører anke og andre sager, der følger af anvendelsen af den nye lovgivning. Sådanne beføjelser vil omfatte bemyndigelsen til at kræve, at et selskab giver retten indsigt i alle akter, regnskaber, dokumentation vedrørende de ansatte eller andre dokumenter, som efter rettens opfattelse indeholder eller kan indeholde oplysninger af relevans for sagens genstand.

| (10) | Overskudsbaseret beskatning vil blive erstattet af en generel lønskat, hvorefter alle selskaber i Gibraltar vil være omfattet af en skat på 3 000 GBP pr. ansat om året. Hver enkelt »arbejdsgiver« i Gibraltar skal betale lønskat for samtlige dennes fuldtids- og deltids-»ansatte«, som er »beskæftiget i Gibraltar«. De centrale begreber, der anvendes, defineres således:






  — | »Arbejdsgiver« er alle selskaber, der er omfattet af eller indregistreret i henhold til en hvilken som helst gældende lov i Gibraltar, og som betaler vederlag for egen regning, eller foretager betalinger for tjenesteydelser, som udføres af en person, der skønnes at være en ansat. |
| --- | --- | --- |

(10)

Overskudsbaseret beskatning vil blive erstattet af en generel lønskat, hvorefter alle selskaber i Gibraltar vil være omfattet af en skat på 3 000 GBP pr. ansat om året. Hver enkelt »arbejdsgiver« i Gibraltar skal betale lønskat for samtlige dennes fuldtids- og deltids-»ansatte«, som er »beskæftiget i Gibraltar«. De centrale begreber, der anvendes, defineres således:

—

»Arbejdsgiver« er alle selskaber, der er omfattet af eller indregistreret i henhold til en hvilken som helst gældende lov i Gibraltar, og som betaler vederlag for egen regning, eller foretager betalinger for tjenesteydelser, som udføres af en person, der skønnes at være en ansat.

| — | »Ansat« er en person, som modtager eller skal modtage vederlag, herunder direktører, for så vidt de ikke udøver anden funktion end at være direktør, samt deltidsansatte og løsarbejdere. |
| --- | --- |

—

»Ansat« er en person, som modtager eller skal modtage vederlag, herunder direktører, for så vidt de ikke udøver anden funktion end at være direktør, samt deltidsansatte og løsarbejdere.

| — | »Beskæftiget i Gibraltar« betyder en ansat, der er beskæftiget i Gibraltar, og som arbejder i eller fra Gibraltar, eller er baseret i Gibraltar. |
| --- | --- |

—

»Beskæftiget i Gibraltar« betyder en ansat, der er beskæftiget i Gibraltar, og som arbejder i eller fra Gibraltar, eller er baseret i Gibraltar.

| (11) | Den gibraltarske regering ønsker at indføre detaljerede regler, der skal fjerne enhver mulighed for misbrug. Blandt andet indføres begrebet »skønnes at være ansat« samt regler rettet mod ansatte, som måtte udøve virksomhed uden for Gibraltar. Den samlede virkning af betydningen af begreberne »ansatte« og »beskæftiget i Gibraltar«vil være at dække stort set alle arbejdstagere, der befinder sig fysisk i Gibraltar. Ifølge Det Forenede Kongerige er 10 100 ansat i den private sektor sammenlignet med i alt 14 000 arbejdstagere i Gibraltar. |
| --- | --- |

(11)

Den gibraltarske regering ønsker at indføre detaljerede regler, der skal fjerne enhver mulighed for misbrug. Blandt andet indføres begrebet »skønnes at være ansat« samt regler rettet mod ansatte, som måtte udøve virksomhed uden for Gibraltar. Den samlede virkning af betydningen af begreberne »ansatte« og »beskæftiget i Gibraltar«vil være at dække stort set alle arbejdstagere, der befinder sig fysisk i Gibraltar. Ifølge Det Forenede Kongerige er 10 100 ansat i den private sektor sammenlignet med i alt 14 000 arbejdstagere i Gibraltar.

| (12) | Alle selskaber, der besidder fast ejendom i Gibraltar i erhvervsøjemed, skal betale en formueskat svarende til en procentsats af deres forpligtelser i forhold til den generelle ejendomsskattesats, der gælder i Gibraltar (forventes p.t. at ligge på 100 %). |
| --- | --- |

(12)

Alle selskaber, der besidder fast ejendom i Gibraltar i erhvervsøjemed, skal betale en formueskat svarende til en procentsats af deres forpligtelser i forhold til den generelle ejendomsskattesats, der gælder i Gibraltar (forventes p.t. at ligge på 100 %).

| (13) | Den samlede lønskat og formueskat vil være begrænset til 15 % af overskuddet. Selskaberne skal således først betale lønskat og formueskat, såfremt de skaber overskud, og kun højest 15 % af overskuddet. |
| --- | --- |

(13)

Den samlede lønskat og formueskat vil være begrænset til 15 % af overskuddet. Selskaberne skal således først betale lønskat og formueskat, såfremt de skaber overskud, og kun højest 15 % af overskuddet.

| (14) | Langt den overvejende del af selskaberne i Gibraltar vil alene skulle betale lønskat og formueskat. Ifølge den gibraltarske regering er det ikke muligt at sætte tal på de selskaber i Gibraltar, som vil være omfattet af en skønnet lønskat og formueskat over 15 % af overskuddet, og som på grund af begrænsningen betaler skat efter en sats svarende til 15 % af overskuddet, idet dette vil variere fra år til år og vil afhænge af det enkelte selskabs særlige forhold. |
| --- | --- |

(14)

Langt den overvejende del af selskaberne i Gibraltar vil alene skulle betale lønskat og formueskat. Ifølge den gibraltarske regering er det ikke muligt at sætte tal på de selskaber i Gibraltar, som vil være omfattet af en skønnet lønskat og formueskat over 15 % af overskuddet, og som på grund af begrænsningen betaler skat efter en sats svarende til 15 % af overskuddet, idet dette vil variere fra år til år og vil afhænge af det enkelte selskabs særlige forhold.

| (15) | Den gibraltarske regering vil erstatte de afgifter, som Gibraltar-selskaber p.t. betaler (på ca. 40 GBP om året) med en registreringsafgift gældende for alle Gibraltar-selskaber på 150 GBP om året for selskaber, som ikke påtænkes at skulle skabe indtægter, og på 300 GBP om året for selskaber der skal skabe indtægter. |
| --- | --- |

(15)

Den gibraltarske regering vil erstatte de afgifter, som Gibraltar-selskaber p.t. betaler (på ca. 40 GBP om året) med en registreringsafgift gældende for alle Gibraltar-selskaber på 150 GBP om året for selskaber, som ikke påtænkes at skulle skabe indtægter, og på 300 GBP om året for selskaber der skal skabe indtægter.

| (16) | Visse aktiviteter, dvs. sektoren for finansielle tjenesteydelser og forsyningsselskaber, vil få pålagt en supplerende skat af deres overskud af sådanne aktiviteter. Den pågældende supplerende skat vil kun gælde for overskud, der kan henføres til sådanne bestemte aktiviteter. Det Forenede Kongerige skønner, at ud af ca. 29 000 selskaber i Gibraltar vil 179 få pålagt en supplerende skat af aktiviteter i forbindelse med finansielle tjenesteydelser, mens 23 selskaber vil få pålagt en supplerende skat af forsyningsvirksomhed. |
| --- | --- |

(16)

Visse aktiviteter, dvs. sektoren for finansielle tjenesteydelser og forsyningsselskaber, vil få pålagt en supplerende skat af deres overskud af sådanne aktiviteter. Den pågældende supplerende skat vil kun gælde for overskud, der kan henføres til sådanne bestemte aktiviteter. Det Forenede Kongerige skønner, at ud af ca. 29 000 selskaber i Gibraltar vil 179 få pålagt en supplerende skat af aktiviteter i forbindelse med finansielle tjenesteydelser, mens 23 selskaber vil få pålagt en supplerende skat af forsyningsvirksomhed.

| (17) | Et selskab, som udbyder »finansielle tjenesteydelser«, defineres bl.a. som:






  — | kreditinstitut |
| --- | --- | --- |

(17)

Et selskab, som udbyder »finansielle tjenesteydelser«, defineres bl.a. som:

—

kreditinstitut

| — | pengeudlåner |
| --- | --- |

—

pengeudlåner

| — | investeringsselskab, dealer, mægler, rådgiver eller manager |
| --- | --- |

—

investeringsselskab, dealer, mægler, rådgiver eller manager

| — | livsforsikringsselskab og formidler af kollektive investeringsordninger |
| --- | --- |

—

livsforsikringsselskab og formidler af kollektive investeringsordninger

| — | ejer eller forvalter af kollektive investeringsordninger |
| --- | --- |

—

ejer eller forvalter af kollektive investeringsordninger

| — | forsikringsmægler, agent eller manager |
| --- | --- |

—

forsikringsmægler, agent eller manager

| — | professionel formueforvalter |
| --- | --- |

—

professionel formueforvalter

| — | virksomhedsleder |
| --- | --- |

—

virksomhedsleder

| — | vekselkontor |
| --- | --- |

—

vekselkontor

| — | revisor. |
| --- | --- |

—

revisor.

Definitionen af finansielle tjenesteydelser dækker også selskaber, som rådgiver eller tilvejebringer tjenesteydelser med hensyn til finansiering, lovgivning, beskatning eller regnskabsaflæggelse.

| (18) | Definitionen af »forsyningsvirksomhed« omfatter tilvejebringelsen af tjenesteydelser, udstyr eller lokaler til brug for:






  — | telekommunikation (taletelefoni, faxkommunikation, datakommunikation og -transmission, callback og call through-tjenester) |
| --- | --- | --- |

(18)

Definitionen af »forsyningsvirksomhed« omfatter tilvejebringelsen af tjenesteydelser, udstyr eller lokaler til brug for:

—

telekommunikation (taletelefoni, faxkommunikation, datakommunikation og -transmission, callback og call through-tjenester)

| — | elektricitet (produktion, distribution og forsyning) |
| --- | --- |

—

elektricitet (produktion, distribution og forsyning)

| — | vand (produktion, import/eksport, forsyning af drikkevand eller saltvand) |
| --- | --- |

—

vand (produktion, import/eksport, forsyning af drikkevand eller saltvand)

| — | kloakering (tilvejebringelse, drift, styring, vedligeholdelse, reparation, udskiftning, ændring, renovation, udskiftning, fornyelse af kloakker og bortskaffelse/behandling af spildevand) |
| --- | --- |

—

kloakering (tilvejebringelse, drift, styring, vedligeholdelse, reparation, udskiftning, ændring, renovation, udskiftning, fornyelse af kloakker og bortskaffelse/behandling af spildevand)

| — | olie (indsamling, produktion, import/eksport, forbedring af behandling, pumpning, opbevaring, distribution og levering af brændselsolie). |
| --- | --- |

—

olie (indsamling, produktion, import/eksport, forbedring af behandling, pumpning, opbevaring, distribution og levering af brændselsolie).

| (19) | Selskaber inden for sektoren for finansielle tjenesteydelser vil udover lønskatten og formueskatten få pålagt en supplerende skat på 8 % af overskuddet af levering af finansielle tjenesteydelser (beregnet i overensstemmelse med internationalt anerkendte regnskabsstandarder). Den samlede årlige skattepligt for sektoren for finansielle tjenesteydelser (lønskat, formueskat og supplerende skat) vil være begrænset til i alt 15 % af overskuddet. |
| --- | --- |

(19)

Selskaber inden for sektoren for finansielle tjenesteydelser vil udover lønskatten og formueskatten få pålagt en supplerende skat på 8 % af overskuddet af levering af finansielle tjenesteydelser (beregnet i overensstemmelse med internationalt anerkendte regnskabsstandarder). Den samlede årlige skattepligt for sektoren for finansielle tjenesteydelser (lønskat, formueskat og supplerende skat) vil være begrænset til i alt 15 % af overskuddet.

| (20) | Foruden lønskatten og formueskatten vil forsyningsselskaber få pålagt en supplerende skat på 35 % af overskuddet af levering af ydelser (beregnet i overensstemmelse med internationalt anerkendte regnskabsstandarder). Sådanne virksomheder vil få lov til at trække lønskatten og formueskatten fra den supplerende skat. Selv om også forsyningsselskaber vil få deres årlige skattepligt (lønskat og formueskat) begrænset til i alt 15 % af overskuddet, vil den supplerende skat på forsyningstjenester sikre, at disse selskaber altid beskattes med en sats på 35 % af overskuddet. |
| --- | --- |

(20)

Foruden lønskatten og formueskatten vil forsyningsselskaber få pålagt en supplerende skat på 35 % af overskuddet af levering af ydelser (beregnet i overensstemmelse med internationalt anerkendte regnskabsstandarder). Sådanne virksomheder vil få lov til at trække lønskatten og formueskatten fra den supplerende skat. Selv om også forsyningsselskaber vil få deres årlige skattepligt (lønskat og formueskat) begrænset til i alt 15 % af overskuddet, vil den supplerende skat på forsyningstjenester sikre, at disse selskaber altid beskattes med en sats på 35 % af overskuddet.

| (21) | Pligten til at betale den supplerende skat vil blive fastlagt på basis af de relevante aktiviteter. Samme regler vil finde anvendelse på finansielle tjenesteydelser og forsyningstjenester. Der gælder således følgende for »hybrid«-selskaber:






  — | et selskab, som er beskæftiget med en forsyningsaktivitet og i en general aktivitet, vil blive beskattet med 35 % af det overskud, det oparbejder af sin forsyningsaktivitet |
| --- | --- | --- |

(21)

Pligten til at betale den supplerende skat vil blive fastlagt på basis af de relevante aktiviteter. Samme regler vil finde anvendelse på finansielle tjenesteydelser og forsyningstjenester. Der gælder således følgende for »hybrid«-selskaber:

—

et selskab, som er beskæftiget med en forsyningsaktivitet og i en general aktivitet, vil blive beskattet med 35 % af det overskud, det oparbejder af sin forsyningsaktivitet

| — | en virksomhed i den finansielle sektor, som også beskæftiger sig med en generel aktivitet, vil få pålagt en skat på 8 % af overskuddet af aktiviteterne i forbindelse med finansielle tjenesteydelser |
| --- | --- |

—

en virksomhed i den finansielle sektor, som også beskæftiger sig med en generel aktivitet, vil få pålagt en skat på 8 % af overskuddet af aktiviteterne i forbindelse med finansielle tjenesteydelser

| — | et forsyningsselskab, som samtidig er et selskab i den finansielle sektor, vil få pålagt en skat på 35 % af overskuddet af aktiviteterne i forbindelse med forsyningsaktiviteten, og 8 % af overskuddet af aktiviteterne i forbindelse med finansielle tjenesteydelser. |
| --- | --- |

—

et forsyningsselskab, som samtidig er et selskab i den finansielle sektor, vil få pålagt en skat på 35 % af overskuddet af aktiviteterne i forbindelse med forsyningsaktiviteten, og 8 % af overskuddet af aktiviteterne i forbindelse med finansielle tjenesteydelser.

| (22) | Samme sondring vil blive gjort for kapitalafkast, især afkast, som et hybridselskab opnår på basis af leje, royalties, præmier og andet afkast i forbindelse med fast ejendom i Gibraltar, udbytter, renter eller rabatter. Sådant kapitalafkast vil blive beskattet med den supplerende sats på 8 % eller 35 % i det forhold, overskuddet i forbindelse med finansielle tjenesteydelser eller forsyningsaktiviteter udgør hele virksomhedens driftsresultat. |
| --- | --- |

(22)

Samme sondring vil blive gjort for kapitalafkast, især afkast, som et hybridselskab opnår på basis af leje, royalties, præmier og andet afkast i forbindelse med fast ejendom i Gibraltar, udbytter, renter eller rabatter. Sådant kapitalafkast vil blive beskattet med den supplerende sats på 8 % eller 35 % i det forhold, overskuddet i forbindelse med finansielle tjenesteydelser eller forsyningsaktiviteter udgør hele virksomhedens driftsresultat.

| (23) | I henhold til anordningen om skattesatser er visse lokaliteter fritaget. Disse skattefritagne lokaliteter omfatter retssale, kirker, kirkegårde, offentlige anlæg, ubeboelige militære anlæg, civilforsvarsanlæg, fyrtårne og Gibraltar Museum. Sådanne lokaliteter vil følgelig være fritaget for den supplerende skat, formueskatten. De gibraltarske myndigheder kan også reducere eller eftergive en generel skattesats, hvor dette sker »ud fra hensynet til udviklingen af Gibraltar«. |
| --- | --- |

(23)

I henhold til anordningen om skattesatser er visse lokaliteter fritaget. Disse skattefritagne lokaliteter omfatter retssale, kirker, kirkegårde, offentlige anlæg, ubeboelige militære anlæg, civilforsvarsanlæg, fyrtårne og Gibraltar Museum. Sådanne lokaliteter vil følgelig være fritaget for den supplerende skat, formueskatten. De gibraltarske myndigheder kan også reducere eller eftergive en generel skattesats, hvor dette sker »ud fra hensynet til udviklingen af Gibraltar«.

| (24) | Både selskabsanordningen (lønskat) og anordningen vedrørende beskatning af bestemte aktiviteter fastlægger regler for beregningen af overskud eller gevinster. Disse regler er nødvendige for anvendelsen af satsen på 15 % af overskuddet (lønskat) og af hensyn til fastlæggelsen af den supplerende skat af finansielle tjenesteydelser og forsyningsaktiviteter. Overskuddet beregnes i overensstemmelse med de i Det Forenede Kongerige gældende regnskabsstandarder som ændret til brug i Gibraltar af Gibraltar Society of Chartered and Certified Accountancy Bodies. |
| --- | --- |

(24)

Både selskabsanordningen (lønskat) og anordningen vedrørende beskatning af bestemte aktiviteter fastlægger regler for beregningen af overskud eller gevinster. Disse regler er nødvendige for anvendelsen af satsen på 15 % af overskuddet (lønskat) og af hensyn til fastlæggelsen af den supplerende skat af finansielle tjenesteydelser og forsyningsaktiviteter. Overskuddet beregnes i overensstemmelse med de i Det Forenede Kongerige gældende regnskabsstandarder som ændret til brug i Gibraltar af Gibraltar Society of Chartered and Certified Accountancy Bodies.

| (25) | Kapitalgevinster og skattemæssige anlægsafskrivninger indgår ikke i opgørelsen af overskud. |
| --- | --- |

(25)

Kapitalgevinster og skattemæssige anlægsafskrivninger indgår ikke i opgørelsen af overskud.

| (26) | Ved opgørelsen af overskud kan der bl.a. fratrækkes følgende skattemæssige anlægsafskrivninger:






  — | 4 % om året for forlystelsescentre, møller, fabrikker og andre lokaliteter |
| --- | --- | --- |

(26)

Ved opgørelsen af overskud kan der bl.a. fratrækkes følgende skattemæssige anlægsafskrivninger:

—

4 % om året for forlystelsescentre, møller, fabrikker og andre lokaliteter

| — | op til 30 000 GBP for anlæg og maskiner for det første år, hvor udgiften opstår (op til 50 000 GBP for edb-udstyr), og 33 1/3 % af den resterende del i efterfølgende år. |
| --- | --- |

—

op til 30 000 GBP for anlæg og maskiner for det første år, hvor udgiften opstår (op til 50 000 GBP for edb-udstyr), og 33 1/3 % af den resterende del i efterfølgende år.

| (27) | Den gibraltarske regering har i konsekvens af indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure vedrørende statsstøtte gennemført følgende ændringer af forslagene til skattereform. |
| --- | --- |

(27)

Den gibraltarske regering har i konsekvens af indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure vedrørende statsstøtte gennemført følgende ændringer af forslagene til skattereform.

| (28) | Bestemmelserne om en begrænsning af den samlede skattepligt (lønskat, formueskat og, hvor det er relevant, den supplerende skat på 8 %) af aktiviteter i forbindelse med finansielle tjenesteydelser til 500 000 GBP er blevet fjernet. Samtidig med, at den beløbsmæssige grænse fjernes, vil den supplerende skat for virksomheder i den finansielle sektor blive sænket fra 8 % af overskuddet til en enkelt, men endnu ikke fastsat, sats på mellem 4 og 6 %. |
| --- | --- |

(28)

Bestemmelserne om en begrænsning af den samlede skattepligt (lønskat, formueskat og, hvor det er relevant, den supplerende skat på 8 %) af aktiviteter i forbindelse med finansielle tjenesteydelser til 500 000 GBP er blevet fjernet. Samtidig med, at den beløbsmæssige grænse fjernes, vil den supplerende skat for virksomheder i den finansielle sektor blive sænket fra 8 % af overskuddet til en enkelt, men endnu ikke fastsat, sats på mellem 4 og 6 %.

| (29) | Den bestemmelse, i henhold til hvilken visse typer lokaliteter i Upper Rock of Gibraltar, fritages for beskatning (og således også for formueskat), er blevet fjernet. |
| --- | --- |

(29)

Den bestemmelse, i henhold til hvilken visse typer lokaliteter i Upper Rock of Gibraltar, fritages for beskatning (og således også for formueskat), er blevet fjernet.

| (30) | De bestemmelser, i henhold til hvilke nedennævnte indkomstkategorier vil blive fritaget for skat med hensyn til ansættelse af overskud, er blevet fjernet:






  — | renter modtaget af en skattepligtig virksomhed af lån, som den har ydet til personer med det formål at finansiere investerings- og udviklingsprojekter, der skal fremme den økonomiske og sociale udvikling i Gibraltar, og hvor lånebetingelserne er blevet skriftligt godkendt til dette formål af de gibraltarske myndigheder |
| --- | --- | --- |

(30)

De bestemmelser, i henhold til hvilke nedennævnte indkomstkategorier vil blive fritaget for skat med hensyn til ansættelse af overskud, er blevet fjernet:

—

renter modtaget af en skattepligtig virksomhed af lån, som den har ydet til personer med det formål at finansiere investerings- og udviklingsprojekter, der skal fremme den økonomiske og sociale udvikling i Gibraltar, og hvor lånebetingelserne er blevet skriftligt godkendt til dette formål af de gibraltarske myndigheder

| — | renter på lån under Consolidated Fund (dvs. den gibraltarske regerings finanser) fra en dato og i et omfang, som er nærmere angivet ved en godkendelse fra de gibraltarske myndigheder. |
| --- | --- |

—

renter på lån under Consolidated Fund (dvs. den gibraltarske regerings finanser) fra en dato og i et omfang, som er nærmere angivet ved en godkendelse fra de gibraltarske myndigheder.

III.   GRUNDE TIL AT INDLEDE PROCEDUREN

| (31) | Kommissionen fandt i sin vurdering af oplysningerne i Det Forenede Kongeriges anmeldelse, at en række træk ved reformforslagene sandsynligvis vil give Gibraltar-selskaber en fordel. Specifikt vil:






  — | ordningen i sin helhed give Gibraltar-selskaber en fordel i forhold til selskaber i Det Forenede Kongerige (regional selektivitet) |
| --- | --- | --- |

(31)

Kommissionen fandt i sin vurdering af oplysningerne i Det Forenede Kongeriges anmeldelse, at en række træk ved reformforslagene sandsynligvis vil give Gibraltar-selskaber en fordel. Specifikt vil:

—

ordningen i sin helhed give Gibraltar-selskaber en fordel i forhold til selskaber i Det Forenede Kongerige (regional selektivitet)

| — | kravet om, at der skal være et overskud, før der pålægges lønskat og formueskat, give urentable selskaber en fordel |
| --- | --- |

—

kravet om, at der skal være et overskud, før der pålægges lønskat og formueskat, give urentable selskaber en fordel

| — | begrænsningen af lønskatten og formueskatten til 15 % give de berørte selskaber en fordel |
| --- | --- |

—

begrænsningen af lønskatten og formueskatten til 15 % give de berørte selskaber en fordel

| — | begrænsningen af lønskatten og formueskatten til 500 000 GBP give de berørte selskaber en fordel |
| --- | --- |

—

begrænsningen af lønskatten og formueskatten til 500 000 GBP give de berørte selskaber en fordel

| — | visse tekniske forhold omkring reformen kunne udgøre statsstøtte (visse fritagelser for skatter/ejendomsskat og fritagelser for visse nærmere angivne typer renteindkomst med hensyn til ansættelse af overskud). |
| --- | --- |

—

visse tekniske forhold omkring reformen kunne udgøre statsstøtte (visse fritagelser for skatter/ejendomsskat og fritagelser for visse nærmere angivne typer renteindkomst med hensyn til ansættelse af overskud).

| (32) | Kommissionen fandt ligeledes, at disse fordele ville blive ydet ved hjælp af statsmidler, og at dette kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og være selektiv. Samtidig fandt ifølge Kommissionen ingen af undtagelserne fra det generelle forbud mod statsstøtte i EF-traktatens artikel 87, stk. 2, og 87, stk. 3, anvendelse. Af disse grunde var Kommissionen i tvivl om, hvorvidt foranstaltningen var forenelig med fællesmarkedet og besluttede derfor at indlede den formelle undersøgelsesprocedure. |
| --- | --- |

(32)

Kommissionen fandt ligeledes, at disse fordele ville blive ydet ved hjælp af statsmidler, og at dette kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og være selektiv. Samtidig fandt ifølge Kommissionen ingen af undtagelserne fra det generelle forbud mod statsstøtte i EF-traktatens artikel 87, stk. 2, og 87, stk. 3, anvendelse. Af disse grunde var Kommissionen i tvivl om, hvorvidt foranstaltningen var forenelig med fællesmarkedet og besluttede derfor at indlede den formelle undersøgelsesprocedure.

IV.   KOMMENTARER FRA DET FORENEDE KONGERIGE

| (33) | Det Forenede Kongeriges kommentarer kan sammenfattes således. |
| --- | --- |

(33)

Det Forenede Kongeriges kommentarer kan sammenfattes således.

| (34) | Kommissionens indvendinger mod reformforslagene, som de kommer til udtryk i beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure vedrørende statsstøtte, er inddelt i seks overskrifter, som alle er baseret på specificitet:






  — | Det forhold, at selskaber kun bliver pålagt skat, såfremt de har overskud, vil begunstige urentable virksomheder på bekostning af rentable virksomheder. |
| --- | --- | --- |

(34)

Kommissionens indvendinger mod reformforslagene, som de kommer til udtryk i beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure vedrørende statsstøtte, er inddelt i seks overskrifter, som alle er baseret på specificitet:

—

Det forhold, at selskaber kun bliver pålagt skat, såfremt de har overskud, vil begunstige urentable virksomheder på bekostning af rentable virksomheder.

| — | Begrænsningen i skatten til 15 % af overskuddet vil begunstige de virksomheder, som den finder anvendelse på, ved at nedbringe deres skattepligt i forbindelse med lønskat, formueskat og i givet fald den supplerende skat på finansielle tjenesteydelser. |
| --- | --- |

—

Begrænsningen i skatten til 15 % af overskuddet vil begunstige de virksomheder, som den finder anvendelse på, ved at nedbringe deres skattepligt i forbindelse med lønskat, formueskat og i givet fald den supplerende skat på finansielle tjenesteydelser.

| — | Den beløbsmæssige begrænsning af skatten til 500 000 GBP vil begunstige de virksomheder, som den finder anvendelse på, ved at nedbringe deres skattepligt i forbindelse med lønskat, formueskat og i givet fald den supplerende skat på finansielle tjenesteydelser. |
| --- | --- |

—

Den beløbsmæssige begrænsning af skatten til 500 000 GBP vil begunstige de virksomheder, som den finder anvendelse på, ved at nedbringe deres skattepligt i forbindelse med lønskat, formueskat og i givet fald den supplerende skat på finansielle tjenesteydelser.

| — | Fritagelsen gældende for visse ejendomme på Upper Rock giver en skattemæssig fordel for de virksomheder, som besidder sådanne ejendomme. |
| --- | --- |

—

Fritagelsen gældende for visse ejendomme på Upper Rock giver en skattemæssig fordel for de virksomheder, som besidder sådanne ejendomme.

| — | De to bestemmelser om fritagelse af renter af visse lån for beregning af overskud med hensyn til selskabsskattereglerne begunstiger visse virksomheder. |
| --- | --- |

—

De to bestemmelser om fritagelse af renter af visse lån for beregning af overskud med hensyn til selskabsskattereglerne begunstiger visse virksomheder.

| — | Der er flere forhold omkring den foreslåede skatteordning, som vil medføre en lavere skattebyrde for selskaber i Gibraltar sammenholdt med virksomheder i Det Forenede Kongerige, og som derfor udgør en begunstigelse af førstnævnte (»regionale specificitet«). |
| --- | --- |

—

Der er flere forhold omkring den foreslåede skatteordning, som vil medføre en lavere skattebyrde for selskaber i Gibraltar sammenholdt med virksomheder i Det Forenede Kongerige, og som derfor udgør en begunstigelse af førstnævnte (»regionale specificitet«).

| (35) | Hverken Det Forenede Kongerige eller den gibraltarske regering deler Kommissionens tvivl om den mulige statsstøttekarakter af visse af reformelementerne. Den gibraltarske regering vil imidlertid, uden derved at have taget stilling til, om de oprindelige reformforslag indeholder et element af statsstøtte:






  — | ophæve begrænsningen på 500 000 GBP fra den planlagte nye skatteordning |
| --- | --- | --- |

(35)

Hverken Det Forenede Kongerige eller den gibraltarske regering deler Kommissionens tvivl om den mulige statsstøttekarakter af visse af reformelementerne. Den gibraltarske regering vil imidlertid, uden derved at have taget stilling til, om de oprindelige reformforslag indeholder et element af statsstøtte:

—

ophæve begrænsningen på 500 000 GBP fra den planlagte nye skatteordning

| — | fjerne bestemmelsen om at fritage visse ejendomme på Upper Rock of Gibraltar for skat (og derved for formueskat) |
| --- | --- |

—

fjerne bestemmelsen om at fritage visse ejendomme på Upper Rock of Gibraltar for skat (og derved for formueskat)

| — | fjerne bestemmelsen om at fritage visse typer renteindtægt med hensyn til ansættelse af overskud. |
| --- | --- |

—

fjerne bestemmelsen om at fritage visse typer renteindtægt med hensyn til ansættelse af overskud.

| (36) | De tre resterende indvendinger giver ikke anledning til statsstøtte. |
| --- | --- |

(36)

De tre resterende indvendinger giver ikke anledning til statsstøtte.

| (37) | Der opstår ikke selektivitet på grundlag af manglende skattepligt, hvor der ikke skabes indtjening. Ganske vist skal der hverken betales lønskat eller formueskat, hvis den skattepligtige virksomhed ikke har noget overskud. Overskud er en betingelse for skattepligt. Men det er ikke skattegrundlaget. Det er en betingelse, der først må opfyldes for at påligne den pågældende skat. Det ligger i sagens natur, idet en skat på en virksomhed, som ikke har overskud, bliver en skat på virksomhedens kapital. I modsætning til Kommissionens påstand er den »udløsende begivenhed« under lønskatten og formueskatten ikke overskud. De »udløsende begivenheder« er en ansats overskudsgivende beskæftigelse og den overskudsgivende brug af ejendom. Det er ikke sådan, at lønninger eller brug af erhvervslokaler er sekundære faktorer. Den foreslåede ordnings logik er dobbelt — beskæftigelse og brug udgør skattegrundlaget, mens rentabiliteten udgør en lavere beløbsmæssig grænse i forhold til skattepligten. Både skattegrundlaget og den beløbsmæssige begrænsning er af generel karakter, som gælder på samme måde for alle virksomheder uanset størrelse eller den sektor, de er aktive i. |
| --- | --- |

(37)

Der opstår ikke selektivitet på grundlag af manglende skattepligt, hvor der ikke skabes indtjening. Ganske vist skal der hverken betales lønskat eller formueskat, hvis den skattepligtige virksomhed ikke har noget overskud. Overskud er en betingelse for skattepligt. Men det er ikke skattegrundlaget. Det er en betingelse, der først må opfyldes for at påligne den pågældende skat. Det ligger i sagens natur, idet en skat på en virksomhed, som ikke har overskud, bliver en skat på virksomhedens kapital. I modsætning til Kommissionens påstand er den »udløsende begivenhed« under lønskatten og formueskatten ikke overskud. De »udløsende begivenheder« er en ansats overskudsgivende beskæftigelse og den overskudsgivende brug af ejendom. Det er ikke sådan, at lønninger eller brug af erhvervslokaler er sekundære faktorer. Den foreslåede ordnings logik er dobbelt — beskæftigelse og brug udgør skattegrundlaget, mens rentabiliteten udgør en lavere beløbsmæssig grænse i forhold til skattepligten. Både skattegrundlaget og den beløbsmæssige begrænsning er af generel karakter, som gælder på samme måde for alle virksomheder uanset størrelse eller den sektor, de er aktive i.

| (38) | Også selv om den kvantitative begrænsning skulle være selektiv, følger det af den planlagte selskabsskatteordnings karakter og logik, at virksomheder kun beskattes, hvis de tjener penge, som der kan betales skat af. Kommissionen har selv i betragtning 25 i meddelelsen om anvendelsen af statsstøttereglerne på foranstaltninger vedrørende direkte beskatning af virksomhederne (5) (i det følgende benævnt »meddelelsen«) erkendt, at en sådan selektivitet er berettiget i kraft af skattesystemets karakter. Det gælder i samme omfang for et skattesystem, som er baseret på overskudsgivende brug af arbejdskraft og ejendom, som for en »rent« overskudsbaseret ordning, inden for hvilken virksomheder, som ikke har skabt indtjening, heller ikke beskattes. Der kan ikke drages nogen parallel til socialsikringsydelser, fordi de tjener et andet formål, der ikke har noget at gøre med, om en virksomhed er rentabel eller ej. |
| --- | --- |

(38)

Også selv om den kvantitative begrænsning skulle være selektiv, følger det af den planlagte selskabsskatteordnings karakter og logik, at virksomheder kun beskattes, hvis de tjener penge, som der kan betales skat af. Kommissionen har selv i betragtning 25 i meddelelsen om anvendelsen af statsstøttereglerne på foranstaltninger vedrørende direkte beskatning af virksomhederne (5) (i det følgende benævnt »meddelelsen«) erkendt, at en sådan selektivitet er berettiget i kraft af skattesystemets karakter. Det gælder i samme omfang for et skattesystem, som er baseret på overskudsgivende brug af arbejdskraft og ejendom, som for en »rent« overskudsbaseret ordning, inden for hvilken virksomheder, som ikke har skabt indtjening, heller ikke beskattes. Der kan ikke drages nogen parallel til socialsikringsydelser, fordi de tjener et andet formål, der ikke har noget at gøre med, om en virksomhed er rentabel eller ej.

| (39) | Den foreslåede begrænsning er ikke selektiv. For at udgøre statsstøtte skal en skatteforanstaltning være selektiv ved at begunstige visse selskaber og/eller sektorer i forhold til andre. Anvendelsen af begrænsningen på 15 % vil afhænge af forholdet mellem overskud og antal ansatte i et givent år. Det vil potentielt komme alle de virksomheder til gode, uanset om de er store eller små, og hvilken økonomisk sektor de befinder sig i, som i et givent år skaber en indtjening i forhold til lønningerne. Det vil ikke være muligt at definere en specifik gruppe virksomheder, som begrænsningerne i skattepligten finder anvendelse på, og under alle omstændigheder vil gruppen ændre sig fra år til år. Reglerne finder generel anvendelse og gælder for alle Gibraltar-selskaber. Kommissionen gør selv i punkt 14 i meddelelsen rede for, at den omstændighed, at visse virksomheder eller visse sektorer drager større fordel end andre af en skatteforanstaltning, ikke nødvendigvis betyder, at foranstaltningen falder ind under statsstøttereglerne. |
| --- | --- |

(39)

Den foreslåede begrænsning er ikke selektiv. For at udgøre statsstøtte skal en skatteforanstaltning være selektiv ved at begunstige visse selskaber og/eller sektorer i forhold til andre. Anvendelsen af begrænsningen på 15 % vil afhænge af forholdet mellem overskud og antal ansatte i et givent år. Det vil potentielt komme alle de virksomheder til gode, uanset om de er store eller små, og hvilken økonomisk sektor de befinder sig i, som i et givent år skaber en indtjening i forhold til lønningerne. Det vil ikke være muligt at definere en specifik gruppe virksomheder, som begrænsningerne i skattepligten finder anvendelse på, og under alle omstændigheder vil gruppen ændre sig fra år til år. Reglerne finder generel anvendelse og gælder for alle Gibraltar-selskaber. Kommissionen gør selv i punkt 14 i meddelelsen rede for, at den omstændighed, at visse virksomheder eller visse sektorer drager større fordel end andre af en skatteforanstaltning, ikke nødvendigvis betyder, at foranstaltningen falder ind under statsstøttereglerne.

| (40) | Den gibraltarske regering har udformet en generel skatteordning baseret både på de grundlæggende faktorer ejendom og lønninger, og på rentabilitet. Samtidig har den besluttet at anvende skatten regressivt. Reelt opereres der med to skattetrin baseret på det samlede overskud. Hvis skatteregningen er under 15 % af det samlede overskud, betales den fulde skat. Hvis den er over 15 % af det samlede overskud, anvendes en nulsats vedrørende overskuddet. En sådan beslutning ligger også helt på linje med den gibraltarske regerings frihed til at udforme sit eget skattesystem, uden at statsstøttereglerne bliver bragt i anvendelse. |
| --- | --- |

(40)

Den gibraltarske regering har udformet en generel skatteordning baseret både på de grundlæggende faktorer ejendom og lønninger, og på rentabilitet. Samtidig har den besluttet at anvende skatten regressivt. Reelt opereres der med to skattetrin baseret på det samlede overskud. Hvis skatteregningen er under 15 % af det samlede overskud, betales den fulde skat. Hvis den er over 15 % af det samlede overskud, anvendes en nulsats vedrørende overskuddet. En sådan beslutning ligger også helt på linje med den gibraltarske regerings frihed til at udforme sit eget skattesystem, uden at statsstøttereglerne bliver bragt i anvendelse.

| (41) | Det er den gibraltarske regerings ønske at begrænse den maksimale sats, som selskaber skal betale under den nye skatteordning. Hvis der er forskellige skattesatser inden for forskellige »trin« (hvor skattegrundlaget er forskelligt i størrelse), er den ene skattesats altid lavere end den anden og begunstiger derfor i en vis forstand de skatteydere, som er så heldige, eller som er i stand til at arrangere deres forhold, så de betaler den laveste af de to satser. Men det skaber ikke i sig selv statsstøtte. |
| --- | --- |

(41)

Det er den gibraltarske regerings ønske at begrænse den maksimale sats, som selskaber skal betale under den nye skatteordning. Hvis der er forskellige skattesatser inden for forskellige »trin« (hvor skattegrundlaget er forskelligt i størrelse), er den ene skattesats altid lavere end den anden og begunstiger derfor i en vis forstand de skatteydere, som er så heldige, eller som er i stand til at arrangere deres forhold, så de betaler den laveste af de to satser. Men det skaber ikke i sig selv statsstøtte.

| (42) | Selv hvis skattesatsen på 15 % giver de selskaber, den finder anvendelse på, en specifik fordel, vil en sådan begrænsning fortsat kunne berettiges som følge af det systems karakter eller forvaltning, som den indgår i. Alle direkte skatter i Gibraltar skal sikre den optimale balance mellem på den ene side størst muligt skatteprovenu og på den anden en begrænsning af den maksimale skat, som den enkelte skatteyder skal betale, således at den ikke overstiger deres muligheder for at betale. Det kan derfor være nødvendigt på et eller andet niveau at gøre den direkte beskatning regressiv. Det er afgørende nødvendigt med en vis begrænsning af denne art på grund af de særlige forhold, der gør sig gældende for Gibraltars økonomi, f.eks. dens begrænsede geografi og arbejdsstyrke. Gibraltars økonomi er lille og mere sårbar end de fleste andre over for påvirkninger, som opstår ved den naturlige og fair skattekonkurrence mellem de enkelte lande. Virksomhederne har måske ikke på samme måde råd til at forlade en stor medlemsstat, som de kan forlade en lille økonomi som Gibraltars. Hvis ikke skattegrundlaget var omfattet af beløbsmæssige begrænsninger, ville den iboende hovedmålsætning i ethvert skattesystem — nemlig at sikre at skatteindtægterne kan dække de offentlige udgifter — kunne blive bragt i fare af udsving på markedet. |
| --- | --- |

(42)

Selv hvis skattesatsen på 15 % giver de selskaber, den finder anvendelse på, en specifik fordel, vil en sådan begrænsning fortsat kunne berettiges som følge af det systems karakter eller forvaltning, som den indgår i. Alle direkte skatter i Gibraltar skal sikre den optimale balance mellem på den ene side størst muligt skatteprovenu og på den anden en begrænsning af den maksimale skat, som den enkelte skatteyder skal betale, således at den ikke overstiger deres muligheder for at betale. Det kan derfor være nødvendigt på et eller andet niveau at gøre den direkte beskatning regressiv. Det er afgørende nødvendigt med en vis begrænsning af denne art på grund af de særlige forhold, der gør sig gældende for Gibraltars økonomi, f.eks. dens begrænsede geografi og arbejdsstyrke. Gibraltars økonomi er lille og mere sårbar end de fleste andre over for påvirkninger, som opstår ved den naturlige og fair skattekonkurrence mellem de enkelte lande. Virksomhederne har måske ikke på samme måde råd til at forlade en stor medlemsstat, som de kan forlade en lille økonomi som Gibraltars. Hvis ikke skattegrundlaget var omfattet af beløbsmæssige begrænsninger, ville den iboende hovedmålsætning i ethvert skattesystem — nemlig at sikre at skatteindtægterne kan dække de offentlige udgifter — kunne blive bragt i fare af udsving på markedet.

| (43) | Arbejdskraft i Gibraltar er et knapt gode, der kan beskattes. Imidlertid kan en skat på arbejde ikke følge samme progressive princip og logik som en skat på profit. En skat på arbejde skal på én og samme tid tage højde for både en virksomheds evne til at skabe skattepligtig indkomst, og på den anden side behovet for at sikre den nødvendige stabilitet i arbejdsstyrken. En skat på arbejde, som ikke indeholder et regressivt element, vil på grund af økonomiens konjunkturbestemte karakter og virksomhedernes rentabilitet kunne udløse massefyringer og ustabilitet i perioder med konjunkturudsving på markedet eller depression. Som en meget lille økonomi kan tilfældige variationer som følge af generelle økonomiske udsving udløse en meget større proportionel virkning i Gibraltar end i en større økonomi. Den indre logik i det foreslåede lønskattesystem berettiger derfor til en begrænsning af lønskatten i forhold til overskuddet. |
| --- | --- |

(43)

Arbejdskraft i Gibraltar er et knapt gode, der kan beskattes. Imidlertid kan en skat på arbejde ikke følge samme progressive princip og logik som en skat på profit. En skat på arbejde skal på én og samme tid tage højde for både en virksomheds evne til at skabe skattepligtig indkomst, og på den anden side behovet for at sikre den nødvendige stabilitet i arbejdsstyrken. En skat på arbejde, som ikke indeholder et regressivt element, vil på grund af økonomiens konjunkturbestemte karakter og virksomhedernes rentabilitet kunne udløse massefyringer og ustabilitet i perioder med konjunkturudsving på markedet eller depression. Som en meget lille økonomi kan tilfældige variationer som følge af generelle økonomiske udsving udløse en meget større proportionel virkning i Gibraltar end i en større økonomi. Den indre logik i det foreslåede lønskattesystem berettiger derfor til en begrænsning af lønskatten i forhold til overskuddet.

| (44) | Omvendt vil forsyningsselskaber få pålagt en selskabsskat på 35 % af overskuddet. Dette er begrundet i systemets karakter og logik, idet der sikres stabilitet på arbejdsmarkedet, fordi forsyningsselskaber er tæt knyttet til det område, de betjener, og fordi de som en direkte følge af det gibraltarske markeds ringe størrelse har en naturlig monopolstilling eller monopollignende stilling, som gør dem stærkt rentable. Samme behov for et regressivt element i den beskatning, som gælder for forsyningsselskaber, opstår derfor ikke. |
| --- | --- |

(44)

Omvendt vil forsyningsselskaber få pålagt en selskabsskat på 35 % af overskuddet. Dette er begrundet i systemets karakter og logik, idet der sikres stabilitet på arbejdsmarkedet, fordi forsyningsselskaber er tæt knyttet til det område, de betjener, og fordi de som en direkte følge af det gibraltarske markeds ringe størrelse har en naturlig monopolstilling eller monopollignende stilling, som gør dem stærkt rentable. Samme behov for et regressivt element i den beskatning, som gælder for forsyningsselskaber, opstår derfor ikke.

| (45) | Der er ikke noget juridisk holdepunkt for antydningen af, at hvor der eksisterer to adskilte og helt selvstændige skatteregioner i én og samme medlemsstat, kan skattesatserne i de to regioner sammenholdes, og den laveste skattesats betragtes som statsstøtte, blot fordi den er lavere end den anden skattesats. Det ville indebære, at der ville være tale om statsstøtte, hver gang en selvstændig regional skattemyndighed, som er ansvarlig for den offentlige udgiftsstyring i regionen, på basis af demokratisk udtrykte, offentlige præferencer vælger at skære udgifterne ned og reducere skatterne. Spørgsmålet er blevet diskuteret af generaladvokaten (6), men er aldrig blevet bragt for Domstolen, eftersom de pågældende sager blev trukket tilbage. I en af en række nyere sager vedrørende provinserne i Baskerlandet, anførte Retten i Første Instans, at den anfægtede beslutning på ingen måde gjorde indgreb i Álavas kompetence til at iværksætte generelle skattemæssige foranstaltninger på hele den berørte provins' område (7). |
| --- | --- |

(45)

Der er ikke noget juridisk holdepunkt for antydningen af, at hvor der eksisterer to adskilte og helt selvstændige skatteregioner i én og samme medlemsstat, kan skattesatserne i de to regioner sammenholdes, og den laveste skattesats betragtes som statsstøtte, blot fordi den er lavere end den anden skattesats. Det ville indebære, at der ville være tale om statsstøtte, hver gang en selvstændig regional skattemyndighed, som er ansvarlig for den offentlige udgiftsstyring i regionen, på basis af demokratisk udtrykte, offentlige præferencer vælger at skære udgifterne ned og reducere skatterne. Spørgsmålet er blevet diskuteret af generaladvokaten (6), men er aldrig blevet bragt for Domstolen, eftersom de pågældende sager blev trukket tilbage. I en af en række nyere sager vedrørende provinserne i Baskerlandet, anførte Retten i Første Instans, at den anfægtede beslutning på ingen måde gjorde indgreb i Álavas kompetence til at iværksætte generelle skattemæssige foranstaltninger på hele den berørte provins' område (7).

| (46) | Sådanne regionale variationer mellem selvstændige skatteregioner udgør ikke statsstøtte i medfør af EF-traktatens artikel 87. Statsstøtte foreligger kun, hvis der anvendes statsmidler via en oppebåret skat. Denne vurdering forudsætter, at der eksisterer en skattesats for en vis aktivitet, som gælder for hele medlemsstaten, hvilket ikke er tilfældet, hvor beskatningen er underlagt territorial autonomi, i modsætning til den situation, hvor skatten ansættes ensartet og så bliver ændret alt efter område. Tilsvarende er analysen af en selektiv fordel baseret på antagelsen om, at der er et skatteniveau, som ellers ville blive anvendt på en vis aktivitet i det pågældende område. |
| --- | --- |

(46)

Sådanne regionale variationer mellem selvstændige skatteregioner udgør ikke statsstøtte i medfør af EF-traktatens artikel 87. Statsstøtte foreligger kun, hvis der anvendes statsmidler via en oppebåret skat. Denne vurdering forudsætter, at der eksisterer en skattesats for en vis aktivitet, som gælder for hele medlemsstaten, hvilket ikke er tilfældet, hvor beskatningen er underlagt territorial autonomi, i modsætning til den situation, hvor skatten ansættes ensartet og så bliver ændret alt efter område. Tilsvarende er analysen af en selektiv fordel baseret på antagelsen om, at der er et skatteniveau, som ellers ville blive anvendt på en vis aktivitet i det pågældende område.

| (47) | Kriterierne for statsstøtte tager udgangspunkt i, at den påståede støtte kan sammenlignes med en standardiseret eller normal skattesats. Der kan kun foreligge en påstået statsstøtteforanstaltning, såfremt den i et eller andet omfang er en undtagelse fra eller en fritagelse for en standard, som ellers ville gælde for den virksomhed, som modtager den. En skattesats, som modtageren af den påståede statsstøtte ikke ville være omfattet af — selv ikke hvis den gældende skattesats, der påstås at udgøre statsstøtte, blev fjernet — kan ikke være et gyldigt sammenligningsgrundlag med hensyn til en beslutning om, hvorvidt der er tale om »støtte« eller ej. Det eneste mulige sammenligningsgrundlag for en vurdering af selektivitet er den skattemæssige situation, som ellers ville finde anvendelse i samme selvstændige skatteregion. Hvor en sådan ordning gennemføres lokalt, som i Gibraltars tilfælde, giver det ikke nogen mening. |
| --- | --- |

(47)

Kriterierne for statsstøtte tager udgangspunkt i, at den påståede støtte kan sammenlignes med en standardiseret eller normal skattesats. Der kan kun foreligge en påstået statsstøtteforanstaltning, såfremt den i et eller andet omfang er en undtagelse fra eller en fritagelse for en standard, som ellers ville gælde for den virksomhed, som modtager den. En skattesats, som modtageren af den påståede statsstøtte ikke ville være omfattet af — selv ikke hvis den gældende skattesats, der påstås at udgøre statsstøtte, blev fjernet — kan ikke være et gyldigt sammenligningsgrundlag med hensyn til en beslutning om, hvorvidt der er tale om »støtte« eller ej. Det eneste mulige sammenligningsgrundlag for en vurdering af selektivitet er den skattemæssige situation, som ellers ville finde anvendelse i samme selvstændige skatteregion. Hvor en sådan ordning gennemføres lokalt, som i Gibraltars tilfælde, giver det ikke nogen mening.

| (48) | Kommissionens holdning synes at gøre det umuligt for nogen selvstændig skatteregion, som ikke dækker hele medlemsstaten, overhovedet at indføre nogen anden skattesats end den, der gælder i den anden selvstændige skatteregion i den pågældende stat. Den vil ikke kunne vedtage en lavere skattesats, fordi dette automatisk ville udgøre statsstøtte blot ved en sammenligning. Men en selvstændig skatteregionen ville heller ikke kunne indføre en højere skattesats, fordi skattesatsen i resten af staten så automatisk ville blive statsstøtte. Det ville gøre næsten enhver form for udøvelse af fiskalt selvstyre til en foranstaltning, der udgør statsstøtte, enten i den pågældende region, eller hvad der er mere absurd, et andet sted i medlemsstaten. Der forekommer ofte differentieret direkte selskabsbeskatning inden for medlemsstater som følge af, at der findes forskellige territoriale opdelinger, selv helt ned på kommunalt niveau. Der kan i den forbindelse drages en parallel til Verdenshandelsorganisationens (WTO) aftale om subsidier og udligningsforanstaltninger, hvor det klart anføres, at ansættelse eller ændring af generelt anvendelige skattesatser på alle statslige niveauer, der har bemyndigelse hertil, ikke skal anses for at være en specifik støtteforanstaltning med hensyn til de regler, der forbyder ydelse af sådan støtte (artikel 2.2). |
| --- | --- |

(48)

Kommissionens holdning synes at gøre det umuligt for nogen selvstændig skatteregion, som ikke dækker hele medlemsstaten, overhovedet at indføre nogen anden skattesats end den, der gælder i den anden selvstændige skatteregion i den pågældende stat. Den vil ikke kunne vedtage en lavere skattesats, fordi dette automatisk ville udgøre statsstøtte blot ved en sammenligning. Men en selvstændig skatteregionen ville heller ikke kunne indføre en højere skattesats, fordi skattesatsen i resten af staten så automatisk ville blive statsstøtte. Det ville gøre næsten enhver form for udøvelse af fiskalt selvstyre til en foranstaltning, der udgør statsstøtte, enten i den pågældende region, eller hvad der er mere absurd, et andet sted i medlemsstaten. Der forekommer ofte differentieret direkte selskabsbeskatning inden for medlemsstater som følge af, at der findes forskellige territoriale opdelinger, selv helt ned på kommunalt niveau. Der kan i den forbindelse drages en parallel til Verdenshandelsorganisationens (WTO) aftale om subsidier og udligningsforanstaltninger, hvor det klart anføres, at ansættelse eller ændring af generelt anvendelige skattesatser på alle statslige niveauer, der har bemyndigelse hertil, ikke skal anses for at være en specifik støtteforanstaltning med hensyn til de regler, der forbyder ydelse af sådan støtte (artikel 2.2).

| (49) | Såfremt Det Forenede Kongerige og Spanien skulle indgå en aftale om fælles suverænitet over Gibraltar, ville Kommissionens holdning til regional specificitet have den meningsløse virkning, at den gældende skattesats i Gibraltar skulle være den samme som både den eksisterende skattesats i Det Forenede Kongerige og den eksisterende skattesats i Spanien. I modsat fald ville der være tale om statsstøtte i den region, der anvender den laveste sats. |
| --- | --- |

(49)

Såfremt Det Forenede Kongerige og Spanien skulle indgå en aftale om fælles suverænitet over Gibraltar, ville Kommissionens holdning til regional specificitet have den meningsløse virkning, at den gældende skattesats i Gibraltar skulle være den samme som både den eksisterende skattesats i Det Forenede Kongerige og den eksisterende skattesats i Spanien. I modsat fald ville der være tale om statsstøtte i den region, der anvender den laveste sats.

| (50) | Kommissionen synes at antyde, at hvis der eksisterer skatter i to adskilte selvstændige skatteregioner i samme stat, også selv om den formelle procentvise skattesats er den samme, vil den omstændighed, at forskellige fritagelser finder anvendelse, eller at der gives forskellige fradrag, betyde, at de virksomheder, som får skattefradraget eller -fritagelsen, vil modtage støtte, såfremt de alt andet lige havde betalt en højere skattesats i den anden region. Imidlertid er Kommissionens teori ikke relevant, når man ser på de forhold, som gælder i Gibraltar. Skattegrundlaget for eller skattestrukturen i selskabsbeskatningen i én region kan nogen gange sammenlignes med selskabsbeskatningen i en anden region. Men det er simpelthen umuligt at foretage en brugbar eller meningsfuld sammenligning mellem skattesystemer, som er fuldstændig forskellige, fordi skattegrundlaget ikke er det samme. |
| --- | --- |

(50)

Kommissionen synes at antyde, at hvis der eksisterer skatter i to adskilte selvstændige skatteregioner i samme stat, også selv om den formelle procentvise skattesats er den samme, vil den omstændighed, at forskellige fritagelser finder anvendelse, eller at der gives forskellige fradrag, betyde, at de virksomheder, som får skattefradraget eller -fritagelsen, vil modtage støtte, såfremt de alt andet lige havde betalt en højere skattesats i den anden region. Imidlertid er Kommissionens teori ikke relevant, når man ser på de forhold, som gælder i Gibraltar. Skattegrundlaget for eller skattestrukturen i selskabsbeskatningen i én region kan nogen gange sammenlignes med selskabsbeskatningen i en anden region. Men det er simpelthen umuligt at foretage en brugbar eller meningsfuld sammenligning mellem skattesystemer, som er fuldstændig forskellige, fordi skattegrundlaget ikke er det samme.

| (51) | Kommissionens ræsonnement vedrørende regional specificitet vil, såfremt det fastholdes, ikke overholde det grundlæggende subsidiaritetsprincip i fællesskabsretten og vil være et misbrug af Kommissionens beføjelser. Hvis den pågældende medlemsstat kan fungere med to eller flere selvstændige skatteregioner, som konkurrerer om provenuet af selskabsskat inden for dens territorium, uden at det medfører betydelige konkurrencemæssige forvridninger, vil det ikke i henhold til EF-traktatens subsidiaritetsprincip kunne blive en fællesskabsopgave at gribe ind i medlemsstatens forfatningsmæssige ordninger. Faktisk synes Kommissionen at forsøge at gøre brug af statsstøttereglerne til at skabe skattemæssig ensartethed inden for medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(51)

Kommissionens ræsonnement vedrørende regional specificitet vil, såfremt det fastholdes, ikke overholde det grundlæggende subsidiaritetsprincip i fællesskabsretten og vil være et misbrug af Kommissionens beføjelser. Hvis den pågældende medlemsstat kan fungere med to eller flere selvstændige skatteregioner, som konkurrerer om provenuet af selskabsskat inden for dens territorium, uden at det medfører betydelige konkurrencemæssige forvridninger, vil det ikke i henhold til EF-traktatens subsidiaritetsprincip kunne blive en fællesskabsopgave at gribe ind i medlemsstatens forfatningsmæssige ordninger. Faktisk synes Kommissionen at forsøge at gøre brug af statsstøttereglerne til at skabe skattemæssig ensartethed inden for medlemsstaterne.

| (52) | Kommissionen kan hævde, at en stat ikke kan påberåbe sig sin egen nationale ret, heller ikke forfatningsret, for at unddrage sig sine forpligtelser i henhold til fællesskabsretten. Men dette princip er uden relevans for spørgsmålet om selektivitet. Spørgsmålet om selektivitet opstår, fordi det antydes, at en given skattebestemmelse er mere gunstig end en mere generel skattebestemmelse, som ellers ville gælde. Men det kan ikke ændre en medlemsstats grundlæggende ret til at organisere sit skattesystem på en sådan måde, at selvstændige skatteregioner på en uafhængig og ikke-diskriminerende måde kan skaffe sig de nødvendige indtægter til at finansiere offentlige opgaver. Der kan ikke være tale om statsstøtte baseret på regional specificitet under omstændigheder, hvor der som i Gibraltars tilfælde eksisterer en egentlig selvstændig skatteregion, som fastsætter sit skattesystem uafhængigt, og i hvilken skatter, som pålægges af andre selvstændige skatteregioner i staten, ikke skal betales. |
| --- | --- |

(52)

Kommissionen kan hævde, at en stat ikke kan påberåbe sig sin egen nationale ret, heller ikke forfatningsret, for at unddrage sig sine forpligtelser i henhold til fællesskabsretten. Men dette princip er uden relevans for spørgsmålet om selektivitet. Spørgsmålet om selektivitet opstår, fordi det antydes, at en given skattebestemmelse er mere gunstig end en mere generel skattebestemmelse, som ellers ville gælde. Men det kan ikke ændre en medlemsstats grundlæggende ret til at organisere sit skattesystem på en sådan måde, at selvstændige skatteregioner på en uafhængig og ikke-diskriminerende måde kan skaffe sig de nødvendige indtægter til at finansiere offentlige opgaver. Der kan ikke være tale om statsstøtte baseret på regional specificitet under omstændigheder, hvor der som i Gibraltars tilfælde eksisterer en egentlig selvstændig skatteregion, som fastsætter sit skattesystem uafhængigt, og i hvilken skatter, som pålægges af andre selvstændige skatteregioner i staten, ikke skal betales.

| (53) | Kommissionens holdning vil i alvorlig grad gribe ind i en medlemsstats muligheder for at decentralisere sine beføjelser og derved etablere det nødvendige fiskale selvstyre i regionerne til at dække de omkostninger, som skal afholdes i forbindelse med udøvelsen af sådanne decentraliserede beføjelser. Det ville gøre det umuligt for enhver region eller skatteregion at sætte sine skatter op eller ned uden samtidig at skabe en statsstøtte, enten i dens egen region (hvis skatten sættes ned) eller andre steder (hvis skatten sættes op). Det ville være absurd at hævde, at statsstøttereglerne skal fortolkes på en sådan måde, at det bliver umuligt for en medlemsstat at decentralisere skattebeføjelserne effektivt i forbindelse med en ændring af medlemsstatens forfatning. |
| --- | --- |

(53)

Kommissionens holdning vil i alvorlig grad gribe ind i en medlemsstats muligheder for at decentralisere sine beføjelser og derved etablere det nødvendige fiskale selvstyre i regionerne til at dække de omkostninger, som skal afholdes i forbindelse med udøvelsen af sådanne decentraliserede beføjelser. Det ville gøre det umuligt for enhver region eller skatteregion at sætte sine skatter op eller ned uden samtidig at skabe en statsstøtte, enten i dens egen region (hvis skatten sættes ned) eller andre steder (hvis skatten sættes op). Det ville være absurd at hævde, at statsstøttereglerne skal fortolkes på en sådan måde, at det bliver umuligt for en medlemsstat at decentralisere skattebeføjelserne effektivt i forbindelse med en ændring af medlemsstatens forfatning.

| (54) | Kommissionen fremfører, at i mangel af en specifik selskabsskatteordning i Gibraltar vil selskaber i Gibraltar være omfattet af standardskatteordningen i Det Forenede Kongerige. Der er her tale om en alvorlig misopfattelse af Gibraltars forfatningsmæssige stilling. Standardskatteordningen for Det Forenede Kongerige gælder i Det Forenede Kongerige. Den gælder ikke i andre selvstændige skatteregioner. Det er ikke en normal ordning eller en ordning, som gælder i mangel af særlige bestemmelser. At Det Forenede Kongerige er ansvarlig for Gibraltars udenrigsanliggender betyder ikke, at bestemmelser i Det Forenede Kongeriges lovgivning til enhver tid automatisk også vil finde anvendelse i Gibraltar. |
| --- | --- |

(54)

Kommissionen fremfører, at i mangel af en specifik selskabsskatteordning i Gibraltar vil selskaber i Gibraltar være omfattet af standardskatteordningen i Det Forenede Kongerige. Der er her tale om en alvorlig misopfattelse af Gibraltars forfatningsmæssige stilling. Standardskatteordningen for Det Forenede Kongerige gælder i Det Forenede Kongerige. Den gælder ikke i andre selvstændige skatteregioner. Det er ikke en normal ordning eller en ordning, som gælder i mangel af særlige bestemmelser. At Det Forenede Kongerige er ansvarlig for Gibraltars udenrigsanliggender betyder ikke, at bestemmelser i Det Forenede Kongeriges lovgivning til enhver tid automatisk også vil finde anvendelse i Gibraltar.

| (55) | Gibraltar er et oversøisk territorium under Det Forenede Kongerige. Det indgår i Hendes Majestæt Dronningens besiddelser, men er ikke en del af Det Forenede Kongerige. Gibraltar er ikke på nogen måde en region af Det Forenede Kongerige. Det har sit eget forfatningssystem, herunder egne institutioner, som er klart adskilt fra Det Forenede Kongeriges institutioner. Gibraltar vedtager også sin egen lovgivning. Inden for definerede indenrigsanliggender er Gibraltar autonom og selvstyrende. Gibraltar er en økonomisk selvfinansierende, selvstændig skatteregion. Den modtager ikke finansiel støtte fra Det Forenede Kongerige, og Det Forenede Kongeriges skattelove finder ikke anvendelse på Gibraltar. Den gibraltarske regering skal skabe et tilstrækkeligt skatteprovenu til egenfinansiering af sine udgifter, og den har ansvaret for at fremsætte forslag til selskabsskattelove for Gibraltars lovgivende forsamling og at håndhæve disse i Gibraltar. Gibraltars og Det Forenede Kongeriges økonomier er to klart adskilte økonomier. Gibraltar er i overensstemmelse hermed på enhver relevant måde fuldstændig adskilt fra Det Forenede Kongerige, navnlig i henseende til forfatning, politik, lovgivning, økonomi, skat, skatteprovenu og geografi. |
| --- | --- |

(55)

Gibraltar er et oversøisk territorium under Det Forenede Kongerige. Det indgår i Hendes Majestæt Dronningens besiddelser, men er ikke en del af Det Forenede Kongerige. Gibraltar er ikke på nogen måde en region af Det Forenede Kongerige. Det har sit eget forfatningssystem, herunder egne institutioner, som er klart adskilt fra Det Forenede Kongeriges institutioner. Gibraltar vedtager også sin egen lovgivning. Inden for definerede indenrigsanliggender er Gibraltar autonom og selvstyrende. Gibraltar er en økonomisk selvfinansierende, selvstændig skatteregion. Den modtager ikke finansiel støtte fra Det Forenede Kongerige, og Det Forenede Kongeriges skattelove finder ikke anvendelse på Gibraltar. Den gibraltarske regering skal skabe et tilstrækkeligt skatteprovenu til egenfinansiering af sine udgifter, og den har ansvaret for at fremsætte forslag til selskabsskattelove for Gibraltars lovgivende forsamling og at håndhæve disse i Gibraltar. Gibraltars og Det Forenede Kongeriges økonomier er to klart adskilte økonomier. Gibraltar er i overensstemmelse hermed på enhver relevant måde fuldstændig adskilt fra Det Forenede Kongerige, navnlig i henseende til forfatning, politik, lovgivning, økonomi, skat, skatteprovenu og geografi.

| (56) | På samme måde som Gibraltar ikke er en del af Det Forenede Kongerige, og netop af den grund, er Gibraltar heller ikke en del af Det Forenede Kongerige i relation til fællesskabsretten. Fællesskabsretten finder anvendelse på Gibraltar i medfør af EF-traktatens artikel 299, stk. 4, og ikke artikel 299, stk. 1. Nedennævnte punkter belyser Gibraltars særlige adskilte status og det faktum, at Gibraltar ikke kan betragtes som en region i Det Forenede Kongerige i relation til statsstøtte:






  — | Omfanget af Gibraltars EU-medlemskab er forskelligt fra Det Forenede Kongeriges. Navnlig er Gibraltar ikke en del af det eneste skatteområde, som er blevet defineret på fællesskabsniveau (dvs. Fællesskabets momsområde). |
| --- | --- | --- |

(56)

På samme måde som Gibraltar ikke er en del af Det Forenede Kongerige, og netop af den grund, er Gibraltar heller ikke en del af Det Forenede Kongerige i relation til fællesskabsretten. Fællesskabsretten finder anvendelse på Gibraltar i medfør af EF-traktatens artikel 299, stk. 4, og ikke artikel 299, stk. 1. Nedennævnte punkter belyser Gibraltars særlige adskilte status og det faktum, at Gibraltar ikke kan betragtes som en region i Det Forenede Kongerige i relation til statsstøtte:

—

Omfanget af Gibraltars EU-medlemskab er forskelligt fra Det Forenede Kongeriges. Navnlig er Gibraltar ikke en del af det eneste skatteområde, som er blevet defineret på fællesskabsniveau (dvs. Fællesskabets momsområde).

| — | Fællesskabslovgivningen har virkning i Gibraltar i medfør af anordningen om De Europæiske Fællesskaber af 1972 (European Communities Ordinance) — den primære lovgivning vedtages af Gibraltars parlament, og ikke i medfør af lov om De Europæiske Fællesskaber af 1972 (European Communities Act), som giver fællesskabsretten gyldighed i Det Forenede Kongerige. |
| --- | --- |

—

Fællesskabslovgivningen har virkning i Gibraltar i medfør af anordningen om De Europæiske Fællesskaber af 1972 (European Communities Ordinance) — den primære lovgivning vedtages af Gibraltars parlament, og ikke i medfør af lov om De Europæiske Fællesskaber af 1972 (European Communities Act), som giver fællesskabsretten gyldighed i Det Forenede Kongerige.

| — | Gibraltars lovgivende forsamling gennemfører EF-direktiver i Gibraltar uafhængigt af Det Forenede Kongeriges egen gennemførelse. |
| --- | --- |

—

Gibraltars lovgivende forsamling gennemfører EF-direktiver i Gibraltar uafhængigt af Det Forenede Kongeriges egen gennemførelse.

| — | Når fællesskabslovgivningen kræver, at der oprettes kompetente myndigheder, opretter Gibraltar sine egne kompetente myndigheder, som er klart adskilt fra myndigheder, som oprettes med samme formål i Det Forenede Kongerige. |
| --- | --- |

—

Når fællesskabslovgivningen kræver, at der oprettes kompetente myndigheder, opretter Gibraltar sine egne kompetente myndigheder, som er klart adskilt fra myndigheder, som oprettes med samme formål i Det Forenede Kongerige.

| — | Indtil Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols dom i Matthews-sagen var Gibraltar udelukket fra at deltage i valgene til Europa-Parlamentet, selv om denne udelukkelse tog udgangspunkt i bilag II til lov om direkte valg af 1976 (Act on Direct Elections) som havde følgende ordlyd: »Det Forenede Kongerige anvender udelukkende bestemmelserne i denne lov med hensyn til Det Forenede Kongerige.« |
| --- | --- |

—

Indtil Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols dom i Matthews-sagen var Gibraltar udelukket fra at deltage i valgene til Europa-Parlamentet, selv om denne udelukkelse tog udgangspunkt i bilag II til lov om direkte valg af 1976 (Act on Direct Elections) som havde følgende ordlyd: »Det Forenede Kongerige anvender udelukkende bestemmelserne i denne lov med hensyn til Det Forenede Kongerige.«

| (57) | Kommissionen synes at frygte, at Gibraltars foreslåede nye selskabsskatteordning vil kunne påføre skadelig konkurrence på skatteområdet. Både regeringen i Det Forenede Kongerige og i Gibraltar er af den opfattelse, at den foreslåede skattereform er forenelig med adfærdskodeksen for erhvervsbeskatning og OECD's rapport om skadelig konkurrence på skatteområdet. Ved skadelige skattemæssige foranstaltninger er der typisk tale om manglende gennemsigtighed, utilstrækkelig udveksling af oplysninger, og en mere favorabel skattemæssig behandling af virksomheder uden skattemæssigt domicil sammenholdt med virksomheder med skattemæssigt domicil det pågældende sted. Med den foreslåede reform vil Gibraltar fjerne alle sådanne skadelige aspekter af den nuværende beskatning for virksomheder, der er fritaget for beskatning, eller som opfylder visse betingelser for skattenedsættelse. Selv om Gibraltar skulle blive betragtet som et gunstigt skatteområde, kan statsstøttereglerne ikke blive bragt i anvendelse hér, når der ikke er tale om statsstøtte. |
| --- | --- |

(57)

Kommissionen synes at frygte, at Gibraltars foreslåede nye selskabsskatteordning vil kunne påføre skadelig konkurrence på skatteområdet. Både regeringen i Det Forenede Kongerige og i Gibraltar er af den opfattelse, at den foreslåede skattereform er forenelig med adfærdskodeksen for erhvervsbeskatning og OECD's rapport om skadelig konkurrence på skatteområdet. Ved skadelige skattemæssige foranstaltninger er der typisk tale om manglende gennemsigtighed, utilstrækkelig udveksling af oplysninger, og en mere favorabel skattemæssig behandling af virksomheder uden skattemæssigt domicil sammenholdt med virksomheder med skattemæssigt domicil det pågældende sted. Med den foreslåede reform vil Gibraltar fjerne alle sådanne skadelige aspekter af den nuværende beskatning for virksomheder, der er fritaget for beskatning, eller som opfylder visse betingelser for skattenedsættelse. Selv om Gibraltar skulle blive betragtet som et gunstigt skatteområde, kan statsstøttereglerne ikke blive bragt i anvendelse hér, når der ikke er tale om statsstøtte.

V.   BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER

| (58) | Der blev modtaget bemærkninger fra den gibraltarske regering, den spanske regering, den spanske sammenslutning af erhvervsorganisationer samt Ålands landskapsstyrelse. |
| --- | --- |

(58)

Der blev modtaget bemærkninger fra den gibraltarske regering, den spanske regering, den spanske sammenslutning af erhvervsorganisationer samt Ålands landskapsstyrelse.

| (59) | Den gibraltarske regering har kendskab til og støtter fuldt ud de argumenter, som Det Forenede Kongerige har fremført (8). De supplerende bemærkninger, som den gibraltarske regering specifikt har fremsat, kan sammenfattes som følger. |
| --- | --- |

(59)

Den gibraltarske regering har kendskab til og støtter fuldt ud de argumenter, som Det Forenede Kongerige har fremført (8). De supplerende bemærkninger, som den gibraltarske regering specifikt har fremsat, kan sammenfattes som følger.

| (60) | Den gibraltarske regering har ikke nogen bemyndigelse til at beskatte britiske selskaber. Omvendt har Det Forenede Kongeriges regering ikke nogen bemyndigelse til at beskatte Gibraltar-selskaber. Gibraltars skattelove håndhæves udelukkende af de gibraltarske myndigheder. |
| --- | --- |

(60)

Den gibraltarske regering har ikke nogen bemyndigelse til at beskatte britiske selskaber. Omvendt har Det Forenede Kongeriges regering ikke nogen bemyndigelse til at beskatte Gibraltar-selskaber. Gibraltars skattelove håndhæves udelukkende af de gibraltarske myndigheder.

| (61) | Formålet med reformen er at gennemføre en selskabsskatteordning, som både lever op til statsstøttereglerne og adfærdskodeksen. Reformen er også en del af en bredere målsætning om at sikre overensstemmelse med internationale standarder for finansiel regulering og tilsyn og at opnå et godt omdømme i internationale finanskredse. Gibraltar blev tidligere opfattet som et »skattely« af den Internationale Valutafond (IMF), Financial Action Task Force (FATF) og OECD. IMF's og FATF's rapporter om Gibraltar (9) bekræfter, at Gibraltar overholder de vigtigste internationale standarder om finansiel regulering og tilsyn. Den gibraltarske regerings forpligtelse over for OECD's henstillinger (10) sikrer, at kravene om udveksling af information og gennemsigtighed bliver overholdt. Gibraltars skattereform, i sin ændrede form, er en de facto overholdelse af EU's adfærdskodeks. Reformen er også i overensstemmelse med statsstøttereglerne. En godkendelse i medfør af statsstøttereglerne er det sidste element, der mangler for at sikre, at Gibraltar som krævet af det internationale samfund, herunder Den Europæiske Union, nu har taget fat på alle de negative aspekter af et skattely. |
| --- | --- |

(61)

Formålet med reformen er at gennemføre en selskabsskatteordning, som både lever op til statsstøttereglerne og adfærdskodeksen. Reformen er også en del af en bredere målsætning om at sikre overensstemmelse med internationale standarder for finansiel regulering og tilsyn og at opnå et godt omdømme i internationale finanskredse. Gibraltar blev tidligere opfattet som et »skattely« af den Internationale Valutafond (IMF), Financial Action Task Force (FATF) og OECD. IMF's og FATF's rapporter om Gibraltar (9) bekræfter, at Gibraltar overholder de vigtigste internationale standarder om finansiel regulering og tilsyn. Den gibraltarske regerings forpligtelse over for OECD's henstillinger (10) sikrer, at kravene om udveksling af information og gennemsigtighed bliver overholdt. Gibraltars skattereform, i sin ændrede form, er en de facto overholdelse af EU's adfærdskodeks. Reformen er også i overensstemmelse med statsstøttereglerne. En godkendelse i medfør af statsstøttereglerne er det sidste element, der mangler for at sikre, at Gibraltar som krævet af det internationale samfund, herunder Den Europæiske Union, nu har taget fat på alle de negative aspekter af et skattely.

| (62) | Kommissionen indledte den 11. juli 2001 en formel undersøgelsesprocedure vedrørende elleve foranstaltninger om statsstøtte. Heraf er de to foranstaltninger fra Gibraltar, nemlig ordningerne for selskaber, der er fritaget for beskatning og skattelettede selskaber. Alle elleve foranstaltninger hørte til blandt det store antal skatteordninger, som adfærdskodeksgruppen (11) havde identificeret som skadelige. De blev identificeret som følge af Kommissionens beføjelser til at håndhæve statsstøttereglerne, til tider ved anvendelse af nye fortolkninger af selektivitetskriteriet, som var væsentlige for begrebet statsstøtte. Det forhold alene, at en skatteordning henregnes som skadelig under adfærdskodeksen, betyder imidlertid ikke nødvendigvis, at den udgør statsstøtte (punkt 30 i meddelelsen). Ved at vælge denne tilgang er Kommissionen slået ind på en strategi, som let vil kunne føre til den uønskede konsekvens for konkurrencepolitikken, at skatteordninger, som i betydeligt omfang fordrejer konkurrencen og derved hindrer det indre markeds effektive funktion, af politiske årsager ikke ændres — Kommissionen afholder sig fra at bruge relevante skatteharmoniseringstiltag — mens Kommissionen konsekvent går efter mindre skadelige skattesystemer på en måde, som ikke respekterer princippet om ligebehandling. Hvis det, Kommissionen ønsker at opnå, er et fælles selskabsskatteniveau i Europa, må den ty til skatteharmoniseringsforanstaltninger. I modsat fald kan der være tale om misbrug af beføjelser. Punkt 15 i meddelelsen bekræfter, at forskelle i skattesystemer som sådan ikke er reguleret af statsstøttereglerne, men snarere skal behandles i henhold i EF-traktatens artikel 95-97. |
| --- | --- |

(62)

Kommissionen indledte den 11. juli 2001 en formel undersøgelsesprocedure vedrørende elleve foranstaltninger om statsstøtte. Heraf er de to foranstaltninger fra Gibraltar, nemlig ordningerne for selskaber, der er fritaget for beskatning og skattelettede selskaber. Alle elleve foranstaltninger hørte til blandt det store antal skatteordninger, som adfærdskodeksgruppen (11) havde identificeret som skadelige. De blev identificeret som følge af Kommissionens beføjelser til at håndhæve statsstøttereglerne, til tider ved anvendelse af nye fortolkninger af selektivitetskriteriet, som var væsentlige for begrebet statsstøtte. Det forhold alene, at en skatteordning henregnes som skadelig under adfærdskodeksen, betyder imidlertid ikke nødvendigvis, at den udgør statsstøtte (punkt 30 i meddelelsen). Ved at vælge denne tilgang er Kommissionen slået ind på en strategi, som let vil kunne føre til den uønskede konsekvens for konkurrencepolitikken, at skatteordninger, som i betydeligt omfang fordrejer konkurrencen og derved hindrer det indre markeds effektive funktion, af politiske årsager ikke ændres — Kommissionen afholder sig fra at bruge relevante skatteharmoniseringstiltag — mens Kommissionen konsekvent går efter mindre skadelige skattesystemer på en måde, som ikke respekterer princippet om ligebehandling. Hvis det, Kommissionen ønsker at opnå, er et fælles selskabsskatteniveau i Europa, må den ty til skatteharmoniseringsforanstaltninger. I modsat fald kan der være tale om misbrug af beføjelser. Punkt 15 i meddelelsen bekræfter, at forskelle i skattesystemer som sådan ikke er reguleret af statsstøttereglerne, men snarere skal behandles i henhold i EF-traktatens artikel 95-97.

| (63) | Den nye ordning forholder sig til de overvejelser, der er gjort vedrørende skadelig skattekonkurrence. For det første afskaffer reformen enhver sondring mellem selskaber med og selskaber uden skattemæssigt domicil (den såkaldte »ring-fencing«), som har været et centralt element i øvelsen vedrørende adfærdskodeksen, i OECD's rapport om skadelig skattekonkurrence, samt i selektivitetsaspektet af lovgivningen om virksomheder, der er fritaget for beskatning, og skattelettede selskaber. Reformen finder ens anvendelse på alle selskaber, som er indregistreret i Gibraltar. For det andet bliver ordningen gennemsigtig, fordi alle virksomheder vil skulle indsende skatteregnskaber. Endelig vil selskaber i den finansielle sektor i Gibraltar ikke blive fritaget for beskatning, men vil blive pålagt en supplerende skat af overskud, der kan henføres til sådanne aktiviteter. |
| --- | --- |

(63)

Den nye ordning forholder sig til de overvejelser, der er gjort vedrørende skadelig skattekonkurrence. For det første afskaffer reformen enhver sondring mellem selskaber med og selskaber uden skattemæssigt domicil (den såkaldte »ring-fencing«), som har været et centralt element i øvelsen vedrørende adfærdskodeksen, i OECD's rapport om skadelig skattekonkurrence, samt i selektivitetsaspektet af lovgivningen om virksomheder, der er fritaget for beskatning, og skattelettede selskaber. Reformen finder ens anvendelse på alle selskaber, som er indregistreret i Gibraltar. For det andet bliver ordningen gennemsigtig, fordi alle virksomheder vil skulle indsende skatteregnskaber. Endelig vil selskaber i den finansielle sektor i Gibraltar ikke blive fritaget for beskatning, men vil blive pålagt en supplerende skat af overskud, der kan henføres til sådanne aktiviteter.

| (64) | Grænsen på 15 % af overskuddet og den manglende beskatning af virksomheder, som ikke har overskud, anvendes generelt og udgør ikke nogen materiel selektivitet. Det forhold alene, at et selskab kan drage fordel af en generel regel i et givent år sammenlignet med et andet selskab i samme selvstændige skatteregion, kan ikke være nok til at udgøre statsstøtte efter EF-traktatens regler. Det er helt klart et resultat, der ikke indgår i overvejelserne i meddelelsens punkt 13-14. |
| --- | --- |

(64)

Grænsen på 15 % af overskuddet og den manglende beskatning af virksomheder, som ikke har overskud, anvendes generelt og udgør ikke nogen materiel selektivitet. Det forhold alene, at et selskab kan drage fordel af en generel regel i et givent år sammenlignet med et andet selskab i samme selvstændige skatteregion, kan ikke være nok til at udgøre statsstøtte efter EF-traktatens regler. Det er helt klart et resultat, der ikke indgår i overvejelserne i meddelelsens punkt 13-14.

| (65) | Regional selektivitet kunne komme på tale, hvis der var en skat, der skulle anvendes i hele staten, men hvor regionale parlamenter eller myndigheder havde beføjelse til at sænke satsen for den pågældende skat (eller fritage for den) i deres regioner. Der kan derfor rejse sig spørgsmål omkring selektivitet, såfremt de skattemæssige beføjelser i den region, som påstås at yde støtte, i en vis forstand er sekundære eller supplerende beføjelser, der skal ændre en standardordning eller anden ordning. Det er måske situationen i nogle andre medlemsstater, men det er ikke situationen i Gibraltar. Situationen er en helt anden, hvis den selvstændige skatteregion, som påstås at yde støtte, på alle relevante tidspunkter er og har været en ægte selvstændig skatteregion, som fastlægger sit skattesystem uafhængigt og under eget budgetansvar, og hvor skatter, som pålægges af andre selvstændig skatteregioner i staten, ikke skal betales. |
| --- | --- |

(65)

Regional selektivitet kunne komme på tale, hvis der var en skat, der skulle anvendes i hele staten, men hvor regionale parlamenter eller myndigheder havde beføjelse til at sænke satsen for den pågældende skat (eller fritage for den) i deres regioner. Der kan derfor rejse sig spørgsmål omkring selektivitet, såfremt de skattemæssige beføjelser i den region, som påstås at yde støtte, i en vis forstand er sekundære eller supplerende beføjelser, der skal ændre en standardordning eller anden ordning. Det er måske situationen i nogle andre medlemsstater, men det er ikke situationen i Gibraltar. Situationen er en helt anden, hvis den selvstændige skatteregion, som påstås at yde støtte, på alle relevante tidspunkter er og har været en ægte selvstændig skatteregion, som fastlægger sit skattesystem uafhængigt og under eget budgetansvar, og hvor skatter, som pålægges af andre selvstændig skatteregioner i staten, ikke skal betales.

| (66) | Uden at der tages stilling til spørgsmålet om, hvorvidt generelt anvendelige afvigelser fra en national norm, der vedtages af en fuldt selvstændig region (i modsætning til en region, som handler via en ad hoc-delegering af beføjelser) uden nogen sammenhæng med de centrale myndigheders budget, vil udgøre statsstøtte eller ej, er skattereformen i Gibraltar også i denne henseende fundamentalt forskellig. Ikke alene eksisterer der en ægte, sui generis-autonomi i territoriet, men denne autonomi anvendes til selvstændigt at udforme et helt forskelligt og adskilt system, som ikke på nogen måde er baseret på den britiske ordning eller normer. Det er således ganske ukorrekt og irrelevant at sammenligne Gibraltars skatteregler med de regler, som ville gælde, såfremt samme skattesubjekt havde været baseret i Det Forenede Kongerige. |
| --- | --- |

(66)

Uden at der tages stilling til spørgsmålet om, hvorvidt generelt anvendelige afvigelser fra en national norm, der vedtages af en fuldt selvstændig region (i modsætning til en region, som handler via en ad hoc-delegering af beføjelser) uden nogen sammenhæng med de centrale myndigheders budget, vil udgøre statsstøtte eller ej, er skattereformen i Gibraltar også i denne henseende fundamentalt forskellig. Ikke alene eksisterer der en ægte, sui generis-autonomi i territoriet, men denne autonomi anvendes til selvstændigt at udforme et helt forskelligt og adskilt system, som ikke på nogen måde er baseret på den britiske ordning eller normer. Det er således ganske ukorrekt og irrelevant at sammenligne Gibraltars skatteregler med de regler, som ville gælde, såfremt samme skattesubjekt havde været baseret i Det Forenede Kongerige.

| (67) | Retten i Første Instans har for nylig analyseret Kommissionens beslutninger om at indlede formelle procedurer i sager, der drejer sig om finansielle foranstaltninger, som er vedtaget som følge af en vis grad af regionalt selvstyre, som de baskiske provinser har fået tildelt i medfør af den spanske forfatning. Imidlertid anvendte de baskiske provinser deres skattebeføjelser til at fravige det nationale beskatningssystem ved at give skattelempelser i forhold til regler, der ellers var gældende. I sine foreløbige konklusioner om, at de pågældende skatteforanstaltninger var selektive og kunne udgøre ulovlig statsstøtte, henholdt Kommissionen sig ikke til det forhold, at de kun fandt anvendelse på en del af det spanske territorium. Retten i Første Instans bemærkede specifikt i ét tilfælde (12), at Kommissionens beslutning om at indlede procedure, »på ingen måde gør indgreb i Territorio Histórico de Álavas kompetence til at iværksætte generelle skattemæssige foranstaltninger på hele den berørte provins' område«. |
| --- | --- |

(67)

Retten i Første Instans har for nylig analyseret Kommissionens beslutninger om at indlede formelle procedurer i sager, der drejer sig om finansielle foranstaltninger, som er vedtaget som følge af en vis grad af regionalt selvstyre, som de baskiske provinser har fået tildelt i medfør af den spanske forfatning. Imidlertid anvendte de baskiske provinser deres skattebeføjelser til at fravige det nationale beskatningssystem ved at give skattelempelser i forhold til regler, der ellers var gældende. I sine foreløbige konklusioner om, at de pågældende skatteforanstaltninger var selektive og kunne udgøre ulovlig statsstøtte, henholdt Kommissionen sig ikke til det forhold, at de kun fandt anvendelse på en del af det spanske territorium. Retten i Første Instans bemærkede specifikt i ét tilfælde (12), at Kommissionens beslutning om at indlede procedure, »på ingen måde gør indgreb i Territorio Histórico de Álavas kompetence til at iværksætte generelle skattemæssige foranstaltninger på hele den berørte provins' område«.

| (68) | Reformen er ikke regional i omfang med hensyn til statsstøttereglerne, fordi de pågældende skatteforanstaltninger, som udgør hele og det eneste selskabsskattesystem, vil finde anvendelse på samme måde i hele den pågældende selvstændige skatteregion. |
| --- | --- |

(68)

Reformen er ikke regional i omfang med hensyn til statsstøttereglerne, fordi de pågældende skatteforanstaltninger, som udgør hele og det eneste selskabsskattesystem, vil finde anvendelse på samme måde i hele den pågældende selvstændige skatteregion.

| (69) | Bemærkningerne fra Ålands landskapsstyrelse kan sammenfattes som følger: |
| --- | --- |

(69)

Bemærkningerne fra Ålands landskapsstyrelse kan sammenfattes som følger:

| (70) | I sin beslutning om, at reformen sandsynligvis udgør statsstøtte, anfører Kommissionen, at den mulige eksistens af regional selektivitet indgår i dens konklusioner. Kommissionen citerer tidligere beslutninger, herunder beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure vedrørende statsstøtte til Ålandsøernes captive forsikringsselskaber. Denne opfordring til at fremsætte bemærkninger vedrører den mulige eksistens af regional specificitet. Men henvisningen blev slettet af Kommissionens endelige beslutning. Derfor kan tilfældet Åland ikke tjene som et eksempel på regional specificitet eller selektivitet. En gennemgang af tidligere kommissionspraksis bør alene referere til Kommissionens endelige beslutning. |
| --- | --- |

(70)

I sin beslutning om, at reformen sandsynligvis udgør statsstøtte, anfører Kommissionen, at den mulige eksistens af regional selektivitet indgår i dens konklusioner. Kommissionen citerer tidligere beslutninger, herunder beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure vedrørende statsstøtte til Ålandsøernes captive forsikringsselskaber. Denne opfordring til at fremsætte bemærkninger vedrører den mulige eksistens af regional specificitet. Men henvisningen blev slettet af Kommissionens endelige beslutning. Derfor kan tilfældet Åland ikke tjene som et eksempel på regional specificitet eller selektivitet. En gennemgang af tidligere kommissionspraksis bør alene referere til Kommissionens endelige beslutning.

| (71) | Såfremt en selvstyrende region har enebeføjelser til at lovgive i spørgsmål vedrørende direkte selskabsbeskatning, og såfremt denne region indfører en skatteforanstaltning, skal foranstaltningen vurderes og godkendes i overensstemmelse med de samme principper, som ville gælde, såfremt de blev truffet af en medlemsstat. Den selvstyrende region skal betragtes som en separat jurisdiktion på de områder, hvor lovgivningsbeføjelsen alene ligger hos den lovgivende forsamling. Det betyder, at en skatteforanstaltnings forenelighed med statsstøttereglerne skal vurderes på samme måde, uanset om den er truffet af en medlemsstat eller af en selvstyrende region. Enhver anden konklusion ville gøre det umuligt for en region med selvstyre at udøve sine lovgivningsmæssige beføjelser på en måde, som afviger fra resten af medlemsstaterne. I overensstemmelse hermed skal en skatteforanstaltning, som tydeligvis er en generel foranstaltning inden for en selvstyrende region, ikke betragtes som selektiv, og udgør ikke statsstøtte efter EF-traktatens artikel 87, stk. 1, for så vidt som denne region har enekompetence i skattespørgsmål uafhængigt af, hvorvidt den pålagte skat i området er forskellig fra skatten i den medlemsstat, som regionen hører til. Enhver anden fortolkning ville bringe regionens autoritet i skattespørgsmål i fare. |
| --- | --- |

(71)

Såfremt en selvstyrende region har enebeføjelser til at lovgive i spørgsmål vedrørende direkte selskabsbeskatning, og såfremt denne region indfører en skatteforanstaltning, skal foranstaltningen vurderes og godkendes i overensstemmelse med de samme principper, som ville gælde, såfremt de blev truffet af en medlemsstat. Den selvstyrende region skal betragtes som en separat jurisdiktion på de områder, hvor lovgivningsbeføjelsen alene ligger hos den lovgivende forsamling. Det betyder, at en skatteforanstaltnings forenelighed med statsstøttereglerne skal vurderes på samme måde, uanset om den er truffet af en medlemsstat eller af en selvstyrende region. Enhver anden konklusion ville gøre det umuligt for en region med selvstyre at udøve sine lovgivningsmæssige beføjelser på en måde, som afviger fra resten af medlemsstaterne. I overensstemmelse hermed skal en skatteforanstaltning, som tydeligvis er en generel foranstaltning inden for en selvstyrende region, ikke betragtes som selektiv, og udgør ikke statsstøtte efter EF-traktatens artikel 87, stk. 1, for så vidt som denne region har enekompetence i skattespørgsmål uafhængigt af, hvorvidt den pålagte skat i området er forskellig fra skatten i den medlemsstat, som regionen hører til. Enhver anden fortolkning ville bringe regionens autoritet i skattespørgsmål i fare.

| (72) | Spanien tilslutter sig overordnet Kommissionens foreløbige analyse af reformen som specificeret i opfordringen til at fremsætte bemærkninger (13). De supplerende bemærkninger, som Spanien har fremsat, kan sammenfattes som følger: |
| --- | --- |

(72)

Spanien tilslutter sig overordnet Kommissionens foreløbige analyse af reformen som specificeret i opfordringen til at fremsætte bemærkninger (13). De supplerende bemærkninger, som Spanien har fremsat, kan sammenfattes som følger:

| (73) | Gibraltars beskatningssystem er et ekstremt vigtigt spørgsmål for Spanien i betragtning af de to territoriers fælles grænse og den alvorlige skade, det påfører spanske offentlige finanser. Den illoyale konkurrence fra Gibraltar kan beskrives som skadelig, idet den skattebyrde, som virksomheder og investeringer foreslås pålagt under det nuværende system og under de foreslåede nye ordninger, er langt lavere end i Spanien. Reformen vil også fremover være skadelig for det spanske skattesystem, fordi den vil fastholde et beskatningsniveau, som er væsentligt lavere i Gibraltar end i Spanien, hvor den generelle selskabsskat er 35 %, og vil afvige væsentligt fra skattesystemet i Det Forenede Kongerige, hvilket vil indebære den risiko, at virksomheder flytter til Gibraltar for at kunne udnytte mere favorable skatteordninger. Det er sandsynligt, at de fleste virksomheder i Gibraltar vil betale mindre end den maksimale skattepligt på 15 %, som er mindst 15-20 procentpoint lavere end i både Spanien og Det Forenede Kongerige. |
| --- | --- |

(73)

Gibraltars beskatningssystem er et ekstremt vigtigt spørgsmål for Spanien i betragtning af de to territoriers fælles grænse og den alvorlige skade, det påfører spanske offentlige finanser. Den illoyale konkurrence fra Gibraltar kan beskrives som skadelig, idet den skattebyrde, som virksomheder og investeringer foreslås pålagt under det nuværende system og under de foreslåede nye ordninger, er langt lavere end i Spanien. Reformen vil også fremover være skadelig for det spanske skattesystem, fordi den vil fastholde et beskatningsniveau, som er væsentligt lavere i Gibraltar end i Spanien, hvor den generelle selskabsskat er 35 %, og vil afvige væsentligt fra skattesystemet i Det Forenede Kongerige, hvilket vil indebære den risiko, at virksomheder flytter til Gibraltar for at kunne udnytte mere favorable skatteordninger. Det er sandsynligt, at de fleste virksomheder i Gibraltar vil betale mindre end den maksimale skattepligt på 15 %, som er mindst 15-20 procentpoint lavere end i både Spanien og Det Forenede Kongerige.

| (74) | For de 28 800 virksomheder, som ikke er omfattet af den supplerende skat på forsyningstjenester og aktiviteter i forbindelse med finansielle tjenesteydelser, er det foreslåede skattesystem reelt ikke en samlet selskabsskat af virksomhedernes overskud, men en kombination af forskellige individuelle skatter, som er omfattet af maksimumgrænser, hvilket gør skattepligten enten ekstremt lav eller ikke-eksisterende (reformen omtales som en »nulskat« i Gibraltar). De fleste af disse virksomheder kan betragtes som postkasseselskaber eller selskaber til porteføljestyring, og forudsat, at de skaber indtjening, vil de blive pålagt en skat på 3 000 GBP pr. ansat om året. Eftersom de fleste af dem kun vil have én ansat (en bogholder eller revisor), normalt på deltid, vil de kun skulle betale maksimalt 3 000 GBP om året i skat, hvis de ikke besidder ejendom, hvilket sædvanligvis er tilfældet. |
| --- | --- |

(74)

For de 28 800 virksomheder, som ikke er omfattet af den supplerende skat på forsyningstjenester og aktiviteter i forbindelse med finansielle tjenesteydelser, er det foreslåede skattesystem reelt ikke en samlet selskabsskat af virksomhedernes overskud, men en kombination af forskellige individuelle skatter, som er omfattet af maksimumgrænser, hvilket gør skattepligten enten ekstremt lav eller ikke-eksisterende (reformen omtales som en »nulskat« i Gibraltar). De fleste af disse virksomheder kan betragtes som postkasseselskaber eller selskaber til porteføljestyring, og forudsat, at de skaber indtjening, vil de blive pålagt en skat på 3 000 GBP pr. ansat om året. Eftersom de fleste af dem kun vil have én ansat (en bogholder eller revisor), normalt på deltid, vil de kun skulle betale maksimalt 3 000 GBP om året i skat, hvis de ikke besidder ejendom, hvilket sædvanligvis er tilfældet.

| (75) | Indførelsen af en registreringsafgift vil udgøre forskelsbehandling i skattemæssig henseende til fordel for virksomheder, som ikke skaber indtjening (150 GBP), såsom postkasseselskaber eller selskaber for porteføljestyring, sammenholdt med aktive selskaber (300 GBP). Dette vil være et klart eksempel på, at status quo bevares, hvilket er til fordel for denne type selskab. |
| --- | --- |

(75)

Indførelsen af en registreringsafgift vil udgøre forskelsbehandling i skattemæssig henseende til fordel for virksomheder, som ikke skaber indtjening (150 GBP), såsom postkasseselskaber eller selskaber for porteføljestyring, sammenholdt med aktive selskaber (300 GBP). Dette vil være et klart eksempel på, at status quo bevares, hvilket er til fordel for denne type selskab.

| (76) | Sektoren for finansielle tjenesteydelser tegner sig for 30 % af bruttonationalproduktet. Skatten på finansielle virksomheders overskud vil ikke udgøre en egentlig selskabsskat, eftersom disse selskabers samlede skattepligt i form af lønskat, formueskat og supplerende skat ikke vil overstige 15 % af deres overskud eller 500 000 GBP. |
| --- | --- |

(76)

Sektoren for finansielle tjenesteydelser tegner sig for 30 % af bruttonationalproduktet. Skatten på finansielle virksomheders overskud vil ikke udgøre en egentlig selskabsskat, eftersom disse selskabers samlede skattepligt i form af lønskat, formueskat og supplerende skat ikke vil overstige 15 % af deres overskud eller 500 000 GBP.

| (77) | Offshore-selskaber vil ikke være omfattet af de to nye skatter: omkring 8 000 selskaber uden fysisk tilstedeværelse i Gibraltar vil således være fritaget. Reformen påvirker ikke den skattemæssige situation for virksomheder uden ansatte eller ejendom i Gibraltar. |
| --- | --- |

(77)

Offshore-selskaber vil ikke være omfattet af de to nye skatter: omkring 8 000 selskaber uden fysisk tilstedeværelse i Gibraltar vil således være fritaget. Reformen påvirker ikke den skattemæssige situation for virksomheder uden ansatte eller ejendom i Gibraltar.

| (78) | Gibraltar er en region med en misundelsesværdig sund økonomi, som på ingen måde er afhængig af støtte eller tiltag til fremme af den økonomiske udvikling. |
| --- | --- |

(78)

Gibraltar er en region med en misundelsesværdig sund økonomi, som på ingen måde er afhængig af støtte eller tiltag til fremme af den økonomiske udvikling.

| (79) | For så vidt angår enhver støtteforanstaltnings selektive karakter, vil den supplerende skat på overskud kun blive pålignet selskaber, som tilvejebringer visse finansielle tjenesteydelser og forsyningsydelser. En sådan specificitet kan ikke skyldes eller være berettiget som følge af et systems karakter eller forvaltning (14). Selskaber i sektorer, hvis kapital er ekstremt mobil, og som beskæftiger meget få ansatte, vil grundlæggende kun blive pålagt lønskatten, og deres skattepligt vil således blive begrænset. Det vil udelukkende komme de virksomheder til gode, hvis omkostninger vil kunne reduceres, eller hvis lønsomhed vil blive forøget i forhold til deres konkurrenter. |
| --- | --- |

(79)

For så vidt angår enhver støtteforanstaltnings selektive karakter, vil den supplerende skat på overskud kun blive pålignet selskaber, som tilvejebringer visse finansielle tjenesteydelser og forsyningsydelser. En sådan specificitet kan ikke skyldes eller være berettiget som følge af et systems karakter eller forvaltning (14). Selskaber i sektorer, hvis kapital er ekstremt mobil, og som beskæftiger meget få ansatte, vil grundlæggende kun blive pålagt lønskatten, og deres skattepligt vil således blive begrænset. Det vil udelukkende komme de virksomheder til gode, hvis omkostninger vil kunne reduceres, eller hvis lønsomhed vil blive forøget i forhold til deres konkurrenter.

| (80) | Generaladvokaten for EF-Domstolen fastholdt (15), at enhver foranstaltning, der indebærer en konkurrencefordel, herunder en økonomisk fordel, »som kun virksomheder, der foretager investeringer i et bestemt område i medlemsstaten, kan nyde godt af, kan henføres til den pågældende stat, og følgelig pr. definition ikke kan anses for at være en foranstaltning af generel karakter inden for statens skattesystem, således som dette er udformet«. Han anførte også, at det forhold, »at de omtvistede foranstaltninger er indført af regionale myndigheder, som i henhold til national ret er enekompetente dertil«, i realiteten var en »rent formel omstændighed«, som ikke var »tilstrækkelig til at begrunde fortrinsbehandlingen af de af anvendelsesområdet for »normas forales« omfattede virksomheder«. |
| --- | --- |

(80)

Generaladvokaten for EF-Domstolen fastholdt (15), at enhver foranstaltning, der indebærer en konkurrencefordel, herunder en økonomisk fordel, »som kun virksomheder, der foretager investeringer i et bestemt område i medlemsstaten, kan nyde godt af, kan henføres til den pågældende stat, og følgelig pr. definition ikke kan anses for at være en foranstaltning af generel karakter inden for statens skattesystem, således som dette er udformet«. Han anførte også, at det forhold, »at de omtvistede foranstaltninger er indført af regionale myndigheder, som i henhold til national ret er enekompetente dertil«, i realiteten var en »rent formel omstændighed«, som ikke var »tilstrækkelig til at begrunde fortrinsbehandlingen af de af anvendelsesområdet for »normas forales« omfattede virksomheder«.

| (81) | Selv om den erklærede målsætning med den planlagte reform er at vedtage en ny selskabsskatteordning, som ikke indeholder noget statsstøtteelement, falder den ikke uden for anvendelsesområdet for artikel 87, da den er en skatteforanstaltning eller har en selskabsretlig tilgang. De væsentligste direkte virkninger af reformen vil være, at den fordrejer konkurrencevilkårene på området og tilskynder virksomhederne til at flytte domicil. Ordningen vil i betydeligt omfang komme virksomheder til gode, som er beliggende i Gibraltar, idet den effektive skatteprocent i dette område vil være meget lavere (eller endog ikke-eksisterende) sammenlignet med den procentsats, som gælder i Det Forenede Kongerige. En klar lempelse af skattebyrden for de pågældende virksomheder vil medføre regional selektivitet og dermed fordreje konkurrencevilkårene og påvirke samhandelen mellem medlemsstater. |
| --- | --- |

(81)

Selv om den erklærede målsætning med den planlagte reform er at vedtage en ny selskabsskatteordning, som ikke indeholder noget statsstøtteelement, falder den ikke uden for anvendelsesområdet for artikel 87, da den er en skatteforanstaltning eller har en selskabsretlig tilgang. De væsentligste direkte virkninger af reformen vil være, at den fordrejer konkurrencevilkårene på området og tilskynder virksomhederne til at flytte domicil. Ordningen vil i betydeligt omfang komme virksomheder til gode, som er beliggende i Gibraltar, idet den effektive skatteprocent i dette område vil være meget lavere (eller endog ikke-eksisterende) sammenlignet med den procentsats, som gælder i Det Forenede Kongerige. En klar lempelse af skattebyrden for de pågældende virksomheder vil medføre regional selektivitet og dermed fordreje konkurrencevilkårene og påvirke samhandelen mellem medlemsstater.

| (82) | Lønskattens tekniske mekanisme kan betragtes som skadelig i den i adfærdskodeksens punkt B anførte forstand. Derudover skabes der med Gibraltars skatteordning i sin foreliggende form en skattebyrde, som er væsentligt lavere end den, som generelt pålægges i Det Forenede Kongerige. Reformen vil virke som en demotiverende faktor for en væsentlig økonomisk tilstedeværelse i Gibraltar og vil således være omfattet af kriteriet om skatteforanstaltningers skadelige karakter, som fastsat i punkt B 3 i adfærdskodeksen. Det Forenede Kongerige har hidtil ikke indfriet de løfter, det har afgivet inden for rammerne af OECD om at fjerne Gibraltar fra listen over ikke-samarbejdende skattely. |
| --- | --- |

(82)

Lønskattens tekniske mekanisme kan betragtes som skadelig i den i adfærdskodeksens punkt B anførte forstand. Derudover skabes der med Gibraltars skatteordning i sin foreliggende form en skattebyrde, som er væsentligt lavere end den, som generelt pålægges i Det Forenede Kongerige. Reformen vil virke som en demotiverende faktor for en væsentlig økonomisk tilstedeværelse i Gibraltar og vil således være omfattet af kriteriet om skatteforanstaltningers skadelige karakter, som fastsat i punkt B 3 i adfærdskodeksen. Det Forenede Kongerige har hidtil ikke indfriet de løfter, det har afgivet inden for rammerne af OECD om at fjerne Gibraltar fra listen over ikke-samarbejdende skattely.

| (83) | Gibraltars valg af økonomisk model er også skadelig for Gibraltar selv, fordi der derved er skabt en økonomi, som savner et sundt fundament, og som ikke er bæredygtig på mellemlang eller lang sigt. Det har også betydet, at den tilstødende region, Campo de Gibraltar, ikke har kunnet udnytte de potentielle udviklingsmuligheder. Campo de Gibraltar er i dag en af Spaniens mindst udviklede regioner. Gibraltars relative velstand skyldes for en stor dels vedkommende den omgivende regions underudvikling. |
| --- | --- |

(83)

Gibraltars valg af økonomisk model er også skadelig for Gibraltar selv, fordi der derved er skabt en økonomi, som savner et sundt fundament, og som ikke er bæredygtig på mellemlang eller lang sigt. Det har også betydet, at den tilstødende region, Campo de Gibraltar, ikke har kunnet udnytte de potentielle udviklingsmuligheder. Campo de Gibraltar er i dag en af Spaniens mindst udviklede regioner. Gibraltars relative velstand skyldes for en stor dels vedkommende den omgivende regions underudvikling.

| (84) | Dette skattesystem er ikke alene diskriminerende og illoyalt, det tilskynder også til skatteflugt og pengehvidvaskning. Skatteflugt sammen med muligheden for pengehvidvaskning i Gibraltar forårsager alvorlig skade på Spaniens offentlige finanser, og en sådan pengehvidvaskning er med til at finansiere organiserede kriminelle banders aktiviteter. Ovennævnte IMF-rapport understreger, at der ikke findes nogen ufravigelige retsregler for bekæmpelse af pengehvidvaskning i Gibraltar. |
| --- | --- |

(84)

Dette skattesystem er ikke alene diskriminerende og illoyalt, det tilskynder også til skatteflugt og pengehvidvaskning. Skatteflugt sammen med muligheden for pengehvidvaskning i Gibraltar forårsager alvorlig skade på Spaniens offentlige finanser, og en sådan pengehvidvaskning er med til at finansiere organiserede kriminelle banders aktiviteter. Ovennævnte IMF-rapport understreger, at der ikke findes nogen ufravigelige retsregler for bekæmpelse af pengehvidvaskning i Gibraltar.

| (85) | Den spanske sammenslutning af erhvervsorganisationer tilslutter sig Kommissionens foreløbige analyse af reformen som beskrevet i opfordringen til at fremsætte bemærkninger og argumenterer, at reformen i alvorlig grad vil kunne skade spanske virksomheders interesser. Sammenslutningens yderligere bemærkninger kan sammenfattes som følger. |
| --- | --- |

(85)

Den spanske sammenslutning af erhvervsorganisationer tilslutter sig Kommissionens foreløbige analyse af reformen som beskrevet i opfordringen til at fremsætte bemærkninger og argumenterer, at reformen i alvorlig grad vil kunne skade spanske virksomheders interesser. Sammenslutningens yderligere bemærkninger kan sammenfattes som følger.

| (86) | Skattebyrden vil være meget lavere end den, som pålægges virksomheder i Det Forenede Kongerige (ekskl. territorier og besiddelser) og i Spanien: Den samlede skattepligt i Gibraltar vil være begrænset til 15 %, mens skattesatsen i Det Forenede Kongerige og i Spanien er mindst 30 % og endog kan være højere. Under den nye ordning vil mange firmaer i Gibraltar knap nok betale skat overhovedet. De omkostninger, som de begunstigede virksomheder vil skulle afholde, vil være lavere end deres konkurrenters. Den meget lavere skattesats i Gibraltar er stærkt diskriminerende og underminerer både spanske virksomheders konkurrenceevne i området og britiske virksomheders konkurrenceevne. |
| --- | --- |

(86)

Skattebyrden vil være meget lavere end den, som pålægges virksomheder i Det Forenede Kongerige (ekskl. territorier og besiddelser) og i Spanien: Den samlede skattepligt i Gibraltar vil være begrænset til 15 %, mens skattesatsen i Det Forenede Kongerige og i Spanien er mindst 30 % og endog kan være højere. Under den nye ordning vil mange firmaer i Gibraltar knap nok betale skat overhovedet. De omkostninger, som de begunstigede virksomheder vil skulle afholde, vil være lavere end deres konkurrenters. Den meget lavere skattesats i Gibraltar er stærkt diskriminerende og underminerer både spanske virksomheders konkurrenceevne i området og britiske virksomheders konkurrenceevne.

| (87) | Langt den overvejende del af de virksomheder, som er etableret i Gibraltar, er meget små (normalt under ledelse af én enkelt person og i meget små lokaler), og disse er for det meste involveret i porteføljestyringsaktiviteter, således at den eneste indkomst, de har, består af kapitalgevinster på basis af de aktiver, de forvalter. I betragtning af at udgangspunktet for reformen er beskatning på basis af antallet af selskabets ansatte og grundarealet af dets lokaler, samt skattefritagelsen for kapitalgevinster, vil de fleste af de virksomheder, som er etableret i Gibraltar, ikke skulle betale selskabsskat. |
| --- | --- |

(87)

Langt den overvejende del af de virksomheder, som er etableret i Gibraltar, er meget små (normalt under ledelse af én enkelt person og i meget små lokaler), og disse er for det meste involveret i porteføljestyringsaktiviteter, således at den eneste indkomst, de har, består af kapitalgevinster på basis af de aktiver, de forvalter. I betragtning af at udgangspunktet for reformen er beskatning på basis af antallet af selskabets ansatte og grundarealet af dets lokaler, samt skattefritagelsen for kapitalgevinster, vil de fleste af de virksomheder, som er etableret i Gibraltar, ikke skulle betale selskabsskat.

| (88) | Det Forenede Kongerige tilslutter sig de af Ålands landskapsstyrelse fremsatte bemærkninger. Det Forenede Kongerige gentog sine kommentarer til bemærkningerne fra den spanske regering og den spanske sammenslutning af erhvervsorganisationer og henviste igen til nogle af argumenterne i svaret på indledningen af proceduren. De yderligere kommentarer fra Det Forenede Kongerige kan sammenfattes som følger. |
| --- | --- |

(88)

Det Forenede Kongerige tilslutter sig de af Ålands landskapsstyrelse fremsatte bemærkninger. Det Forenede Kongerige gentog sine kommentarer til bemærkningerne fra den spanske regering og den spanske sammenslutning af erhvervsorganisationer og henviste igen til nogle af argumenterne i svaret på indledningen af proceduren. De yderligere kommentarer fra Det Forenede Kongerige kan sammenfattes som følger.

| (89) | Reformen vil ikke forårsage »alvorlig skade« på de spanske offentlige finanser. Underudviklingen i Campo-området er ikke et resultat af Gibraltars skattesystem. Det modsatte gør sig gældende, idet regionen får en stor del af sine indtægter fra Gibraltar. F.eks. viser beskæftigelsestal for januar 2003, at spanske statsborgere, som er lovligt beskæftiget i Gibraltar, tegner sig for ca. 18 % af Gibraltars arbejdsstyrke. Gibraltar er således en væsentlig kilde til beskæftigelse og indtægt for spanske arbejdere, som kommer fra det omgivende område, ligesom Gibraltar-borgere bidrager væsentligt til Campo-områdets indtægter, når de bruger penge i denne region. Spanien er også den næststørste eksportør til Gibraltar. Gibraltar er ikke så velstående, som det antydes, men er en mål 2-region i relation til Den Europæiske Regionaludviklingsfond. |
| --- | --- |

(89)

Reformen vil ikke forårsage »alvorlig skade« på de spanske offentlige finanser. Underudviklingen i Campo-området er ikke et resultat af Gibraltars skattesystem. Det modsatte gør sig gældende, idet regionen får en stor del af sine indtægter fra Gibraltar. F.eks. viser beskæftigelsestal for januar 2003, at spanske statsborgere, som er lovligt beskæftiget i Gibraltar, tegner sig for ca. 18 % af Gibraltars arbejdsstyrke. Gibraltar er således en væsentlig kilde til beskæftigelse og indtægt for spanske arbejdere, som kommer fra det omgivende område, ligesom Gibraltar-borgere bidrager væsentligt til Campo-områdets indtægter, når de bruger penge i denne region. Spanien er også den næststørste eksportør til Gibraltar. Gibraltar er ikke så velstående, som det antydes, men er en mål 2-region i relation til Den Europæiske Regionaludviklingsfond.

| (90) | Forskelle i skattesatser og skattegrundlag mellem medlemsstater og mellem selvstændige skatteregioner er et suverænt anliggende, som ikke er omfattet af EF-traktatens artikel 87. Formålet med statsstøttereglerne er at imødegå de fordele, som staten giver enten direkte eller ved hjælp af statslige midler til visse specifikke virksomheder. Lavere skattesatser, som generelt finder anvendelse inden for et selvstændigt skatteområde, opfylder ikke dette væsentlige specificitetskrav og udgør derfor ikke statsstøtte. Konkurrencen mellem autonome skatteregioners skattesystemer opstår ikke nødvendigvis kun på basis af forskelle i skattesats, men også af forskellige metoder til beregning af skattepligtig indkomst. Sådanne forskelle i beregningsmetoder udgør ikke statsstøtte, såfremt skattesystemet anvendes på en reelt ikke-diskriminerende måde inden for det selvstændige skatteområde. Det er uklart, hvordan reformen vil kunne påføre den spanske økonomi væsentlig skade ved at fremprovokere en flytning af virksomheder til Gibraltar. Det Forenede Kongerige har ikke kendskab til noget spansk selskab, som er flyttet til Gibraltar for at nyde godt af det påståede »favorable skattesystem«, som den nuværende selskabsskatteordning skaber. Faktisk er der også andre EU-lande, som f.eks. Grækenland og Irland, og nye EU-lande, som f.eks. Estland, Ungarn og Cypern, som har relativt »lave« generelle selskabsskattesatser. |
| --- | --- |

(90)

Forskelle i skattesatser og skattegrundlag mellem medlemsstater og mellem selvstændige skatteregioner er et suverænt anliggende, som ikke er omfattet af EF-traktatens artikel 87. Formålet med statsstøttereglerne er at imødegå de fordele, som staten giver enten direkte eller ved hjælp af statslige midler til visse specifikke virksomheder. Lavere skattesatser, som generelt finder anvendelse inden for et selvstændigt skatteområde, opfylder ikke dette væsentlige specificitetskrav og udgør derfor ikke statsstøtte. Konkurrencen mellem autonome skatteregioners skattesystemer opstår ikke nødvendigvis kun på basis af forskelle i skattesats, men også af forskellige metoder til beregning af skattepligtig indkomst. Sådanne forskelle i beregningsmetoder udgør ikke statsstøtte, såfremt skattesystemet anvendes på en reelt ikke-diskriminerende måde inden for det selvstændige skatteområde. Det er uklart, hvordan reformen vil kunne påføre den spanske økonomi væsentlig skade ved at fremprovokere en flytning af virksomheder til Gibraltar. Det Forenede Kongerige har ikke kendskab til noget spansk selskab, som er flyttet til Gibraltar for at nyde godt af det påståede »favorable skattesystem«, som den nuværende selskabsskatteordning skaber. Faktisk er der også andre EU-lande, som f.eks. Grækenland og Irland, og nye EU-lande, som f.eks. Estland, Ungarn og Cypern, som har relativt »lave« generelle selskabsskattesatser.

| (91) | Kritikken mod systemet, som en kombination af forskellige skatter, beror på en misforståelse. Logikken i det reformerede system er, at skattegrundlaget er baseret på beskæftigelse og fysisk tilstedeværelse, mens overskud beskattes med en lavere sats. Systemet afskaffer blot beskatning af overskud som den skatteudløsende begivenhed for selskabers vedkommende. Kriterierne for beskæftigelse og tilstedeværelse finder anvendelse horisontalt på alle selskaber i alle sektorer. De kommer f.eks. ikke større virksomheder til gode i forhold til mindre virksomheder eller omvendt. Afskaffelsen af grænsen på 500 000 GBP i skat af overskuddet fjerner enhver mulighed for, at reformen vil kunne komme større virksomheder til gode i forhold til mindre virksomheder. Det forhold, at indregistreringsafgiften er 150 GBP for ikke-overskudsgivende selskaber og 300 GBP for aktive selskaber, udgør ikke statsstøtte, eftersom forskellen i indregistreringsafgift på 150 GBP må anses for at være omfattet af de minimis-reglen. |
| --- | --- |

(91)

Kritikken mod systemet, som en kombination af forskellige skatter, beror på en misforståelse. Logikken i det reformerede system er, at skattegrundlaget er baseret på beskæftigelse og fysisk tilstedeværelse, mens overskud beskattes med en lavere sats. Systemet afskaffer blot beskatning af overskud som den skatteudløsende begivenhed for selskabers vedkommende. Kriterierne for beskæftigelse og tilstedeværelse finder anvendelse horisontalt på alle selskaber i alle sektorer. De kommer f.eks. ikke større virksomheder til gode i forhold til mindre virksomheder eller omvendt. Afskaffelsen af grænsen på 500 000 GBP i skat af overskuddet fjerner enhver mulighed for, at reformen vil kunne komme større virksomheder til gode i forhold til mindre virksomheder. Det forhold, at indregistreringsafgiften er 150 GBP for ikke-overskudsgivende selskaber og 300 GBP for aktive selskaber, udgør ikke statsstøtte, eftersom forskellen i indregistreringsafgift på 150 GBP må anses for at være omfattet af de minimis-reglen.

| (92) | Ganske vist kan reformen beskrives som en »nulskat af overskuddet« (som følge af valget af beskæftigelse og fysisk tilstedeværelse, og ikke overskuddet, som skattegrundlag), men det vil være forkert at beskrive den som en »nulskat«. Det rigtige udgangspunkt er, at reformens væsentligste element er overordnet at afskaffe skat af et selskabs overskud (med undtagelse af en supplerende beskatning på aktiviteter i forbindelse med finansielle tjenesteydelser og forsyningstjenester), og erstatte den med en lønskat, som skal betales af alle selskaber. |
| --- | --- |

(92)

Ganske vist kan reformen beskrives som en »nulskat af overskuddet« (som følge af valget af beskæftigelse og fysisk tilstedeværelse, og ikke overskuddet, som skattegrundlag), men det vil være forkert at beskrive den som en »nulskat«. Det rigtige udgangspunkt er, at reformens væsentligste element er overordnet at afskaffe skat af et selskabs overskud (med undtagelse af en supplerende beskatning på aktiviteter i forbindelse med finansielle tjenesteydelser og forsyningstjenester), og erstatte den med en lønskat, som skal betales af alle selskaber.

| (93) | Hverken den supplerende beskatning (af finansielle tjenesteydelser eller forsyningstjenester) udgør statsstøtte. Selv om argumentet om materiel selektivitet kunne fremføres, opfylder sådanne skatter ikke betingelserne for »fordele« i forhold til den generelle norm for definition af støtte; deres formål er et helt andet. Af denne årsag er påstanden om, at sektorer uden for den finansielle sektor ikke er omfattet af den supplerende beskatning, grundløs. |
| --- | --- |

(93)

Hverken den supplerende beskatning (af finansielle tjenesteydelser eller forsyningstjenester) udgør statsstøtte. Selv om argumentet om materiel selektivitet kunne fremføres, opfylder sådanne skatter ikke betingelserne for »fordele« i forhold til den generelle norm for definition af støtte; deres formål er et helt andet. Af denne årsag er påstanden om, at sektorer uden for den finansielle sektor ikke er omfattet af den supplerende beskatning, grundløs.

| (94) | Påstanden om, at reformen stiller Gibraltar-selskaber bedre i forhold til britiske selskaber, er ikke korrekt og er en misopfattelse af begrebet regional specificitet, af Gibraltars forfatningsmæssige status, og af dens status i relation til EF-traktaten. Det antages, at den spanske regering ikke har nogen intentioner om at fastholde et sådant argument, som vil forhindre enhver effektiv decentralisering af beskatningsbeføjelserne fra medlemsstaternes side, og som bl.a. vil kunne underminere de baskiske provinsers autonomi. De af den spanske regering citerede tilfælde (16) har, inden for rammerne af regional specificitet, ingen relevans, idet ingen af tilfældene vedrørte situationer, hvor de pågældende regioner havde uafhængig autonomi på de områder, hvor der blev givet skattelettelser i forhold til det generelle skattesystem. Det fiskale selvstyre, som omtales i visse sager vedrørende Baskerlandet (17), anvendes til at give skattenedsættelser i forhold til det generelle spanske skattesystem, mens der for Gibraltars vedkommende er tale om, at dets selvstyre anvendes til at skabe et grundlæggende forskelligt skattesystem i forhold til det britiske skattesystem. |
| --- | --- |

(94)

Påstanden om, at reformen stiller Gibraltar-selskaber bedre i forhold til britiske selskaber, er ikke korrekt og er en misopfattelse af begrebet regional specificitet, af Gibraltars forfatningsmæssige status, og af dens status i relation til EF-traktaten. Det antages, at den spanske regering ikke har nogen intentioner om at fastholde et sådant argument, som vil forhindre enhver effektiv decentralisering af beskatningsbeføjelserne fra medlemsstaternes side, og som bl.a. vil kunne underminere de baskiske provinsers autonomi. De af den spanske regering citerede tilfælde (16) har, inden for rammerne af regional specificitet, ingen relevans, idet ingen af tilfældene vedrørte situationer, hvor de pågældende regioner havde uafhængig autonomi på de områder, hvor der blev givet skattelettelser i forhold til det generelle skattesystem. Det fiskale selvstyre, som omtales i visse sager vedrørende Baskerlandet (17), anvendes til at give skattenedsættelser i forhold til det generelle spanske skattesystem, mens der for Gibraltars vedkommende er tale om, at dets selvstyre anvendes til at skabe et grundlæggende forskelligt skattesystem i forhold til det britiske skattesystem.

| (95) | Påstandene om bl.a. skatteunddragelse og pengehvidvaskning er grundløse og er ikke relevante for den nuværende statsstøtteprocedure. Det vil derfor heller ikke være relevant at komme med en detaljeret afvisning heraf. Det skal blot nævnes, at Gibraltar lever op til høje standarder for tilsyn og finansiel regulering både i den offentlige og den private sektor. Gibraltars Financial Services Commission er et uafhængigt og respekteret organ. Dette synspunkt bekræftes af adskillige internationale organer, som også har rost Gibraltars indsats i kampen mod pengehvidvaskning. Gibraltar var en af de første jurisdiktioner inden for EU, som gennemførte EU's direktiv om pengehvidvaskning for alle typer kriminalitet. I en rapport fra Financial Action Task Force (FATF) offentliggjort i november 2002 anføres det, at »Gibraltar har indført et robust sæt love, forskrifter og administrative bestemmelser til bekæmpelse af pengehvidvaskning« og er »tæt på at overholde henstillingerne i FATF 40 fuldt ud« (18). En IMF-rapport fra oktober 2001 anslog, at Gibraltar overholdt 66 ud af 67 etablerede internationale standarder om finansiel regulering, og konkluderede, at »tilsyn generelt er effektivt og grundigt... Gibraltar placerer sig som en veludbygget tilsynsmyndighed« (19). I henhold til OECD's regler er Gibraltar blevet klassificeret som en samarbejdende selvstændig skatteregion. |
| --- | --- |

(95)

Påstandene om bl.a. skatteunddragelse og pengehvidvaskning er grundløse og er ikke relevante for den nuværende statsstøtteprocedure. Det vil derfor heller ikke være relevant at komme med en detaljeret afvisning heraf. Det skal blot nævnes, at Gibraltar lever op til høje standarder for tilsyn og finansiel regulering både i den offentlige og den private sektor. Gibraltars Financial Services Commission er et uafhængigt og respekteret organ. Dette synspunkt bekræftes af adskillige internationale organer, som også har rost Gibraltars indsats i kampen mod pengehvidvaskning. Gibraltar var en af de første jurisdiktioner inden for EU, som gennemførte EU's direktiv om pengehvidvaskning for alle typer kriminalitet. I en rapport fra Financial Action Task Force (FATF) offentliggjort i november 2002 anføres det, at »Gibraltar har indført et robust sæt love, forskrifter og administrative bestemmelser til bekæmpelse af pengehvidvaskning« og er »tæt på at overholde henstillingerne i FATF 40 fuldt ud« (18). En IMF-rapport fra oktober 2001 anslog, at Gibraltar overholdt 66 ud af 67 etablerede internationale standarder om finansiel regulering, og konkluderede, at »tilsyn generelt er effektivt og grundigt... Gibraltar placerer sig som en veludbygget tilsynsmyndighed« (19). I henhold til OECD's regler er Gibraltar blevet klassificeret som en samarbejdende selvstændig skatteregion.

VI.   VURDERING

| (96) | For at blive betragtet som statsstøtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, skal en foranstaltning opfylde de fire følgende kriterier. For det første skal foranstaltningen give modtagerne en fordel, som mindsker de omkostninger, de normalt afholder i forbindelse med deres virksomhed. For det andet skal fordelen være ydet af staten eller ved hjælp af statsmidler. For det tredje skal den pågældende foranstaltning påvirke konkurrencevilkårene og samhandelen mellem medlemsstaterne. Endelig skal foranstaltningen være specifik eller selektiv, forstået således, at den begunstiger visse virksomheder eller visse produktioner. |
| --- | --- |

(96)

For at blive betragtet som statsstøtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, skal en foranstaltning opfylde de fire følgende kriterier. For det første skal foranstaltningen give modtagerne en fordel, som mindsker de omkostninger, de normalt afholder i forbindelse med deres virksomhed. For det andet skal fordelen være ydet af staten eller ved hjælp af statsmidler. For det tredje skal den pågældende foranstaltning påvirke konkurrencevilkårene og samhandelen mellem medlemsstaterne. Endelig skal foranstaltningen være specifik eller selektiv, forstået således, at den begunstiger visse virksomheder eller visse produktioner.

| (97) | Som omhandlet i meddelelsens punkt 16 er det vigtigste kriterium for anvendelsen af EF-traktatens artikel 87, stk. 1, for en skatteforanstaltning, at »der med foranstaltningen indføres en undtagelse i skattesystemet til fordel for visse medlemsstaters virksomheder. Det bør derfor først fastlægges, hvorledes det gældende almindelige system er udformet«. Men i betragtning af, at reformen rejser spørgsmål både om den materielle og den regionale selektivitet, vil Kommissionen først undersøge aspektet vedrørende regional selektivitet. Spørgsmålet om materiel selektivitet af de forskellige komponenter i reformen inden for rammerne af Gibraltar undersøges særskilt nedenfor i betragtning 128-152. |
| --- | --- |

(97)

Som omhandlet i meddelelsens punkt 16 er det vigtigste kriterium for anvendelsen af EF-traktatens artikel 87, stk. 1, for en skatteforanstaltning, at »der med foranstaltningen indføres en undtagelse i skattesystemet til fordel for visse medlemsstaters virksomheder. Det bør derfor først fastlægges, hvorledes det gældende almindelige system er udformet«. Men i betragtning af, at reformen rejser spørgsmål både om den materielle og den regionale selektivitet, vil Kommissionen først undersøge aspektet vedrørende regional selektivitet. Spørgsmålet om materiel selektivitet af de forskellige komponenter i reformen inden for rammerne af Gibraltar undersøges særskilt nedenfor i betragtning 128-152.

| (98) | Kommissionen identificerede i sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure vedrørende statsstøtte (20) de måder, hvorpå reformen som helhed giver Gibraltar-selskaber fordele sammenholdt med selskaber i Det Forenede Kongerige. Hverken Det Forenede Kongerige eller den gibraltarske regering har anfægtet det faktuelle grundlag for denne sammenligning, og det gentages og uddybes derfor nedenfor. |
| --- | --- |

(98)

Kommissionen identificerede i sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure vedrørende statsstøtte (20) de måder, hvorpå reformen som helhed giver Gibraltar-selskaber fordele sammenholdt med selskaber i Det Forenede Kongerige. Hverken Det Forenede Kongerige eller den gibraltarske regering har anfægtet det faktuelle grundlag for denne sammenligning, og det gentages og uddybes derfor nedenfor.

| (99) | Ifølge Det Forenede Kongeriges selskabsskatteordning er den maksimale selskabsskattesats 30 % af selskabernes overskud, mens den maksimale skattesats i henhold til reformen er 15 % for alle Gibraltar-selskaber med undtagelse af forsyningsselskaber. |
| --- | --- |

(99)

Ifølge Det Forenede Kongeriges selskabsskatteordning er den maksimale selskabsskattesats 30 % af selskabernes overskud, mens den maksimale skattesats i henhold til reformen er 15 % for alle Gibraltar-selskaber med undtagelse af forsyningsselskaber.

| (100) | Forskellene mellem på den ene side Det Forenede Kongeriges selskabsskatteordning og på den anden side selskabsskatteordningen i Gibraltar, således som den er indeholdt i reformen, har den konsekvens, at selskaber, som driver virksomhed i Det Forenede Kongerige, vil blive beskattet med en maksimal skattesats på 30 % af overskuddet, mens selskaber (bortset fra forsyningsselskaber), som driver virksomhed i Gibraltar, vil blive beskattet med en maksimal skattesats på 15 % af overskuddet. Desuden vil visse typer selskaber som beskrevet i betragtning 128-152 nedenfor, enten slippe for at betale skat eller vil blive beskattet med en skattesats på 5 % af overskuddet. Disse forskelle i skattemæssig behandling udgør en fordel for andre selskaber end forsyningsselskaber, som er etableret i Gibraltar, sammenlignet med selskaber etableret i Det Forenede Kongerige. |
| --- | --- |

(100)

Forskellene mellem på den ene side Det Forenede Kongeriges selskabsskatteordning og på den anden side selskabsskatteordningen i Gibraltar, således som den er indeholdt i reformen, har den konsekvens, at selskaber, som driver virksomhed i Det Forenede Kongerige, vil blive beskattet med en maksimal skattesats på 30 % af overskuddet, mens selskaber (bortset fra forsyningsselskaber), som driver virksomhed i Gibraltar, vil blive beskattet med en maksimal skattesats på 15 % af overskuddet. Desuden vil visse typer selskaber som beskrevet i betragtning 128-152 nedenfor, enten slippe for at betale skat eller vil blive beskattet med en skattesats på 5 % af overskuddet. Disse forskelle i skattemæssig behandling udgør en fordel for andre selskaber end forsyningsselskaber, som er etableret i Gibraltar, sammenlignet med selskaber etableret i Det Forenede Kongerige.

| (101) | Der opstår yderligere fordele for selskaber i Gibraltar i forhold til selskaber i Det Forenede Kongerige i kraft af andre forskelle i skatteordningen. Kommissionen bemærker, at kapitalgevinster i henhold til reformen ikke på nogen måde indgår i beregningen af overskud. I modsætning hertil er kapitalgevinster generelt pålagt selskabsskat i Det Forenede Kongerige. Tilsvarende giver forskellene i skattemæssige afskrivninger fordele. Modsat den skattemæssige afskrivning på 33 1/3 % for kapitaludgifter i forbindelse med anlæg og maskiner tillader Det Forenede Kongeriges skatteordning en afskrivning på 25 % af den degressive saldo og generelt ikke nogen afskrivninger i det første år. |
| --- | --- |

(101)

Der opstår yderligere fordele for selskaber i Gibraltar i forhold til selskaber i Det Forenede Kongerige i kraft af andre forskelle i skatteordningen. Kommissionen bemærker, at kapitalgevinster i henhold til reformen ikke på nogen måde indgår i beregningen af overskud. I modsætning hertil er kapitalgevinster generelt pålagt selskabsskat i Det Forenede Kongerige. Tilsvarende giver forskellene i skattemæssige afskrivninger fordele. Modsat den skattemæssige afskrivning på 33 1/3 % for kapitaludgifter i forbindelse med anlæg og maskiner tillader Det Forenede Kongeriges skatteordning en afskrivning på 25 % af den degressive saldo og generelt ikke nogen afskrivninger i det første år.

| (102) | Som det fremgår af de foregående anmærkninger, er Kommissionens holdning til Gibraltars skattereformforslags regionale selektivitet den, at de generelt fastsætter et lavere beskatningsniveau end det, som gælder i Det Forenede Kongerige, og at denne forskel gør det til en selektiv fordel for selskaber, som er aktive i Gibraltar. Denne holdning ligger i forlængelse af punkt 16 i meddelelsen, hvori det hedder »at det vigtigste kriterium for anvendelse af artikel 87, stk. 1, på en skatteforanstaltning« er, at »der med foranstaltningen indføres en undtagelse i skattesystemet til fordel for visse af medlemsstatens virksomheder« Som understreget i meddelelsens punkt 17, »viser Kommissionens hidtidige beslutningspraksis, at kun foranstaltninger, hvis rækkevidde dækker hele den pågældende medlemsstats område, undgår at blive ramt af specificitetskriteriet i artikel 87, stk. 1«, og »at traktaten selv fastslår, at foranstaltninger til fremme af den økonomiske udvikling af et område udgør støtte« (21). Selv om de skulle finde anvendelse automatisk og ligeligt på alle økonomiske aktører, der er skattepligtige i Gibraltar, uden at der bliver indført nogen forskelsbehandling til fordel for en eller flere sektorer, hvilket ikke er tilfældet her, tager de ovennævnte skattenedsættelser »udelukkende sigte på virksomheder i en bestemt region i den pågældende medlemsstat og udgør for disse virksomheder en fordel, som virksomheder, der ønsker at udøve tilsvarende økonomisk aktivitet i andre dele af staten, ikke har« (22). I dette tilfælde begunstiger de ovennævnte skattenedsættelser faktisk skattepligtige virksomheder i Gibraltar i forhold til alle virksomheder, der er aktive i Det Forenede Kongerige. |
| --- | --- |

(102)

Som det fremgår af de foregående anmærkninger, er Kommissionens holdning til Gibraltars skattereformforslags regionale selektivitet den, at de generelt fastsætter et lavere beskatningsniveau end det, som gælder i Det Forenede Kongerige, og at denne forskel gør det til en selektiv fordel for selskaber, som er aktive i Gibraltar. Denne holdning ligger i forlængelse af punkt 16 i meddelelsen, hvori det hedder »at det vigtigste kriterium for anvendelse af artikel 87, stk. 1, på en skatteforanstaltning« er, at »der med foranstaltningen indføres en undtagelse i skattesystemet til fordel for visse af medlemsstatens virksomheder« Som understreget i meddelelsens punkt 17, »viser Kommissionens hidtidige beslutningspraksis, at kun foranstaltninger, hvis rækkevidde dækker hele den pågældende medlemsstats område, undgår at blive ramt af specificitetskriteriet i artikel 87, stk. 1«, og »at traktaten selv fastslår, at foranstaltninger til fremme af den økonomiske udvikling af et område udgør støtte« (21). Selv om de skulle finde anvendelse automatisk og ligeligt på alle økonomiske aktører, der er skattepligtige i Gibraltar, uden at der bliver indført nogen forskelsbehandling til fordel for en eller flere sektorer, hvilket ikke er tilfældet her, tager de ovennævnte skattenedsættelser »udelukkende sigte på virksomheder i en bestemt region i den pågældende medlemsstat og udgør for disse virksomheder en fordel, som virksomheder, der ønsker at udøve tilsvarende økonomisk aktivitet i andre dele af staten, ikke har« (22). I dette tilfælde begunstiger de ovennævnte skattenedsættelser faktisk skattepligtige virksomheder i Gibraltar i forhold til alle virksomheder, der er aktive i Det Forenede Kongerige.

| (103) | Det Forenede Kongerige, den gibraltarske regering og Ålands landskapsstyrelse er uenige i synspunktet om, at foranstaltningen er selektiv, dvs., at den »begunstiger visse virksomheder eller visse produkter«. De argumenterer, at der bør skelnes mellem tilfælde, hvor staten indrømmer fiskale fordele i begrænset omfang i en del af det nationale territorium, og tilfælde, hvor sådanne fordelene indrømmes af en statsintern regional myndighed for den del af territoriet, der er underlagt dens beføjelser: førstnævnte er selektive, fordi anvendelsesområdet er begrænset til en del af de virksomheder, der er underlagt statens jurisdiktion, hvorimod sidstnævnte er generelle foranstaltninger, da de finder anvendelse på alle virksomheder, der er underlagt den regionale myndigheds jurisdiktion. |
| --- | --- |

(103)

Det Forenede Kongerige, den gibraltarske regering og Ålands landskapsstyrelse er uenige i synspunktet om, at foranstaltningen er selektiv, dvs., at den »begunstiger visse virksomheder eller visse produkter«. De argumenterer, at der bør skelnes mellem tilfælde, hvor staten indrømmer fiskale fordele i begrænset omfang i en del af det nationale territorium, og tilfælde, hvor sådanne fordelene indrømmes af en statsintern regional myndighed for den del af territoriet, der er underlagt dens beføjelser: førstnævnte er selektive, fordi anvendelsesområdet er begrænset til en del af de virksomheder, der er underlagt statens jurisdiktion, hvorimod sidstnævnte er generelle foranstaltninger, da de finder anvendelse på alle virksomheder, der er underlagt den regionale myndigheds jurisdiktion.

| (104) | Kommissionen mener for det første, at selektivitetselementet i støttebegrebet bygger på en sammenligning mellem fordelagtig behandling af visse virksomheder og den behandling, som andre virksomheder, der befinder sig inden for samme referenceramme, får. Afgrænsningen af denne referenceramme er af stigende betydning i forbindelse med fiskale foranstaltninger, da selve tilstedeværelsen af en fordel ikke kan fastslås, medmindre der foretages en vurdering af, hvad der udgør en normalbeskatning. For det første fremgår det sideløbende af traktatens ordlyd, der sigter på støtte ydet af staten eller ved hjælp af statsmidler, og den grundlæggende rolle, som medlemsstaternes centrale myndigheder — i kraft af de foranstaltninger de træffer, de tjenester, de yder, og eventuelt de finansielle overførsler, de foretager — spiller i afgrænsningen af de politiske og økonomiske rammer, som virksomheder skal operere inden for, at en sådan sammenligning bør ske inden for en ramme, der består i medlemsstatens økonomiske område. Selve traktatens ordlyd, som anser foranstaltninger »til fremme af den økonomiske udvikling af et område« som statsstøtte, der kan erklæres forenelig (artikel 87, stk. 3, litra a) og c)), medfører, at fordele, der begrænser sig til en del af det statslige område, der er underlagt støttereglerne, kan udgøre selektive fordele. Det er klart, at hvis referencerammen for vurderingen af en foranstaltnings territoriale selektivitet er det område, hvor den finder anvendelse, vil sådanne foranstaltninger, i og med at samtlige virksomheder inden for området nyder godt heraf, per definition være at anse for generelle foranstaltninger. Kommissionens faste praksis, bekræftet af Domstolen, består derimod i at kategorisere fiskale ordninger, der finder anvendelse i nærmere bestemte regioner, og som indebærer fordele i forhold til den generelle ordning i en medlemsstat, som statsstøtte (23). |
| --- | --- |

(104)

Kommissionen mener for det første, at selektivitetselementet i støttebegrebet bygger på en sammenligning mellem fordelagtig behandling af visse virksomheder og den behandling, som andre virksomheder, der befinder sig inden for samme referenceramme, får. Afgrænsningen af denne referenceramme er af stigende betydning i forbindelse med fiskale foranstaltninger, da selve tilstedeværelsen af en fordel ikke kan fastslås, medmindre der foretages en vurdering af, hvad der udgør en normalbeskatning. For det første fremgår det sideløbende af traktatens ordlyd, der sigter på støtte ydet af staten eller ved hjælp af statsmidler, og den grundlæggende rolle, som medlemsstaternes centrale myndigheder — i kraft af de foranstaltninger de træffer, de tjenester, de yder, og eventuelt de finansielle overførsler, de foretager — spiller i afgrænsningen af de politiske og økonomiske rammer, som virksomheder skal operere inden for, at en sådan sammenligning bør ske inden for en ramme, der består i medlemsstatens økonomiske område. Selve traktatens ordlyd, som anser foranstaltninger »til fremme af den økonomiske udvikling af et område« som statsstøtte, der kan erklæres forenelig (artikel 87, stk. 3, litra a) og c)), medfører, at fordele, der begrænser sig til en del af det statslige område, der er underlagt støttereglerne, kan udgøre selektive fordele. Det er klart, at hvis referencerammen for vurderingen af en foranstaltnings territoriale selektivitet er det område, hvor den finder anvendelse, vil sådanne foranstaltninger, i og med at samtlige virksomheder inden for området nyder godt heraf, per definition være at anse for generelle foranstaltninger. Kommissionens faste praksis, bekræftet af Domstolen, består derimod i at kategorisere fiskale ordninger, der finder anvendelse i nærmere bestemte regioner, og som indebærer fordele i forhold til den generelle ordning i en medlemsstat, som statsstøtte (23).

| (105) | For det andet er Det Forenede Kongeriges argument om, at fordele med et begrænset territorialt anvendelsesområde skal anses som generelle foranstaltninger i den pågældende region af den simple årsag, at de ikke er indført af den centrale myndighed, men af den regionale myndighed og finder anvendelse på hele det område, der er underlagt regionens jurisdiktion, uforenelig med selve støttebegrebet. Dette begreb er objektivt og samler alle indgreb, som under diverse udformninger mindsker de byrder, som normalt vil belaste en eller flere virksomheders budget, uafhængigt af hensigten, berettigelsen, formålet og status for den offentlige myndighed, som indførte indgrebet, eller hvis budget belastes af byrden. En skelnen, der udelukkende baserer sig på den enhed, der træffer foranstaltningen, gør traktatens artikel 87 virkningsløs, da denne sigter på foranstaltninger udelukkende i kraft af deres virkninger på konkurrencevilkårene og samhandelen inden for (24). Sådan støtte kan derfor ikke behandles anderledes end foranstaltninger, der har samme mål, bruger samme midler og har samme virkninger for samhandelen og konkurrencevilkårene udelukkende på baggrund af et formelt kriterium om graden af det selvstyre, som den statsinterne myndighed, som indfører foranstaltningerne, har. Det hedder i ovennævnte konklusioner fra generaladvokat Saggio i forenede sager C-400/97, C-401/97 og C-402/97, »at de omtvistede foranstaltninger er indført af regionale myndigheder, som i henhold til national ret er enekompetente dertil, er (...) i realiteten en rent formel omstændighed, som ikke er tilstrækkelig til at begrunde fortrinsbehandlingen af de af anvendelsesområdet for »normas forales« omfattede virksomheder. Hvis dette ikke var tilfældet, ville det være let for en stat at undgå at anvende fællesskabsreglerne om statsstøtte på en del af sit territorium, idet den blot kunne ændre den interne kompetencefordeling på bestemte områder, således at den kunne påberåbe sig den pågældende foranstaltnings generelle karakter på den del af sit territorium, som der var tale om«. |
| --- | --- |

(105)

For det andet er Det Forenede Kongeriges argument om, at fordele med et begrænset territorialt anvendelsesområde skal anses som generelle foranstaltninger i den pågældende region af den simple årsag, at de ikke er indført af den centrale myndighed, men af den regionale myndighed og finder anvendelse på hele det område, der er underlagt regionens jurisdiktion, uforenelig med selve støttebegrebet. Dette begreb er objektivt og samler alle indgreb, som under diverse udformninger mindsker de byrder, som normalt vil belaste en eller flere virksomheders budget, uafhængigt af hensigten, berettigelsen, formålet og status for den offentlige myndighed, som indførte indgrebet, eller hvis budget belastes af byrden. En skelnen, der udelukkende baserer sig på den enhed, der træffer foranstaltningen, gør traktatens artikel 87 virkningsløs, da denne sigter på foranstaltninger udelukkende i kraft af deres virkninger på konkurrencevilkårene og samhandelen inden for (24). Sådan støtte kan derfor ikke behandles anderledes end foranstaltninger, der har samme mål, bruger samme midler og har samme virkninger for samhandelen og konkurrencevilkårene udelukkende på baggrund af et formelt kriterium om graden af det selvstyre, som den statsinterne myndighed, som indfører foranstaltningerne, har. Det hedder i ovennævnte konklusioner fra generaladvokat Saggio i forenede sager C-400/97, C-401/97 og C-402/97, »at de omtvistede foranstaltninger er indført af regionale myndigheder, som i henhold til national ret er enekompetente dertil, er (...) i realiteten en rent formel omstændighed, som ikke er tilstrækkelig til at begrunde fortrinsbehandlingen af de af anvendelsesområdet for »normas forales« omfattede virksomheder. Hvis dette ikke var tilfældet, ville det være let for en stat at undgå at anvende fællesskabsreglerne om statsstøtte på en del af sit territorium, idet den blot kunne ændre den interne kompetencefordeling på bestemte områder, således at den kunne påberåbe sig den pågældende foranstaltnings generelle karakter på den del af sit territorium, som der var tale om«.

| (106) | Kommissionen understreger således, at anvendelsen af et udelukkende institutionelt kriterium for at skelne »støtte« fra »generelle foranstaltninger« uundgåeligt vil føre til forskelsbehandling i anvendelsen af statsstøttereglerne i medlemsstaterne, alt efter om sidstnævnte har valgt en central eller decentral model for den fiskale kompetencefordeling (eller andet, f.eks. inden for socialsikring). I henhold til Det Forenede Kongeriges argument undslipper de medlemsstater, hvis interne administrationsstruktur sætter visse territoriale myndigheder på et lavere niveau end det centrale niveau i stand til at foretage ændringer i det generelle skattesystem i form af fiskale fordele til virksomheder, der opererer i de forskellige regioner, statsstøttereglerne, for så vidt angår disse regioner og disse foranstaltninger. |
| --- | --- |

(106)

Kommissionen understreger således, at anvendelsen af et udelukkende institutionelt kriterium for at skelne »støtte« fra »generelle foranstaltninger« uundgåeligt vil føre til forskelsbehandling i anvendelsen af statsstøttereglerne i medlemsstaterne, alt efter om sidstnævnte har valgt en central eller decentral model for den fiskale kompetencefordeling (eller andet, f.eks. inden for socialsikring). I henhold til Det Forenede Kongeriges argument undslipper de medlemsstater, hvis interne administrationsstruktur sætter visse territoriale myndigheder på et lavere niveau end det centrale niveau i stand til at foretage ændringer i det generelle skattesystem i form af fiskale fordele til virksomheder, der opererer i de forskellige regioner, statsstøttereglerne, for så vidt angår disse regioner og disse foranstaltninger.

| (107) | Kommissionen mener, at hvis foranstaltninger med fuldstændigt samme formål, udformning og virkning ikke underlægges de samme regler, vil dette være i strid med princippet om ligebehandling og vil skabe alvorlige fordrejninger for fællesmarkedet. Statsstøttereglernes anvendelse på fiskale fordele på regionalt plan bør svare til objektive kriterier og ikke være betinget af et udelukkende institutionelt element, så som indførelse for et nærmere angivet tidspunkt af fiskalt selvstyre i større eller mindre omfang for en understatslig myndighed med territorialbeføjelser i større eller mindre omfang. En generel udbredelse af en sådan teknik ville underminere lighedsprincippet i anvendelsen af statsstøttereglerne, som derefter ikke ville have nogen virkning. |
| --- | --- |

(107)

Kommissionen mener, at hvis foranstaltninger med fuldstændigt samme formål, udformning og virkning ikke underlægges de samme regler, vil dette være i strid med princippet om ligebehandling og vil skabe alvorlige fordrejninger for fællesmarkedet. Statsstøttereglernes anvendelse på fiskale fordele på regionalt plan bør svare til objektive kriterier og ikke være betinget af et udelukkende institutionelt element, så som indførelse for et nærmere angivet tidspunkt af fiskalt selvstyre i større eller mindre omfang for en understatslig myndighed med territorialbeføjelser i større eller mindre omfang. En generel udbredelse af en sådan teknik ville underminere lighedsprincippet i anvendelsen af statsstøttereglerne, som derefter ikke ville have nogen virkning.

| (108) | Kommissionens praksis viser, at den aldrig har anset en regional myndigheds fiskale selvstyre som et element, der kan udelukke, at foranstaltninger udgør statsstøtte. Kommissionen anerkender i beslutning 93/337/EØF (25), at »de kompetente institutioner i hver af de tre baskerprovinser på visse vilkår kan opretholde, indføre og regulere skattebestemmelserne inden for deres område«, men dette forhindrede ikke Kommissionen i at konkludere, at de pågældende skattefordele indført af de tre provinser var omfattet af artikel 87, stk. 1, og erklære dem uforenelige, da de ikke overholder reglerne for regionalstøtte og sektorspecifik støtte (26). Efterfølgende beslutninger vedrørende foranstaltninger iværksat af myndighederne i baskerprovinserne blev afgjort på basis af materiel selektivitet (27). Spørgsmålet om regional selektivitet er ikke blevet behandlet af Fællesskabets domstole i deres vurdering af sådanne beslutningers gyldighed (28), idet Kommissionen ikke havde påberåbt sig dette kriterium i sin beslutning: Det Forenede Kongeriges og den gibraltarske regerings kommentarer om territoriel kompetence er derfor ikke relevante. I efterfølgende beslutninger vedrørende fiskale støtteordninger iværksat af fiskale myndigheder med selvstyre, lod Kommissionen udtrykkeligt muligheden for at undersøge den territoriale selektivitet stå åben, om end den fandt, at de undersøgte foranstaltninger udgjorde støtte på grund af den materielle selektivitet (29). I en ny beslutning vedrørende fiskale fordele ydet af myndighederne i Azorerne, kom Kommissionen til den konklusion, at de pågældende foranstaltninger var selektive, på trods af at de fandt anvendelse på alle virksomheder, som var aktive i den pågældende region (30). |
| --- | --- |

(108)

Kommissionens praksis viser, at den aldrig har anset en regional myndigheds fiskale selvstyre som et element, der kan udelukke, at foranstaltninger udgør statsstøtte. Kommissionen anerkender i beslutning 93/337/EØF (25), at »de kompetente institutioner i hver af de tre baskerprovinser på visse vilkår kan opretholde, indføre og regulere skattebestemmelserne inden for deres område«, men dette forhindrede ikke Kommissionen i at konkludere, at de pågældende skattefordele indført af de tre provinser var omfattet af artikel 87, stk. 1, og erklære dem uforenelige, da de ikke overholder reglerne for regionalstøtte og sektorspecifik støtte (26). Efterfølgende beslutninger vedrørende foranstaltninger iværksat af myndighederne i baskerprovinserne blev afgjort på basis af materiel selektivitet (27). Spørgsmålet om regional selektivitet er ikke blevet behandlet af Fællesskabets domstole i deres vurdering af sådanne beslutningers gyldighed (28), idet Kommissionen ikke havde påberåbt sig dette kriterium i sin beslutning: Det Forenede Kongeriges og den gibraltarske regerings kommentarer om territoriel kompetence er derfor ikke relevante. I efterfølgende beslutninger vedrørende fiskale støtteordninger iværksat af fiskale myndigheder med selvstyre, lod Kommissionen udtrykkeligt muligheden for at undersøge den territoriale selektivitet stå åben, om end den fandt, at de undersøgte foranstaltninger udgjorde støtte på grund af den materielle selektivitet (29). I en ny beslutning vedrørende fiskale fordele ydet af myndighederne i Azorerne, kom Kommissionen til den konklusion, at de pågældende foranstaltninger var selektive, på trods af at de fandt anvendelse på alle virksomheder, som var aktive i den pågældende region (30).

| (109) | Sluttelig understreger Kommissionen, at selv om disse foranstaltninger erklæres for støtte, berører dette på ingen måde Gibraltars fiskale selvstyre, som er en følge af de relevante grundlovssikrede ordninger og praksis. Kommissionen sigter kun på at sikre, at de fiskale fordele i tilfælde, hvor Gibraltar udøver sit selvstyre gennem nedsættelser af det skattebeløb, der opkræves på nationalt plan, overholder fællesskabsreglerne for regionalstøtte og andre rammebestemmelser, der finder ensartet anvendelse på Fællesskabets område. Kommissionen foregriber på ingen måde sådanne fordeles forenelighed med fællesmarkedet. |
| --- | --- |

(109)

Sluttelig understreger Kommissionen, at selv om disse foranstaltninger erklæres for støtte, berører dette på ingen måde Gibraltars fiskale selvstyre, som er en følge af de relevante grundlovssikrede ordninger og praksis. Kommissionen sigter kun på at sikre, at de fiskale fordele i tilfælde, hvor Gibraltar udøver sit selvstyre gennem nedsættelser af det skattebeløb, der opkræves på nationalt plan, overholder fællesskabsreglerne for regionalstøtte og andre rammebestemmelser, der finder ensartet anvendelse på Fællesskabets område. Kommissionen foregriber på ingen måde sådanne fordeles forenelighed med fællesmarkedet.

| (110) | Hertil kommer, at Kommissionen bemærker, at den ikke er i stand til at vurdere, hvorvidt de nedsatte skatteprocenter kan berettiges ved skattesystemets karakter eller forvaltning, og heller ikke hvorvidt de i kraft af deres økonomiske begrundelse er nødvendige eller funktionelle i forhold til dette systems effektivitet. Da nedsættelserne ikke skyldes principper om proportionel eller progressiv beskatning, som derimod ville begunstige virksomheder beliggende i nærmere bestemte regioner uafhængigt af deres økonomiske forhold, kan de dertil knyttede målsætninger om regional udvikling navnlig ikke anses for at være et naturligt led i skattesystemet. |
| --- | --- |

(110)

Hertil kommer, at Kommissionen bemærker, at den ikke er i stand til at vurdere, hvorvidt de nedsatte skatteprocenter kan berettiges ved skattesystemets karakter eller forvaltning, og heller ikke hvorvidt de i kraft af deres økonomiske begrundelse er nødvendige eller funktionelle i forhold til dette systems effektivitet. Da nedsættelserne ikke skyldes principper om proportionel eller progressiv beskatning, som derimod ville begunstige virksomheder beliggende i nærmere bestemte regioner uafhængigt af deres økonomiske forhold, kan de dertil knyttede målsætninger om regional udvikling navnlig ikke anses for at være et naturligt led i skattesystemet.

| (111) | Det Forenede Kongerige og den gibraltarske regering fremfører en række argumenter til støtte for deres synspunkt, nemlig at det forhold, at den foreslåede reform generelt giver lavere selskabsbeskatning i Gibraltar end i Det Forenede Kongerige, ikke i sig selv giver anledning til statsstøtte i medfør af EF-traktatens artikel 87, stk. 1. Disse argumenter undersøges nærmere nedenfor. |
| --- | --- |

(111)

Det Forenede Kongerige og den gibraltarske regering fremfører en række argumenter til støtte for deres synspunkt, nemlig at det forhold, at den foreslåede reform generelt giver lavere selskabsbeskatning i Gibraltar end i Det Forenede Kongerige, ikke i sig selv giver anledning til statsstøtte i medfør af EF-traktatens artikel 87, stk. 1. Disse argumenter undersøges nærmere nedenfor.

| (112) | En påstand om, at der kun er tale om statsstøtte, såfremt der anvendes statslige midler ved hjælp af en oppebåret skat, og der i Gibraltars tilfælde ikke oppebæres skat, fordi der ikke er nogen skattesats i Det Forenede Kongerige for en aktivitet, som også ville finde anvendelse i Gibraltar, er også et argument, der går på foranstaltningens form. Tilsvarende formalistisk, som fremført af generaladvokat Saggio, er argumentet om, at selv hvis den påståede støtteforanstaltning blev fjernet, ville hverken standardsatsen eller normalsatsen i Det Forenede Kongerige finde anvendelse, og at en hvilken som helst sammenligning, hvor der er tale om et lokalt skattesystem, derfor ikke er relevant med hensyn til statsstøtte. I betragtning af at det samme resultat kan opnås gennem forskellige juridiske teknikker — ved at fastlægge en eksplicit fravigelse af et system, som ellers ville gælde, eller ved at etablere formelt adskilte systemer, som finder anvendelse på tilsvarende situationer — kan en foranstaltnings selektivitet ikke alene etableres ved en henvisning til en »but for«-test (relevant årsagssammenhæng), hvor situationen som følge af den relevante foranstaltning stilles over for den situation, der ville opstå »hvis det ikke havde været for« denne foranstaltning. Tværtimod er det nødvendigt at sammenligne den foreliggende foranstaltning med andre foranstaltninger, som finder anvendelse på lignende situationer, i dette tilfælde selskabsbeskatningen i Det Forenede Kongerige. Selv om vurderingen af en foranstaltning i henhold til statsstøttereglerne ikke afhænger af karakteren af tidligere gældende vurderinger, kan det noteres, at det skattesystem, som i øjeblikket gælder i Gibraltar, stort set følger Det Forenede Kongeriges model, med undtagelse af de fordele, der ydes en offshore-økonomi. |
| --- | --- |

(112)

En påstand om, at der kun er tale om statsstøtte, såfremt der anvendes statslige midler ved hjælp af en oppebåret skat, og der i Gibraltars tilfælde ikke oppebæres skat, fordi der ikke er nogen skattesats i Det Forenede Kongerige for en aktivitet, som også ville finde anvendelse i Gibraltar, er også et argument, der går på foranstaltningens form. Tilsvarende formalistisk, som fremført af generaladvokat Saggio, er argumentet om, at selv hvis den påståede støtteforanstaltning blev fjernet, ville hverken standardsatsen eller normalsatsen i Det Forenede Kongerige finde anvendelse, og at en hvilken som helst sammenligning, hvor der er tale om et lokalt skattesystem, derfor ikke er relevant med hensyn til statsstøtte. I betragtning af at det samme resultat kan opnås gennem forskellige juridiske teknikker — ved at fastlægge en eksplicit fravigelse af et system, som ellers ville gælde, eller ved at etablere formelt adskilte systemer, som finder anvendelse på tilsvarende situationer — kan en foranstaltnings selektivitet ikke alene etableres ved en henvisning til en »but for«-test (relevant årsagssammenhæng), hvor situationen som følge af den relevante foranstaltning stilles over for den situation, der ville opstå »hvis det ikke havde været for« denne foranstaltning. Tværtimod er det nødvendigt at sammenligne den foreliggende foranstaltning med andre foranstaltninger, som finder anvendelse på lignende situationer, i dette tilfælde selskabsbeskatningen i Det Forenede Kongerige. Selv om vurderingen af en foranstaltning i henhold til statsstøttereglerne ikke afhænger af karakteren af tidligere gældende vurderinger, kan det noteres, at det skattesystem, som i øjeblikket gælder i Gibraltar, stort set følger Det Forenede Kongeriges model, med undtagelse af de fordele, der ydes en offshore-økonomi.

| (113) | På samme måde vedrører den gibraltarske regerings argumenter, som stiller regionale (eller sekundære) beføjelser til nedsættelse af den nationale skattesats over for dens egne uafhængige beføjelser over hele skattesystemet, Det Forenede Kongeriges og dets territoriers interne kompetencer. Under alle omstændigheder kan omfanget af det fiskale selvstyre, som tildeles et givet territorium, ikke være den afgørende faktor. Eftersom dette element står til rådighed for medlemsstaterne, vil det være umuligt at fastslå en klar skelnen i denne henseende, og det vil føre til ulige behandling i lignende situationer. Et sådant resultat vil også stride mod princippet om, at for at vurdere en given foranstaltnings karakter af statsstøtte, skal man tage højde for dens virkninger. |
| --- | --- |

(113)

På samme måde vedrører den gibraltarske regerings argumenter, som stiller regionale (eller sekundære) beføjelser til nedsættelse af den nationale skattesats over for dens egne uafhængige beføjelser over hele skattesystemet, Det Forenede Kongeriges og dets territoriers interne kompetencer. Under alle omstændigheder kan omfanget af det fiskale selvstyre, som tildeles et givet territorium, ikke være den afgørende faktor. Eftersom dette element står til rådighed for medlemsstaterne, vil det være umuligt at fastslå en klar skelnen i denne henseende, og det vil føre til ulige behandling i lignende situationer. Et sådant resultat vil også stride mod princippet om, at for at vurdere en given foranstaltnings karakter af statsstøtte, skal man tage højde for dens virkninger.

| (114) | Det Forenede Kongerige anfører, at der ikke findes noget fælles referencesystem, som Gibraltar-selskaberne vil være underlagt i det tilfælde, foranstaltningen bliver afskaffet. Dette er et ræsonnement, som kører i ring, idet fraværet af et fælles system er en konsekvens af at give fiskalt selvstyre, og selve eksistensen af en specifik selvstændig skatteregion er resultatet af et valg truffet af den pågældende medlemsstat. I alle tilfælde, hvor en stat beslutter at afgive sin kompetence til at fastsætte en fælles beskatningsramme for virksomheder og tillader en understatslig enhed at sætte skatten ned eller indføre et andet beskatningssystem, som er mere fordelagtigt, betyder en sådan decentralisering af magten, at der afviges fra et fælles referencesystem. En direkte mulighed for en nedsættelse af skattesatsen eller tilladelse til et territorium til at nedsætte en fælles skattesats, eller fritagelse af et territorium for et fælles system og tildeling af beføjelse til at etablere et mere fordelagtigt beskatningssystem, vil reelt give samme resultat; det gør det muligt for virksomheder i en bestemt region at betale lavere skatter med deraf følgende mistede indtægter for staten. |
| --- | --- |

(114)

Det Forenede Kongerige anfører, at der ikke findes noget fælles referencesystem, som Gibraltar-selskaberne vil være underlagt i det tilfælde, foranstaltningen bliver afskaffet. Dette er et ræsonnement, som kører i ring, idet fraværet af et fælles system er en konsekvens af at give fiskalt selvstyre, og selve eksistensen af en specifik selvstændig skatteregion er resultatet af et valg truffet af den pågældende medlemsstat. I alle tilfælde, hvor en stat beslutter at afgive sin kompetence til at fastsætte en fælles beskatningsramme for virksomheder og tillader en understatslig enhed at sætte skatten ned eller indføre et andet beskatningssystem, som er mere fordelagtigt, betyder en sådan decentralisering af magten, at der afviges fra et fælles referencesystem. En direkte mulighed for en nedsættelse af skattesatsen eller tilladelse til et territorium til at nedsætte en fælles skattesats, eller fritagelse af et territorium for et fælles system og tildeling af beføjelse til at etablere et mere fordelagtigt beskatningssystem, vil reelt give samme resultat; det gør det muligt for virksomheder i en bestemt region at betale lavere skatter med deraf følgende mistede indtægter for staten.

| (115) | Kommissionen kan ikke acceptere Det Forenede Kongeriges påstand om, at en selvstændig skatteregion, som ikke omfatter hele medlemsstaten, vil blive berøvet muligheden for at vedtage nogen form for skattesats, med undtagelse af den sats, der gælder i den anden selvstændige skatteregion i staten. Som nævnt ovenfor er nøglen til enhver form for analyse af skatteforanstaltninger med henblik på statsstøtte at fastslå det fælles system, der gælder, i dette tilfælde Det Forenede Kongeriges skattesystem. Det bør imidlertid ligeledes bemærkes, at nærværende beslutning ikke vedrører en mekanisme, der sætter samtlige lokale myndigheder på et vist niveau (regioner, kommuner eller andet) i stand til at indføre eller opkræve lokale skatter. Det drejer sig derimod i den foreliggende sag om en nedsættelse, der kun finder anvendelse i Gibraltar. Under alle omstændigheder betyder det forhold, at en skattefordel udgør statsstøtte, ikke, at det ikke kan anses for foreneligt med fællesmarkedet. |
| --- | --- |

(115)

Kommissionen kan ikke acceptere Det Forenede Kongeriges påstand om, at en selvstændig skatteregion, som ikke omfatter hele medlemsstaten, vil blive berøvet muligheden for at vedtage nogen form for skattesats, med undtagelse af den sats, der gælder i den anden selvstændige skatteregion i staten. Som nævnt ovenfor er nøglen til enhver form for analyse af skatteforanstaltninger med henblik på statsstøtte at fastslå det fælles system, der gælder, i dette tilfælde Det Forenede Kongeriges skattesystem. Det bør imidlertid ligeledes bemærkes, at nærværende beslutning ikke vedrører en mekanisme, der sætter samtlige lokale myndigheder på et vist niveau (regioner, kommuner eller andet) i stand til at indføre eller opkræve lokale skatter. Det drejer sig derimod i den foreliggende sag om en nedsættelse, der kun finder anvendelse i Gibraltar. Under alle omstændigheder betyder det forhold, at en skattefordel udgør statsstøtte, ikke, at det ikke kan anses for foreneligt med fællesmarkedet.

| (116) | Argumentet om, at indførelse af en højere skattesats i en given region automatisk vil have den konsekvens, at lavere skattesatser, som anvendes i resten af staten bliver statsstøtte, har intet med den nuværende sag at gøre, og kan ikke udledes af Kommissionens ræsonnement, og det er ikke korrekt. Det ville i et sådant tilfælde betyde, at der ville være et fælles system, som gælder i alle regioner undtagen én. Et sådant system vil per definition ikke udgøre statsstøtte. En afvigelse på grundlag af den højere skat, der anvendes i en given region, vil indlysende ikke udgøre nogen fordel, og vil derfor heller ikke blive betragtet som statsstøtte. Det viser igen, at det fortsat er muligt for en medlemsstat at give fiskalt selvstyre til visse regioner uden nødvendigvis at yde statsstøtte til givne virksomheder. |
| --- | --- |

(116)

Argumentet om, at indførelse af en højere skattesats i en given region automatisk vil have den konsekvens, at lavere skattesatser, som anvendes i resten af staten bliver statsstøtte, har intet med den nuværende sag at gøre, og kan ikke udledes af Kommissionens ræsonnement, og det er ikke korrekt. Det ville i et sådant tilfælde betyde, at der ville være et fælles system, som gælder i alle regioner undtagen én. Et sådant system vil per definition ikke udgøre statsstøtte. En afvigelse på grundlag af den højere skat, der anvendes i en given region, vil indlysende ikke udgøre nogen fordel, og vil derfor heller ikke blive betragtet som statsstøtte. Det viser igen, at det fortsat er muligt for en medlemsstat at give fiskalt selvstyre til visse regioner uden nødvendigvis at yde statsstøtte til givne virksomheder.

| (117) | De paralleller, som Det Forenede Kongerige drager til WTO-aftalen om subsidier, er ikke relevante, idet retsordenen i Den Europæiske Union adskiller sig klart fra folkeret, som skabes ved WTO's aftaler. Ordningen for kontrol med statsstøtte på et enhedsmarked må af indlysende grunde være strengere end de regler, der gælder for støtteordninger, som er fastlagt i en verdensomspændende aftale og det forhold, at en foranstaltning ikke vil kunne anses for at være en »specifik støtteforanstaltning« i henhold til aftalen om subsidier, kan ikke indskrænke anvendelsesområdet for definitionen af støtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1 (31). |
| --- | --- |

(117)

De paralleller, som Det Forenede Kongerige drager til WTO-aftalen om subsidier, er ikke relevante, idet retsordenen i Den Europæiske Union adskiller sig klart fra folkeret, som skabes ved WTO's aftaler. Ordningen for kontrol med statsstøtte på et enhedsmarked må af indlysende grunde være strengere end de regler, der gælder for støtteordninger, som er fastlagt i en verdensomspændende aftale og det forhold, at en foranstaltning ikke vil kunne anses for at være en »specifik støtteforanstaltning« i henhold til aftalen om subsidier, kan ikke indskrænke anvendelsesområdet for definitionen af støtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1 (31).

| (118) | Med hensyn til de konsekvenser, som statsstøtte måtte få på en beslutning, som Det Forenede Kongerige måtte træffe om på et senere tidspunkt at dele sin suverænitet over Gibraltar med Spanien, er de fremførte argumenter rent hypotetiske og går på en situation, som under alle omstændigheder vil skulle dækkes af specifikke ordninger vedrørende anvendelsen af fællesskabsretten. De nuværende forhold stemmer ikke overens med den af Det Forenede Kongerige fremførte hypotese og har derfor ingen relevans med hensyn til konstateringen af, om der foreligger statsstøtte eller ej. |
| --- | --- |

(118)

Med hensyn til de konsekvenser, som statsstøtte måtte få på en beslutning, som Det Forenede Kongerige måtte træffe om på et senere tidspunkt at dele sin suverænitet over Gibraltar med Spanien, er de fremførte argumenter rent hypotetiske og går på en situation, som under alle omstændigheder vil skulle dækkes af specifikke ordninger vedrørende anvendelsen af fællesskabsretten. De nuværende forhold stemmer ikke overens med den af Det Forenede Kongerige fremførte hypotese og har derfor ingen relevans med hensyn til konstateringen af, om der foreligger statsstøtte eller ej.

| (119) | Det Forenede Kongerige rejser indsigelse mod den af Kommissionen dragne sammenligning af de forskellige fritagelser og tilskud, der findes i Gibraltar, med dem, der findes i Det Forenede Kongerige. Begrundelserne for denne indsigelse er, at dér, hvor skattesystemerne eller skattegrundlagene er forskellige, giver det ingen mening at foretage sammenligninger. Men modsat Det Forenede Kongeriges påstand kan der foretages sammenligninger som fastsat i betragtning 100 ovenfor. De identificerede forskelle indgår som yderligere elementer i en analyse, som viser, at sammenholdt med Det Forenede Kongeriges skattesystem (»det anvendte fælles system«), har virksomheder i Gibraltar generelt et lavere skattetryk. |
| --- | --- |

(119)

Det Forenede Kongerige rejser indsigelse mod den af Kommissionen dragne sammenligning af de forskellige fritagelser og tilskud, der findes i Gibraltar, med dem, der findes i Det Forenede Kongerige. Begrundelserne for denne indsigelse er, at dér, hvor skattesystemerne eller skattegrundlagene er forskellige, giver det ingen mening at foretage sammenligninger. Men modsat Det Forenede Kongeriges påstand kan der foretages sammenligninger som fastsat i betragtning 100 ovenfor. De identificerede forskelle indgår som yderligere elementer i en analyse, som viser, at sammenholdt med Det Forenede Kongeriges skattesystem (»det anvendte fælles system«), har virksomheder i Gibraltar generelt et lavere skattetryk.

| (120) | Det Forenede Kongerige påberåber sig subsidiaritetsprincippet til støtte for argumentet om, at hvis en medlemsstat kan fungere med to eller flere selvstændige skatteregioner, som konkurrerer om selskabsskatteprovenuet inden for dens område, uden at det har betydelige konkurrenceforvridende virkninger, bliver det ikke i henhold til EF-traktatens subsidiaritetsprincip en fællesskabsopgave at gribe ind i medlemsstatens forfatningsmæssige vilkår. Dette argument er baseret både på en forkert antagelse om, at der ikke er tale om betydelige konkurrenceforvridende virkninger (eller at sådanne virkninger begrænses til udelukkende Det Forenede Kongerige og Gibraltar uden nogen afsmitning til andre medlemsstater), og på en misopfattelse af subsidiaritetsprincippet. EF-traktatens artikel 5 anfører helt klart, at subsidiaritetsprincippet kun gælder på de områder, som ikke hører ind under Fællesskabets enekompetence. Eftersom kontrollen med statsstøtte er et område, som hører ind under Kommissionens enekompetence, finder subsidiaritetsprincippet ikke anvendelse. Som i enhver anden undersøgelse af skatteforanstaltninger i forbindelse med statsstøtte, herunder spørgsmålet om regional selektivitet, forfølger Kommissionen ikke et mål om skatteensartethed, men opfylder blot sin traktatmæssige forpligtelse til kontrollere statsstøtte. |
| --- | --- |

(120)

Det Forenede Kongerige påberåber sig subsidiaritetsprincippet til støtte for argumentet om, at hvis en medlemsstat kan fungere med to eller flere selvstændige skatteregioner, som konkurrerer om selskabsskatteprovenuet inden for dens område, uden at det har betydelige konkurrenceforvridende virkninger, bliver det ikke i henhold til EF-traktatens subsidiaritetsprincip en fællesskabsopgave at gribe ind i medlemsstatens forfatningsmæssige vilkår. Dette argument er baseret både på en forkert antagelse om, at der ikke er tale om betydelige konkurrenceforvridende virkninger (eller at sådanne virkninger begrænses til udelukkende Det Forenede Kongerige og Gibraltar uden nogen afsmitning til andre medlemsstater), og på en misopfattelse af subsidiaritetsprincippet. EF-traktatens artikel 5 anfører helt klart, at subsidiaritetsprincippet kun gælder på de områder, som ikke hører ind under Fællesskabets enekompetence. Eftersom kontrollen med statsstøtte er et område, som hører ind under Kommissionens enekompetence, finder subsidiaritetsprincippet ikke anvendelse. Som i enhver anden undersøgelse af skatteforanstaltninger i forbindelse med statsstøtte, herunder spørgsmålet om regional selektivitet, forfølger Kommissionen ikke et mål om skatteensartethed, men opfylder blot sin traktatmæssige forpligtelse til kontrollere statsstøtte.

| (121) | I modsætning til Det Forenede Kongeriges påstand er princippet om, at en medlemsstat ikke kan påberåbe sig sin egen nationale lovgivning for at undgå forpligtelser under fællesskabslovgivningen, absolut relevant for spørgsmålet om selektivitet. Som allerede fastslået er den måde, hvorpå en medlemsstat har indrettet sine skatteforhold på, en rent formel omstændighed: den kan ikke bruge den omstændighed, at der eksisterer selvstændige skatteregioner, uanset hvor omfattende deres beføjelser end måtte være, som et argument for at undgå at anvende statsstøttereglerne. Det griber imidlertid ikke ind i medlemsstaternes muligheder for at decentralisere deres beføjelser. Spørgsmålet vedrører udøvelsen af disse decentraliserede beføjelser. Medlemsstater og de organer, som har fået overdraget beføjelser, skal sikre, at fællesskabslovgivningen, herunder lovgivningen om statsstøtte, overholdes. Mere konkret skal medlemsstaterne i de tilfælde, hvor der overdrages skattebeføjelser, men hvor der består et centralt referencesystem, sikre, at skattenedsættelser, for så vidt de udgør støtte, er forenelige med fællesmarkedet. |
| --- | --- |

(121)

I modsætning til Det Forenede Kongeriges påstand er princippet om, at en medlemsstat ikke kan påberåbe sig sin egen nationale lovgivning for at undgå forpligtelser under fællesskabslovgivningen, absolut relevant for spørgsmålet om selektivitet. Som allerede fastslået er den måde, hvorpå en medlemsstat har indrettet sine skatteforhold på, en rent formel omstændighed: den kan ikke bruge den omstændighed, at der eksisterer selvstændige skatteregioner, uanset hvor omfattende deres beføjelser end måtte være, som et argument for at undgå at anvende statsstøttereglerne. Det griber imidlertid ikke ind i medlemsstaternes muligheder for at decentralisere deres beføjelser. Spørgsmålet vedrører udøvelsen af disse decentraliserede beføjelser. Medlemsstater og de organer, som har fået overdraget beføjelser, skal sikre, at fællesskabslovgivningen, herunder lovgivningen om statsstøtte, overholdes. Mere konkret skal medlemsstaterne i de tilfælde, hvor der overdrages skattebeføjelser, men hvor der består et centralt referencesystem, sikre, at skattenedsættelser, for så vidt de udgør støtte, er forenelige med fællesmarkedet.

| (122) | Det Forenede Kongerige argumenterer bl.a., at Gibraltar: ikke er en del af Det Forenede Kongerige, har sine egne separate institutioner og sit eget forfatningsmæssige system, og er selvstændigt, selvstyrende og økonomisk selvforsynende. |
| --- | --- |

(122)

Det Forenede Kongerige argumenterer bl.a., at Gibraltar: ikke er en del af Det Forenede Kongerige, har sine egne separate institutioner og sit eget forfatningsmæssige system, og er selvstændigt, selvstyrende og økonomisk selvforsynende.

| (123) | Kommissionen anerkender, at Gibraltar ikke udgør en del af Det Forenede Kongerige med hensyn til indenlandsk lovgivning, og at det har adskilte institutioner, selv om Det Forenede Kongeriges myndigheder bibeholder visse kompetencer og særrettigheder, herunder beføjelsen til at sikre, at foranstaltninger vedtaget af Gibraltar i indenlandske anliggender, ikke kommer i konflikt med Det Forenede Kongeriges forpligtelser i henhold til EF-traktaten. Men som i tilfældet med andre selvstændige regioner ændrer dette forhold ikke vurderingen af de foranstaltninger, som vedtages af de gibraltarske myndigheder. Gibraltar er en del af Fællesskabet i kraft af dets forbindelser til Det Forenede Kongerige. Alle Fællesskabets regler gælder for Gibraltar med de undtagelser, som følger af artikel 28 i tiltrædelsesakten, efter og i konsekvens af Det Forenede Kongeriges medlemskab. I konsekvens heraf er statsborgere i områder i britisk besiddelse, som erhverver deres statsborgerskab i kraft af en forbindelse med Gibraltar, borgere i Den Europæiske Union. Disse statsborgere og selskaber, som er indregistreret i Gibraltar, er omfattet af traktatens bestemmelser om rettigheder og friheder, herunder fri udveksling af tjenesteydelser, fri etableringsret og frie kapitalbevægelser, som er relevante for modtagernes økonomiske aktiviteter. Det Forenede Kongerige er ansvarlig for at sikre, at fællesskabslovgivningen overholdes i Gibraltar, som i relation hertil behandles som en del af dets territorium (32). Gibraltar skal derfor betragtes som en del af Det Forenede Kongerige, for så vidt angår reglerne om statsstøtte, herunder anvendelsen af artikel 87 og 88 på skatteforanstaltninger. |
| --- | --- |

(123)

Kommissionen anerkender, at Gibraltar ikke udgør en del af Det Forenede Kongerige med hensyn til indenlandsk lovgivning, og at det har adskilte institutioner, selv om Det Forenede Kongeriges myndigheder bibeholder visse kompetencer og særrettigheder, herunder beføjelsen til at sikre, at foranstaltninger vedtaget af Gibraltar i indenlandske anliggender, ikke kommer i konflikt med Det Forenede Kongeriges forpligtelser i henhold til EF-traktaten. Men som i tilfældet med andre selvstændige regioner ændrer dette forhold ikke vurderingen af de foranstaltninger, som vedtages af de gibraltarske myndigheder. Gibraltar er en del af Fællesskabet i kraft af dets forbindelser til Det Forenede Kongerige. Alle Fællesskabets regler gælder for Gibraltar med de undtagelser, som følger af artikel 28 i tiltrædelsesakten, efter og i konsekvens af Det Forenede Kongeriges medlemskab. I konsekvens heraf er statsborgere i områder i britisk besiddelse, som erhverver deres statsborgerskab i kraft af en forbindelse med Gibraltar, borgere i Den Europæiske Union. Disse statsborgere og selskaber, som er indregistreret i Gibraltar, er omfattet af traktatens bestemmelser om rettigheder og friheder, herunder fri udveksling af tjenesteydelser, fri etableringsret og frie kapitalbevægelser, som er relevante for modtagernes økonomiske aktiviteter. Det Forenede Kongerige er ansvarlig for at sikre, at fællesskabslovgivningen overholdes i Gibraltar, som i relation hertil behandles som en del af dets territorium (32). Gibraltar skal derfor betragtes som en del af Det Forenede Kongerige, for så vidt angår reglerne om statsstøtte, herunder anvendelsen af artikel 87 og 88 på skatteforanstaltninger.

| (124) | Selv om fællesskabslovgivningen måtte finde anvendelse for Gibraltar i medfør af EF-traktatens artikel 299, stk. 4, og ikke 299, stk. 1, giver dette forhold ikke Gibraltar nogen særstatus i forhold til anvendelsen af statsstøttereglerne generelt og regional statsstøtte i særdeleshed. Ifølge stk. 1, 2 og 4 i artikel 299, skal traktatens bestemmelser finde anvendelse, og der findes ikke at være nogen forskel mellem retssystemerne i det forskellige territorier, der er nævnt i de enkelte stykker, med forbehold af specifikke og udtrykkelige afvigelser. Som redegjort ovenfor fritager tiltrædelsesakten ikke Gibraltar for at blive omfattet af statsstøttereglerne. Den måde, hvorpå fællesskabslovgivningen får virkning i Gibraltar, herunder hvordan direktiver gennemføres og kompetente myndigheder oprettes, er ikke relevant med hensyn til at fastslå, om reformen udgør statsstøtte eller ej. Den måde, hvorpå en medlemsstat bringer fællesskabslovgivningen i anvendelse, afhænger helt af den interne kompetenceopdeling i staten. Det forhold, at en foranstaltning vedtages på subnationalt niveau, påvirker ikke på nogen måde anvendelsen af EF-traktatens artikel 87 (33). |
| --- | --- |

(124)

Selv om fællesskabslovgivningen måtte finde anvendelse for Gibraltar i medfør af EF-traktatens artikel 299, stk. 4, og ikke 299, stk. 1, giver dette forhold ikke Gibraltar nogen særstatus i forhold til anvendelsen af statsstøttereglerne generelt og regional statsstøtte i særdeleshed. Ifølge stk. 1, 2 og 4 i artikel 299, skal traktatens bestemmelser finde anvendelse, og der findes ikke at være nogen forskel mellem retssystemerne i det forskellige territorier, der er nævnt i de enkelte stykker, med forbehold af specifikke og udtrykkelige afvigelser. Som redegjort ovenfor fritager tiltrædelsesakten ikke Gibraltar for at blive omfattet af statsstøttereglerne. Den måde, hvorpå fællesskabslovgivningen får virkning i Gibraltar, herunder hvordan direktiver gennemføres og kompetente myndigheder oprettes, er ikke relevant med hensyn til at fastslå, om reformen udgør statsstøtte eller ej. Den måde, hvorpå en medlemsstat bringer fællesskabslovgivningen i anvendelse, afhænger helt af den interne kompetenceopdeling i staten. Det forhold, at en foranstaltning vedtages på subnationalt niveau, påvirker ikke på nogen måde anvendelsen af EF-traktatens artikel 87 (33).

| (125) | Endelig er den omstændighed, at et givent territorium er selvfinansierende, ikke umiddelbart relevant for vurderingen i henhold til statsstøttereglerne af de foranstaltninger, som det pågældende territoriums myndigheder iværksætter. En sådan vurdering skal baseres på foranstaltningernes konsekvenser for de begunstigede virksomheder og ikke af den bevilgende myndigheds situation. Især kan et lille territorium som Gibraltar meget vel blive selvfinansierende netop som et resultat af dets evne til at pålægge lavere skatter og tiltrække virksomheder, navnlig offshore-aktiviteter. Under alle omstændigheder er der enighed om, at Gibraltar er afhængig af Det Forenede Kongerige bl.a. med hensyn til dets udenrigspolitik, herunder medlemskab af Den Europæiske Union, med hensyn til forsvar og pengepolitikken. Gibraltar nyder således godt af en lang række tjenesteydelser tilvejebragt af Det Forenede Kongerige. Derudover fremgår det af de eksisterende institutionelle vilkår, at det økonomiske ansvar for Gibraltar i sidste ende hviler på Det Forenede Kongerige. |
| --- | --- |

(125)

Endelig er den omstændighed, at et givent territorium er selvfinansierende, ikke umiddelbart relevant for vurderingen i henhold til statsstøttereglerne af de foranstaltninger, som det pågældende territoriums myndigheder iværksætter. En sådan vurdering skal baseres på foranstaltningernes konsekvenser for de begunstigede virksomheder og ikke af den bevilgende myndigheds situation. Især kan et lille territorium som Gibraltar meget vel blive selvfinansierende netop som et resultat af dets evne til at pålægge lavere skatter og tiltrække virksomheder, navnlig offshore-aktiviteter. Under alle omstændigheder er der enighed om, at Gibraltar er afhængig af Det Forenede Kongerige bl.a. med hensyn til dets udenrigspolitik, herunder medlemskab af Den Europæiske Union, med hensyn til forsvar og pengepolitikken. Gibraltar nyder således godt af en lang række tjenesteydelser tilvejebragt af Det Forenede Kongerige. Derudover fremgår det af de eksisterende institutionelle vilkår, at det økonomiske ansvar for Gibraltar i sidste ende hviler på Det Forenede Kongerige.

| (126) | I Ålands landskapsstyrelses kommentarer om, at en generel skatteforanstaltning inden for en selvstyrende region ikke er selektiv, bruges samme argumentation som den, Det Forenede Kongerige og den gibraltarske regering har fremført. Kommissionen henviser til sit ræsonnement ovenfor, navnlig i betragtning 104-109. Kommissionen bemærker endvidere, at den, for så vidt angår captive-forsikringsselskaber på Ålandsøerne, var i stand til at fastslå foranstaltningens materielle selektivitet. Det var derfor ikke nødvendigt at forholde sig til dens regionale selektivitet for at nå frem til en endelig negativ beslutning vedrørende foranstaltningen. |
| --- | --- |

(126)

I Ålands landskapsstyrelses kommentarer om, at en generel skatteforanstaltning inden for en selvstyrende region ikke er selektiv, bruges samme argumentation som den, Det Forenede Kongerige og den gibraltarske regering har fremført. Kommissionen henviser til sit ræsonnement ovenfor, navnlig i betragtning 104-109. Kommissionen bemærker endvidere, at den, for så vidt angår captive-forsikringsselskaber på Ålandsøerne, var i stand til at fastslå foranstaltningens materielle selektivitet. Det var derfor ikke nødvendigt at forholde sig til dens regionale selektivitet for at nå frem til en endelig negativ beslutning vedrørende foranstaltningen.

| (127) | Kommissionen konkluderer derfor, at ved at opstille et system for selskabsbeskatning, i henhold til hvilket virksomheder i Gibraltar beskattes generelt til en lavere sats en virksomheder i Det Forenede Kongerige, giver reformen virksomheder i Gibraltar en selektiv fordel. |
| --- | --- |

(127)

Kommissionen konkluderer derfor, at ved at opstille et system for selskabsbeskatning, i henhold til hvilket virksomheder i Gibraltar beskattes generelt til en lavere sats en virksomheder i Det Forenede Kongerige, giver reformen virksomheder i Gibraltar en selektiv fordel.

| (128) | En konsekvens af begrænsningen af den samlede skattepligt vedrørende lønskat og formueskat til 15 % af overskuddet er, at selskaber uanset deres lønninger og besiddelse af erhvervsejendom, for så vidt de ikke har overskud, heller ikke beskattes. Dette fungerer i realiteten som en fritagelse af urentable selskaber og udgør en fordel, som mindsker disse selskabers forpligtelse til at betale lønskat og formueskat, som normalt belaster deres budget. |
| --- | --- |

(128)

En konsekvens af begrænsningen af den samlede skattepligt vedrørende lønskat og formueskat til 15 % af overskuddet er, at selskaber uanset deres lønninger og besiddelse af erhvervsejendom, for så vidt de ikke har overskud, heller ikke beskattes. Dette fungerer i realiteten som en fritagelse af urentable selskaber og udgør en fordel, som mindsker disse selskabers forpligtelse til at betale lønskat og formueskat, som normalt belaster deres budget.

| (129) | Denne fritagelse for lønskat og formueskat er selektiv, fordi den kun finder anvendelse på de selskaber, som ikke skaber indtjening. Udover kriseramte virksomheder og de virksomheder, hvis primære indtægtskilde hidrører fra kapitalgevinster, kan der i et givent år f.eks. blive tale om virksomheder, som opererer inden for rammerne af et konjunkturfølsomt erhvervsklima, virksomheder i opstartfasen og selskaber, hvis overskud elimineres gennem supplerende betalinger til aktionærer, som er medarbejdere, eller til andre medarbejdere. Kommissionen kan ikke acceptere Det Forenede Kongeriges argumenter om, at den iboende kvantitative begrænsning i systemet, som fritager urentable virksomheder, finder anvendelse på samme måde for alle virksomheder uanset deres størrelse eller sektor, og derfor ikke er selektiv. Selv om de tilsyneladende er generelle, er der visse definerbare kategorier af selskaber, som kan drage fordel af skattefritagelsen, og som kan identificeres som vist nedenfor. |
| --- | --- |

(129)

Denne fritagelse for lønskat og formueskat er selektiv, fordi den kun finder anvendelse på de selskaber, som ikke skaber indtjening. Udover kriseramte virksomheder og de virksomheder, hvis primære indtægtskilde hidrører fra kapitalgevinster, kan der i et givent år f.eks. blive tale om virksomheder, som opererer inden for rammerne af et konjunkturfølsomt erhvervsklima, virksomheder i opstartfasen og selskaber, hvis overskud elimineres gennem supplerende betalinger til aktionærer, som er medarbejdere, eller til andre medarbejdere. Kommissionen kan ikke acceptere Det Forenede Kongeriges argumenter om, at den iboende kvantitative begrænsning i systemet, som fritager urentable virksomheder, finder anvendelse på samme måde for alle virksomheder uanset deres størrelse eller sektor, og derfor ikke er selektiv. Selv om de tilsyneladende er generelle, er der visse definerbare kategorier af selskaber, som kan drage fordel af skattefritagelsen, og som kan identificeres som vist nedenfor.

| (130) | Kommissionen kan heller ikke anerkende Det Forenede Kongeriges argumenter om, at selv hvis fritagelsen af urentable selskaber skulle være selektiv, er den berettiget som følge af selskabsskattesystemets karakter eller forvaltning. |
| --- | --- |

(130)

Kommissionen kan heller ikke anerkende Det Forenede Kongeriges argumenter om, at selv hvis fritagelsen af urentable selskaber skulle være selektiv, er den berettiget som følge af selskabsskattesystemets karakter eller forvaltning.

| (131) | Selv om fritagelse af urentable selskaber er et iboende træk ved et system baseret på beskatning af overskud, er dette ikke tilfældet, hvis skatten opkræves på basis af antallet af ansatte eller af den erhvervsmæssige brug af en ejendom. Sådanne systemer er blevet udformet således, at grundlaget for virksomhedsbeskatning bliver et helt andet. F.eks. er den indre logik i et lønskattesystem den, at der for hver enkelt ansat opstår en tilsvarende skattepligt for den virksomhed, hvor den ansatte er beskæftiget. I den forstand er den parallel, som Kommissionen drager til socialsikringsbidrag, gyldig uagtet at deres formål, som Det Forenede Kongerige bemærker, er forskelligt fra en skatteforanstaltnings. Selv hvis der blev indført en lønskat som erstatning for en indkomstskat (dette er ikke et argument fremført af Det Forenede Kongerige), ville det stadigvæk ligge inden for et lønskattesystems logik, at urentable selskaber er skattepligtige. Ved at bruge lønninger som erstatning for rentabilitet fjernes behovet for at fastslå overskud eller imødegå de vanskeligheder, der måtte være ved at skabe indtjening. Det er ikke situationen i Gibraltar, hvor en måling i henhold til reformen af selskabernes overskud indgår i reglerne for både lønskat og den supplerende skat. |
| --- | --- |

(131)

Selv om fritagelse af urentable selskaber er et iboende træk ved et system baseret på beskatning af overskud, er dette ikke tilfældet, hvis skatten opkræves på basis af antallet af ansatte eller af den erhvervsmæssige brug af en ejendom. Sådanne systemer er blevet udformet således, at grundlaget for virksomhedsbeskatning bliver et helt andet. F.eks. er den indre logik i et lønskattesystem den, at der for hver enkelt ansat opstår en tilsvarende skattepligt for den virksomhed, hvor den ansatte er beskæftiget. I den forstand er den parallel, som Kommissionen drager til socialsikringsbidrag, gyldig uagtet at deres formål, som Det Forenede Kongerige bemærker, er forskelligt fra en skatteforanstaltnings. Selv hvis der blev indført en lønskat som erstatning for en indkomstskat (dette er ikke et argument fremført af Det Forenede Kongerige), ville det stadigvæk ligge inden for et lønskattesystems logik, at urentable selskaber er skattepligtige. Ved at bruge lønninger som erstatning for rentabilitet fjernes behovet for at fastslå overskud eller imødegå de vanskeligheder, der måtte være ved at skabe indtjening. Det er ikke situationen i Gibraltar, hvor en måling i henhold til reformen af selskabernes overskud indgår i reglerne for både lønskat og den supplerende skat.

| (132) | Det Forenede Kongerige anfører, at systemet er baseret på rentabel brug af arbejdskraft og som sådant er sammenhængende. Det tyder på, at der er et hybridsystem, hvor der anvendes to forskellige skattegrundlag alt efter selskabernes forhold. Det bliver under disse omstændigheder umuligt at påvise systemets karakter og forvaltning og at gøre denne berettigelse gældende. Navnlig kan det ikke gøres gældende, at et hvilket som helst træk ved et sådant system udgør en del af den generelle ordning, eftersom dette ville være det samme som at acceptere en automatisk berettigelse for et sådant system. |
| --- | --- |

(132)

Det Forenede Kongerige anfører, at systemet er baseret på rentabel brug af arbejdskraft og som sådant er sammenhængende. Det tyder på, at der er et hybridsystem, hvor der anvendes to forskellige skattegrundlag alt efter selskabernes forhold. Det bliver under disse omstændigheder umuligt at påvise systemets karakter og forvaltning og at gøre denne berettigelse gældende. Navnlig kan det ikke gøres gældende, at et hvilket som helst træk ved et sådant system udgør en del af den generelle ordning, eftersom dette ville være det samme som at acceptere en automatisk berettigelse for et sådant system.

| (133) | Kommissionen konkluderer derfor, at fritagelsen af urentable selskaber for lønskat og formueskat i kraft af indførelsen af grænsen på 15 % er selektiv, og at den, såfremt de øvrige betingelser er opfyldt, kan udgøre statsstøtte til de selskaber, som drager fordel af den. Det kan ikke berettiges som følge af det foreslåede skattesystems karakter eller forvaltning. Dette berører ikke vurderingen af en sådan foranstaltnings forenelighed. |
| --- | --- |

(133)

Kommissionen konkluderer derfor, at fritagelsen af urentable selskaber for lønskat og formueskat i kraft af indførelsen af grænsen på 15 % er selektiv, og at den, såfremt de øvrige betingelser er opfyldt, kan udgøre statsstøtte til de selskaber, som drager fordel af den. Det kan ikke berettiges som følge af det foreslåede skattesystems karakter eller forvaltning. Dette berører ikke vurderingen af en sådan foranstaltnings forenelighed.

| (134) | En anden konsekvens af begrænsningen af den kombinerede skattepligt vedrørende lønskat og formueskat til 15 % af overskuddet er, at overskudsgivende selskaber, hvis skattepligt ellers ville overstige denne grænse, fritages for skat, som de skulle betale ud over denne grænse. Denne skattenedsættelse kommer de begunstigede selskaber til gode ved at fritage dem for en byrde, der normalt belaster deres budget. |
| --- | --- |

(134)

En anden konsekvens af begrænsningen af den kombinerede skattepligt vedrørende lønskat og formueskat til 15 % af overskuddet er, at overskudsgivende selskaber, hvis skattepligt ellers ville overstige denne grænse, fritages for skat, som de skulle betale ud over denne grænse. Denne skattenedsættelse kommer de begunstigede selskaber til gode ved at fritage dem for en byrde, der normalt belaster deres budget.

| (135) | Begrænsningen på 15 % er også selektiv, idet det kun er et begrænset antal selskaber, som i kraft af denne begrænsning vil få fordel af en nedsættelse af deres skattepligt. Selv om Det Forenede Kongerige og Gibraltar ikke længere hævder, at helt ned til 10 virksomheder vil få fordel af denne begrænsning, begrænser det ikke desto mindre omfanget af anvendelsen af lønskatten og formueskatten. Dem, der nyder godt heraf, vil være arbejdsintensive selskaber, dvs. dem, som for det pågældende år har lave overskud i forhold til antallet af deres ansatte og deres besiddelse af erhvervsejendom. Anvendelse af en ren og skær lønskat og formueskat kan medføre en meget høj beskatning for sådanne selskaber. |
| --- | --- |

(135)

Begrænsningen på 15 % er også selektiv, idet det kun er et begrænset antal selskaber, som i kraft af denne begrænsning vil få fordel af en nedsættelse af deres skattepligt. Selv om Det Forenede Kongerige og Gibraltar ikke længere hævder, at helt ned til 10 virksomheder vil få fordel af denne begrænsning, begrænser det ikke desto mindre omfanget af anvendelsen af lønskatten og formueskatten. Dem, der nyder godt heraf, vil være arbejdsintensive selskaber, dvs. dem, som for det pågældende år har lave overskud i forhold til antallet af deres ansatte og deres besiddelse af erhvervsejendom. Anvendelse af en ren og skær lønskat og formueskat kan medføre en meget høj beskatning for sådanne selskaber.

| (136) | Kommissionen noterer sig Det Forenede Kongeriges og Gibraltars argumenter om, at det ikke lader sig gøre at identificere en specifik gruppe selskaber, og at reglerne generelt finder anvendelse på alle selskaber i Gibraltar. Det forhindrer imidlertid ikke, at grænsen på 15 % er reelt selektiv på den måde, der er beskrevet i den foregående betragtning. I denne henseende er de henvisninger til punkt 14 i meddelelsen, som Det Forenede Kongerige og Gibraltar har fremført, ikke relevante, fordi det ikke udelukker muligheden af, at tilsyneladende generelle foranstaltninger kan udgøre statsstøtte. Navnlig punkt 14 omfatter f.eks. skatteincitamenter for specifikke investeringer og foranstaltninger, der skal lette beskatning af arbejdskraft »for samtlige virksomheder«, hvilket ikke er tilfældet med grænsen på 15 %, som kun kommer selskaber til gode, som arbejder med et relativt lille overskud i forhold til antallet af deres ansatte. Desuden er grænsen på 15 % ikke en rent skatteteknisk foranstaltning i medfør af første led i punkt 13 i meddelelsen. Hvor traditionelle selskabsskattesystemer via skatteprocenterne begrænser andelen af det overskud, der betales i skat (skalainddelte systemer omfatter en top- eller højesteskat), er en tilsvarende skatteteknisk foranstaltning i et lønskattesystem skattesatsen pr. ansat, som i Gibraltars tilfælde er fastsat til en fast sats på 3 000 GBP. Indførelsen i et lønskatte- og formueskattesystem af en begrænsning, som er knyttet til et andet kriterium, nemlig overskudsgraden, kan ikke sammenlignes med anvendelsen af variable progressive beskatningsskalaer for indkomster, som er berettiget som følge af systemets karakter og forvaltning (punkt 24 i meddelelsen). Grænsen på 15 % er heller ikke en foranstaltning, der forfølger en målsætning henhørende under den almindelige økonomiske politik som beskrevet i andet led i punkt 13 i meddelelsen, fordi den ikke nedbringer skattebyrden i forbindelse med visse produktionsomkostninger for hele Gibraltars økonomi, men kun kommer et begrænset antal virksomheder til gode. Desuden er begrænsningen ikke direkte knyttet til arbejdskraftomkostningerne eller omkostningerne ved erhvervsejendomme, men derimod til selskabernes rentabilitet. Sidstnævnte er et element, som ligger uden for en lønskat og formueskat. |
| --- | --- |

(136)

Kommissionen noterer sig Det Forenede Kongeriges og Gibraltars argumenter om, at det ikke lader sig gøre at identificere en specifik gruppe selskaber, og at reglerne generelt finder anvendelse på alle selskaber i Gibraltar. Det forhindrer imidlertid ikke, at grænsen på 15 % er reelt selektiv på den måde, der er beskrevet i den foregående betragtning. I denne henseende er de henvisninger til punkt 14 i meddelelsen, som Det Forenede Kongerige og Gibraltar har fremført, ikke relevante, fordi det ikke udelukker muligheden af, at tilsyneladende generelle foranstaltninger kan udgøre statsstøtte. Navnlig punkt 14 omfatter f.eks. skatteincitamenter for specifikke investeringer og foranstaltninger, der skal lette beskatning af arbejdskraft »for samtlige virksomheder«, hvilket ikke er tilfældet med grænsen på 15 %, som kun kommer selskaber til gode, som arbejder med et relativt lille overskud i forhold til antallet af deres ansatte. Desuden er grænsen på 15 % ikke en rent skatteteknisk foranstaltning i medfør af første led i punkt 13 i meddelelsen. Hvor traditionelle selskabsskattesystemer via skatteprocenterne begrænser andelen af det overskud, der betales i skat (skalainddelte systemer omfatter en top- eller højesteskat), er en tilsvarende skatteteknisk foranstaltning i et lønskattesystem skattesatsen pr. ansat, som i Gibraltars tilfælde er fastsat til en fast sats på 3 000 GBP. Indførelsen i et lønskatte- og formueskattesystem af en begrænsning, som er knyttet til et andet kriterium, nemlig overskudsgraden, kan ikke sammenlignes med anvendelsen af variable progressive beskatningsskalaer for indkomster, som er berettiget som følge af systemets karakter og forvaltning (punkt 24 i meddelelsen). Grænsen på 15 % er heller ikke en foranstaltning, der forfølger en målsætning henhørende under den almindelige økonomiske politik som beskrevet i andet led i punkt 13 i meddelelsen, fordi den ikke nedbringer skattebyrden i forbindelse med visse produktionsomkostninger for hele Gibraltars økonomi, men kun kommer et begrænset antal virksomheder til gode. Desuden er begrænsningen ikke direkte knyttet til arbejdskraftomkostningerne eller omkostningerne ved erhvervsejendomme, men derimod til selskabernes rentabilitet. Sidstnævnte er et element, som ligger uden for en lønskat og formueskat.

| (137) | Kommissionen accepterer ikke Det Forenede Kongeriges argument om, at såfremt begrænsningen på 15 % er selektiv, er den berettiget som følge af det systems karakter og forvaltning, som den er en del af. Der er ikke noget iboende i et system med skat på den rentable brug af arbejdskraft og ejendom, som kræver en grænse på den andel af overskuddet, som et selskab skal betale på grundlag af dets brug af disse skattepligtige faktorer. Et sådant systems indre logik er, at jo flere mennesker et selskab beskæftiger, og jo flere ejendomme det besidder, desto større er skattepligten. De af Det Forenede Kongerige fremførte argumenter er i al væsentlighed af økonomisk karakter. De hænger ikke sammen med det foreslåede systems indre logik. |
| --- | --- |

(137)

Kommissionen accepterer ikke Det Forenede Kongeriges argument om, at såfremt begrænsningen på 15 % er selektiv, er den berettiget som følge af det systems karakter og forvaltning, som den er en del af. Der er ikke noget iboende i et system med skat på den rentable brug af arbejdskraft og ejendom, som kræver en grænse på den andel af overskuddet, som et selskab skal betale på grundlag af dets brug af disse skattepligtige faktorer. Et sådant systems indre logik er, at jo flere mennesker et selskab beskæftiger, og jo flere ejendomme det besidder, desto større er skattepligten. De af Det Forenede Kongerige fremførte argumenter er i al væsentlighed af økonomisk karakter. De hænger ikke sammen med det foreslåede systems indre logik.

| (138) | Det Forenede Kongerige minder om, at Gibraltars økonomi er mere sårbar end de fleste over for kraftige påvirkninger som følge af skattekonkurrence, og at selskaber ikke nødvendigvis har råd til at forlade en stor medlemsstat så let, som de kan flytte ud af Gibraltar. Kommissionen bemærker imidlertid, at der kun er få beviser, som understøtter denne hypotese, som hvis den er sand, antyder, at grænsen på 15 % er en del af en strategi, som er rettet mod at fastholde, om ikke tiltrække mobil kapital til Gibraltar, som i betragtning af territoriets begrænsede fysiske rammer sandsynligvis vil være rettet mod finansielle og andre tjenesteydelser. Tilsvarende antyder argumentet om, at det ikke er nødvendigt med et regressivt element i beskatningen af forsyningsvirksomheder, som har et monopol eller monopollignende stilling på markedet i Gibraltar, at mobil kapital er målet for grænsen på 15 %. |
| --- | --- |

(138)

Det Forenede Kongerige minder om, at Gibraltars økonomi er mere sårbar end de fleste over for kraftige påvirkninger som følge af skattekonkurrence, og at selskaber ikke nødvendigvis har råd til at forlade en stor medlemsstat så let, som de kan flytte ud af Gibraltar. Kommissionen bemærker imidlertid, at der kun er få beviser, som understøtter denne hypotese, som hvis den er sand, antyder, at grænsen på 15 % er en del af en strategi, som er rettet mod at fastholde, om ikke tiltrække mobil kapital til Gibraltar, som i betragtning af territoriets begrænsede fysiske rammer sandsynligvis vil være rettet mod finansielle og andre tjenesteydelser. Tilsvarende antyder argumentet om, at det ikke er nødvendigt med et regressivt element i beskatningen af forsyningsvirksomheder, som har et monopol eller monopollignende stilling på markedet i Gibraltar, at mobil kapital er målet for grænsen på 15 %.

| (139) | Til påstanden om, at en skat på arbejde uden et regressivt element kunne udløse massefyringer og ustabilitet i perioder med voldsomme konjunkturudsving, vil Kommissionen blot knytte den bemærkning, at dette er en naturlig del af et sådant system. Under alle omstændigheder vil lønskatten på 3 000 GBP pr. ansat kun udgøre en lille del af de samlede enhedslønomkostninger (34). Incitamentet til at skaffe sig af med arbejdskraft for at kontrollere omkostningerne vil derfor eksistere i et lignende omfang med eller uden en lønskat. |
| --- | --- |

(139)

Til påstanden om, at en skat på arbejde uden et regressivt element kunne udløse massefyringer og ustabilitet i perioder med voldsomme konjunkturudsving, vil Kommissionen blot knytte den bemærkning, at dette er en naturlig del af et sådant system. Under alle omstændigheder vil lønskatten på 3 000 GBP pr. ansat kun udgøre en lille del af de samlede enhedslønomkostninger (34). Incitamentet til at skaffe sig af med arbejdskraft for at kontrollere omkostningerne vil derfor eksistere i et lignende omfang med eller uden en lønskat.

| (140) | Kommissionen noterer også virkningen af begrænsningen på 15 % på offshore- og onshore-sektorerne i Gibraltars økonomi. Offshore-sektoren omfatter selskaber, der er fritaget, og skattelettede selskaber, og for hvilke lovgivningen vil bortfalde som led i reformen. Til skattefritagne selskaber synes at høre selskaber uden nogen fysisk tilstedeværelse i Gibraltar (hverken ansatte eller lokaler), som betaler en fast skat på mellem 200 og 300 GBP om året. Omvendt har skattelettede selskaber, en fysisk tilstedeværelse i Gibraltar (de er vigtige arbejdsgivere) og forhandler deres skatteprocent med myndighederne. Den langt overvejende del af de selskaber, som opfylder visse betingelser, betaler selskabsskat på mellem 2 % og 10 % af indtjeningen. Med skattesatsen på 15 % begrænses derfor enhver stigning, som disse selskaber vil kunne påføres ved gennemførelsen af reformen. I modsætning hertil vil onshore-økonomien (bortset fra forsyningsvirksomheder) opleve, at deres skatteprocent falder fra den nuværende standardselskabsskattesats på 35 %. Den gibraltarske regering synes også at erkende, at reformen som helhed (herunder de 15 %) er blevet udformet med det formål at passe til de særlige skattemæssige »behov og præferencer«, som sektorerne i offshore-industrien for finansielle tjenesteydelser har (35). Kommissionen bemærker ligeledes, at Det Forenede Kongerige ved at opgive den oprindelige plan om at begrænse skattepligten til 500 000 GBP, har indikeret, at Gibraltar som følge heraf vil reducere den supplerende skat på finansielle tjenesteydelser fra 8 % til 4-6 %. Det antyder, at målet er en begrænset skattepligt, der skal tilgodese selskaber i den finansielle sektor, hvoraf mange er selskaber, som opfylder visse betingelser for en skattenedsættelse, og som er den vigtigste beskæftigelseskilde i Gibraltars »finanscenter«. |
| --- | --- |

(140)

Kommissionen noterer også virkningen af begrænsningen på 15 % på offshore- og onshore-sektorerne i Gibraltars økonomi. Offshore-sektoren omfatter selskaber, der er fritaget, og skattelettede selskaber, og for hvilke lovgivningen vil bortfalde som led i reformen. Til skattefritagne selskaber synes at høre selskaber uden nogen fysisk tilstedeværelse i Gibraltar (hverken ansatte eller lokaler), som betaler en fast skat på mellem 200 og 300 GBP om året. Omvendt har skattelettede selskaber, en fysisk tilstedeværelse i Gibraltar (de er vigtige arbejdsgivere) og forhandler deres skatteprocent med myndighederne. Den langt overvejende del af de selskaber, som opfylder visse betingelser, betaler selskabsskat på mellem 2 % og 10 % af indtjeningen. Med skattesatsen på 15 % begrænses derfor enhver stigning, som disse selskaber vil kunne påføres ved gennemførelsen af reformen. I modsætning hertil vil onshore-økonomien (bortset fra forsyningsvirksomheder) opleve, at deres skatteprocent falder fra den nuværende standardselskabsskattesats på 35 %. Den gibraltarske regering synes også at erkende, at reformen som helhed (herunder de 15 %) er blevet udformet med det formål at passe til de særlige skattemæssige »behov og præferencer«, som sektorerne i offshore-industrien for finansielle tjenesteydelser har (35). Kommissionen bemærker ligeledes, at Det Forenede Kongerige ved at opgive den oprindelige plan om at begrænse skattepligten til 500 000 GBP, har indikeret, at Gibraltar som følge heraf vil reducere den supplerende skat på finansielle tjenesteydelser fra 8 % til 4-6 %. Det antyder, at målet er en begrænset skattepligt, der skal tilgodese selskaber i den finansielle sektor, hvoraf mange er selskaber, som opfylder visse betingelser for en skattenedsættelse, og som er den vigtigste beskæftigelseskilde i Gibraltars »finanscenter«.

| (141) | Kommissionen konkluderer derfor, at grænsen på 15 % efter omstændighederne i denne sag er selektiv, og, såfremt de øvrige betingelser er opfyldt, kan udgøre statsstøtte til de selskaber, som drager fordel af dens anvendelse. Den kan ikke berettiges som følge af det foreslåede skattesystems karakter eller forvaltning. Dette foregriber ikke vurderingen af en sådan foranstaltnings forenelighed. |
| --- | --- |

(141)

Kommissionen konkluderer derfor, at grænsen på 15 % efter omstændighederne i denne sag er selektiv, og, såfremt de øvrige betingelser er opfyldt, kan udgøre statsstøtte til de selskaber, som drager fordel af dens anvendelse. Den kan ikke berettiges som følge af det foreslåede skattesystems karakter eller forvaltning. Dette foregriber ikke vurderingen af en sådan foranstaltnings forenelighed.

| (142) | I punkt 13 i meddelelsen anføres det, at »skatteforanstaltninger, som gælder alle erhvervsdrivende på en medlemsstats område, i princippet udgør almindelige foranstaltninger. De skal rent faktisk være åbne for samtlige virksomheder, som skal have lige adgang til foranstaltningen, ligesom rækkevidden af foranstaltningen ikke de facto må reduceres gennem f.eks. skønsmæssig tildeling fra statens side eller andre elementer, der begrænser virkningen i praksis. Denne betingelse begrænser imidlertid ikke medlemsstaternes beføjelser til at vælge den økonomiske politik, som de finder mest hensigtsmæssig, herunder navnlig at fordele skattebyrden på de forskellige produktionsfaktorer efter deres eget valg. Under forudsætning af, at foranstaltningerne anvendes på samme måde over for samtlige virksomheder og produktioner, udgør følgende former for foranstaltninger ikke statsstøtte:






  — | rent skattetekniske foranstaltninger (f.eks. fastsættelse af skatteprocenten, regler for afskrivning og regler for overførsel af tab, bestemmelser for at ændre dobbeltbeskatning eller skatteflugt) |
| --- | --- | --- |

(142)

I punkt 13 i meddelelsen anføres det, at »skatteforanstaltninger, som gælder alle erhvervsdrivende på en medlemsstats område, i princippet udgør almindelige foranstaltninger. De skal rent faktisk være åbne for samtlige virksomheder, som skal have lige adgang til foranstaltningen, ligesom rækkevidden af foranstaltningen ikke de facto må reduceres gennem f.eks. skønsmæssig tildeling fra statens side eller andre elementer, der begrænser virkningen i praksis. Denne betingelse begrænser imidlertid ikke medlemsstaternes beføjelser til at vælge den økonomiske politik, som de finder mest hensigtsmæssig, herunder navnlig at fordele skattebyrden på de forskellige produktionsfaktorer efter deres eget valg. Under forudsætning af, at foranstaltningerne anvendes på samme måde over for samtlige virksomheder og produktioner, udgør følgende former for foranstaltninger ikke statsstøtte:

—

rent skattetekniske foranstaltninger (f.eks. fastsættelse af skatteprocenten, regler for afskrivning og regler for overførsel af tab, bestemmelser for at ændre dobbeltbeskatning eller skatteflugt)

| — | foranstaltninger, der forfølger en målsætning henhørende under den almindelige økonomiske politik ved at nedbringe skattebyrden i forbindelse med visse produktionsomkostninger (forskning og udvikling (FoU), miljø, uddannelse, beskæftigelse)«. |
| --- | --- |

—

foranstaltninger, der forfølger en målsætning henhørende under den almindelige økonomiske politik ved at nedbringe skattebyrden i forbindelse med visse produktionsomkostninger (forskning og udvikling (FoU), miljø, uddannelse, beskæftigelse)«.

| (143) | Uden at foregribe overvejelserne omkring reformforslagenes virkninger (som helhed) i betragtning 147-152 eller overvejelserne omkring regional selektivitet i betragtning 98-127 kan en lønskat, i henhold til hvilken alle virksomheder er skattepligtige med et fast beløb pr. ansat pr. år, i det mindste under visse omstændigheder anses for at være selektiv, når den anvendes i stedet for et generelt system til beskatning af selskabsoverskud og træder i stedet for et sådant system. Det er tilfældet, når de specifikke forhold ved Gibraltars økonomi tages i betragtning og navnlig ud fra den omstændighed, at der eksisterer en stor offshore-sektor uden skattemæssig tilstedeværelse, som vil slippe for enhver form for beskatning under lønskatte- og formueskattesystemet. Selv om et sådant system formelt finder anvendelse på alle virksomheder uden forskel, kommer det reelt de eksisterende »skattefritagne selskaber« til gode, som ikke har nogen beskæftigede i Gibraltar. Det udgør en specifik fordel til fordel for de virksomheder, som ikke har nogen reel tilstedeværelse i Gibraltar, og som i konsekvens heraf ikke pålignes selskabsskat. Denne fordel er ikke rent faktisk åben for samtlige virksomheder, som skal have lige adgang til foranstaltningen, jf. anden sætning i meddelelsens punkt 13. Faktisk begrænses den praktiske virkning af fordelen til visse virksomheder. Derudover udgør den af Gibraltar foreslåede lønskat i alt væsentligt ikke en rent skatteteknisk foranstaltning, jf. første led i meddelelsens punkt 13, fordi det ikke er en skatteteknisk justering af et almindeligt system, men vedrører skattegrundlaget. I dette specifikke tilfælde udgør fritagelsen ikke en foranstaltning, der forfølger en målsætning henhørende under den almindelige økonomiske politik, jf. andet led i meddelelsens punkt 13, fordi den ikke nedbringer visse produktionsomkostninger, men tværtimod forøger lønomkostningerne. Samme ræsonnement gælder tilsvarende på en formueskat, som anvendes i stedet for et almindeligt system med beskatning af et selskabs indtjening og erstatter et sådant system, i henhold til hvilket hver enkelt virksomheds skattepligt fastlægges med en procentsats svarende til den samme faste procentsats af dens skattepligt i forbindelse med almindelige ejendomssatser. En sådan foranstaltning stiller også de eksisterende »skattefritagne selskaber« mere fordelagtigt, som ikke har nogen fysisk tilstedeværelse i Gibraltar. I overensstemmelse hermed konkluderer Kommissionen, at ud fra dette tilfældes særlige omstændigheder og under hensyntagen til eksistensen af en stor offshore-økonomi i Gibraltar, er det foreslåede system materielt selektiv støtte. |
| --- | --- |

(143)

Uden at foregribe overvejelserne omkring reformforslagenes virkninger (som helhed) i betragtning 147-152 eller overvejelserne omkring regional selektivitet i betragtning 98-127 kan en lønskat, i henhold til hvilken alle virksomheder er skattepligtige med et fast beløb pr. ansat pr. år, i det mindste under visse omstændigheder anses for at være selektiv, når den anvendes i stedet for et generelt system til beskatning af selskabsoverskud og træder i stedet for et sådant system. Det er tilfældet, når de specifikke forhold ved Gibraltars økonomi tages i betragtning og navnlig ud fra den omstændighed, at der eksisterer en stor offshore-sektor uden skattemæssig tilstedeværelse, som vil slippe for enhver form for beskatning under lønskatte- og formueskattesystemet. Selv om et sådant system formelt finder anvendelse på alle virksomheder uden forskel, kommer det reelt de eksisterende »skattefritagne selskaber« til gode, som ikke har nogen beskæftigede i Gibraltar. Det udgør en specifik fordel til fordel for de virksomheder, som ikke har nogen reel tilstedeværelse i Gibraltar, og som i konsekvens heraf ikke pålignes selskabsskat. Denne fordel er ikke rent faktisk åben for samtlige virksomheder, som skal have lige adgang til foranstaltningen, jf. anden sætning i meddelelsens punkt 13. Faktisk begrænses den praktiske virkning af fordelen til visse virksomheder. Derudover udgør den af Gibraltar foreslåede lønskat i alt væsentligt ikke en rent skatteteknisk foranstaltning, jf. første led i meddelelsens punkt 13, fordi det ikke er en skatteteknisk justering af et almindeligt system, men vedrører skattegrundlaget. I dette specifikke tilfælde udgør fritagelsen ikke en foranstaltning, der forfølger en målsætning henhørende under den almindelige økonomiske politik, jf. andet led i meddelelsens punkt 13, fordi den ikke nedbringer visse produktionsomkostninger, men tværtimod forøger lønomkostningerne. Samme ræsonnement gælder tilsvarende på en formueskat, som anvendes i stedet for et almindeligt system med beskatning af et selskabs indtjening og erstatter et sådant system, i henhold til hvilket hver enkelt virksomheds skattepligt fastlægges med en procentsats svarende til den samme faste procentsats af dens skattepligt i forbindelse med almindelige ejendomssatser. En sådan foranstaltning stiller også de eksisterende »skattefritagne selskaber« mere fordelagtigt, som ikke har nogen fysisk tilstedeværelse i Gibraltar. I overensstemmelse hermed konkluderer Kommissionen, at ud fra dette tilfældes særlige omstændigheder og under hensyntagen til eksistensen af en stor offshore-økonomi i Gibraltar, er det foreslåede system materielt selektiv støtte.

| (144) | Derudover har et sådant system, som kun er rettet mod antallet af beskæftigede eller den erhvervsmæssige brug af fast ejendom i en situation, hvor et stort antal selskaber ikke har nogen beskæftigede eller ikke nogen fast ejendom, ikke samme almindelige karakter som beskatning af selskabers indtjening, som skal beskatte resultatet af den økonomiske aktivitet som helhed. Det kan derfor anses for at være selektivt i det mindste under de forhold, som hersker for dette tilfældes vedkommende. Denne situation skal skelnes fra et system, hvor en lønskat eller formueskat lægges oven i en almindelig skat på indtjening, som sikrer en bred beskatning af alle sektorer i økonomien, og således udgør et mindre aspekt af beskatningen af virksomheder. |
| --- | --- |

(144)

Derudover har et sådant system, som kun er rettet mod antallet af beskæftigede eller den erhvervsmæssige brug af fast ejendom i en situation, hvor et stort antal selskaber ikke har nogen beskæftigede eller ikke nogen fast ejendom, ikke samme almindelige karakter som beskatning af selskabers indtjening, som skal beskatte resultatet af den økonomiske aktivitet som helhed. Det kan derfor anses for at være selektivt i det mindste under de forhold, som hersker for dette tilfældes vedkommende. Denne situation skal skelnes fra et system, hvor en lønskat eller formueskat lægges oven i en almindelig skat på indtjening, som sikrer en bred beskatning af alle sektorer i økonomien, og således udgør et mindre aspekt af beskatningen af virksomheder.

| (145) | Det kan, som Spanien antyder, være rigtigt, at bestemmelserne om registreringsafgift udgør en forskelsbehandling til fordel for selskaber, som ikke skaber indtjening, men denne forskelsbehandling er ikke en kilde til statsstøtte. Som Det Forenede Kongerige påpeger, ligger 150 GBP (ca. 225 EUR) i forskel i registreringsafgift mellem de to typer selskaber et godt stykke under de minimis-tærsklen (36) på 100 000 EUR over en treårig periode. Forudsat at alle relevante betingelser er opfyldt, er forskellen i registreringsafgift derfor de minimis og udgør ikke statsstøtte. |
| --- | --- |

(145)

Det kan, som Spanien antyder, være rigtigt, at bestemmelserne om registreringsafgift udgør en forskelsbehandling til fordel for selskaber, som ikke skaber indtjening, men denne forskelsbehandling er ikke en kilde til statsstøtte. Som Det Forenede Kongerige påpeger, ligger 150 GBP (ca. 225 EUR) i forskel i registreringsafgift mellem de to typer selskaber et godt stykke under de minimis-tærsklen (36) på 100 000 EUR over en treårig periode. Forudsat at alle relevante betingelser er opfyldt, er forskellen i registreringsafgift derfor de minimis og udgør ikke statsstøtte.

| (146) | Spanien påstår, at den manglende supplerende beskatning af andre sektorer end finansielle tjenesteydelser og forsyningstjenester giver selskaber i sådanne sektorer en fordel. Kommissionen deler ikke dette synspunkt. Tilfælde, hvor staten giver en fordel til en identificerbar gruppe af selskaber, kan godt ved en overfladisk betragtning udgøre statsstøtte, men det samme gælder ikke tilfælde, hvor staten skaber en ulempe. Hvor staten pålægger selskaber en ekstraordinær skattebyrde, som f.eks. en strafskat, kan der kun være tale om statsstøtte, hvis det kan påvises, at det giver anledning til en tilsvarende fordel for identificerbare konkurrenter af de virksomheder, som får påført ulempen. I modsætning til det af Det Forenede Kongerige påståede er formålet med de supplerende skatter ikke relevant for en konstatering af, om de udgør en kilde til statsstøtte eller ej. Ikke desto mindre konkluderer Kommissionen, at den direkte virkning af de supplerende skatter isoleret betragtet er at skabe en ulempe for de berørte virksomheder. Denne konklusion foregriber ikke overvejelsen af denne supplerende beskatning som led i et system, som de facto foreskriver forskellige skatteprocenter for forskellige typer virksomheder. |
| --- | --- |

(146)

Spanien påstår, at den manglende supplerende beskatning af andre sektorer end finansielle tjenesteydelser og forsyningstjenester giver selskaber i sådanne sektorer en fordel. Kommissionen deler ikke dette synspunkt. Tilfælde, hvor staten giver en fordel til en identificerbar gruppe af selskaber, kan godt ved en overfladisk betragtning udgøre statsstøtte, men det samme gælder ikke tilfælde, hvor staten skaber en ulempe. Hvor staten pålægger selskaber en ekstraordinær skattebyrde, som f.eks. en strafskat, kan der kun være tale om statsstøtte, hvis det kan påvises, at det giver anledning til en tilsvarende fordel for identificerbare konkurrenter af de virksomheder, som får påført ulempen. I modsætning til det af Det Forenede Kongerige påståede er formålet med de supplerende skatter ikke relevant for en konstatering af, om de udgør en kilde til statsstøtte eller ej. Ikke desto mindre konkluderer Kommissionen, at den direkte virkning af de supplerende skatter isoleret betragtet er at skabe en ulempe for de berørte virksomheder. Denne konklusion foregriber ikke overvejelsen af denne supplerende beskatning som led i et system, som de facto foreskriver forskellige skatteprocenter for forskellige typer virksomheder.

| (147) | I tabel 1 nedenfor er opført data (37) for forskellige kategorier af selskaber i Gibraltar og deres skattepligt, målt på indtjening, som et resultat af den foreslåede reform. Det skal bemærkes, at selv om det enkelte selskabs skattepligt i visse tilfælde også vil blive fastlagt på grundlag af antallet af beskæftigede eller den erhvervsmæssige brug af ejendommen, er den kombinerede virkning af de forskellige begrænsninger og supplerende skatter det samme som at fastsætte forskellige skatteniveauer, målt på indtjening, for forskellige sektorer af økonomien.
  Tabel 1: Data vedrørende Gibraltar-selskaber | | Skattesats |
| --- | --- | --- | --- |
| | Antal | Nuværende | Efter reformen |
| Alle selskaber (fordeling på sektor) | 29 000 | | |
| Finansielle tjenesteydelser | 179 | 0-35 % | 5-15 % (40) |
| Forsyningstjenester | 23 | 35 % | 35 % |
| Andre | 28 798 | 0-35 % | 0-15 % |
| Alle selskaber (fordeling på indkomst) | 29 000 | | |
| Med indkomst | 10 400 | 0-35 % | 0-15 % (38) |
| Ingen indkomst | 18 600 | — | — |
| Selskaber med indkomst (fordeling på status) | 10 400 | | |
| Ikke-fritaget | 1 400 | 0-35 % | 0-15 % (38) |
| Fritaget | 9 000 | 0 % | 0-5 % (39)
   (40) |
| Ikke-fritaget med indkomst (fordeling på indtjening) | 1 400 | | |
| Skaber indtjening | 540 | 0-35 % | 0-15 % (38) |
| Ingen indtjening | 500 | — | — |
| Ikke-fritaget med indkomst (fordeling på status) | 1 400 | | |
| Skattelettede selskaber | 140 | 2-10 % (41) | 0-15 % |
| Ikke skattelettede selskaber | 1 260 | 35 % (42) | 0-15 % |
| Forsyningsvirksomhed | 23 | 35 % | 35 % |
| Fritaget med indkomst (fordeling på sektor) | 9 000 | | |
| Finansielle tjenesteydelser | 70 | 0 % | 5 % (39)
   (40) |
| Ikke-finansielle tjenesteydelser | 8 930 | 0 % | 0 % (39) |

(147)

I tabel 1 nedenfor er opført data (37) for forskellige kategorier af selskaber i Gibraltar og deres skattepligt, målt på indtjening, som et resultat af den foreslåede reform. Det skal bemærkes, at selv om det enkelte selskabs skattepligt i visse tilfælde også vil blive fastlagt på grundlag af antallet af beskæftigede eller den erhvervsmæssige brug af ejendommen, er den kombinerede virkning af de forskellige begrænsninger og supplerende skatter det samme som at fastsætte forskellige skatteniveauer, målt på indtjening, for forskellige sektorer af økonomien.

Tabel 1: Data vedrørende Gibraltar-selskaber

Skattesats

Antal

Nuværende

Efter reformen

Alle selskaber (fordeling på sektor)

29 000

Finansielle tjenesteydelser

179

0-35 %

5-15 % (40)

Forsyningstjenester

23

35 %

35 %

Andre

28 798

0-35 %

0-15 %

Alle selskaber (fordeling på indkomst)

29 000

Med indkomst

10 400

0-35 %

0-15 % (38)

Ingen indkomst

18 600

—

—

Selskaber med indkomst (fordeling på status)

10 400

Ikke-fritaget

1 400

0-35 %

0-15 % (38)

Fritaget

9 000

0 %

0-5 % (39)
   (40)

Ikke-fritaget med indkomst (fordeling på indtjening)

1 400

Skaber indtjening

540

0-35 %

0-15 % (38)

Ingen indtjening

500

—

—

Ikke-fritaget med indkomst (fordeling på status)

1 400

Skattelettede selskaber

140

2-10 % (41)

0-15 %

Ikke skattelettede selskaber

1 260

35 % (42)

0-15 %

Forsyningsvirksomhed

23

35 %

35 %

Fritaget med indkomst (fordeling på sektor)

9 000

Finansielle tjenesteydelser

70

0 %

5 % (39)
   (40)

Ikke-finansielle tjenesteydelser

8 930

0 %

0 % (39)

| (148) | Tabel 1 viser de skattemæssige konsekvenser af reformens gennemførelse for visse klart definerede sektorer i Gibraltars økonomi. Selv om Kommissionen erkender, at reformens formelle skelnen mellem offshore- og onshore-økonomi vil blive ophævet, tjener sammenligningen af beskatningen til at belyse det foreslåede skattesystems iboende selektivitet. Forskellige typer selskaber vil blive omfattet af forskellige skatteprocenter, og det er et yderligere element, som bekræfter, at det foreslåede system giver selektive fordele til de sektorer, som får fordel af lavere skatteprocenter. |
| --- | --- |

(148)

Tabel 1 viser de skattemæssige konsekvenser af reformens gennemførelse for visse klart definerede sektorer i Gibraltars økonomi. Selv om Kommissionen erkender, at reformens formelle skelnen mellem offshore- og onshore-økonomi vil blive ophævet, tjener sammenligningen af beskatningen til at belyse det foreslåede skattesystems iboende selektivitet. Forskellige typer selskaber vil blive omfattet af forskellige skatteprocenter, og det er et yderligere element, som bekræfter, at det foreslåede system giver selektive fordele til de sektorer, som får fordel af lavere skatteprocenter.

| (149) | Der verserer p.t. to sideløbende statsstøttesager vedrørende offshore-sektoren i Gibraltar, som vedrører skattefritagne selskaber og skattelettede selskaber. Det har i denne henseende været Kommissionens opfattelse, at Gibraltars myndigheder gennem sin skattefritagelse har ydet statsstøtte til de skattefritagne selskaber (43). Tilsvarende har Kommissionen i en beslutning vedtaget samme dag som denne beslutning fastslået, at Gibraltars myndigheder ved at tilbyde en lav skatteprocent i forhold til standardselskabsskatteprocenten, giver støtte til selskaber, som opfylder betingelserne for en skattenedsættelse (44). |
| --- | --- |

(149)

Der verserer p.t. to sideløbende statsstøttesager vedrørende offshore-sektoren i Gibraltar, som vedrører skattefritagne selskaber og skattelettede selskaber. Det har i denne henseende været Kommissionens opfattelse, at Gibraltars myndigheder gennem sin skattefritagelse har ydet statsstøtte til de skattefritagne selskaber (43). Tilsvarende har Kommissionen i en beslutning vedtaget samme dag som denne beslutning fastslået, at Gibraltars myndigheder ved at tilbyde en lav skatteprocent i forhold til standardselskabsskatteprocenten, giver støtte til selskaber, som opfylder betingelserne for en skattenedsættelse (44).

| (150) | Det fremgår klart af tabel 1, at skattefritagne selskaber uden for sektoren for finansielle tjenesteydelser ved reformens gennemførelse fortsat vil blive beskattet med en effektiv skatteprocent på nul. Grunden hertil er, at skattefritagne selskaber ikke synes at have en fysisk tilstedeværelse i Gibraltar. Tilsvarende har de hverken beskæftigede eller har lokaliteter i Gibraltar, hvorfor de hverken pålignes lønskat eller formueskat. Deres privilegerede stilling i form af en nulskat bevares i reformen, som således reelt fortsat yder dem statsstøtte. Skattefritagne selskaber i den finansielle sektor vil i forbindelse med gennemførelsen af reformen opleve at blive pålagt en skat på 5 %. Men hvis de imidlertid beskattes for første gang, vil deres privilegerede stilling i Gibraltars økonomi stort set blive fastholdt, idet 5 % af indtjeningen vil være den øvre grænse for deres skattepligt. I modsætning hertil har resten af Gibraltars økonomi en øvre grænse på enten 15 % eller 35 %. |
| --- | --- |

(150)

Det fremgår klart af tabel 1, at skattefritagne selskaber uden for sektoren for finansielle tjenesteydelser ved reformens gennemførelse fortsat vil blive beskattet med en effektiv skatteprocent på nul. Grunden hertil er, at skattefritagne selskaber ikke synes at have en fysisk tilstedeværelse i Gibraltar. Tilsvarende har de hverken beskæftigede eller har lokaliteter i Gibraltar, hvorfor de hverken pålignes lønskat eller formueskat. Deres privilegerede stilling i form af en nulskat bevares i reformen, som således reelt fortsat yder dem statsstøtte. Skattefritagne selskaber i den finansielle sektor vil i forbindelse med gennemførelsen af reformen opleve at blive pålagt en skat på 5 %. Men hvis de imidlertid beskattes for første gang, vil deres privilegerede stilling i Gibraltars økonomi stort set blive fastholdt, idet 5 % af indtjeningen vil være den øvre grænse for deres skattepligt. I modsætning hertil har resten af Gibraltars økonomi en øvre grænse på enten 15 % eller 35 %.

| (151) | Kommissionen konkluderer, at reformen fastholder den eksisterende situation, hvor skattefritagne selskaber modtager statsstøtte. Mere generelt fastsætter systemet forskellige indkomstskatteniveauer for forskellige sektorer af økonomien og giver derfor virksomheder en selektiv fordel, for så vidt de hører til sektorer, hvor der gælder lavere skatteprocenter. Også af denne årsag er den anmeldte ordning materielt selektiv. |
| --- | --- |

(151)

Kommissionen konkluderer, at reformen fastholder den eksisterende situation, hvor skattefritagne selskaber modtager statsstøtte. Mere generelt fastsætter systemet forskellige indkomstskatteniveauer for forskellige sektorer af økonomien og giver derfor virksomheder en selektiv fordel, for så vidt de hører til sektorer, hvor der gælder lavere skatteprocenter. Også af denne årsag er den anmeldte ordning materielt selektiv.

| (152) | De anmeldte foranstaltninger bevirker både en regional og en materiel selektivitet, og sidstnævnte følger både af en række specifikke forhold ved det foreslåede system og af analysen af dette system generelt. |
| --- | --- |

(152)

De anmeldte foranstaltninger bevirker både en regional og en materiel selektivitet, og sidstnævnte følger både af en række specifikke forhold ved det foreslåede system og af analysen af dette system generelt.

| (153) | De ydede skattefritagelser og skattenedsættelser, som blev vurderet i enkeltheder i betragtning 98-152 ovenfor, indebærer et tab i skatteprovenu, som i henhold til meddelelsens punkt 10 svarer til et forbrug af statsmidler i form af skatteudgifter. Som bekræftet af Domstolen gælder dette princip ligeledes støtte ydet af medlemsstaternes regionale eller lokale myndigheder (45). Argumentet om, at der ikke mistes skatteprovenu, fordi skatterne i Det Forenede Kongerige ikke vil finde anvendelse på Gibraltar, er allerede blevet diskuteret ovenfor. Det følger derfor, at fordelen ydes af staten eller ved hjælp af statsmidler. |
| --- | --- |

(153)

De ydede skattefritagelser og skattenedsættelser, som blev vurderet i enkeltheder i betragtning 98-152 ovenfor, indebærer et tab i skatteprovenu, som i henhold til meddelelsens punkt 10 svarer til et forbrug af statsmidler i form af skatteudgifter. Som bekræftet af Domstolen gælder dette princip ligeledes støtte ydet af medlemsstaternes regionale eller lokale myndigheder (45). Argumentet om, at der ikke mistes skatteprovenu, fordi skatterne i Det Forenede Kongerige ikke vil finde anvendelse på Gibraltar, er allerede blevet diskuteret ovenfor. Det følger derfor, at fordelen ydes af staten eller ved hjælp af statsmidler.

| (154) | Gibraltar er en åben markedsøkonomi. Mange af de selskaber, som er etableret i Gibraltar (og de koncerner, de hører til) vil sandsynligvis være aktive på sektorer, hvor der er samhandel mellem medlemsstaterne. Det gælder især på sektoren for tjenesteydelser, hvor de relevante bestemmelser i henhold fællesskabslovgivningen gælder fuldt ud på Gibraltar. Domstolen har gentagne gange bestemt, at for så vidt støtte ydet af staten styrker en virksomheds stilling i forhold til andre virksomheder, som konkurrerer i samhandelen i Fællesskabet, skal sidstnævnte betragtes som berørt af denne støtte. I den forbindelse er det ikke nødvendigt, at den modtagne virksomhed selv eksporterer sine produkter. I det omfang en medlemsstat yder støtte til en virksomhed, kan den indenlandske produktion derved enten fastholdes eller forøges med det resultat, at virksomheder etableret i andre medlemsstater har en mindre chance for at eksportere deres produkter til markedet i denne medlemsstat. Tilsvarende er det ikke nødvendigt, i det omfang en medlemsstat yder støtte til virksomheder, som driver virksomhed inden for sektoren for tjenesteydelser og distribution, at de begunstigede virksomheder selv udøver deres virksomhed uden for medlemsstaten, for at støtten påvirker samhandelen i Fællesskabet, navnlig for så vidt angår virksomheder, som er etableret tæt på grænsen mellem to medlemsstater. Det relativt lille støttebeløb, eller den relativt ringe størrelse af den virksomhed, der modtager den, udelukker ikke som sådan muligheden for, at samhandelen i Fællesskabet kan blive påvirket (46). Derfor påvirker det samhandelen mellem medlemsstaterne og fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene i det omfang Gibraltar-selskaber, der driver virksomhed i sektorer, hvor der er konkurrence inden for Fællesskabet, drager fordel af denne fritagelse. |
| --- | --- |

(154)

Gibraltar er en åben markedsøkonomi. Mange af de selskaber, som er etableret i Gibraltar (og de koncerner, de hører til) vil sandsynligvis være aktive på sektorer, hvor der er samhandel mellem medlemsstaterne. Det gælder især på sektoren for tjenesteydelser, hvor de relevante bestemmelser i henhold fællesskabslovgivningen gælder fuldt ud på Gibraltar. Domstolen har gentagne gange bestemt, at for så vidt støtte ydet af staten styrker en virksomheds stilling i forhold til andre virksomheder, som konkurrerer i samhandelen i Fællesskabet, skal sidstnævnte betragtes som berørt af denne støtte. I den forbindelse er det ikke nødvendigt, at den modtagne virksomhed selv eksporterer sine produkter. I det omfang en medlemsstat yder støtte til en virksomhed, kan den indenlandske produktion derved enten fastholdes eller forøges med det resultat, at virksomheder etableret i andre medlemsstater har en mindre chance for at eksportere deres produkter til markedet i denne medlemsstat. Tilsvarende er det ikke nødvendigt, i det omfang en medlemsstat yder støtte til virksomheder, som driver virksomhed inden for sektoren for tjenesteydelser og distribution, at de begunstigede virksomheder selv udøver deres virksomhed uden for medlemsstaten, for at støtten påvirker samhandelen i Fællesskabet, navnlig for så vidt angår virksomheder, som er etableret tæt på grænsen mellem to medlemsstater. Det relativt lille støttebeløb, eller den relativt ringe størrelse af den virksomhed, der modtager den, udelukker ikke som sådan muligheden for, at samhandelen i Fællesskabet kan blive påvirket (46). Derfor påvirker det samhandelen mellem medlemsstaterne og fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene i det omfang Gibraltar-selskaber, der driver virksomhed i sektorer, hvor der er konkurrence inden for Fællesskabet, drager fordel af denne fritagelse.

| (155) | Det Forenede Kongerige, den gibraltarske regering og Spanien fremsætter hver for sig bemærkninger om reformens overensstemmelse med de kriterier, som er fastsat i adfærdskodeksen og med andre internationale normer. Men som bemærket af den gibraltarske regering har vurderingen af en foranstaltning som skadelig (eller på anden måde som tilfældet er med reformen (47)) i henhold til adfærdskodeksen ikke nogen direkte sammenhæng med dens vurdering med hensyn til statsstøtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87. Tilsvarende er Spaniens påstande om skatteflugt og pengehvidvaskning, som Det Forenede Kongerige har afvist, ikke relevante for en undersøgelse vedrørende statsstøtte, som også Det Forenede Kongerige påpeger. |
| --- | --- |

(155)

Det Forenede Kongerige, den gibraltarske regering og Spanien fremsætter hver for sig bemærkninger om reformens overensstemmelse med de kriterier, som er fastsat i adfærdskodeksen og med andre internationale normer. Men som bemærket af den gibraltarske regering har vurderingen af en foranstaltning som skadelig (eller på anden måde som tilfældet er med reformen (47)) i henhold til adfærdskodeksen ikke nogen direkte sammenhæng med dens vurdering med hensyn til statsstøtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87. Tilsvarende er Spaniens påstande om skatteflugt og pengehvidvaskning, som Det Forenede Kongerige har afvist, ikke relevante for en undersøgelse vedrørende statsstøtte, som også Det Forenede Kongerige påpeger.

| (156) | Kommissionen afviser bemærkningen fra den gibraltarske regering om, at Kommissionen i sin indsats vedrørende statsstøtte ikke respekterede princippet om ligebehandling. Der er ikke blevet fremført noget forhold, der har talt for denne påstand. Kommissionen er i alle tilfælde, når den undersøger mulig statsstøtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, forpligtet til at undersøge hver enkelt foranstaltning alene ud fra saglige hensyn. Selv om den gibraltarske regering påstår, at foranstaltninger under EF-traktatens artikel 95-97 udgør den rette fremgangsmåde, bemærker Kommissionen, at meddelelsens punkt 15 skal læses i sammenhæng med punkt 6, som klart refererer til mulige aktionsmuligheder i relation til virkningerne af almindelige skatteforanstaltninger i medlemsstater. I denne påstand ligger indirekte, at Gibraltar skal behandles, som om det var en medlemsstat i egen ret, på samme måde som Ålands landsskapsstyrelse hævder, at direkte skatteforanstaltninger vedtaget af selvstyrende regioner bør vurderes, som om de var vedtaget af en medlemsstat. Der er imidlertid ikke noget grundlag i EF-traktaten til støtte af et sådant krav. |
| --- | --- |

(156)

Kommissionen afviser bemærkningen fra den gibraltarske regering om, at Kommissionen i sin indsats vedrørende statsstøtte ikke respekterede princippet om ligebehandling. Der er ikke blevet fremført noget forhold, der har talt for denne påstand. Kommissionen er i alle tilfælde, når den undersøger mulig statsstøtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, forpligtet til at undersøge hver enkelt foranstaltning alene ud fra saglige hensyn. Selv om den gibraltarske regering påstår, at foranstaltninger under EF-traktatens artikel 95-97 udgør den rette fremgangsmåde, bemærker Kommissionen, at meddelelsens punkt 15 skal læses i sammenhæng med punkt 6, som klart refererer til mulige aktionsmuligheder i relation til virkningerne af almindelige skatteforanstaltninger i medlemsstater. I denne påstand ligger indirekte, at Gibraltar skal behandles, som om det var en medlemsstat i egen ret, på samme måde som Ålands landsskapsstyrelse hævder, at direkte skatteforanstaltninger vedtaget af selvstyrende regioner bør vurderes, som om de var vedtaget af en medlemsstat. Der er imidlertid ikke noget grundlag i EF-traktaten til støtte af et sådant krav.

| (157) | Hverken Det Forenede Kongerige eller den gibraltarske regering har gjort forsøg på at argumentere, at reformen, såfremt den udgør støtte, kan anses for at være forenelig med fællesmarkedet. Kommissionen fastholder derfor sin holdning som indeholdt i dens vurdering af forenelighed i forbindelse med indledningen af proceduren. Denne vurdering gentages og uddybes nedenfor. |
| --- | --- |

(157)

Hverken Det Forenede Kongerige eller den gibraltarske regering har gjort forsøg på at argumentere, at reformen, såfremt den udgør støtte, kan anses for at være forenelig med fællesmarkedet. Kommissionen fastholder derfor sin holdning som indeholdt i dens vurdering af forenelighed i forbindelse med indledningen af proceduren. Denne vurdering gentages og uddybes nedenfor.

| (158) | Ingen af undtagelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 2, kan bringes i anvendelse i dette tilfælde, idet reformen ikke er rettet mod målsætningerne i denne bestemmelse. |
| --- | --- |

(158)

Ingen af undtagelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 2, kan bringes i anvendelse i dette tilfælde, idet reformen ikke er rettet mod målsætningerne i denne bestemmelse.

| (159) | I henhold til artikel 87, stk. 3, litra a), kan en støtteforanstaltning betragtes som forenelig med fællesmarkedet, når der er tale om støtte til fremme af den økonomiske udvikling i områder, hvor levestandarden er usædvanlig lav, eller hvor der hersker en alvorlig underbeskæftigelse. Sådanne områder er defineret af Det Forenede Kongeriges regionalstøttekort for perioden 2000-2006 som godkendt af Kommissionen under statsstøttenummer N 265/00 (48). Eftersom Gibraltar ikke er et sådant område, finder denne bestemmelse ikke anvendelse. |
| --- | --- |

(159)

I henhold til artikel 87, stk. 3, litra a), kan en støtteforanstaltning betragtes som forenelig med fællesmarkedet, når der er tale om støtte til fremme af den økonomiske udvikling i områder, hvor levestandarden er usædvanlig lav, eller hvor der hersker en alvorlig underbeskæftigelse. Sådanne områder er defineret af Det Forenede Kongeriges regionalstøttekort for perioden 2000-2006 som godkendt af Kommissionen under statsstøttenummer N 265/00 (48). Eftersom Gibraltar ikke er et sådant område, finder denne bestemmelse ikke anvendelse.

| (160) | For så vidt angår undtagelserne i artikel 87, stk. 3, litra b) og d), sigter reformen ikke mod at fremme virkeliggørelsen af vigtige projekter af fælleseuropæisk interesse eller afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i Det Forenede Kongeriges økonomi, ej heller skal den fremme kulturen eller bevarelsen af kulturarven. |
| --- | --- |

(160)

For så vidt angår undtagelserne i artikel 87, stk. 3, litra b) og d), sigter reformen ikke mod at fremme virkeliggørelsen af vigtige projekter af fælleseuropæisk interesse eller afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i Det Forenede Kongeriges økonomi, ej heller skal den fremme kulturen eller bevarelsen af kulturarven.

| (161) | Endelig er det nødvendigt at undersøge, om reformen kan falde ind under undtagelsen i artikel 87, stk. 3, c), i henhold til hvilken støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse, kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet. |
| --- | --- |

(161)

Endelig er det nødvendigt at undersøge, om reformen kan falde ind under undtagelsen i artikel 87, stk. 3, c), i henhold til hvilken støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse, kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet.

| (162) | De elementer i reformen, som findes at give en fordel og reformen som helhed sammenlignet med selskabsskattesystemet i Det Forenede Kongerige, giver de pågældende virksomheder en fordel, som mindsker de byrder, der normalt belaster deres budget under udøvelsen af deres aktiviteter. Denne fordel er ikke knyttet til hverken investeringer eller jobskabelse og udgør derfor driftsstøtte, hvis fordele vil ophøre, så snart den trækkes tilbage. Ifølge Kommissionens faste praksis kan sådan støtte ikke betragtes som støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner. Desuden er Gibraltar ikke medtaget på regionalstøttekortet for Det Forenede Kongerige (49). |
| --- | --- |

(162)

De elementer i reformen, som findes at give en fordel og reformen som helhed sammenlignet med selskabsskattesystemet i Det Forenede Kongerige, giver de pågældende virksomheder en fordel, som mindsker de byrder, der normalt belaster deres budget under udøvelsen af deres aktiviteter. Denne fordel er ikke knyttet til hverken investeringer eller jobskabelse og udgør derfor driftsstøtte, hvis fordele vil ophøre, så snart den trækkes tilbage. Ifølge Kommissionens faste praksis kan sådan støtte ikke betragtes som støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner. Desuden er Gibraltar ikke medtaget på regionalstøttekortet for Det Forenede Kongerige (49).

VII.   KONKLUSIONER

| (163) | Kommissionen konkluderer, at reformen udgør en statsstøtteordning i medfør af EF-traktatens artikel 87, stk. 1. Ingen af de i artikel 87, stk. 2, eller artikel 87, stk. 3, hjemlede undtagelser finder anvendelse. Det Forenede Kongerige er derfor ikke bemyndiget til at gennemføre reformen — |
| --- | --- |

(163)

Kommissionen konkluderer, at reformen udgør en statsstøtteordning i medfør af EF-traktatens artikel 87, stk. 1. Ingen af de i artikel 87, stk. 2, eller artikel 87, stk. 3, hjemlede undtagelser finder anvendelse. Det Forenede Kongerige er derfor ikke bemyndiget til at gennemføre reformen —

VEDTAGET FØLENDE BESLUTNING:

Artikel 1

De af Det Forenede Kongerige anmeldte forslag om reform af selskabsskattesystemet i Gibraltar udgør en statsstøtteordning, som er uforenelig med fællesmarkedet.

Disse forslag må derfor ikke gennemføres.

Artikel 2

Denne beslutning er rettet til Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.

Udfærdiget i Bruxelles, den 30. marts 2004.

På Kommissionens vegne

Mario MONTI

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EFT C 300 af 4.12.2002, s. 2.

1

(2)  Se fodnote 1.

2

(3)  EFT C 2 af 6.1.1998, s. 1.

3

(4)  Godkendt af OECD-rådet den 9.4.1998.

4

(5)  EFT C 384 af 10.12.1998, s. 3.

5

(6)  Udtalelse i forenede sager C-400/97, C-401/97 og C-402/97, Sml. 2000 I, s. 1073.

6

(7)  Forenede sager T-92/00 og T-103/00, Sml. 2002 II, s. 1385, præmis 27.

7

(8)  Se betragtning 33-57.

8

(9)  Offentliggjort henholdsvis i oktober 2001 og den 22. november 2002.

9

(10)  Offentlig forpligtelse af 27. februar 2002.

10

(11)  Rapport fra Adfærdskodeksgruppen (erhvervsbeskatning) til Økofin-rådet den 4. december 2001 (14467/01 — FISC 249, 27.11.2001).

11

(12)  Se fodnote 7.

12

(13)  Se fodnote 1.

13

(14)  Denne undtagelse blev anerkendt af Domstolen i sag 173/73, Sml. 1974, s. 709.

14

(15)  Forenede sager C-400/97, C-401/97 og C-402/97, Sml. 2000 I, s. 1073.

15

(16)  Kommissionens beslutning af 13. februar 2001, N 147 A/2000 Frankrig (Loi d'orientation pour l'Outre-mer) og sag 248/84 Tyskland mod Kommissionen, Sml. 1987, s. 4013.

16

(17)  Forenede sager T-127/99, T-129/99 og T-148/99, Diputación Foral de Álava m.fl. mod Kommissionen, Saml 2002 II, s. 1275, præmis 142.

17

(18)  FATF Offshore Group of Banking Supervisors, Mutual Evaluation Report (november 2002). s. 29.

18

(19)  IMF's rapport (oktober 2001) »Gibraltar: Assessment of the Regulation and Supervision of Financial Services«, stk. 9.

19

(20)  Se fodnote 1.

20

(21)  Se især Kommissionens beslutning 93/337/EØF af 10. maj 1993 om en ordning for investeringsstøtte i form af skattelettelser i Baskerlandet (EFT L 134 af 3.6.1993, s. 25).

21

(22)  Forslag til afgørelse fra generaladvokat Saggio i forenede sager C-400/97, C-401/97 og C-402/97, Sml. 2000 I, s. 1073.

22

(23)  Se især for så vidt angår foranstaltninger vedtaget af centrale myndigheder, Kommissionens beslutning af 21. maj 1997, statsstøttesag N 847/96 om oprettelse af fortrinsberettigede randområder og indførelse af foranstaltninger til økonomisk udvikling i de franske oversøiske departementer (EFT C 245 af 12.8.1997), Kommissionens beslutning af 16. december 1997, statsstøttesag N 144/A/96 om en ordning for regionalstøtte til investering og drift (ændring af De Kanariske Øers økonomiske og fiskale ordning) (EFT C 65 af 28.2.1998) og Kommissionens beslutning 2002/780/EF af 28. februar 2001 om støtteordningen »Investeringsstøtte 1999«, som Tyskland har planer om at gennemføre til fordel for en række virksomheder i de nye delstater, herunder Berlin (EFT L 282 af 19.10.2002, s. 15). Se ligeledes Kommissionens beslutning 98/476/EF af 21. januar 1998 vedrørende skattebegunstigelser i henhold til § 52, stk. 8, i den tyske indkomstskattelov (Einkommensteurgesetz) (EFT L 212 af 30.7.1998, s. 50), som Domstolen afsagde dom i den 19. september 2000 i sag C-156/98, Tyskland mod Kommissionen, Sml. 2000 I, s. 6857. I tilfælde af foranstaltninger ydet af regionale myndigheder, se Kommissionens beslutning 93/337/EØF af 10. maj 1993 om en ordning for investeringsstøtte i form af skattelettelser i Baskerlandet (EFT L 134 af 3.6.1993, s. 25) samt Kommissionens beslutning 2003/442/EF af 11. december 2002 om afsnittet vedrørende nedsatte indkomstskatteprocenter i ordningen for tilpasning af det nationale skattesystem til den selvstyrende region Azorernes særlige forhold (EUT L 150 af 18.6.2003, s. 52).

23

Tyskland mod Kommissionen

(24)  Sag 173/73, Italien mod Kommissionen, Sml. 1974, s. 713, sag 323/82, Intermills mod Kommissionen, Sml. 1984, s. 3809 og sag C-248/84, Tyskland mod Kommissionen, Sml. 1987, s. 4013.

24

(25)  Citeret ovenfor.

25

(26)  Se i denne henseende Domstolens dom i forenede sager T-127/99, T-129/99 og T-148/99 Territorio Histórico de Álava m.fl. mod Kommissionen, Sml. 2002 II, s. 1275, præmis 237.

26

(27)  Se f.eks. Kommissionens beslutning 2000/795/EF af 22. december 1999 om den statsstøtte, Spanien har ydet til fordel for Ramondín SA og Ramondín Cápsulas SA (EFT L 318 af 16.12.2000, s. 36).

27

(28)  Se forenede sager T-92/00 og T-103/00, citeret ovenfor, vedrørende beslutning 2000/795/EF.

28

(29)  Se Kommissionens beslutning 2003/28/EF af 20. december 2001 om den spanske stats støtteordning fra 1993 for nyoprettede virksomheder i Álava (Spanien) (EFT L 17 af 22.1.2003, s. 20), Kommissionens beslutning 203/86/EF af 20. december 2001 om den spanske stats støtteordning fra 1993 for nyoprettede virksomheder i Vizcaya (Spanien) (EUT L 40 af 14.2.2003, s. 11) og Kommissionens beslutning 2003/192/EF af 20. december 2001 om den spanske stats støtteordning fra 1993 for nyoprettede virksomheder i Guipúzcoa (Spanien) (EUT L 77 af 24.3.2003, s. 1).

29

(30)  Se beslutning 2003/442/EF, citeret ovenfor.

30

(31)  Sag C-351/98, Spanien mod Kommissionen, Sml. 2002 I, s. 8031, præmis 44, og sag C-409/00, Spanien mod Kommissionen, Sml. 2003 I, s. 1487, præmis 56.

31

(32)  Domstolens dom af 29. januar 2004 i sag C-218/02, Kommissionen mod Det Forenede Kongerige, endnu ikke offentliggjort, præmis 15 og punkt 1 i den dispositive del.

32

(33)  Domstolens dom i sag 248/84, Tyskland mod Kommissionen, Sml. 1987, s. 4013, præmis 17.

33

(34)  I den gibraltarske regerings websted (www.gibraltar.gov.gi) hedder det, at »lønningerne [i Gibraltar] generelt ligger på linje med lønningerne i Det Forenede Kongerige«. De gennemsnitlige fuldtidslønninger i Det Forenede Kongerige ligger på omkring 24 000 GBP (kilde: New Earnings Survey 2002, http://www.statistics.gov.uk/pdfdir/nes1002.pdf). I arbejdsgivernes omkostninger til arbejdskraft er medtaget andre omkostninger (f.eks. socialsikringsbidrag).

34

(35)  Den gibraltarske regerings pressemeddelelse 008/2003 af 14. januar 2003.

35

(36)  Se Kommissionens forordning (EF) nr. 69/2001 om de minimis-støtte (EFT L 10 af 13.1.2001, s. 30).

36

(37)  Tallene for antal selskaber er omtrentlige. Kilde: oplysninger fra Det Forenede Kongerige og/eller Gibraltar tilvejebragt under denne undersøgelse og undersøgelserne af skattefritagne selskaber og skattelettede selskaber.

37

(38)  Under antagelse af, at den supplerende skat for sektoren for finansielle tjenesteydelser fastsættes til 5 %.

38

(39)  Medtaget er ikke forsyningsvirksomheder, som vil blive beskattet med 35 %.

39

(40)  Under antagelse af, at skattefritagne selskaber ikke har nogen fysisk tilstedeværelse i Gibraltar og derfor ikke bliver pålagt lønskat eller formueskat.

40

(41)  Flertallet af skattelettede selskaber. Nogle få har skatteprocenter, der ligger uden for dette interval.

41

(42)  Under antagelse af, at de beskattes med den fulde standardselskabsskatteprocent.

42

(43)  Støtteforanstaltning E7/2002, passende foranstaltninger foreslået ved brev K(2002) 4481 endelig af 27. november 2002.

43

(44)  Støtteforanstaltning C 52/2001.

44

(45)  Se sag 284/84, Tyskland mod Kommissionen, Sml. 1987, s. 4013, præmis 17.

45

(46)  Se sag 730/79, Philip Morris mod Kommissionen, Sml. 1980, s. 2671, sag 142/87, Belgien mod Kommissionen, Sml. 1990 I, s. 959, forenede sager C-278/92, C-279/92 og C-280/92 Spanien mod Kommissionen, Sml. 1994 I, s. 4103, præmis 40-42, og sag C-310/99, Italien mod Kommissionen, Sml. 2002 I, s. 2289, præmis 84-86.

46

(47)  Se konklusionerne fra mødet i Rådet af økonomi- og finansministre, 3.6.2003.

47

(48)  EFT C 272 af 23.9.2000, s. 43.

48

(49)  Se foregående fodnote.

49

---

| 2.4.2005 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 85/27 |
| --- | --- | --- | --- |

2.4.2005

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 85/27

---

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 20. april 2004

om Frankrigs støtte til Coopérative d'exportation du livre français (CELF)

(meddelt under nummer K(2004) 1361)

(Kun den franske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2005/262/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

efter at have opfordret interessenterne til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med ovennævnte artikler (1), under hensyn til disse bemærkninger, og

og ud fra følgende betragtninger:

I.   SAGSFORLØB

| (1) | Ved dom af 28. februar 2002 (2) annullerede De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans artikel 1, sidste punktum, i Kommissionens beslutning 1999/133/EF af 10. juni 1998 om statsstøtte til Coopérative d'exportation du livre français (CELF) (3), hvori det hed, at:
  »Støtten til CELF til ekspedition af små ordrer på fransksprogede bøger udgør støtte efter EF-traktatens artikel 92, stk. 1. Da den franske regering har undladt at anmelde støtten til Kommissionen før iværksættelsen, er der tale om ulovlig støtte. Støtten er imidlertid forenelig, da den opfylder betingelserne for undtagelsen efter EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra d).« (4) |
| --- | --- |

(1)

Ved dom af 28. februar 2002 (2) annullerede De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans artikel 1, sidste punktum, i Kommissionens beslutning 1999/133/EF af 10. juni 1998 om statsstøtte til Coopérative d'exportation du livre français (CELF) (3), hvori det hed, at:

»Støtten til CELF til ekspedition af små ordrer på fransksprogede bøger udgør støtte efter EF-traktatens artikel 92, stk. 1. Da den franske regering har undladt at anmelde støtten til Kommissionen før iværksættelsen, er der tale om ulovlig støtte. Støtten er imidlertid forenelig, da den opfylder betingelserne for undtagelsen efter EF-traktatens artikel 92, stk. 3, litra d).« (4)

| (2) | Dommen følger efter et langt sagsforløb, hvis vigtigste etaper beskrives nedenfor. |
| --- | --- |

(2)

Dommen følger efter et langt sagsforløb, hvis vigtigste etaper beskrives nedenfor.

A.   SAGSFORLØBETS FØRSTE FASE

| (3) | Ved brev af 20. marts 1992 henledte Société internationale de diffusion et d'édition (SIDE), der beskriver sig selv som »en fransk virksomhed, der beskæftiger sig med eksport af bøger, som har været udsat for konkurrence fra et forlagskooperativ, der modtager statsstøtte« (5) Kommissionens opmærksomhed på, at de franske myndigheder yder statsstøtte til CELF med henblik på pr, transport og markedsføring. Statsstøtten er ikke forudgående anmeldt til Kommissionen, hvilket er en overtrædelse af EF-traktatens artikel 93, stk. 3 (nu artikel 88, stk. 3). |
| --- | --- |

(3)

Ved brev af 20. marts 1992 henledte Société internationale de diffusion et d'édition (SIDE), der beskriver sig selv som »en fransk virksomhed, der beskæftiger sig med eksport af bøger, som har været udsat for konkurrence fra et forlagskooperativ, der modtager statsstøtte« (5) Kommissionens opmærksomhed på, at de franske myndigheder yder statsstøtte til CELF med henblik på pr, transport og markedsføring. Statsstøtten er ikke forudgående anmeldt til Kommissionen, hvilket er en overtrædelse af EF-traktatens artikel 93, stk. 3 (nu artikel 88, stk. 3).

| (4) | Ved brev af 2. april 1992 gjorde Kommissionen de franske myndigheder opmærksom på, at alle projekter, der har til formål at indføre eller ændre statsstøtte skal anmeldes forudgående til Kommissionen, og bad de franske myndigheder informere Kommissionens tjenestegrene om arten af og formålet med de støtteforanstaltninger, som SIDE nævner. |
| --- | --- |

(4)

Ved brev af 2. april 1992 gjorde Kommissionen de franske myndigheder opmærksom på, at alle projekter, der har til formål at indføre eller ændre statsstøtte skal anmeldes forudgående til Kommissionen, og bad de franske myndigheder informere Kommissionens tjenestegrene om arten af og formålet med de støtteforanstaltninger, som SIDE nævner.

| (5) | I et brev dateret den 29. juni 1992 bekræftede de franske myndigheder, at man ydede støtte til CELF. De præciserede, at foranstaltningerne havde til formål at udbrede kendskabet til fransk litteratur og sprog i ikke-fransktalende lande, og at CELF desuden havde fået overdraget forvaltningen af tre specifikke støtteordninger, der ligeledes havde til formål at give fjerntboende læsere adgang til franske bøger. |
| --- | --- |

(5)

I et brev dateret den 29. juni 1992 bekræftede de franske myndigheder, at man ydede støtte til CELF. De præciserede, at foranstaltningerne havde til formål at udbrede kendskabet til fransk litteratur og sprog i ikke-fransktalende lande, og at CELF desuden havde fået overdraget forvaltningen af tre specifikke støtteordninger, der ligeledes havde til formål at give fjerntboende læsere adgang til franske bøger.

| (6) | I et brev af 7. august 1992 bekræftede Kommissionen over for SIDE, at der findes støtteforanstaltninger for CELF, man præciserede støttens formål og meddelte, at de pågældende foranstaltninger ikke var anmeldt. Kommissionen præciserede imidlertid, at den anfægtede støtte tilsyneladende ikke ændrede samhandelsvilkårene mellem medlemsstaterne. På denne baggrund blev SIDE opfordret til at fremsætte sine bemærkninger. |
| --- | --- |

(6)

I et brev af 7. august 1992 bekræftede Kommissionen over for SIDE, at der findes støtteforanstaltninger for CELF, man præciserede støttens formål og meddelte, at de pågældende foranstaltninger ikke var anmeldt. Kommissionen præciserede imidlertid, at den anfægtede støtte tilsyneladende ikke ændrede samhandelsvilkårene mellem medlemsstaterne. På denne baggrund blev SIDE opfordret til at fremsætte sine bemærkninger.

| (7) | Ved brev af 7. september 1992 meddelte SIDE Kommissionen, at man havde til hensigt at anfægte foranstaltningerne som værende udtryk for forskelsbehandling (6) og de deraf følgende konsekvenser for samhandelen i Fællesskabet uden imidlertid at anfægte det franske kulturministeriums kulturelle målsætning, idet man ønskede at udbrede kendskabet til fransk sprog og kultur. |
| --- | --- |

(7)

Ved brev af 7. september 1992 meddelte SIDE Kommissionen, at man havde til hensigt at anfægte foranstaltningerne som værende udtryk for forskelsbehandling (6) og de deraf følgende konsekvenser for samhandelen i Fællesskabet uden imidlertid at anfægte det franske kulturministeriums kulturelle målsætning, idet man ønskede at udbrede kendskabet til fransk sprog og kultur.

| (8) | Efter at have vurderet de anfægtede foranstaltninger gav Kommissionen ikke SIDE medhold i anbringenderne, og fastslog i beslutningen af 18. maj 1993 (7), at i lyset af den særlige konkurrencesituation inden for bogsektoren og det kulturelle sigte med den pågældende støtteordning fandt undtagelsen i traktatens artikel 92, stk. 3, litra c) (nu artikel 87, stk. 3, litra d)), anvendelse. |
| --- | --- |

(8)

Efter at have vurderet de anfægtede foranstaltninger gav Kommissionen ikke SIDE medhold i anbringenderne, og fastslog i beslutningen af 18. maj 1993 (7), at i lyset af den særlige konkurrencesituation inden for bogsektoren og det kulturelle sigte med den pågældende støtteordning fandt undtagelsen i traktatens artikel 92, stk. 3, litra c) (nu artikel 87, stk. 3, litra d)), anvendelse.

| (9) | Ved søgsmål af 2. august 1993 indbragte SIDE annullationssag mod denne beslutning ved Retten. Ved dom af 18. september 1995 (8), gav Retten SIDE delvis medhold i påstanden og annullerede Kommissionens beslutning af 18. maj 1993, men udelukkende for så vidt angår visse støtteordninger for små ordrer. |
| --- | --- |

(9)

Ved søgsmål af 2. august 1993 indbragte SIDE annullationssag mod denne beslutning ved Retten. Ved dom af 18. september 1995 (8), gav Retten SIDE delvis medhold i påstanden og annullerede Kommissionens beslutning af 18. maj 1993, men udelukkende for så vidt angår visse støtteordninger for små ordrer.

| (10) | Retten godkendte i øvrigt følgende tre støtteordninger, som CELF forvalter for staten:






  a) | Støtte til luftfragt eller luftpost |
| --- | --- | --- |

(10)

Retten godkendte i øvrigt følgende tre støtteordninger, som CELF forvalter for staten:

a)

Støtte til luftfragt eller luftpost

| b) | »Page à Page« (9)-programmet (støtte til distribution af fransksprogede bøger i Central- og Østeuropa) |
| --- | --- |

b)

»Page à Page« (9)-programmet (støtte til distribution af fransksprogede bøger i Central- og Østeuropa)

| c) | »Programme Plus« (fransksprogede universitetsbøger til studerende i Afrika syd for Sahara). |
| --- | --- |

c)

»Programme Plus« (fransksprogede universitetsbøger til studerende i Afrika syd for Sahara).

| (11) | Retten fandt, at Kommissionen havde fået tilstrækkelige oplysninger om disse tre ordninger til at kunne konstatere, at deres indvirkning på konkurrencevilkårene var ubetydelig. Retten erindrer navnlig om, at alle operatører, der opfyldte de særlige betingelser i disse ordninger, kunne indgive støtteansøgninger til CELF. Retten præciserer, at sagsøger ikke har fremført nogen oplysninger, der viser, at anvendelsen af disse tre støtteordninger kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(11)

Retten fandt, at Kommissionen havde fået tilstrækkelige oplysninger om disse tre ordninger til at kunne konstatere, at deres indvirkning på konkurrencevilkårene var ubetydelig. Retten erindrer navnlig om, at alle operatører, der opfyldte de særlige betingelser i disse ordninger, kunne indgive støtteansøgninger til CELF. Retten præciserer, at sagsøger ikke har fremført nogen oplysninger, der viser, at anvendelsen af disse tre støtteordninger kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne.

| (12) | Retten konkluderer, at Kommissionen kunne vedtage en positiv beslutning i forhold til de tre støtteordninger, som forvaltes af CELF, og dermed kunne afvise SIDE's påstande som grundløse. |
| --- | --- |

(12)

Retten konkluderer, at Kommissionen kunne vedtage en positiv beslutning i forhold til de tre støtteordninger, som forvaltes af CELF, og dermed kunne afvise SIDE's påstande som grundløse.

| (13) | Retten anfører i øvrigt, at »For så vidt angår det kulturelle formål med den omtvistede støtte er det ubestridt af parterne, at den franske regerings formål er udbredelsen af det franske sprog og fransk litteratur«. Retten konstaterer i øvrigt, at de oplysninger, Kommissionen havde til rådighed, da den vedtog sin beslutning, herunder oplysningerne i brevet fra sagsøgers advokat af 7. september 1992 (SIDE), var af en sådan karakter, at de underbyggede Kommissionens vurdering af sigtets realitet og legitimitet. I denne situation skønnede Retten, at man måtte konkludere, at vurderingen af det kulturelle sigte med den anfægtede støtte ikke gav Kommissionen særlige problemer, og at man ikke behøvede andre oplysninger for at konstatere, at sigtet var af kulturel art. |
| --- | --- |

(13)

Retten anfører i øvrigt, at »For så vidt angår det kulturelle formål med den omtvistede støtte er det ubestridt af parterne, at den franske regerings formål er udbredelsen af det franske sprog og fransk litteratur«. Retten konstaterer i øvrigt, at de oplysninger, Kommissionen havde til rådighed, da den vedtog sin beslutning, herunder oplysningerne i brevet fra sagsøgers advokat af 7. september 1992 (SIDE), var af en sådan karakter, at de underbyggede Kommissionens vurdering af sigtets realitet og legitimitet. I denne situation skønnede Retten, at man måtte konkludere, at vurderingen af det kulturelle sigte med den anfægtede støtte ikke gav Kommissionen særlige problemer, og at man ikke behøvede andre oplysninger for at konstatere, at sigtet var af kulturel art.

| (14) | Retten skønnede derimod, at Kommissionen for så vidt angår støtte udelukkende til CELF i forbindelse med små ordrer burde have foretaget en tilbundsgående undersøgelse af konkurrencesituationen inden for den pågældende sektor, før den udtalte sig om, hvorvidt foranstaltningerne var forenelige med fællesmarkedet. |
| --- | --- |

(14)

Retten skønnede derimod, at Kommissionen for så vidt angår støtte udelukkende til CELF i forbindelse med små ordrer burde have foretaget en tilbundsgående undersøgelse af konkurrencesituationen inden for den pågældende sektor, før den udtalte sig om, hvorvidt foranstaltningerne var forenelige med fællesmarkedet.

| (15) | Retten konkluderer i præmis 76 i dommen, at Kommissionen burde have indledt den kontradiktoriske procedure i henhold til EF-traktatens artikel 93, stk. 2, (nu artikel 87, stk. 2), »i det omfang den vedrørte den støtte, der som kompensation for de øgede omkostninger ved at effektuere små ordrer på bøger på fransk afgivet af boghandlere i udlandet udelukkende er ydet til CELF«. |
| --- | --- |

(15)

Retten konkluderer i præmis 76 i dommen, at Kommissionen burde have indledt den kontradiktoriske procedure i henhold til EF-traktatens artikel 93, stk. 2, (nu artikel 87, stk. 2), »i det omfang den vedrørte den støtte, der som kompensation for de øgede omkostninger ved at effektuere små ordrer på bøger på fransk afgivet af boghandlere i udlandet udelukkende er ydet til CELF«.

B.   SAGSFORLØBETS ANDEN FASE

| (16) | Med sin beslutning af 30. juli 1996 besluttede Kommissionen i overensstemmelse med Rettens dom af 18. september 1995 at indlede en formel undersøgelsesprocedure vedrørende den pågældende statsstøtte. Beslutningen om at indlede undersøgelsesproceduren blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende
   (10)
  . Interesserede tredjemænd blev opfordret til at indsende deres bemærkninger til Kommissionen, og disse blev fremført i løbet af december 1996 og januar 1997. |
| --- | --- |

(16)

Med sin beslutning af 30. juli 1996 besluttede Kommissionen i overensstemmelse med Rettens dom af 18. september 1995 at indlede en formel undersøgelsesprocedure vedrørende den pågældende statsstøtte. Beslutningen om at indlede undersøgelsesproceduren blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende
   (10)
  . Interesserede tredjemænd blev opfordret til at indsende deres bemærkninger til Kommissionen, og disse blev fremført i løbet af december 1996 og januar 1997.

| (17) | Ved afslutningen af undersøgelsesproceduren vedtog Kommissionen endnu en positiv beslutning, beslutning 1999/133/EF. |
| --- | --- |

(17)

Ved afslutningen af undersøgelsesproceduren vedtog Kommissionen endnu en positiv beslutning, beslutning 1999/133/EF.

| (18) | Ved stævning af 28. september 1998 indbragte SIDE sagen for Retten med henblik på at få annulleret artikel 1, sidste punktum, i beslutning 1999/133/EF. |
| --- | --- |

(18)

Ved stævning af 28. september 1998 indbragte SIDE sagen for Retten med henblik på at få annulleret artikel 1, sidste punktum, i beslutning 1999/133/EF.

| (19) | SIDE anførte syv grunde til annullering:






  a) | procedurefejl |
| --- | --- | --- |

(19)

SIDE anførte syv grunde til annullering:

a)

procedurefejl

| b) | utilstrækkelig begrundelse |
| --- | --- |

b)

utilstrækkelig begrundelse

| c) | faktuel fejl |
| --- | --- |

c)

faktuel fejl

| d) | åbenbart urigtig vurdering |
| --- | --- |

d)

åbenbart urigtig vurdering

| e) | overtrædelse af princippet om ikke-forskelsbehandling |
| --- | --- |

e)

overtrædelse af princippet om ikke-forskelsbehandling

| f) | overtrædelse af traktatens artikel 92, stk. 3, litra d), (nu artikel 87, stk. 3, litra d)) |
| --- | --- |

f)

overtrædelse af traktatens artikel 92, stk. 3, litra d), (nu artikel 87, stk. 3, litra d))

| g) | den omtvistede beslutning er ikke i overensstemmelse med traktatens artikel 85 og 86 (nu artikel 81 og 82). |
| --- | --- |

g)

den omtvistede beslutning er ikke i overensstemmelse med traktatens artikel 85 og 86 (nu artikel 81 og 82).

| (20) | Ved dom af 28. februar 2002 annullerede Retten Kommissionens beslutning under henvisning til den åbenbart urigtige vurdering og fandt ingen grund til at analysere de øvrige grunde, som nævnes i stævningen. |
| --- | --- |

(20)

Ved dom af 28. februar 2002 annullerede Retten Kommissionens beslutning under henvisning til den åbenbart urigtige vurdering og fandt ingen grund til at analysere de øvrige grunde, som nævnes i stævningen.

| (21) | Efter at have erindret om principperne i Fællesskabets retspraksis vedrørende graden af produkternes substituerbarhed i forhold til hinanden, fandt Retten, at Kommissionen burde have foretaget de nødvendige undersøgelser for at finde frem til de relevante oplysninger med henblik på at skelne mellem eksportagentur og eksportmarkedet for franske bøger i almindelighed. |
| --- | --- |

(21)

Efter at have erindret om principperne i Fællesskabets retspraksis vedrørende graden af produkternes substituerbarhed i forhold til hinanden, fandt Retten, at Kommissionen burde have foretaget de nødvendige undersøgelser for at finde frem til de relevante oplysninger med henblik på at skelne mellem eksportagentur og eksportmarkedet for franske bøger i almindelighed.

| (22) | Retten konstaterer, at Kommissionen ved ikke at have udført denne undersøgelse foretog en åbenbart urigtig vurdering ved at anvende eksportmarkedet for fransksprogede bøger i almindelighed som reference, selv om det var fastslået, at den omtvistede støtte kun var rettet mod eksportagenturer. |
| --- | --- |

(22)

Retten konstaterer, at Kommissionen ved ikke at have udført denne undersøgelse foretog en åbenbart urigtig vurdering ved at anvende eksportmarkedet for fransksprogede bøger i almindelighed som reference, selv om det var fastslået, at den omtvistede støtte kun var rettet mod eksportagenturer.

| (23) | Retten konkluderer, at Kommissionen under disse omstændigheder var ude af stand til at foretage en hensigtsmæssig vurdering af de omtvistede støtteordningers virkninger på det relevante marked og annullerede derfor artikel 1, sidste punktum, i beslutning 1999/133/EF på dette grundlag. |
| --- | --- |

(23)

Retten konkluderer, at Kommissionen under disse omstændigheder var ude af stand til at foretage en hensigtsmæssig vurdering af de omtvistede støtteordningers virkninger på det relevante marked og annullerede derfor artikel 1, sidste punktum, i beslutning 1999/133/EF på dette grundlag.

| (24) | Den 8. september 1998 indbragte de franske myndigheder i øvrigt sagen for De Europæiske Fællesskabers Domstol med henblik på at få annulleret beslutning 1999/133/EF, idet den ikke var i overensstemmelse med traktatens artikel 90, stk. 2 (nu artikel 86, stk. 2). Ifølge de franske myndigheder havde den omtvistede støtte til formål at yde godtgørelse for omkostningerne ved en tjeneste af almen økonomisk interesse, som kulturministeriet havde overdraget CELF. |
| --- | --- |

(24)

Den 8. september 1998 indbragte de franske myndigheder i øvrigt sagen for De Europæiske Fællesskabers Domstol med henblik på at få annulleret beslutning 1999/133/EF, idet den ikke var i overensstemmelse med traktatens artikel 90, stk. 2 (nu artikel 86, stk. 2). Ifølge de franske myndigheder havde den omtvistede støtte til formål at yde godtgørelse for omkostningerne ved en tjeneste af almen økonomisk interesse, som kulturministeriet havde overdraget CELF.

| (25) | Ifølge den franske regering kan en ny støtteordning i henhold til EF-traktatens artikel 92 og artikel 93, stk. 2 og 3 (nu artikel 87 og artikel 88, stk. og 3) i modsætning til en eksisterende ikke gennemføres, før den er erklæret for forenelig med fællesmarkedet, medmindre støttemodtageren er omfattet af undtagelserne i traktatens artikel 90, stk. 2. Frankrig forsvarede tesen om, at det ikke var en betingelse for anvendelsen af ovenstående bestemmelse, at den pågældende virksomhed ved lov eller administrative forskrifter er pålagt at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. |
| --- | --- |

(25)

Ifølge den franske regering kan en ny støtteordning i henhold til EF-traktatens artikel 92 og artikel 93, stk. 2 og 3 (nu artikel 87 og artikel 88, stk. og 3) i modsætning til en eksisterende ikke gennemføres, før den er erklæret for forenelig med fællesmarkedet, medmindre støttemodtageren er omfattet af undtagelserne i traktatens artikel 90, stk. 2. Frankrig forsvarede tesen om, at det ikke var en betingelse for anvendelsen af ovenstående bestemmelse, at den pågældende virksomhed ved lov eller administrative forskrifter er pålagt at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse.

| (26) | I sin dom af 22. juni 2000 (11) afviste Domstolen den franske argumentation uden at tage stilling til sagens materielle indhold efter at have erindret om sikkerhedsmekanismen, som indføres ved traktatens artikel 93, stk. 3, sidste punktum (nu artikel 88, stk. 3). Domstolen anfører, at det forhold, at en medlemsstat finder, at statsstøtte er forenelig med fællesmarkedet, ikke giver den ret til at »tilsidesætte de klare bestemmelser i traktatens artikel 93, stk. 3«. |
| --- | --- |

(26)

I sin dom af 22. juni 2000 (11) afviste Domstolen den franske argumentation uden at tage stilling til sagens materielle indhold efter at have erindret om sikkerhedsmekanismen, som indføres ved traktatens artikel 93, stk. 3, sidste punktum (nu artikel 88, stk. 3). Domstolen anfører, at det forhold, at en medlemsstat finder, at statsstøtte er forenelig med fællesmarkedet, ikke giver den ret til at »tilsidesætte de klare bestemmelser i traktatens artikel 93, stk. 3«.

| (27) | Dermed bekræfter Domstolen, at forpligtelsen til forudgående anmeldelse og den tilhørende opsættende virkning ikke kan anvendes adskilt, idet det forhold, at der er tale om støtte, der kan være omfattet af bestemmelserne i EF-traktatens artikel 86, er uden betydning for anmeldelsespligten. |
| --- | --- |

(27)

Dermed bekræfter Domstolen, at forpligtelsen til forudgående anmeldelse og den tilhørende opsættende virkning ikke kan anvendes adskilt, idet det forhold, at der er tale om støtte, der kan være omfattet af bestemmelserne i EF-traktatens artikel 86, er uden betydning for anmeldelsespligten.

| (28) | Endelig indgav SIDE den 5. oktober 1999 klage imod CELF for ulovlige aftaler og misbrug af en dominerende stilling på grundlag af bestemmelserne i traktatens artikel 81 og 82. Heri nævner SIDE ligeledes Frankrigs ansvar i henhold til traktatens artikel 10, idet det påstås, at den har fremmet omtalte konkurrenceforvridende praksis. |
| --- | --- |

(28)

Endelig indgav SIDE den 5. oktober 1999 klage imod CELF for ulovlige aftaler og misbrug af en dominerende stilling på grundlag af bestemmelserne i traktatens artikel 81 og 82. Heri nævner SIDE ligeledes Frankrigs ansvar i henhold til traktatens artikel 10, idet det påstås, at den har fremmet omtalte konkurrenceforvridende praksis.

| (29) | Denne sag behandles særskilt af Kommissionens kompetente tjenestegrene på dette område. |
| --- | --- |

(29)

Denne sag behandles særskilt af Kommissionens kompetente tjenestegrene på dette område.

C.   SAGSFORLØBETS TREDJE FASE

| (30) | Efter den delvise annullation af beslutning 1999/133/EF bad Kommissionen i breve af 14. juni 2002 de franske myndigheder og SIDE om at kommentere begrundelserne for annullationen og navnlig aspekter vedrørende den pågældende kontrakt. |
| --- | --- |

(30)

Efter den delvise annullation af beslutning 1999/133/EF bad Kommissionen i breve af 14. juni 2002 de franske myndigheder og SIDE om at kommentere begrundelserne for annullationen og navnlig aspekter vedrørende den pågældende kontrakt.

| (31) | De franske myndigheder blev opfordret til navnlig at kommentere de særlige kendetegn ved CELF's tilbud i forhold til tilbud fra andre aktører på markedet, heriblandt SIDE. |
| --- | --- |

(31)

De franske myndigheder blev opfordret til navnlig at kommentere de særlige kendetegn ved CELF's tilbud i forhold til tilbud fra andre aktører på markedet, heriblandt SIDE.

| (32) | SIDE blev opfordret til navnlig at kommentere begrebet små ordrer og angive, hvilke særlige kendetegn der gjorde sig gældende for SIDE's tilbud i forhold til tilbuddet fra CELF og fra andre aktører på markedet. |
| --- | --- |

(32)

SIDE blev opfordret til navnlig at kommentere begrebet små ordrer og angive, hvilke særlige kendetegn der gjorde sig gældende for SIDE's tilbud i forhold til tilbuddet fra CELF og fra andre aktører på markedet.

| (33) | I et brev af 8. juli 2002 anmodede SIDE om en udsættelse af svarfristen, hvilket blev indrømmet virksomheden ved brev af 25. juli 2002. De franske myndigheder, som skulle mødes med Kommissionens tjenestegrene den 17. juli 2002, anmodede ligeledes om en forlængelse af svarfristen ved brev af 10. juli 2002, som blev indrømmet dem ved brev af 1. august 2002. |
| --- | --- |

(33)

I et brev af 8. juli 2002 anmodede SIDE om en udsættelse af svarfristen, hvilket blev indrømmet virksomheden ved brev af 25. juli 2002. De franske myndigheder, som skulle mødes med Kommissionens tjenestegrene den 17. juli 2002, anmodede ligeledes om en forlængelse af svarfristen ved brev af 10. juli 2002, som blev indrømmet dem ved brev af 1. august 2002.

| (34) | SIDE sendte sit svar til Kommissionen i et brev dateret den 12. august 2002. De franske myndigheder sendte deres svar i et brev dateret den 17. september 2002. |
| --- | --- |

(34)

SIDE sendte sit svar til Kommissionen i et brev dateret den 12. august 2002. De franske myndigheder sendte deres svar i et brev dateret den 17. september 2002.

| (35) | Efter i et brev dateret den 19. september 2002 at have bedt SIDE angive, hvorvidt virksomhedens svar indeholdt fortrolige oplysninger, og efter at have fået dette afkræftet den 30. september 2002, fremsendte Kommissionen i et brev dateret den 17. oktober 2002 SIDE's svar og tilhørende bilag til de franske myndigheder og udbad sig deres kommentarer. Ved samme lejlighed stillede den en række nye supplerende spørgsmål. |
| --- | --- |

(35)

Efter i et brev dateret den 19. september 2002 at have bedt SIDE angive, hvorvidt virksomhedens svar indeholdt fortrolige oplysninger, og efter at have fået dette afkræftet den 30. september 2002, fremsendte Kommissionen i et brev dateret den 17. oktober 2002 SIDE's svar og tilhørende bilag til de franske myndigheder og udbad sig deres kommentarer. Ved samme lejlighed stillede den en række nye supplerende spørgsmål.

| (36) | Ved brev af 30. oktober 2002 stillede Kommissionen ligeledes SIDE en række supplerende spørgsmål, som virksomheden besvarede i breve af 31. oktober 2002 og 9. december 2002. SIDE meddelte i et brev dateret den 23. december 2002 Kommissionen efter dennes forespørgsel af 16. december 2002, at svarene ikke indeholdt fortrolige oplysninger, og at de kunne sendes til de franske myndigheder med henblik på kommentarer. |
| --- | --- |

(36)

Ved brev af 30. oktober 2002 stillede Kommissionen ligeledes SIDE en række supplerende spørgsmål, som virksomheden besvarede i breve af 31. oktober 2002 og 9. december 2002. SIDE meddelte i et brev dateret den 23. december 2002 Kommissionen efter dennes forespørgsel af 16. december 2002, at svarene ikke indeholdt fortrolige oplysninger, og at de kunne sendes til de franske myndigheder med henblik på kommentarer.

| (37) | I mellemtiden havde de franske myndigheder ikke svaret inden for de aftalte frister, og Kommissionen var derfor nødt til at sende dem en påmindelse i et brev dateret den 27. november 2002. Ved skrivelse af 19. december 2002 bad de franske myndigheder Kommissionen om en ny udsættelse af fristen. |
| --- | --- |

(37)

I mellemtiden havde de franske myndigheder ikke svaret inden for de aftalte frister, og Kommissionen var derfor nødt til at sende dem en påmindelse i et brev dateret den 27. november 2002. Ved skrivelse af 19. december 2002 bad de franske myndigheder Kommissionen om en ny udsættelse af fristen.

| (38) | Den 9. januar 2003 fremsendte Kommissionen SIDE's svar af 23. december 2002 til de franske myndigheder med henblik på kommentarer. Ved brev dateret den 17. januar 2003 indsendte de franske myndigheder svar på Kommissionens spørgsmål af 17. oktober 2002. |
| --- | --- |

(38)

Den 9. januar 2003 fremsendte Kommissionen SIDE's svar af 23. december 2002 til de franske myndigheder med henblik på kommentarer. Ved brev dateret den 17. januar 2003 indsendte de franske myndigheder svar på Kommissionens spørgsmål af 17. oktober 2002.

| (39) | I et brev dateret den 4. februar 2003 udbad de franske myndigheder sig en ny forlængelse af fristerne over for Kommissionen, denne gang vedrørende anmodningen om bemærkninger til det andet svar fra SIDE af 23. december 2002. Kommissionen accepterede delvis de ønskede frister i et brev dateret den 11. februar 2002. Ved skrivelse af 11. marts 2003 fremsendte de franske myndigheder deres svar til Kommissionen. |
| --- | --- |

(39)

I et brev dateret den 4. februar 2003 udbad de franske myndigheder sig en ny forlængelse af fristerne over for Kommissionen, denne gang vedrørende anmodningen om bemærkninger til det andet svar fra SIDE af 23. december 2002. Kommissionen accepterede delvis de ønskede frister i et brev dateret den 11. februar 2002. Ved skrivelse af 11. marts 2003 fremsendte de franske myndigheder deres svar til Kommissionen.

| (40) | I mellemtiden havde SIDE efter eget ønske haft et møde med Kommissionens tjenestegrene, hvor virksomheden fremlagde sin opfattelse af sagen siden dens begyndelse. Dette møde fandt sted den 4. marts 2003. |
| --- | --- |

(40)

I mellemtiden havde SIDE efter eget ønske haft et møde med Kommissionens tjenestegrene, hvor virksomheden fremlagde sin opfattelse af sagen siden dens begyndelse. Dette møde fandt sted den 4. marts 2003.

II.   DETALJERET BESKRIVELSE FORANSTALTNINGEN: STØTTE TIL OPRETHOLDELSE AF EN DELVIST URENTABEL AKTIVITET

| (41) | I 1980 besluttede kulturministeriet i overensstemmelse med den franske regerings overordnede retningslinjer vedrørende fremme af fransksprogede bøger og litteratur at tildele støtte til eksportagenturer, der ville ekspedere alle typer af ordrer uanset beløbsstørrelse og rentabilitet. Disse foranstaltninger blev gennemført for at afhjælpe situationen med manglende aktører på markedet og for at opretholde en aktivitet med »små, urentable ordrer« på markedet for eksportagenturer. |
| --- | --- |

(41)

I 1980 besluttede kulturministeriet i overensstemmelse med den franske regerings overordnede retningslinjer vedrørende fremme af fransksprogede bøger og litteratur at tildele støtte til eksportagenturer, der ville ekspedere alle typer af ordrer uanset beløbsstørrelse og rentabilitet. Disse foranstaltninger blev gennemført for at afhjælpe situationen med manglende aktører på markedet og for at opretholde en aktivitet med »små, urentable ordrer« på markedet for eksportagenturer.

| (42) | De franske myndigheder forklarer, at små boghandlere i områder, der i overvejende grad ikke er fransktalende, som er vanskeligt tilgængelige og/eller fjerntliggende, har store forsyningsproblemer, idet deres bestillinger ikke kunne efterkommes gennem de traditionelle distributionskanaler, når antallet af bestilte værker var utilstrækkelig, eller når enhedsprisen på de bestilte bøger ikke var tilstrækkelig høj til at gøre ydelsen rentabel. |
| --- | --- |

(42)

De franske myndigheder forklarer, at små boghandlere i områder, der i overvejende grad ikke er fransktalende, som er vanskeligt tilgængelige og/eller fjerntliggende, har store forsyningsproblemer, idet deres bestillinger ikke kunne efterkommes gennem de traditionelle distributionskanaler, når antallet af bestilte værker var utilstrækkelig, eller når enhedsprisen på de bestilte bøger ikke var tilstrækkelig høj til at gøre ydelsen rentabel.

| (43) | Formålet med den pågældende eksportstøtte var at tilskynde virksomhederne til at betjene kunder (boghandlere og ikke den endelige forbruger), som ikke havde kunnet betjenes inden for rammerne af et »normalt« handelsforhold, som udelukkende er baseret på overskud. |
| --- | --- |

(43)

Formålet med den pågældende eksportstøtte var at tilskynde virksomhederne til at betjene kunder (boghandlere og ikke den endelige forbruger), som ikke havde kunnet betjenes inden for rammerne af et »normalt« handelsforhold, som udelukkende er baseret på overskud.

| (44) | Den pågældende støtte havde således til formål at give eksportagenturer mulighed for at efterkomme alle ordrer fra boghandlere i udlandet, som er beliggende i hovedsageligt ikke-fransktalende områder, uanset beløbsstørrelse, rentabilitet og bestemmelsessted. Formålet var at sikre en optimal distribution af fransksprogede bøger inden for rammerne af den franske politik for støtte til kulturel mangfoldighed og derigennem at fremme udbredelsen af fransksproget litteratur i hele verden. |
| --- | --- |

(44)

Den pågældende støtte havde således til formål at give eksportagenturer mulighed for at efterkomme alle ordrer fra boghandlere i udlandet, som er beliggende i hovedsageligt ikke-fransktalende områder, uanset beløbsstørrelse, rentabilitet og bestemmelsessted. Formålet var at sikre en optimal distribution af fransksprogede bøger inden for rammerne af den franske politik for støtte til kulturel mangfoldighed og derigennem at fremme udbredelsen af fransksproget litteratur i hele verden.

| (45) | Den tilskudsordning, som de franske myndigheder valgte, med betegnelsen »Programme petites commandes«, bestod i et driftstilskud som godtgørelse for de ekstra omkostninger ved ekspedition af små ordrer på 500 franske franc (FRF), omkring 76 euro, eller derunder. |
| --- | --- |

(45)

Den tilskudsordning, som de franske myndigheder valgte, med betegnelsen »Programme petites commandes«, bestod i et driftstilskud som godtgørelse for de ekstra omkostninger ved ekspedition af små ordrer på 500 franske franc (FRF), omkring 76 euro, eller derunder.

| (46) | Man havde også overvejet to andre finansieringssystemer, der bestod i direkte støtte til boghandlerne eller direkte støtte til forlagene, men disse alternative løsninger blev opgivet i sidste ende, idet de franske myndigheder anså dem for mindre effektive og dyrere. Systemet, som anfægtes af SIDE, virkede som det mest rationelle rent økonomisk og som det sikreste med hensyn til anvendelsen af offentlige midler. |
| --- | --- |

(46)

Man havde også overvejet to andre finansieringssystemer, der bestod i direkte støtte til boghandlerne eller direkte støtte til forlagene, men disse alternative løsninger blev opgivet i sidste ende, idet de franske myndigheder anså dem for mindre effektive og dyrere. Systemet, som anfægtes af SIDE, virkede som det mest rationelle rent økonomisk og som det sikreste med hensyn til anvendelsen af offentlige midler.

| (47) | I henhold til »Programme petites commandes« forpligtede den modtagende virksomhed sig til at give direktoratet for litteratur og læsning i kulturministeriet alle oplysninger om virksomhedens overordnede aktiviteter (samlet omsætning, finansielle regnskaber, budgetoverslag, kopier af beslutninger til bekræftelse af disse oplysninger, revisorerklæring og en sammenfattende lønoversigt) sammen med alle dokumenter vedrørende den støttede aktivitet, herunder navnlig kontoen for støttens anvendelse som bekræftelse på, at de ydelser, der havde givet anledning til tilskudsudbetaling det foregående år, var blevet udført. |
| --- | --- |

(47)

I henhold til »Programme petites commandes« forpligtede den modtagende virksomhed sig til at give direktoratet for litteratur og læsning i kulturministeriet alle oplysninger om virksomhedens overordnede aktiviteter (samlet omsætning, finansielle regnskaber, budgetoverslag, kopier af beslutninger til bekræftelse af disse oplysninger, revisorerklæring og en sammenfattende lønoversigt) sammen med alle dokumenter vedrørende den støttede aktivitet, herunder navnlig kontoen for støttens anvendelse som bekræftelse på, at de ydelser, der havde givet anledning til tilskudsudbetaling det foregående år, var blevet udført.

| (48) | I praksis har kun en enkelt virksomhed, CELF, modtaget støtte under »Programme petites commandes«. Virksomheden skulle hvert år dokumentere de ekstra omkostninger ved ekspedition af de »små ordrer« som dokumentation for sin støtteansøgning for det efterfølgende år (12). |
| --- | --- |

(48)

I praksis har kun en enkelt virksomhed, CELF, modtaget støtte under »Programme petites commandes«. Virksomheden skulle hvert år dokumentere de ekstra omkostninger ved ekspedition af de »små ordrer« som dokumentation for sin støtteansøgning for det efterfølgende år (12).

| (49) | Helt konkret blev en fjerdedel af den støtte, der var tildelt i løbet af det foregående år, udbetalt ved årets begyndelse, mens restbeløbet blev udbetalt det følgende efterår, efter at de offentlige myndigheder havde gennemgået den modtagende virksomheds budgetoverslag og udsvingene i løbet af regnskabsårets første del. |
| --- | --- |

(49)

Helt konkret blev en fjerdedel af den støtte, der var tildelt i løbet af det foregående år, udbetalt ved årets begyndelse, mens restbeløbet blev udbetalt det følgende efterår, efter at de offentlige myndigheder havde gennemgået den modtagende virksomheds budgetoverslag og udsvingene i løbet af regnskabsårets første del.

| (50) | Aftalen var, at hvis hele støttebeløbet ikke var opbrugt, blev restbeløbene fratrukket støtten i det efterfølgende år. |
| --- | --- |

(50)

Aftalen var, at hvis hele støttebeløbet ikke var opbrugt, blev restbeløbene fratrukket støtten i det efterfølgende år.

| (51) | Det skal præciseres, at støtten blev afskaffet i 2002 (se tabellen i bilag I vedrørende udviklingen i den tildelte støtte siden 1980, angivet i euro). |
| --- | --- |

(51)

Det skal præciseres, at støtten blev afskaffet i 2002 (se tabellen i bilag I vedrørende udviklingen i den tildelte støtte siden 1980, angivet i euro).

III.   BEMÆRKNINGER FRA SIDE OG INTERESSEREDE TREDJEMÆND

A.   SIDE's ANBRINGENDER

| (52) | I henhold til artikel 2 i sine vedtægter har SIDE (13) til formål: »At sælge bøger, aviser og blade, alle kulturproduktioner, forlagsvirksomhed, etablering eller erhvervelse og drift af alle virksomheder af samme art og mere overordnet alle industrielle, kommercielle eller økonomiske operationer, der har direkte eller indirekte sammenhæng med selskabets formål, eller som kan fremme en udvidelse eller videreudvikling af dette, i Frankrig og i udlandet«. |
| --- | --- |

(52)

I henhold til artikel 2 i sine vedtægter har SIDE (13) til formål: »At sælge bøger, aviser og blade, alle kulturproduktioner, forlagsvirksomhed, etablering eller erhvervelse og drift af alle virksomheder af samme art og mere overordnet alle industrielle, kommercielle eller økonomiske operationer, der har direkte eller indirekte sammenhæng med selskabets formål, eller som kan fremme en udvidelse eller videreudvikling af dette, i Frankrig og i udlandet«.

| (53) | Ved brev dateret den 20. marts 1992 indbragte SIDE en klage (14) for Kommissionen, efter at kulturministeriet havde nægtet at tildele selskabet ovenfor beskrevne støtte. |
| --- | --- |

(53)

Ved brev dateret den 20. marts 1992 indbragte SIDE en klage (14) for Kommissionen, efter at kulturministeriet havde nægtet at tildele selskabet ovenfor beskrevne støtte.

| (54) | SIDE bad grundlæggende Kommissionen vedtage en beslutning, der kunne bringe den konkurrenceforvridning, som selskabet var udsat for på eksportmarkedet for fransksprogede bøger, til ophør, idet baggrunden for problemerne var støtten, som udelukkende tildeltes CELF. |
| --- | --- |

(54)

SIDE bad grundlæggende Kommissionen vedtage en beslutning, der kunne bringe den konkurrenceforvridning, som selskabet var udsat for på eksportmarkedet for fransksprogede bøger, til ophør, idet baggrunden for problemerne var støtten, som udelukkende tildeltes CELF.

| (55) | SIDE anfører, at man afviste at modtage den omtvistede støtte, som kulturministeriet denne gang tilbød under en samtale den 26. september 1996. SIDE forklarer, at man ikke kunne tage imod dette sene tilbud, som meget belejligt blev fremsat efter Rettens dom af 18. september 1995. SIDE præciserer, at man ikke ønskede at modtage støtte under et program, hvis forenelighed med fællesskabsretten kunne anfægtes af Kommissionen, og at tilbuddet desuden udelukkende blev fremsat med det formål, at SIDE skulle forpligte sig til at afbryde en sag, som selskabet selv havde ønsket. |
| --- | --- |

(55)

SIDE anfører, at man afviste at modtage den omtvistede støtte, som kulturministeriet denne gang tilbød under en samtale den 26. september 1996. SIDE forklarer, at man ikke kunne tage imod dette sene tilbud, som meget belejligt blev fremsat efter Rettens dom af 18. september 1995. SIDE præciserer, at man ikke ønskede at modtage støtte under et program, hvis forenelighed med fællesskabsretten kunne anfægtes af Kommissionen, og at tilbuddet desuden udelukkende blev fremsat med det formål, at SIDE skulle forpligte sig til at afbryde en sag, som selskabet selv havde ønsket.

| (56) | Desuden erklærer SIDE sig overbevist om, at aktiviteten som eksportagentur ikke kræver støtte. SIDE anfægter dermed nytteværdien af »Programme petites commandes«. SIDE afviser imidlertid ikke enhver mulighed for at få adgang til programmet i fremtiden, »således at disse aktiviteter kan udøves på ikke forvredne konkurrencebetingelser«, men kun hvis de franske myndigheder indfører en ordning, der entydigt er i overensstemmelse med traktatens bestemmelser. |
| --- | --- |

(56)

Desuden erklærer SIDE sig overbevist om, at aktiviteten som eksportagentur ikke kræver støtte. SIDE anfægter dermed nytteværdien af »Programme petites commandes«. SIDE afviser imidlertid ikke enhver mulighed for at få adgang til programmet i fremtiden, »således at disse aktiviteter kan udøves på ikke forvredne konkurrencebetingelser«, men kun hvis de franske myndigheder indfører en ordning, der entydigt er i overensstemmelse med traktatens bestemmelser.

| (57) | SIDE anfører, at »på markedet for eksportagenturer betragtes aktører som»ikke-specialiserede«, hvis hovedparten af deres omsætning ligger hos mellemmænd såsom boghandlere og ikke hos de endelige forbrugere«. Ifølge SIDE er CELF og SIDE de eneste ikke-specialiserede agenturer. SIDE præciserer, at der i øvrigt også findes eksportboghandlere, der sælger direkte til de endelige forbrugere. |
| --- | --- |

(57)

SIDE anfører, at »på markedet for eksportagenturer betragtes aktører som»ikke-specialiserede«, hvis hovedparten af deres omsætning ligger hos mellemmænd såsom boghandlere og ikke hos de endelige forbrugere«. Ifølge SIDE er CELF og SIDE de eneste ikke-specialiserede agenturer. SIDE præciserer, at der i øvrigt også findes eksportboghandlere, der sælger direkte til de endelige forbrugere.

| (58) | På et møde den 4. marts 2003 meddelte SIDE Kommissionen, at man hovedsagelig opererer i Vesteuropa. Selskabet arbejder også på markedet i Østeuropa, men ikke meget under programmet »A l'Est de l'Europe« (15), under hvilket CELF modtager støtte. SIDE opererer ligeledes i Nordamerika og i Sydøstasien. Selskabet opererede også i Argentina, før krisen satte ind i dette land. SIDE præciserer, at man ikke ønsker at operere i Afrika, da kundekredsen i dette område er ret begrænset, navnlig i syd for Sahara. SIDE opererer heller ikke i områder, der ikke er omfattet af COFACE (16). |
| --- | --- |

(58)

På et møde den 4. marts 2003 meddelte SIDE Kommissionen, at man hovedsagelig opererer i Vesteuropa. Selskabet arbejder også på markedet i Østeuropa, men ikke meget under programmet »A l'Est de l'Europe« (15), under hvilket CELF modtager støtte. SIDE opererer ligeledes i Nordamerika og i Sydøstasien. Selskabet opererede også i Argentina, før krisen satte ind i dette land. SIDE præciserer, at man ikke ønsker at operere i Afrika, da kundekredsen i dette område er ret begrænset, navnlig i syd for Sahara. SIDE opererer heller ikke i områder, der ikke er omfattet af COFACE (16).

| (59) | SIDE afviser de franske myndigheders tese om, at store ordrer skulle være rentable, mens »små ordrer« ikke skulle være det, hvilket skulle kunne begrunde, at der ydes tilskud til disse. SIDE tilføjer endda afslutningsvis, at »små ordrer« samlet set er mere rentable end større ordrer. |
| --- | --- |

(59)

SIDE afviser de franske myndigheders tese om, at store ordrer skulle være rentable, mens »små ordrer« ikke skulle være det, hvilket skulle kunne begrunde, at der ydes tilskud til disse. SIDE tilføjer endda afslutningsvis, at »små ordrer« samlet set er mere rentable end større ordrer.

| (60) | SIDE præciserer, at begreberne »små ordrer« og »rentabilitetstærskel« er argumenter fremført af regeringen i et forsøg på at retfærdiggøre støtten til CELF's drift under dække af, at der er tale om støtte til ekspedition af små ordrer på franske bøger til udlandet, selv om der rent faktisk blot er tale om almindelig driftsstøtte. |
| --- | --- |

(60)

SIDE præciserer, at begreberne »små ordrer« og »rentabilitetstærskel« er argumenter fremført af regeringen i et forsøg på at retfærdiggøre støtten til CELF's drift under dække af, at der er tale om støtte til ekspedition af små ordrer på franske bøger til udlandet, selv om der rent faktisk blot er tale om almindelig driftsstøtte.

| (61) | SIDE hævder, at der ikke findes nogen rentabilitetstærskel for den pågældende aktivitet. Selskabet præciserer, at der naturligvis kan opnås stordriftsfordele, når der bestilles flere eksemplarer af samme titel på samme tid. Derfor indeholder SIDE's rabatordning også en ekstra rabat på 5 % for alle titler, der bestilles i 10 eksemplarer eller flere. |
| --- | --- |

(61)

SIDE hævder, at der ikke findes nogen rentabilitetstærskel for den pågældende aktivitet. Selskabet præciserer, at der naturligvis kan opnås stordriftsfordele, når der bestilles flere eksemplarer af samme titel på samme tid. Derfor indeholder SIDE's rabatordning også en ekstra rabat på 5 % for alle titler, der bestilles i 10 eksemplarer eller flere.

| (62) | SIDE anfører, at alle ordrer medfører samme udgift til ordrebehandling og samme rentabilitet, idet kun antallet af ordrer pr. person pr. dag samt antallet af bøger for hver ordrelinje har betydning. SIDE præciserer, at det samlede fakturabeløb er uden betydning for vurderingen af omkostningen ved ydelsen. Virksomheden forklarer, at en person, der behandler 1 000 bestillinger i løbet af en dag, har næsten præcis samme tidsforbrug som ved en bestilling fra en kunde, der omfatter 200 eller 300 titler, idet den eneste forskel er, at vedkommende skal identificere kunden ved alle bestillinger, der kommer fra forskellige kunder, hvilket ikke tager mere end nogle få sekunder. Omsætningen i løbet af en givet periode afhænger således ikke af antallet af kunder, men udelukkende af antallet af linjer, der indlæses i løbet af det pågældende tidsrum. |
| --- | --- |

(62)

SIDE anfører, at alle ordrer medfører samme udgift til ordrebehandling og samme rentabilitet, idet kun antallet af ordrer pr. person pr. dag samt antallet af bøger for hver ordrelinje har betydning. SIDE præciserer, at det samlede fakturabeløb er uden betydning for vurderingen af omkostningen ved ydelsen. Virksomheden forklarer, at en person, der behandler 1 000 bestillinger i løbet af en dag, har næsten præcis samme tidsforbrug som ved en bestilling fra en kunde, der omfatter 200 eller 300 titler, idet den eneste forskel er, at vedkommende skal identificere kunden ved alle bestillinger, der kommer fra forskellige kunder, hvilket ikke tager mere end nogle få sekunder. Omsætningen i løbet af en givet periode afhænger således ikke af antallet af kunder, men udelukkende af antallet af linjer, der indlæses i løbet af det pågældende tidsrum.

| (63) | SIDE anfører ligeledes, at man, ligesom CELF, tager imod alle bestillinger, uanset beløbsstørrelse, idet kun kundens solvens er et udvælgelseskriterium for SIDE. |
| --- | --- |

(63)

SIDE anfører ligeledes, at man, ligesom CELF, tager imod alle bestillinger, uanset beløbsstørrelse, idet kun kundens solvens er et udvælgelseskriterium for SIDE.

| (64) | SIDE præciserer imidlertid, at nogle ordrer kan omfatte værker, som ikke findes på listerne, hvilket kræver en separat søgning; denne type af ordrer udgør omtrent 4,5 % af virksomhedens aktiviteter. |
| --- | --- |

(64)

SIDE præciserer imidlertid, at nogle ordrer kan omfatte værker, som ikke findes på listerne, hvilket kræver en separat søgning; denne type af ordrer udgør omtrent 4,5 % af virksomhedens aktiviteter.

| (65) | SIDE mener derfor, at støtten til CELF til ekspedition af små ordrer giver denne virksomhed mulighed for at tilbyde kunderne særligt attraktive rabatter, som SIDE ikke selv kan tilbyde. |
| --- | --- |

(65)

SIDE mener derfor, at støtten til CELF til ekspedition af små ordrer giver denne virksomhed mulighed for at tilbyde kunderne særligt attraktive rabatter, som SIDE ikke selv kan tilbyde.

| (66) | Ud over at anfægte, at der overhovedet er tale om meromkostninger, der kan begrunde den tildelte støtte, påpeger SIDE nogle fejl i oplysningerne fra CELF's analytiske regnskab, som de franske myndigheder har fremsendt, og som Kommissionen har anvendt som grundlag for beslutning 1999/133/EF. SIDE afviser, at der kan være tale om meromkostninger til elektronisk transmission af mindre bestillinger, således som det fremgår af beslutning 1999/133/EF. SIDE påpeger ligeledes, at nogle af tallene fra CELF's analytiske regnskab, vedrørende sociale udgifter, er forskellige fra tallene under samme post på virksomhedens almindelige regnskab, og at regnskabstallene for CELF, som de franske myndigheder har fremsendt, ikke er relevante. |
| --- | --- |

(66)

Ud over at anfægte, at der overhovedet er tale om meromkostninger, der kan begrunde den tildelte støtte, påpeger SIDE nogle fejl i oplysningerne fra CELF's analytiske regnskab, som de franske myndigheder har fremsendt, og som Kommissionen har anvendt som grundlag for beslutning 1999/133/EF. SIDE afviser, at der kan være tale om meromkostninger til elektronisk transmission af mindre bestillinger, således som det fremgår af beslutning 1999/133/EF. SIDE påpeger ligeledes, at nogle af tallene fra CELF's analytiske regnskab, vedrørende sociale udgifter, er forskellige fra tallene under samme post på virksomhedens almindelige regnskab, og at regnskabstallene for CELF, som de franske myndigheder har fremsendt, ikke er relevante.

| (67) | SIDE præciserer, at man i sit tilbud til kunderne kun har valgt at medtage forlag, der tilbyder attraktive rabatter. SIDE tilføjer, at man tilbyder et langt mere begrænset udvalg af forlag sammenlignet med CELF, idet man ikke har mulighed for at tilbyde interessante rabatter for alle forlag i modsætning til CELF, der har denne mulighed takket være den støtte, man modtager, og de særlige forbindelser, CELF har til forlagene. |
| --- | --- |

(67)

SIDE præciserer, at man i sit tilbud til kunderne kun har valgt at medtage forlag, der tilbyder attraktive rabatter. SIDE tilføjer, at man tilbyder et langt mere begrænset udvalg af forlag sammenlignet med CELF, idet man ikke har mulighed for at tilbyde interessante rabatter for alle forlag i modsætning til CELF, der har denne mulighed takket være den støtte, man modtager, og de særlige forbindelser, CELF har til forlagene.

| (68) | SIDE anfører, at man har lidt tab, idet nogle af kunderne har forladt SIDE og er gået over til CELF, som takket være den modtagne støtte og forlagenes medvirken tilbyder særligt attraktive rabatter (17). SIDE skønner, at CELF på denne måde har opnået en dominerende stilling på markedet for eksportagenturer. |
| --- | --- |

(68)

SIDE anfører, at man har lidt tab, idet nogle af kunderne har forladt SIDE og er gået over til CELF, som takket være den modtagne støtte og forlagenes medvirken tilbyder særligt attraktive rabatter (17). SIDE skønner, at CELF på denne måde har opnået en dominerende stilling på markedet for eksportagenturer.

| (69) | SIDE præciserer, at man nu udsættes for tab af en anden type, der skyldes en ændring af CELF's prispolitik. CELF har »i mindst to år [anvendt] betingelser, der virker afskrækkende for små ordrer« (18)
   (19). Siden CELF er begyndt kun at modtage en symbolsk del af den omtvistede støtte og i endnu højere grad siden støttens fuldstændige afskaffelse i 2002, er de små kunder begyndte at handle med SIDE. Denne nye efterspørgsel medfører nyt tab for SIDE, »idet de mest interessante kunder også er de kunder, der afgiver de største ordrer«. |
| --- | --- |

(69)

SIDE præciserer, at man nu udsættes for tab af en anden type, der skyldes en ændring af CELF's prispolitik. CELF har »i mindst to år [anvendt] betingelser, der virker afskrækkende for små ordrer« (18)
   (19). Siden CELF er begyndt kun at modtage en symbolsk del af den omtvistede støtte og i endnu højere grad siden støttens fuldstændige afskaffelse i 2002, er de små kunder begyndte at handle med SIDE. Denne nye efterspørgsel medfører nyt tab for SIDE, »idet de mest interessante kunder også er de kunder, der afgiver de største ordrer«.

| (70) | SIDE konkluderer, at, »CELF's politik åbenlyst er i total modstrid med CELF's påstand om, at man udfører tjenesteydelser af almen økonomisk interesse, som ifølge CELF selv og den franske regering tjener som begrundelse for den støtte, CELF modtager, og som forpligter CELF til at behandle alle ordrer og alle kunder ens«. |
| --- | --- |

(70)

SIDE konkluderer, at, »CELF's politik åbenlyst er i total modstrid med CELF's påstand om, at man udfører tjenesteydelser af almen økonomisk interesse, som ifølge CELF selv og den franske regering tjener som begrundelse for den støtte, CELF modtager, og som forpligter CELF til at behandle alle ordrer og alle kunder ens«.

| (71) | Til støtte for sine protester fremlægger SIDE to eksterne rapporter fra 1995, en fra Fondation Nationale des Sciences Politiques og en fra den franske revisionsret. |
| --- | --- |

(71)

Til støtte for sine protester fremlægger SIDE to eksterne rapporter fra 1995, en fra Fondation Nationale des Sciences Politiques og en fra den franske revisionsret.

| (72) | Rapporten fra Fondation Nationale des Sciences Politiques med titlen »støttet udbredelse af fransk videnskabelig litteratur og universitetslitteratur« blev offentliggjort i november 1996 og vedrører et særligt markedssegment, nemlig udbredelse af franske videnskabelig litteratur og universitetslitteratur. SIDE anfører, at selv om rapporten falder uden for rammerne af denne sag, indeholder den yderst sigende oplysninger, som Kommissionen burde have taget med i betragtning i sin beslutning 1999/133/EF for at vurdere støttens lovlighed. |
| --- | --- |

(72)

Rapporten fra Fondation Nationale des Sciences Politiques med titlen »støttet udbredelse af fransk videnskabelig litteratur og universitetslitteratur« blev offentliggjort i november 1996 og vedrører et særligt markedssegment, nemlig udbredelse af franske videnskabelig litteratur og universitetslitteratur. SIDE anfører, at selv om rapporten falder uden for rammerne af denne sag, indeholder den yderst sigende oplysninger, som Kommissionen burde have taget med i betragtning i sin beslutning 1999/133/EF for at vurdere støttens lovlighed.

| (73) | SIDE fremlægger ligeledes en rapport fra den franske revisionsret, som blev udgivet i 1996, hvori man generelt kritiserer kulturministeriets politik på støtteområdet og navnlig omtaler bestemte programmer, som finansieres af kulturministeriet, herunder »Programme Page à Page«, som blev forvaltet af CELF. |
| --- | --- |

(73)

SIDE fremlægger ligeledes en rapport fra den franske revisionsret, som blev udgivet i 1996, hvori man generelt kritiserer kulturministeriets politik på støtteområdet og navnlig omtaler bestemte programmer, som finansieres af kulturministeriet, herunder »Programme Page à Page«, som blev forvaltet af CELF.

| (74) | SIDE fremhæver ligeledes andre mere specifikke spørgsmål. SIDE nævner statens kapitaltilførsel til CELF i 1980, som man anser for at være økonomisk genopretningsstøtte. SIDE skønner, at CELF modtog endnu en kapitaltilførsel i 1993, som ligeledes udgjorde statsstøtte, via l'Association pour le développement de l'édition française — sammenslutning til udvikling af fransk forlagsvirksomhed — ADEF). Endelig nævner SIDE de fordele, som CELF nyder godt af i kraft af »forvaltningen af offentlige programmer«, som CELF er blevet overdraget, samt en hel række specifikke fordele i forbindelse med CELF's privilegerede forbindelser med de offentlige myndigheder. |
| --- | --- |

(74)

SIDE fremhæver ligeledes andre mere specifikke spørgsmål. SIDE nævner statens kapitaltilførsel til CELF i 1980, som man anser for at være økonomisk genopretningsstøtte. SIDE skønner, at CELF modtog endnu en kapitaltilførsel i 1993, som ligeledes udgjorde statsstøtte, via l'Association pour le développement de l'édition française — sammenslutning til udvikling af fransk forlagsvirksomhed — ADEF). Endelig nævner SIDE de fordele, som CELF nyder godt af i kraft af »forvaltningen af offentlige programmer«, som CELF er blevet overdraget, samt en hel række specifikke fordele i forbindelse med CELF's privilegerede forbindelser med de offentlige myndigheder.

B.   BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER

| (75) | Efter offentliggørelsen af åbningsskrivelsen af 30. juli 1996 i De Europæiske Fællesskabers Tidende
   (20) og før dette havde flere interesserede tredjemænd givet sig til kende (21). |
| --- | --- |

(75)

Efter offentliggørelsen af åbningsskrivelsen af 30. juli 1996 i De Europæiske Fællesskabers Tidende
   (20) og før dette havde flere interesserede tredjemænd givet sig til kende (21).

| (76) | I sin udtalelse af 21. december 1996 sagde hr. Van Ginneken (22) i sin egenskab af eksportgrossist af franske bøger til ikke-fransktalende lande, at »CELF allerede havde påtaget sig den opgave
   (23)
  at blive en rentabel eksportgrossist i modstrid med grundlaget for oprettelsen af CELF som serviceorgan«. |
| --- | --- |

(76)

I sin udtalelse af 21. december 1996 sagde hr. Van Ginneken (22) i sin egenskab af eksportgrossist af franske bøger til ikke-fransktalende lande, at »CELF allerede havde påtaget sig den opgave
   (23)
  at blive en rentabel eksportgrossist i modstrid med grundlaget for oprettelsen af CELF som serviceorgan«.

| (77) | Hr. Van Ginneken nævner ligeledes problemstillingen med en mulig aftale mellem CELF og forlagene, idet en del af disse er medlemmer af CELF (24). Han fordømmer en »klart uretfærdig« situation, hvor det private initiativ repræsenteret ved eksportgrossisterne ødelægges. |
| --- | --- |

(77)

Hr. Van Ginneken nævner ligeledes problemstillingen med en mulig aftale mellem CELF og forlagene, idet en del af disse er medlemmer af CELF (24). Han fordømmer en »klart uretfærdig« situation, hvor det private initiativ repræsenteret ved eksportgrossisterne ødelægges.

| (78) | Hexalivre, eksportselskab for franske bøger (25), udtaler sig ligeledes gennem hr. Van Ginneken, som er bestyrelsesformand, i sin egenskab af boghandel, hvis kundekreds består af »institutionelle« kunder i udlandet. Selskabet anfører i sin udtalelse af 23. december 1996, at aktiviteterne i CELF, hvis opgave det er at forsyne boghandlere i udlandet, i princippet ikke burde gribe ind i Hexalivres aktiviteter. Hexalivre fastholder, at den pågældende støtte i sidste ende gavner »en privat virksomhed, der støttes af myndighederne, som så vidt muligt tilstræber en monopolsituation«. |
| --- | --- |

(78)

Hexalivre, eksportselskab for franske bøger (25), udtaler sig ligeledes gennem hr. Van Ginneken, som er bestyrelsesformand, i sin egenskab af boghandel, hvis kundekreds består af »institutionelle« kunder i udlandet. Selskabet anfører i sin udtalelse af 23. december 1996, at aktiviteterne i CELF, hvis opgave det er at forsyne boghandlere i udlandet, i princippet ikke burde gribe ind i Hexalivres aktiviteter. Hexalivre fastholder, at den pågældende støtte i sidste ende gavner »en privat virksomhed, der støttes af myndighederne, som så vidt muligt tilstræber en monopolsituation«.

| (79) | Hr. Fenouil fra Lavoisier Tec et Doc, tidligere samarbejdspartner med CELF, forlag og bogeksportør med speciale i videnskabelige og tekniske værker, anfægter i en udtalelse dateret den 7. januar 1997 ikke grundlaget for støtten til CELF fra 1980 og omtaler sågar »en ubetinget støtte frem til 1994 (26)«. Til gengæld gør han indvendinger mod diversificeringen af CELF's (27) aktiviteter som ifølge ham er blevet finansieret med den omtvistede støtte. Han nævner ligeledes, at 50 % af de ordrer, der ekspederes af hans virksomhed, er små ordrer til under 500 FRF. Endelig opfordrer hr. Fenouil til, at »den normale konkurrencesituation på eksportmarkedet genoprettes, navnlig gennem afskaffelse af grundløse tilskud, som ikke er rettet mod en reel offentlig serviceopgave eller et indiskutabelt kulturelt formål, som ikke kan løses med de eksisterende midler«. |
| --- | --- |

(79)

Hr. Fenouil fra Lavoisier Tec et Doc, tidligere samarbejdspartner med CELF, forlag og bogeksportør med speciale i videnskabelige og tekniske værker, anfægter i en udtalelse dateret den 7. januar 1997 ikke grundlaget for støtten til CELF fra 1980 og omtaler sågar »en ubetinget støtte frem til 1994 (26)«. Til gengæld gør han indvendinger mod diversificeringen af CELF's (27) aktiviteter som ifølge ham er blevet finansieret med den omtvistede støtte. Han nævner ligeledes, at 50 % af de ordrer, der ekspederes af hans virksomhed, er små ordrer til under 500 FRF. Endelig opfordrer hr. Fenouil til, at »den normale konkurrencesituation på eksportmarkedet genoprettes, navnlig gennem afskaffelse af grundløse tilskud, som ikke er rettet mod en reel offentlig serviceopgave eller et indiskutabelt kulturelt formål, som ikke kan løses med de eksisterende midler«.

| (80) | Hr. de la Rochefoucauld afgiver udtalelse på vegne af »Aux amateurs de Livres international« den 2. januar 1997. Han protesterer mod og beklager, at CELF kan betjene udenlandske biblioteker og/eller institutionelle kunder og samtidig modtage støtte beregnet på at opfylde behovene på et andet marked. Han udtrykker et ønske om, at CELF begrænser sit salg til udenlandske boghandlere og ikke beskæftiger sig med andre kunder. Han skønner, at støtten giver CELF mulighed for at yde 3 procentpoint i ekstra forhandlerrabat til sine kunder. Han anser »støtten for hyklerisk«, han »er forundret over, at støtten kan udgøre over 60 % af det relevante ordrebeløb«. Han konkluderer, at støtten bidrager til at udbygge CELF's kommercielle aktiviteter. Han vurderer derfor, at støtten bør fordeles »mellem de berørte boghandlere i forhold til deres omsætning til tredjelande«, og at CELF bør have forbud mod at levere til andre kunder end boghandlere i udlandet. |
| --- | --- |

(80)

Hr. de la Rochefoucauld afgiver udtalelse på vegne af »Aux amateurs de Livres international« den 2. januar 1997. Han protesterer mod og beklager, at CELF kan betjene udenlandske biblioteker og/eller institutionelle kunder og samtidig modtage støtte beregnet på at opfylde behovene på et andet marked. Han udtrykker et ønske om, at CELF begrænser sit salg til udenlandske boghandlere og ikke beskæftiger sig med andre kunder. Han skønner, at støtten giver CELF mulighed for at yde 3 procentpoint i ekstra forhandlerrabat til sine kunder. Han anser »støtten for hyklerisk«, han »er forundret over, at støtten kan udgøre over 60 % af det relevante ordrebeløb«. Han konkluderer, at støtten bidrager til at udbygge CELF's kommercielle aktiviteter. Han vurderer derfor, at støtten bør fordeles »mellem de berørte boghandlere i forhold til deres omsætning til tredjelande«, og at CELF bør have forbud mod at levere til andre kunder end boghandlere i udlandet.

| (81) | Le Syndicat national des importateurs exportateurs de livres (SNIEL — landssammenslutningen af bogimportører og -eksportører) bemærker i sin udtalelse af 31. december 1996, at SIDE's påstande vedrørende CELF ikke var blevet vurderet som tilstrækkeligt troværdige til, at man ville tilslutte sig sagsanlægget i første omgang. SNIEL protesterer imidlertid over, at CELF fra 1996 har kunnet bevæge sig ind på »områder, hvor det oprindeligt ikke var meningen, at CELF skulle operere« (28), og skønner, at CELF har kunnet udbygge disse aktiviteter takket være den modtagne støtte, som man finder for høj. |
| --- | --- |

(81)

Le Syndicat national des importateurs exportateurs de livres (SNIEL — landssammenslutningen af bogimportører og -eksportører) bemærker i sin udtalelse af 31. december 1996, at SIDE's påstande vedrørende CELF ikke var blevet vurderet som tilstrækkeligt troværdige til, at man ville tilslutte sig sagsanlægget i første omgang. SNIEL protesterer imidlertid over, at CELF fra 1996 har kunnet bevæge sig ind på »områder, hvor det oprindeligt ikke var meningen, at CELF skulle operere« (28), og skønner, at CELF har kunnet udbygge disse aktiviteter takket være den modtagne støtte, som man finder for høj.

| (82) | På samme måde anfører SIDE i sin udtalelse af 6. januar 1997, at »...selv om begrebet små ordrer havde haft en kommerciel betydning, viste det sig meget hurtigt, at CELF ikke begrænsede sig til denne aktivitet, som efter sigende er urentabel«. |
| --- | --- |

(82)

På samme måde anfører SIDE i sin udtalelse af 6. januar 1997, at »...selv om begrebet små ordrer havde haft en kommerciel betydning, viste det sig meget hurtigt, at CELF ikke begrænsede sig til denne aktivitet, som efter sigende er urentabel«.

| (83) | CELF, der ligeledes udtaler sig som tredjemand, afviser sagsøgerens påstande og fremlægger flere breve fra forlag, som udtrykker tilfredshed med CELF's tjenester. |
| --- | --- |

(83)

CELF, der ligeledes udtaler sig som tredjemand, afviser sagsøgerens påstande og fremlægger flere breve fra forlag, som udtrykker tilfredshed med CELF's tjenester.

IV.   KOMMENTARER FRA DE FRANSKE MYNDIGHEDER

| (84) | De franske myndigheder anfører, at ekspeditionen af mindre ordrer på bøger længe var blevet varetaget af selskaberne Hachette og les Messageries du livre. Disse virksomheder fungerede som distributører for talrige forlag, som ikke selv rådede over egnede distributionsstrukturer til mindre specialordrer, og/eller som ikke ønskede at opbygge sådanne strukturer. |
| --- | --- |

(84)

De franske myndigheder anfører, at ekspeditionen af mindre ordrer på bøger længe var blevet varetaget af selskaberne Hachette og les Messageries du livre. Disse virksomheder fungerede som distributører for talrige forlag, som ikke selv rådede over egnede distributionsstrukturer til mindre specialordrer, og/eller som ikke ønskede at opbygge sådanne strukturer.

| (85) | CELF består af forskellige aktører fra forlagsverdenen og blev oprettet i 1977, oprindeligt som et kooperativt selskab med variabel kapital for at afhjælpe manglen på eksportagenturer, efter at Hachette og les Messageries du livre havde besluttet at indstille deres agenturaktiviteter på grund af manglende rentabilitet (29). CELF havde oprindeligt en selskabskapital på 50 000 FRF, som senere blev forøget til 80 500 FRF. Fra 1979 stødte CELF på betydelige økonomiske problemer, som dog var ventede, idet de to virksomheder, som tidligere forvaltede denne aktivitet, netop havde trukket sig ud af markedet, fordi de betragtede det som urentabelt. Branchen, forlagene, le Syndicat national de l'édition (SNE) og de offentlige myndigheder mente, at CELF's aktiviteter burde bevares under alle omstændigheder med henblik på at sikre en optimal distribution af fransksprogede bøger til udlandet. Da ingen andre operatører tilsyneladende var indstillet på at varetage denne funktion, besluttede man i 1980 at omstrukturere CELF og tilføre ny kapital. |
| --- | --- |

(85)

CELF består af forskellige aktører fra forlagsverdenen og blev oprettet i 1977, oprindeligt som et kooperativt selskab med variabel kapital for at afhjælpe manglen på eksportagenturer, efter at Hachette og les Messageries du livre havde besluttet at indstille deres agenturaktiviteter på grund af manglende rentabilitet (29). CELF havde oprindeligt en selskabskapital på 50 000 FRF, som senere blev forøget til 80 500 FRF. Fra 1979 stødte CELF på betydelige økonomiske problemer, som dog var ventede, idet de to virksomheder, som tidligere forvaltede denne aktivitet, netop havde trukket sig ud af markedet, fordi de betragtede det som urentabelt. Branchen, forlagene, le Syndicat national de l'édition (SNE) og de offentlige myndigheder mente, at CELF's aktiviteter burde bevares under alle omstændigheder med henblik på at sikre en optimal distribution af fransksprogede bøger til udlandet. Da ingen andre operatører tilsyneladende var indstillet på at varetage denne funktion, besluttede man i 1980 at omstrukturere CELF og tilføre ny kapital.

| (86) | De franske myndigheder anfører, at CELF i denne forbindelse blev omdannet til et anonymt kooperativt selskab med fast kapital. Selskabskapitalen blev forøget fra 80 500 FRF til 1 280 500 FRF. Halvdelen af kapitaltilførslen kom fra aktionærerne og halvdelen fra ADEF (30), en statsfinansieret sammenslutning. ADEF blev opløst i 1994; aktierne blev overdraget uden beregning til SNE, som selv var samarbejdspartner med CELF. |
| --- | --- |

(86)

De franske myndigheder anfører, at CELF i denne forbindelse blev omdannet til et anonymt kooperativt selskab med fast kapital. Selskabskapitalen blev forøget fra 80 500 FRF til 1 280 500 FRF. Halvdelen af kapitaltilførslen kom fra aktionærerne og halvdelen fra ADEF (30), en statsfinansieret sammenslutning. ADEF blev opløst i 1994; aktierne blev overdraget uden beregning til SNE, som selv var samarbejdspartner med CELF.

| (87) | Frankrig anfører, at CELF i dag fortsat er et anonymt kooperativt selskab, der drives med egne midler, og præciserer, at der er tale om en struktur, der er åben for alle, der stilles ingen nationalitetskrav for at blive aktionær, idet det eneste krav altid har været, at man skal »udøve en aktivitet, der på en eller anden måde har forbindelse med eksport af fransksproget litteratur«. Udgivere af fransktalende værker med hjemsted i andre medlemsstater kan udmærket deltage i kooperativet og nyde godt af dets aktiviteter (31). |
| --- | --- |

(87)

Frankrig anfører, at CELF i dag fortsat er et anonymt kooperativt selskab, der drives med egne midler, og præciserer, at der er tale om en struktur, der er åben for alle, der stilles ingen nationalitetskrav for at blive aktionær, idet det eneste krav altid har været, at man skal »udøve en aktivitet, der på en eller anden måde har forbindelse med eksport af fransksproget litteratur«. Udgivere af fransktalende værker med hjemsted i andre medlemsstater kan udmærket deltage i kooperativet og nyde godt af dets aktiviteter (31).

| (88) | I henhold til CELF's vedtægter har selskabet til formål »direkte at ekspedere ordrer
   (32)
  fra udlandet og oversøiske departementer på bøger, brochurer og alle kommunikationsmedier og mere overordnet at udføre alle operationer, der har til formål at fremme fransk kultur verden over ved hjælp af ovennævnte medier. Med henblik på ovenstående udfører kooperativet alle erhvervsmæssige, kommercielle eller økonomiske transaktioner vedrørende materielle eller immaterielle aktiver med henblik på gennemførelse af selskabets formål. I kraft af kooperativets særlige formål kan ingen fysiske eller juridiske personer blive eller forblive aktionær, hvis vedkommende ikke udøver en aktivitet med en eller anden sammenhæng til ovennævnte eksportoperationer«. |
| --- | --- |

(88)

I henhold til CELF's vedtægter har selskabet til formål »direkte at ekspedere ordrer
   (32)
  fra udlandet og oversøiske departementer på bøger, brochurer og alle kommunikationsmedier og mere overordnet at udføre alle operationer, der har til formål at fremme fransk kultur verden over ved hjælp af ovennævnte medier. Med henblik på ovenstående udfører kooperativet alle erhvervsmæssige, kommercielle eller økonomiske transaktioner vedrørende materielle eller immaterielle aktiver med henblik på gennemførelse af selskabets formål. I kraft af kooperativets særlige formål kan ingen fysiske eller juridiske personer blive eller forblive aktionær, hvis vedkommende ikke udøver en aktivitet med en eller anden sammenhæng til ovennævnte eksportoperationer«.

| (89) | De franske myndigheder præciserer, at CELF den 6. november 2002 havde 76 aktionærer, som hovedsagelig, men ikke udelukkende er forlag. Hver aktionær har én stemme på generalforsamlingen uanset aktiepostens størrelse. De præciserer, at selskabets branchedækkende form er garant for åbenhed, hensyn til de kollektive interesser og en forsvarlig forvaltning af den tildelte støtte. |
| --- | --- |

(89)

De franske myndigheder præciserer, at CELF den 6. november 2002 havde 76 aktionærer, som hovedsagelig, men ikke udelukkende er forlag. Hver aktionær har én stemme på generalforsamlingen uanset aktiepostens størrelse. De præciserer, at selskabets branchedækkende form er garant for åbenhed, hensyn til de kollektive interesser og en forsvarlig forvaltning af den tildelte støtte.

| (90) | De væsentligste aktører inden for distribution af bøger er følgende:






  a) | forlagene, der »producerer« bøger |
| --- | --- | --- |

(90)

De væsentligste aktører inden for distribution af bøger er følgende:

a)

forlagene, der »producerer« bøger

| b) | sælgerne, kan være integreret i forlagene, som forestår den kommercielle præsentation af bøgerne over for detailhandelen eller visse store institutionelle brugere |
| --- | --- |

b)

sælgerne, kan være integreret i forlagene, som forestår den kommercielle præsentation af bøgerne over for detailhandelen eller visse store institutionelle brugere

| c) | distributører, både inden for og uden for forlagene, som forestår logistikken ved forlagenes distributørvirksomhed; de modtager bestillinger fra boghandlere, visse store institutionelle brugere eller diversificerede mellemmænd og skaffer forsyninger fra forlagene |
| --- | --- |

c)

distributører, både inden for og uden for forlagene, som forestår logistikken ved forlagenes distributørvirksomhed; de modtager bestillinger fra boghandlere, visse store institutionelle brugere eller diversificerede mellemmænd og skaffer forsyninger fra forlagene

| d) | grossisterne, som ikke altid deltager i distributionskredsløbet, og som fungerer som mellemled mellem distributører og detailhandlende eller visse store institutionelle brugere |
| --- | --- |

d)

grossisterne, som ikke altid deltager i distributionskredsløbet, og som fungerer som mellemled mellem distributører og detailhandlende eller visse store institutionelle brugere

| e) | agenturerne, som kun henvender sig til detailhandlende og ikke til den endelige forbruger. |
| --- | --- |

e)

agenturerne, som kun henvender sig til detailhandlende og ikke til den endelige forbruger.

| (91) | Frankrig præciserer, at onlineboghandler nu også skal regnes blandt aktørerne på markedet, og at de ligeledes må regnes som potentielle konkurrenter til eksportagenturer. De franske myndigheder er imidlertid ikke i stand til at fremsende oplysninger om disse nye markedsdeltageres markedsandel (33). |
| --- | --- |

(91)

Frankrig præciserer, at onlineboghandler nu også skal regnes blandt aktørerne på markedet, og at de ligeledes må regnes som potentielle konkurrenter til eksportagenturer. De franske myndigheder er imidlertid ikke i stand til at fremsende oplysninger om disse nye markedsdeltageres markedsandel (33).

| (92) | De franske myndigheder forklarer, at forskelligartetheden blandt operatørerne på markedet bør gøre det muligt at formidle og sælge bøgerne over for alle typer publikum, uanset deres geografiske placering, idet »Programme petites commandes« har givet mulighed for at afhjælpe manglerne i den komplekse mekanisme til distribution af bøger. |
| --- | --- |

(92)

De franske myndigheder forklarer, at forskelligartetheden blandt operatørerne på markedet bør gøre det muligt at formidle og sælge bøgerne over for alle typer publikum, uanset deres geografiske placering, idet »Programme petites commandes« har givet mulighed for at afhjælpe manglerne i den komplekse mekanisme til distribution af bøger.

| (93) | De franske myndigheder har fremsendt nogle oplysninger, som vedrører det samlede eksportmarked for fransk litteratur. Disse illustrerer CELF's salgspolitik, hvor man i henhold til selskabets vedtægter og aftaler med de franske myndigheder prioriterer de områder, hvor forlagene ikke er så meget til stede. |
| --- | --- |

(93)

De franske myndigheder har fremsendt nogle oplysninger, som vedrører det samlede eksportmarked for fransk litteratur. Disse illustrerer CELF's salgspolitik, hvor man i henhold til selskabets vedtægter og aftaler med de franske myndigheder prioriterer de områder, hvor forlagene ikke er så meget til stede.

| (94) | Det fremgår således af tabel 1, at CELF ikke er særligt aktiv i områder, hvor forlagene er meget aktive, mens CELF er meget aktiv i områder, hvor forlagene ikke er så meget til stede.
  Tabel 1








  Sammenlignende geografisk fordeling af fransksprogede forlag i omsætning/CELF's markedsandele på det samlede eksportmarked for fransksproget litteratur |
| --- | --- |
| Regioner | Forlag | CELF | CELF's andel |
| Det Europæiske Fællesskab | 38,2 % | 20,23 % | 0,97 % |
| Nordamerika | 17,4 % | 6,03 % | 0,64 % |
| Europa uden for EU | 16 % | 1,11 % | 0,13 % |
| Oversøiske territorier og departementer | 8,4 % | 0,87 % | 0,19 % |
| Asien | 3,7 % | 19,9 % | 9,95 % |
| Fransktalende Afrika | 5,5 % | 11,58 % | 3,85 % |
| Maghreb | 4,4 % | 28,43 % | 11,84 % |
| Nærøsten og Mellemøsten | 2,3 % | 1,09 % | 0,87 % |
| Østeuropa | 2 % | 2,21 % | 2,03 % |
| Latinamerika | 1,5 % | 7,6 % | 9 % |
| Antillerne | 0,32 % | 0,7 % | 4,27 % |
| Ikke-fransktalende Afrika | 0,16 % | 0,21 % | 2,47 % |
| | 100 % | 100 % | |

(94)

Det fremgår således af tabel 1, at CELF ikke er særligt aktiv i områder, hvor forlagene er meget aktive, mens CELF er meget aktiv i områder, hvor forlagene ikke er så meget til stede.

Tabel 1

Sammenlignende geografisk fordeling af fransksprogede forlag i omsætning/CELF's markedsandele på det samlede eksportmarked for fransksproget litteratur

Regioner

Forlag

CELF

CELF's andel

Det Europæiske Fællesskab

38,2 %

20,23 %

0,97 %

Nordamerika

17,4 %

6,03 %

0,64 %

Europa uden for EU

16 %

1,11 %

0,13 %

Oversøiske territorier og departementer

8,4 %

0,87 %

0,19 %

Asien

3,7 %

19,9 %

9,95 %

Fransktalende Afrika

5,5 %

11,58 %

3,85 %

Maghreb

4,4 %

28,43 %

11,84 %

Nærøsten og Mellemøsten

2,3 %

1,09 %

0,87 %

Østeuropa

2 %

2,21 %

2,03 %

Latinamerika

1,5 %

7,6 %

9 %

Antillerne

0,32 %

0,7 %

4,27 %

Ikke-fransktalende Afrika

0,16 %

0,21 %

2,47 %

100 %

100 %

| (95) | De franske myndigheder anfører, at »Programme petites commandes« ikke blev udformet som en specifik støtte til CELF, men som en støtteordning til formidling af fransksproget litteratur, så det blev muligt at anvende andre operatører, der kan efterkomme samme type af bestillinger. |
| --- | --- |

(95)

De franske myndigheder anfører, at »Programme petites commandes« ikke blev udformet som en specifik støtte til CELF, men som en støtteordning til formidling af fransksproget litteratur, så det blev muligt at anvende andre operatører, der kan efterkomme samme type af bestillinger.

| (96) | De forklarer, at ændringen af CELF's struktur i 1980 blev ledsaget af en beslutning om tildeling af støtte inden for rammerne af »Programme petites commandes«. De bekræfter, at CELF i praksis var den eneste ikke-specialiserede operatør, der modtog den pågældende støtte (34), idet ingen andre operatører, ud over SIDE, havde ansøgt om det 12 år efter programmets start, selv om programmet var velkendt inden for branchen. |
| --- | --- |

(96)

De forklarer, at ændringen af CELF's struktur i 1980 blev ledsaget af en beslutning om tildeling af støtte inden for rammerne af »Programme petites commandes«. De bekræfter, at CELF i praksis var den eneste ikke-specialiserede operatør, der modtog den pågældende støtte (34), idet ingen andre operatører, ud over SIDE, havde ansøgt om det 12 år efter programmets start, selv om programmet var velkendt inden for branchen.

| (97) | Frankrig benægter ikke, at kulturministeriet afviste at tildele SIDE (35) støtte i 1991, fordi virksomheden ikke opfyldte kravene til åbenhed i forbindelse med disse foranstaltninger og nægtede at underkaste sig de krævede betingelser for modtagelse af støtten. I øvrigt erindrer Frankrig om, at kulturministeriet henvendte sig til SIDE i 1996 for at tilbyde virksomheden denne støtte, og at SIDE afviste denne. |
| --- | --- |

(97)

Frankrig benægter ikke, at kulturministeriet afviste at tildele SIDE (35) støtte i 1991, fordi virksomheden ikke opfyldte kravene til åbenhed i forbindelse med disse foranstaltninger og nægtede at underkaste sig de krævede betingelser for modtagelse af støtten. I øvrigt erindrer Frankrig om, at kulturministeriet henvendte sig til SIDE i 1996 for at tilbyde virksomheden denne støtte, og at SIDE afviste denne.

| (98) | De franske myndigheder anfører, at et af formålene med den franske kulturpolitik er at sikre formidling af fransksproget litteratur til hele verden. Denne målsætning skal opfattes som en offentlig serviceopgave. Derfor mener de franske myndigheder, at Kommissionen bør analysere de pågældende foranstaltninger i henhold til bestemmelserne i traktatens artikel 86, stk. 2. |
| --- | --- |

(98)

De franske myndigheder anfører, at et af formålene med den franske kulturpolitik er at sikre formidling af fransksproget litteratur til hele verden. Denne målsætning skal opfattes som en offentlig serviceopgave. Derfor mener de franske myndigheder, at Kommissionen bør analysere de pågældende foranstaltninger i henhold til bestemmelserne i traktatens artikel 86, stk. 2.

| (99) | Frankrig erindrer om, at CELF blev oprettet og senere modtog den omtvistede støtte på et tidspunkt, hvor de virksomheder, der havde ansvaret for denne aktivitet, havde besluttet at trække sig ud af markedet. Hvis de omtvistede foranstaltninger ikke var blevet indført, ville formidlingen af fransksproget litteratur til små boghandler i ofte fjerntliggende områder, hvor efterspørgslen er begrænset målt i omsætning og mængder, helt klart have lidt skade. |
| --- | --- |

(99)

Frankrig erindrer om, at CELF blev oprettet og senere modtog den omtvistede støtte på et tidspunkt, hvor de virksomheder, der havde ansvaret for denne aktivitet, havde besluttet at trække sig ud af markedet. Hvis de omtvistede foranstaltninger ikke var blevet indført, ville formidlingen af fransksproget litteratur til små boghandler i ofte fjerntliggende områder, hvor efterspørgslen er begrænset målt i omsætning og mængder, helt klart have lidt skade.

| (100) | De franske myndigheder besluttede derfor at iværksætte det omtvistede program, således at alle bestillinger kunne imødekommes, herunder ikke-rentable ordrer på fransksprogede værker, på de samme betingelser som større ordrer. |
| --- | --- |

(100)

De franske myndigheder besluttede derfor at iværksætte det omtvistede program, således at alle bestillinger kunne imødekommes, herunder ikke-rentable ordrer på fransksprogede værker, på de samme betingelser som større ordrer.

| (101) | Frankrig anfører, at kulturministeriet ydede »tilskud til CELF's driftsudgifter til almindelige tjenesteydelser i forbindelse med små ordrer«, og at CELF dermed fik overdraget en reel offentlig tjenesteydelsesopgave. |
| --- | --- |

(101)

Frankrig anfører, at kulturministeriet ydede »tilskud til CELF's driftsudgifter til almindelige tjenesteydelser i forbindelse med små ordrer«, og at CELF dermed fik overdraget en reel offentlig tjenesteydelsesopgave.

| (102) | Til underbygning af deres argumentation har de franske myndigheder indsendt flere tekster til Kommissionen:






  a) | Dekret nr. 82-394 af 10. maj 1982 vedrørende kulturministeriets rolle i »fransk kulturs og fransk kunsts udstråling i kulturernes frie dialog på verdensplan«. |
| --- | --- | --- |

(102)

Til underbygning af deres argumentation har de franske myndigheder indsendt flere tekster til Kommissionen:

a)

Dekret nr. 82-394 af 10. maj 1982 vedrørende kulturministeriets rolle i »fransk kulturs og fransk kunsts udstråling i kulturernes frie dialog på verdensplan«.

| b) | I dekret nr. 93-797 af 16. april 1993, hvori kulturministeriets kompetencer præciseres nærmere, hedder det, at »ministeriet for kultur og fransksprogethed ... gennemfører i samarbejde med andre berørte ministerier statslige foranstaltninger med henblik på at sikre fransk kulturs og fransk sprogs udstråling i verden«. |
| --- | --- |

b)

I dekret nr. 93-797 af 16. april 1993, hvori kulturministeriets kompetencer præciseres nærmere, hedder det, at »ministeriet for kultur og fransksprogethed ... gennemfører i samarbejde med andre berørte ministerier statslige foranstaltninger med henblik på at sikre fransk kulturs og fransk sprogs udstråling i verden«.

| c) | Bekendtgørelserne vedrørende tilrettelæggelsen af direktoratet for litteratur og læsning, hvoraf den første stammer fra 1996, er baseret på ovennævnte dekreter, og heri præciseres kulturministeriets opgaver i forbindelse med eksport af bøger. |
| --- | --- |

c)

Bekendtgørelserne vedrørende tilrettelæggelsen af direktoratet for litteratur og læsning, hvoraf den første stammer fra 1996, er baseret på ovennævnte dekreter, og heri præciseres kulturministeriets opgaver i forbindelse med eksport af bøger.

| (103) | De franske myndigheder meddeler, at på grundlag af disse tekster indgik direktoratet for litteratur og læsning årlige aftaler med partnere, som havde ansvaret for at gennemføre foranstaltningerne under regeringens kulturpolitik. I disse aftaler fastsættes målene for samarbejdet mellem ministeriet og de organisationer, det yder tilskud til, samt parternes respektive forpligtelser. |
| --- | --- |

(103)

De franske myndigheder meddeler, at på grundlag af disse tekster indgik direktoratet for litteratur og læsning årlige aftaler med partnere, som havde ansvaret for at gennemføre foranstaltningerne under regeringens kulturpolitik. I disse aftaler fastsættes målene for samarbejdet mellem ministeriet og de organisationer, det yder tilskud til, samt parternes respektive forpligtelser.

| (104) | De franske myndigheder forklarer, at kulturministeriet hvert år indgik en aftale med CELF (36), i henhold til hvilken virksomheden skulle udføre en offentlig tjenesteydelse bestående i at »efterkomme alle ordrer på fransksprogede værker fra udenlandske boghandler uanset ordrestørrelse«. |
| --- | --- |

(104)

De franske myndigheder forklarer, at kulturministeriet hvert år indgik en aftale med CELF (36), i henhold til hvilken virksomheden skulle udføre en offentlig tjenesteydelse bestående i at »efterkomme alle ordrer på fransksprogede værker fra udenlandske boghandler uanset ordrestørrelse«.

| (105) | De franske myndigheder anfører endvidere, at uanset hvordan markedet afgrænses, konkurrerer SIDE og CELF ikke om de små ordrer. |
| --- | --- |

(105)

De franske myndigheder anfører endvidere, at uanset hvordan markedet afgrænses, konkurrerer SIDE og CELF ikke om de små ordrer.

| (106) | De påviser navnlig, at SIDE modsiger sig selv ved at hævde, at man arbejder med samme type kunder som CELF, og at man behandler alle kunder ens »uanset ordrens størrelse«, idet man ved bestillinger på under 10 eksemplarer anvender en rabat, der er fem procentpoint lavere. |
| --- | --- |

(106)

De påviser navnlig, at SIDE modsiger sig selv ved at hævde, at man arbejder med samme type kunder som CELF, og at man behandler alle kunder ens »uanset ordrens størrelse«, idet man ved bestillinger på under 10 eksemplarer anvender en rabat, der er fem procentpoint lavere.

| (107) | De franske myndigheder mener, at denne betydelige »straf«, som SIDE anvender ved små ordrer på under 10 værker, beviser, at de små ordrer ikke prioriteres højt af SIDE i modsætning til ordrer, der giver mulighed for betydelige stordriftsfordele, såsom ordrer fra institutionelle kunder, som udgør en højt prioriteret kundegruppe for SIDE. |
| --- | --- |

(107)

De franske myndigheder mener, at denne betydelige »straf«, som SIDE anvender ved små ordrer på under 10 værker, beviser, at de små ordrer ikke prioriteres højt af SIDE i modsætning til ordrer, der giver mulighed for betydelige stordriftsfordele, såsom ordrer fra institutionelle kunder, som udgør en højt prioriteret kundegruppe for SIDE.

| (108) | Den grundlæggende forskel i salgsstrategi kommer navnlig til udtryk ved det gennemsnitlige antal bøger pr. fakturalinje og pr. faktura, som er langt højere for SIDE end for CELF. |
| --- | --- |

(108)

Den grundlæggende forskel i salgsstrategi kommer navnlig til udtryk ved det gennemsnitlige antal bøger pr. fakturalinje og pr. faktura, som er langt højere for SIDE end for CELF.

| (109) | De franske myndigheder anfører, at CELF til gengæld for den tildelte støtte, og selv om dette ikke som sådan godtgøres gennem støtten under »Programme petites commandes«, skal kunne tilbyde sine kunder et meget stort og varieret udvalg af forlag, idet kulturministeriets mål var at formidle fransksprogede bøger til så stort et publikum som muligt. De bemærker, at hundredvis af forlag, som er en del af CELF's tilbud, rent faktisk er små forlag, sammenslutninger eller forskellige organisationer, som er ret ukendte (37), og hvis forlagsaktiviteter ikke vil medføre betydelige eller rentable ordrer. Ved at tilbyde denne omfattende liste af forlag tilskynder CELF til større diversitet. Dette betyder, at CELF skal skaffe forsyninger fra et stort antal leverandører for ofte meget lave beløb, hvilket ligeledes gør det nødvendigt at forvalte et stort antal små forlagskonti, uden at dette opvejes af nogen form for støtte. |
| --- | --- |

(109)

De franske myndigheder anfører, at CELF til gengæld for den tildelte støtte, og selv om dette ikke som sådan godtgøres gennem støtten under »Programme petites commandes«, skal kunne tilbyde sine kunder et meget stort og varieret udvalg af forlag, idet kulturministeriets mål var at formidle fransksprogede bøger til så stort et publikum som muligt. De bemærker, at hundredvis af forlag, som er en del af CELF's tilbud, rent faktisk er små forlag, sammenslutninger eller forskellige organisationer, som er ret ukendte (37), og hvis forlagsaktiviteter ikke vil medføre betydelige eller rentable ordrer. Ved at tilbyde denne omfattende liste af forlag tilskynder CELF til større diversitet. Dette betyder, at CELF skal skaffe forsyninger fra et stort antal leverandører for ofte meget lave beløb, hvilket ligeledes gør det nødvendigt at forvalte et stort antal små forlagskonti, uden at dette opvejes af nogen form for støtte.

| (110) | Men transaktioner med små forlag er mindre økonomisk rentable, da disse ikke tilbyder særligt interessante betingelser sammenlignet med store forlag. SIDE fører en salgspolitik, hvor man prioriterer de mere populære forlag, som vil kunne føre til større ordrer. Ifølge de franske myndigheder må man derfor skelne mellem »små leverandører« og »små ordrer«. Begrebet »små ordrer« svarer ganske vist til betegnelserne i det omtvistede »program«, men på denne måde tages der ikke tilstrækkeligt hensyn til »små kunder«, som de »små leverandører« udgør. |
| --- | --- |

(110)

Men transaktioner med små forlag er mindre økonomisk rentable, da disse ikke tilbyder særligt interessante betingelser sammenlignet med store forlag. SIDE fører en salgspolitik, hvor man prioriterer de mere populære forlag, som vil kunne føre til større ordrer. Ifølge de franske myndigheder må man derfor skelne mellem »små leverandører« og »små ordrer«. Begrebet »små ordrer« svarer ganske vist til betegnelserne i det omtvistede »program«, men på denne måde tages der ikke tilstrækkeligt hensyn til »små kunder«, som de »små leverandører« udgør.

| (111) | Tildelingen af støtte er ganske vist baseret på ekstraomkostningerne ved de små ordrer, men den støttemodtagende virksomhed er ligeledes underlagt forpligtelser, der ikke »godtgøres« som sådan. |
| --- | --- |

(111)

Tildelingen af støtte er ganske vist baseret på ekstraomkostningerne ved de små ordrer, men den støttemodtagende virksomhed er ligeledes underlagt forpligtelser, der ikke »godtgøres« som sådan.

| (112) | De franske myndigheder anfører, at man tildelte støtten til CELF for at yde godtgørelse for ekstraomkostninger ved små ordrer, der empirisk blev defineret som ordrer på under 500 FRF. Denne tærskel udgjorde en reference, som ikke indebar, at alle ordrer mellem 0 og 500 FRF lå lige på rentabilitetstærsklen. Nogle ordrer på 500 FRF kunne være rentable, mens andre ikke var det. Det afhang helt af antallet af titler og bøger i bestillingen, bøgernes art, kvaliteten af den afgivne ordre, hvorvidt kunden var omfattet af COFACE-garanti samt betalingsmidler og -frister. |
| --- | --- |

(112)

De franske myndigheder anfører, at man tildelte støtten til CELF for at yde godtgørelse for ekstraomkostninger ved små ordrer, der empirisk blev defineret som ordrer på under 500 FRF. Denne tærskel udgjorde en reference, som ikke indebar, at alle ordrer mellem 0 og 500 FRF lå lige på rentabilitetstærsklen. Nogle ordrer på 500 FRF kunne være rentable, mens andre ikke var det. Det afhang helt af antallet af titler og bøger i bestillingen, bøgernes art, kvaliteten af den afgivne ordre, hvorvidt kunden var omfattet af COFACE-garanti samt betalingsmidler og -frister.

| (113) | De franske myndigheder præciserer, at det derimod med sikkerhed kan fastslås, at ordrer i intervallet mellem 0 og 500 FRF generelt ikke var rentable og i princippet ikke ville blive ekspederet af en virksomhed, som udelukkende opererer ud fra økonomiske kriterier. De uddyber sidstnævnte argument med udgangspunkt i en omkostningsanalyse baseret på referenceåret 1994. |
| --- | --- |

(113)

De franske myndigheder præciserer, at det derimod med sikkerhed kan fastslås, at ordrer i intervallet mellem 0 og 500 FRF generelt ikke var rentable og i princippet ikke ville blive ekspederet af en virksomhed, som udelukkende opererer ud fra økonomiske kriterier. De uddyber sidstnævnte argument med udgangspunkt i en omkostningsanalyse baseret på referenceåret 1994.

| (114) | Som det fremgår af tabel 2a og 2b præciserer de franske myndigheder, at CELF i løbet af de seneste år, og navnlig siden støttens gradvise ophævelse fra 1996/97, er blevet tvunget til at diversificere sine aktiviteter ved især at opbygge en rentabel kundekreds bestående af store boghandlere og institutionelle kunder, universiteter eller kulturcentre. Samtidig har man konstateret et fald i omsætningen på »små kunder« samt et faldende antal kunder. Sideløbende har man konstateret en samlet stigning i CELF's omsætning. De franske myndigheder bekræfter, at ekspeditionen af små ordrer under disse omstændigheder har været hæmsko for CELF's aktiviteter.
  Sammensætningen af CELF's omsætning
  Tabel 2a — Eksemplet Tyskland








  TYSKLAND
  3,4 % af CELF's omsætning udgør 27,2 % af de aktive mindre kunder |
| --- | --- |
| | 1999 | 2000 | 2001 |
| Omsætning | 2 331 713 FRF | 2 548 430 FRF | 2 906 533 FRF |
| antal kunder | 593 | 561 | 444 |
| OMS < 5 000 FRF | 480 | 462 | 344 |
| OMS < 10 000 FRF | 47 | 35 | 38 |
| OMS <+ 100 000 FRF | 0 | 2 | 4 |

(114)

Som det fremgår af tabel 2a og 2b præciserer de franske myndigheder, at CELF i løbet af de seneste år, og navnlig siden støttens gradvise ophævelse fra 1996/97, er blevet tvunget til at diversificere sine aktiviteter ved især at opbygge en rentabel kundekreds bestående af store boghandlere og institutionelle kunder, universiteter eller kulturcentre. Samtidig har man konstateret et fald i omsætningen på »små kunder« samt et faldende antal kunder. Sideløbende har man konstateret en samlet stigning i CELF's omsætning. De franske myndigheder bekræfter, at ekspeditionen af små ordrer under disse omstændigheder har været hæmsko for CELF's aktiviteter.

Sammensætningen af CELF's omsætning

Tabel 2a — Eksemplet Tyskland

TYSKLAND

3,4 % af CELF's omsætning udgør 27,2 % af de aktive mindre kunder

1999

2000

2001

Omsætning

2 331 713 FRF

2 548 430 FRF

2 906 533 FRF

antal kunder

593

561

444

OMS < 5 000 FRF

480

462

344

OMS < 10 000 FRF

47

35

38

OMS <+ 100 000 FRF

0

2

4

Tabel 2b — Det Europæiske Fællesskab

| Kunder i Det Europæiske Fællesskab |
| --- |
| | 1999 | 2000 | 2001 |
| Omsætning | 15 253 754 FRF | 14 241 785 FRF | 14 436 006 FRF |
| antal aktive kunder | 1 567 | 1 440 | 1 249 |
| OMS < 5 000 FRF | 1 059 | 950 | 782 |
| OMS < 10 000 FRF | 162 | 154 | 139 |
| OMS <+ 100 000 FRF | 19 | 15 | 18 |

Kunder i Det Europæiske Fællesskab

1999

2000

2001

Omsætning

15 253 754 FRF

14 241 785 FRF

14 436 006 FRF

antal aktive kunder

1 567

1 440

1 249

OMS < 5 000 FRF

1 059

950

782

OMS < 10 000 FRF

162

154

139

OMS <+ 100 000 FRF

19

15

18

V.   VURDERING AF FORANSTALTNINGEN

| (115) | CELF og SIDE er to konkurrerende virksomheder med hjemsted i Frankrig, der opererer som eksportagenturer for fransksproget litteratur (38). Denne aktivitet omfatter distribution (39) af fransksprogede bøger med henblik på at efterkomme bestillinger fra mindre kunder (små boghandlere eller institutioner som biblioteker eller universiteter), hovedsagelig til ikke-fransktalende lande og områder. Distribution af bøger til områder som Belgien, Canada eller Schweiz varetages af forlagene selv eller gennem distributionsnet, idet markedet er tilstrækkeligt stort til, at virksomhederne investerer i integrerede distributionsnet. Denne type af tjenesteydelse gør det muligt at sikre en optimal distribution af en lang række værker. |
| --- | --- |

(115)

CELF og SIDE er to konkurrerende virksomheder med hjemsted i Frankrig, der opererer som eksportagenturer for fransksproget litteratur (38). Denne aktivitet omfatter distribution (39) af fransksprogede bøger med henblik på at efterkomme bestillinger fra mindre kunder (små boghandlere eller institutioner som biblioteker eller universiteter), hovedsagelig til ikke-fransktalende lande og områder. Distribution af bøger til områder som Belgien, Canada eller Schweiz varetages af forlagene selv eller gennem distributionsnet, idet markedet er tilstrækkeligt stort til, at virksomhederne investerer i integrerede distributionsnet. Denne type af tjenesteydelse gør det muligt at sikre en optimal distribution af en lang række værker.

| (116) | SIDE og de franske myndigheder er enige om, at agenturer i praksis samler bestillinger, der hver især ikke er store, og som det ville være for dyrt for forlagene og de traditionelle distributører at tage sig af. Denne tjeneste betyder, at kunderne, uanset om der er tale om boghandlere eller institutionelle kunder, ikke behøver at henvende sig til en lang række leverandører. |
| --- | --- |

(116)

SIDE og de franske myndigheder er enige om, at agenturer i praksis samler bestillinger, der hver især ikke er store, og som det ville være for dyrt for forlagene og de traditionelle distributører at tage sig af. Denne tjeneste betyder, at kunderne, uanset om der er tale om boghandlere eller institutionelle kunder, ikke behøver at henvende sig til en lang række leverandører.

| (117) | Bestillingerne sendes sideløbende til forlagene og/eller distributørerne, som således kun har ét leveringssted: agenturet. Takket være ydelser af denne art sparer de også både tid og penge, idet de ikke behøver at have forbindelser til mange kunder, som i teorien kan ligge meget spredt rent geografisk. |
| --- | --- |

(117)

Bestillingerne sendes sideløbende til forlagene og/eller distributørerne, som således kun har ét leveringssted: agenturet. Takket være ydelser af denne art sparer de også både tid og penge, idet de ikke behøver at have forbindelser til mange kunder, som i teorien kan ligge meget spredt rent geografisk.

| (118) | Eksportagenturerne er således vigtige faktorer i kredsløbet for eksport af bøger til lande, hvor efterspørgslen er uregelmæssig, fragmenteret og/eller begrænset. Brugen af eksportagenturer er således ofte den eneste mulighed for, at købere (der er aldrig tale om den endelige forbruger) i et ikke-fransktalende land kan afgive og modtage bestillinger. Agenturets ydelser gør det muligt at nedbringe de faste omkostninger ved ekspedition af de enkelte ordrer. |
| --- | --- |

(118)

Eksportagenturerne er således vigtige faktorer i kredsløbet for eksport af bøger til lande, hvor efterspørgslen er uregelmæssig, fragmenteret og/eller begrænset. Brugen af eksportagenturer er således ofte den eneste mulighed for, at købere (der er aldrig tale om den endelige forbruger) i et ikke-fransktalende land kan afgive og modtage bestillinger. Agenturets ydelser gør det muligt at nedbringe de faste omkostninger ved ekspedition af de enkelte ordrer.

| (119) | I den foreliggende sag er det fastslået, at de franske myndigheder har iværksat det omtvistede »Programme petites commandes« for at yde tilskud til små ordrer på 500 FRF eller derunder på eksportmarkedet, som i princippet betragtes som ikke rentable. Det bør derfor kontrolleres, hvorvidt dette ikke anmeldte program, hvor CELF i praksis er den eneste modtager, er foreneligt med traktaten. |
| --- | --- |

(119)

I den foreliggende sag er det fastslået, at de franske myndigheder har iværksat det omtvistede »Programme petites commandes« for at yde tilskud til små ordrer på 500 FRF eller derunder på eksportmarkedet, som i princippet betragtes som ikke rentable. Det bør derfor kontrolleres, hvorvidt dette ikke anmeldte program, hvor CELF i praksis er den eneste modtager, er foreneligt med traktaten.

A.   ANVENDELSE AF BESTEMMELSERNE I TRAKTATENS ARTIKEL 87

1.   DE PÅGÆLDENDE FORANSTALTNINGER UDGØR STØTTE EFTER TRAKTATENS ARTIKEL 87, STK. 1

| (120) | I traktatens artikel 87, stk. 1, hedder det, at »Bortset fra de i denne traktat hjemlede undtagelser er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne«. |
| --- | --- |

(120)

I traktatens artikel 87, stk. 1, hedder det, at »Bortset fra de i denne traktat hjemlede undtagelser er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne«.

| (121) | Den pågældende foranstaltning giver CELF en fordel, idet der er tale om et tilskud, der har til formål at mindske omkostningerne ved små ordrer. Dette har de franske myndigheder i øvrigt aldrig bestridt. |
| --- | --- |

(121)

Den pågældende foranstaltning giver CELF en fordel, idet der er tale om et tilskud, der har til formål at mindske omkostningerne ved små ordrer. Dette har de franske myndigheder i øvrigt aldrig bestridt.

| (122) | Den finansieres med budgetmidler, der forvaltes af direktoratet for litteratur og læsning under kulturministeriet, det vil sige ved hjælp af statsmidler. |
| --- | --- |

(122)

Den finansieres med budgetmidler, der forvaltes af direktoratet for litteratur og læsning under kulturministeriet, det vil sige ved hjælp af statsmidler.

| (123) | Den er rettet mod bogagenturer og er i praksis kun blevet tildelt CELF. Den er således selektiv. |
| --- | --- |

(123)

Den er rettet mod bogagenturer og er i praksis kun blevet tildelt CELF. Den er således selektiv.

| (124) | Med hensyn til påvirkningen af samhandelen mellem medlemsstaterne og fordrejningen af konkurrencevilkårene som følge af foranstaltningen har Kommissionen taget hensyn til følgende. |
| --- | --- |

(124)

Med hensyn til påvirkningen af samhandelen mellem medlemsstaterne og fordrejningen af konkurrencevilkårene som følge af foranstaltningen har Kommissionen taget hensyn til følgende.

| (125) | Støtten tildeles franske agenturer, der eksporterer fransksprogede bøger hovedsagelig til ikke-fransktalende lande. De nævnte franske agenturer konkurrerer dermed, i det mindste teoretisk, med andre eksportagenturer for fransksprogede bøger i andre fransktalende lande i Fællesskabet (især Belgien og Luxembourg). Det skal imidlertid nævnes, at i lyset af den betydelige forskel på mængden af fransksprogede bøger, der eksporteres til ikke-fransktalende lande fra Frankrig på den ene side og Belgien og Luxembourg på den anden, er fordrejningen af konkurrencevilkårene i sagens natur yderst begrænset. |
| --- | --- |

(125)

Støtten tildeles franske agenturer, der eksporterer fransksprogede bøger hovedsagelig til ikke-fransktalende lande. De nævnte franske agenturer konkurrerer dermed, i det mindste teoretisk, med andre eksportagenturer for fransksprogede bøger i andre fransktalende lande i Fællesskabet (især Belgien og Luxembourg). Det skal imidlertid nævnes, at i lyset af den betydelige forskel på mængden af fransksprogede bøger, der eksporteres til ikke-fransktalende lande fra Frankrig på den ene side og Belgien og Luxembourg på den anden, er fordrejningen af konkurrencevilkårene i sagens natur yderst begrænset.

| (126) | Støtten kan ligeledes skabe fordrejninger af konkurrencevilkårene og påvirke samhandelen, idet den kan have afsmittende virkning på CELF's øvrige aktiviteter. Imidlertid begrænser disse aktiviteter sig til distribution i udlandet, og af CELF's websted (40) fremgår det klart, at virksomheden hverken sælger i Frankrig eller til private. Den pågældende støtte er ydet til CELF inden for rammerne af »Programme petites commandes«, som havde til formål at sikre, at alle bestillinger fra udenlandske boghandlere i ikke-fransktalende områder kunne imødekommes uanset beløbsstørrelse. Kommissionen bemærker, at den omtvistede ordning kan gavne købere og udgivere af fransksprogede bøger, idet førstnævnte kan nyde godt af overkommelige priser, mens sidstnævnte får lettere ved at afsætte deres bøger. En sådan påvirkning af samhandelen er imidlertid utroligt indirekte og i sidste ende meget begrænset, idet fransksproget litteratur kun i yderst begrænset omfang kan substitueres med litteratur på andre sprog. |
| --- | --- |

(126)

Støtten kan ligeledes skabe fordrejninger af konkurrencevilkårene og påvirke samhandelen, idet den kan have afsmittende virkning på CELF's øvrige aktiviteter. Imidlertid begrænser disse aktiviteter sig til distribution i udlandet, og af CELF's websted (40) fremgår det klart, at virksomheden hverken sælger i Frankrig eller til private. Den pågældende støtte er ydet til CELF inden for rammerne af »Programme petites commandes«, som havde til formål at sikre, at alle bestillinger fra udenlandske boghandlere i ikke-fransktalende områder kunne imødekommes uanset beløbsstørrelse. Kommissionen bemærker, at den omtvistede ordning kan gavne købere og udgivere af fransksprogede bøger, idet førstnævnte kan nyde godt af overkommelige priser, mens sidstnævnte får lettere ved at afsætte deres bøger. En sådan påvirkning af samhandelen er imidlertid utroligt indirekte og i sidste ende meget begrænset, idet fransksproget litteratur kun i yderst begrænset omfang kan substitueres med litteratur på andre sprog.

| (127) | Støtten til CELF udgør således statsstøtte efter traktatens artikel 87, stk. 1, idet den opfylder de fire enhedsbetingelser for at udgøre statsstøtte. Det skal imidlertid nævnes, at indvirkningen på samhandelen og fordrejningen af konkurrencevilkårene som følge af ordningen er meget begrænsede. |
| --- | --- |

(127)

Støtten til CELF udgør således statsstøtte efter traktatens artikel 87, stk. 1, idet den opfylder de fire enhedsbetingelser for at udgøre statsstøtte. Det skal imidlertid nævnes, at indvirkningen på samhandelen og fordrejningen af konkurrencevilkårene som følge af ordningen er meget begrænsede.

| (128) | I henhold til traktatens artikel 88, stk. 3, gøres der i øvrigt opmærksom på, at medlemsstaterne er forpligtede til betids at underrette Kommissionen om foranstaltninger, der kan udgøre statsstøtte. |
| --- | --- |

(128)

I henhold til traktatens artikel 88, stk. 3, gøres der i øvrigt opmærksom på, at medlemsstaterne er forpligtede til betids at underrette Kommissionen om foranstaltninger, der kan udgøre statsstøtte.

| (129) | Men den franske regering har ikke anmeldt det pågældende program og ej heller støtten til CELF til ekspedition af små ordrer forud for tildelingen. Støtten er således tildelt ulovligt. |
| --- | --- |

(129)

Men den franske regering har ikke anmeldt det pågældende program og ej heller støtten til CELF til ekspedition af små ordrer forud for tildelingen. Støtten er således tildelt ulovligt.

| (130) | Idet Retten delvis har annulleret Kommissionens beslutning af 18. maj 1993 i sag T-49/93 og efterfølgende beslutning 1999/133/EF, hvori man godkendte støtten til CELF, har støtten til CELF til ekspedition af små ordrer fortsat været ulovlig. |
| --- | --- |

(130)

Idet Retten delvis har annulleret Kommissionens beslutning af 18. maj 1993 i sag T-49/93 og efterfølgende beslutning 1999/133/EF, hvori man godkendte støtten til CELF, har støtten til CELF til ekspedition af små ordrer fortsat været ulovlig.

| (131) | Dermed skal det undersøges, hvorvidt en af undtagelserne i artikel 87, stk. 2 og 3, finder anvendelse i denne sag, således at de pågældende foranstaltninger har kunnet undtages fra det generelle forbud i henhold til stk. 1 i samme artikel. |
| --- | --- |

(131)

Dermed skal det undersøges, hvorvidt en af undtagelserne i artikel 87, stk. 2 og 3, finder anvendelse i denne sag, således at de pågældende foranstaltninger har kunnet undtages fra det generelle forbud i henhold til stk. 1 i samme artikel.

2.   VURDERING AF FORANSTALTNINGERNE I HENHOLD TIL BESTEMMELSERNE I TRAKTATENS ARTIKEL 87, STK. 2 OG 3

| (132) | Kommissionen konstaterer, at undtagelserne i traktatens artikel 87, stk. 2, ikke finder anvendelse i den foreliggende sag, idet de pågældende foranstaltninger tydeligvis ikke havde til formål at nå de heri definerede mål. Støtten opfyldte heller ikke betingelserne i undtagelsen under traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), idet formålet ikke var at fremme udviklingen i regioner, der kunne nyde godt af denne bestemmelse. Undtagelsen i henhold til artikel 87, stk. 3, litra b), vedrørende fremme af virkeliggørelsen af vigtige projekter af fælleseuropæisk interesse finder heller ikke anvendelse i den foreliggende sag, idet den ikke er beregnet på at fremme denne type projekter. Støtten havde heller ikke til formål at afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i Frankrigs økonomi, og undtagelsen i anden del af artikel 87, stk. 3, litra b), finder heller ikke anvendelse i den foreliggende sag. Endelig kan man heller ikke påberåbe sig artikel 87, stk. 3, litra c), vedrørende støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, idet støtten ikke anvendtes til at forfølge regionale eller horisontale mål, og Kommissionen vurderer, at denne bestemmelse ikke kan anvendes på en enkelt sektor i den foreliggende sag. |
| --- | --- |

(132)

Kommissionen konstaterer, at undtagelserne i traktatens artikel 87, stk. 2, ikke finder anvendelse i den foreliggende sag, idet de pågældende foranstaltninger tydeligvis ikke havde til formål at nå de heri definerede mål. Støtten opfyldte heller ikke betingelserne i undtagelsen under traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), idet formålet ikke var at fremme udviklingen i regioner, der kunne nyde godt af denne bestemmelse. Undtagelsen i henhold til artikel 87, stk. 3, litra b), vedrørende fremme af virkeliggørelsen af vigtige projekter af fælleseuropæisk interesse finder heller ikke anvendelse i den foreliggende sag, idet den ikke er beregnet på at fremme denne type projekter. Støtten havde heller ikke til formål at afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i Frankrigs økonomi, og undtagelsen i anden del af artikel 87, stk. 3, litra b), finder heller ikke anvendelse i den foreliggende sag. Endelig kan man heller ikke påberåbe sig artikel 87, stk. 3, litra c), vedrørende støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, idet støtten ikke anvendtes til at forfølge regionale eller horisontale mål, og Kommissionen vurderer, at denne bestemmelse ikke kan anvendes på en enkelt sektor i den foreliggende sag.

| (133) | Til gengæld præciseres det i traktatens artikel 87, stk. 3, litra d), at: »Som forenelig med fællesmarkedet kan betragtes støtte til fremme af kulturen og bevarelse af kulturarven, når den ikke ændrer samhandels- og konkurrencevilkårene i Fællesskabet i et omfang, der strider mod de fælles interesser«. |
| --- | --- |

(133)

Til gengæld præciseres det i traktatens artikel 87, stk. 3, litra d), at: »Som forenelig med fællesmarkedet kan betragtes støtte til fremme af kulturen og bevarelse af kulturarven, når den ikke ændrer samhandels- og konkurrencevilkårene i Fællesskabet i et omfang, der strider mod de fælles interesser«.

| (134) | Det er fastslået, at det kulturelle formål med støtten, som sagsøgeren i første omgang har anerkendt (41), som allerede anerkendtes af Kommissionen i dennes beslutning af 18. maj 1993 og senere blev bekræftet af Retten i dennes dom af 18. september 1995, bekræftes på ny i beslutning 1999/133/EF og ikke anfægtes i fra Rettens dom af 28. februar 2002. |
| --- | --- |

(134)

Det er fastslået, at det kulturelle formål med støtten, som sagsøgeren i første omgang har anerkendt (41), som allerede anerkendtes af Kommissionen i dennes beslutning af 18. maj 1993 og senere blev bekræftet af Retten i dennes dom af 18. september 1995, bekræftes på ny i beslutning 1999/133/EF og ikke anfægtes i fra Rettens dom af 28. februar 2002.

| (135) | Dette formål er blevet klart bekræftet af den franske regering, som har ønsket at føre en bevidst politik for at fremme distributionen af fransksprogede værker verden over. Dette ønske er et led i en tendens til i stadig højere grad at bevare og fremme den kulturelle mangfoldighed på internationalt plan. |
| --- | --- |

(135)

Dette formål er blevet klart bekræftet af den franske regering, som har ønsket at føre en bevidst politik for at fremme distributionen af fransksprogede værker verden over. Dette ønske er et led i en tendens til i stadig højere grad at bevare og fremme den kulturelle mangfoldighed på internationalt plan.

| (136) | Kommissionen har allerede udtalt sig om dette emne i sin meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet med titlen »På vej mod et internationalt instrument for kulturel mangfoldighed« (42). Kommissionen mener, at den kulturelle mangfoldighed et blevet et centralt aspekt af internationale diskussioner inden for internationale og regionale organisationer, som gør det muligt at reagere på en voksende bekymring hos det civile samfund og regeringerne over bevarelsen af det kulturelle særkende og folkenes fælles kulturarv. |
| --- | --- |

(136)

Kommissionen har allerede udtalt sig om dette emne i sin meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet med titlen »På vej mod et internationalt instrument for kulturel mangfoldighed« (42). Kommissionen mener, at den kulturelle mangfoldighed et blevet et centralt aspekt af internationale diskussioner inden for internationale og regionale organisationer, som gør det muligt at reagere på en voksende bekymring hos det civile samfund og regeringerne over bevarelsen af det kulturelle særkende og folkenes fælles kulturarv.

| (137) | Bevarelse og fremme af kulturel mangfoldighed hører blandt grundprincipperne for den europæiske model. De er indskrevet i traktatens artikel 151, stk. 1, hvori det hedder: »Fællesskabet bidrager til, at medlemsstaternes kulturer kan udfolde sig, idet det respekterer den nationale og regionale mangfoldighed og samtidig fremhæver den fælles kulturarv« eller artikel 151, stk. 4, hvori det hedder: »Fællesskabet tager hensyn til de kulturelle aspekter i sin indsats i henhold til andre bestemmelser i denne traktat, navnlig med henblik på at respektere og fremme sine kulturers mangfoldighed«. |
| --- | --- |

(137)

Bevarelse og fremme af kulturel mangfoldighed hører blandt grundprincipperne for den europæiske model. De er indskrevet i traktatens artikel 151, stk. 1, hvori det hedder: »Fællesskabet bidrager til, at medlemsstaternes kulturer kan udfolde sig, idet det respekterer den nationale og regionale mangfoldighed og samtidig fremhæver den fælles kulturarv« eller artikel 151, stk. 4, hvori det hedder: »Fællesskabet tager hensyn til de kulturelle aspekter i sin indsats i henhold til andre bestemmelser i denne traktat, navnlig med henblik på at respektere og fremme sine kulturers mangfoldighed«.

| (138) | I traktaten kræves det, at Fællesskabet og medlemsstaterne, som det består af, fremmer den kulturelle mangfoldighed i deres internationale relationer med henblik på at bidrage til en verdensorden baseret på bæredygtig udvikling, fredelig sameksistens og dialog mellem kulturerne. Gennem sine økonomiske tilskud til udbredelse af fransksprogede værker har de franske myndigheder ført en kulturpolitik, der er i overensstemmelse med traktatens målsætninger. |
| --- | --- |

(138)

I traktaten kræves det, at Fællesskabet og medlemsstaterne, som det består af, fremmer den kulturelle mangfoldighed i deres internationale relationer med henblik på at bidrage til en verdensorden baseret på bæredygtig udvikling, fredelig sameksistens og dialog mellem kulturerne. Gennem sine økonomiske tilskud til udbredelse af fransksprogede værker har de franske myndigheder ført en kulturpolitik, der er i overensstemmelse med traktatens målsætninger.

| (139) | På den baggrund finder Kommissionen, at de franske myndigheders støtte til CELF med henblik på at sikre udbredelsen af fransksprogede værker, i øvrigt uanset ordrens størrelse, tjente et kulturelt formål, som er i overensstemmelse med traktatens bestemmelser. |
| --- | --- |

(139)

På den baggrund finder Kommissionen, at de franske myndigheders støtte til CELF med henblik på at sikre udbredelsen af fransksprogede værker, i øvrigt uanset ordrens størrelse, tjente et kulturelt formål, som er i overensstemmelse med traktatens bestemmelser.

3.   STØTTENS FORENELIGHED MED FÆLLESMARKEDET

| (140) | I henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra d), kan støtte til fremme af kulturen og bevarelse af kulturarven være forenelig med fællesmarkedet, når den ikke ændrer samhandels- og konkurrencevilkårene i et omfang, der strider mod de fælles interesser. |
| --- | --- |

(140)

I henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra d), kan støtte til fremme af kulturen og bevarelse af kulturarven være forenelig med fællesmarkedet, når den ikke ændrer samhandels- og konkurrencevilkårene i et omfang, der strider mod de fælles interesser.

a)   Kommissionens indledende bemærkninger til interesserede tredjemænds udtalelser

| (141) | Kommissionen bemærker, at de interesserede tredjemænd, som har udtalt sig efter offentliggørelsen af beslutningen om at indlede proceduren, med undtagelse af SIDE og CELF ikke fremstiller sig selv som eksportagenturer, men snarere som specialiserede »grossister«. Ingen af de interesserede tredjemænd, der har udtalt sig, har ansøgt kulturministeriet om den omhandlede støtte. |
| --- | --- |

(141)

Kommissionen bemærker, at de interesserede tredjemænd, som har udtalt sig efter offentliggørelsen af beslutningen om at indlede proceduren, med undtagelse af SIDE og CELF ikke fremstiller sig selv som eksportagenturer, men snarere som specialiserede »grossister«. Ingen af de interesserede tredjemænd, der har udtalt sig, har ansøgt kulturministeriet om den omhandlede støtte.

| (142) | Af flere af udtalelserne fra de interesserede tredjemænd fremgår det, at de franske myndigheders støtteordning i det mindste i første omgang ikke blev anfægtet af de virksomheder og personer fra branchen, der har udtalt sig. |
| --- | --- |

(142)

Af flere af udtalelserne fra de interesserede tredjemænd fremgår det, at de franske myndigheders støtteordning i det mindste i første omgang ikke blev anfægtet af de virksomheder og personer fra branchen, der har udtalt sig.

| (143) | Kommissionen kunne ligeledes konstatere, at sagsøgeren i lighed med tredjemændene var fuldt orienteret om den støtte, som CELF havde modtaget siden oprettelsen i 1980. Men først i 1991 (43) bad SIDE kulturministeriet om også at få udbetalt den pågældende støtte, og Kommissionen fik først sagen forelagt flere måneder senere, i marts 1992. |
| --- | --- |

(143)

Kommissionen kunne ligeledes konstatere, at sagsøgeren i lighed med tredjemændene var fuldt orienteret om den støtte, som CELF havde modtaget siden oprettelsen i 1980. Men først i 1991 (43) bad SIDE kulturministeriet om også at få udbetalt den pågældende støtte, og Kommissionen fik først sagen forelagt flere måneder senere, i marts 1992.

| (144) | Kommissionen konstaterer, at de interesserede tredjemænd navnlig er kritiske over for CELF's politik for diversificering af aktiviteterne (44). CELF bebrejdes, at man med bistand fra de forlag, der har ydet CELF særlige rabatter, i tidens løb er gået ind på andre markeder end det, som CELF oprindelig var blevet oprettet til, nemlig markedet for små ordrer. |
| --- | --- |

(144)

Kommissionen konstaterer, at de interesserede tredjemænd navnlig er kritiske over for CELF's politik for diversificering af aktiviteterne (44). CELF bebrejdes, at man med bistand fra de forlag, der har ydet CELF særlige rabatter, i tidens løb er gået ind på andre markeder end det, som CELF oprindelig var blevet oprettet til, nemlig markedet for små ordrer.

| (145) | Det fremgår af de fremlagte dokumenter, at CELF ved sin oprettelse reelt kun betjente boghandlere. Først senere i løbet af 1990'erne begyndte CELF at afsøge andre kundetyper. Der er imidlertid intet, der tyder på, at CELF's diversificering af aktiviteterne blev finansieret med den omtvistede støtte, snarere tværtimod, idet det støtten udelukkende havde til formål at yde godtgørelse for ekstraomkostningerne ved de små ordrer, hvilket vil blive påvist i betragtning 198 ff. |
| --- | --- |

(145)

Det fremgår af de fremlagte dokumenter, at CELF ved sin oprettelse reelt kun betjente boghandlere. Først senere i løbet af 1990'erne begyndte CELF at afsøge andre kundetyper. Der er imidlertid intet, der tyder på, at CELF's diversificering af aktiviteterne blev finansieret med den omtvistede støtte, snarere tværtimod, idet det støtten udelukkende havde til formål at yde godtgørelse for ekstraomkostningerne ved de små ordrer, hvilket vil blive påvist i betragtning 198 ff.

| (146) | Nogle af tredjemændene, der præsenterer sig som eksportgrossister eller som eksportboghandlere, giver udtryk for, at støtten var utilstrækkelig til at opfylde efterspørgslen, uden dog at fremlægge relevante oplysninger til underbygning af disse påstande. |
| --- | --- |

(146)

Nogle af tredjemændene, der præsenterer sig som eksportgrossister eller som eksportboghandlere, giver udtryk for, at støtten var utilstrækkelig til at opfylde efterspørgslen, uden dog at fremlægge relevante oplysninger til underbygning af disse påstande.

| (147) | Endelig anførte nogle af tredjemændene, at CELF nød godt af fordele i kraft af virksomhedens særlige forhold til visse offentlige instanser såsom »France édition«. Især Hexalivre kritiserede holdningen hos »France édition«, som gav CELF en fortrinsbehandling ved at give virksomheden adgang til sin stand på internationale messer, hvilket man nægtede Hexalivre. |
| --- | --- |

(147)

Endelig anførte nogle af tredjemændene, at CELF nød godt af fordele i kraft af virksomhedens særlige forhold til visse offentlige instanser såsom »France édition«. Især Hexalivre kritiserede holdningen hos »France édition«, som gav CELF en fortrinsbehandling ved at give virksomheden adgang til sin stand på internationale messer, hvilket man nægtede Hexalivre.

| (148) | Kommissionen har kunnet konstatere, og dette fremgår også af dokumenterne fra de franske myndigheder, at CELF, som er medlem af »France édition«, både har betalt for leje af plads på »France Edition«'s stand og for at komme med i kataloger, som bestiltes hos »France édition«. Under alle omstændigheder vedrørte denne type af forbindelser på ingen måde de offentlige myndigheder, hvilket de franske myndigheder har beskrevet. |
| --- | --- |

(148)

Kommissionen har kunnet konstatere, og dette fremgår også af dokumenterne fra de franske myndigheder, at CELF, som er medlem af »France édition«, både har betalt for leje af plads på »France Edition«'s stand og for at komme med i kataloger, som bestiltes hos »France édition«. Under alle omstændigheder vedrørte denne type af forbindelser på ingen måde de offentlige myndigheder, hvilket de franske myndigheder har beskrevet.

| (149) | Men eftersom disse aspekter ikke var indeholdt i beslutningen om at indlede proceduren af 30. juli 1996, vedrører de imidlertid ikke problemstillingen om de »små ordrer«. Derfor udtaler Kommissionen sig ikke om dette spørgsmål i forbindelse med nærværende procedure. |
| --- | --- |

(149)

Men eftersom disse aspekter ikke var indeholdt i beslutningen om at indlede proceduren af 30. juli 1996, vedrører de imidlertid ikke problemstillingen om de »små ordrer«. Derfor udtaler Kommissionen sig ikke om dette spørgsmål i forbindelse med nærværende procedure.

| (150) | De franske myndigheder bebrejdes ligeledes, at de favoriserer CELF gennem offentlige ordrer. Disse påstande vedrører navnlig støtten til iværksættelse af programmer for nyudgivelser, som forvaltes af udenrigsministeriet, og ordrer fra sammenslutninger med tilknytning til dette ministerium og til ministeriet for udviklingssamarbejde (som l'Association pour le développement de la pensée française (ADPF) og l'Association pour le développement de l'enseignement et de la culture en Afrique et à Madagascar (l'AUDECAM). |
| --- | --- |

(150)

De franske myndigheder bebrejdes ligeledes, at de favoriserer CELF gennem offentlige ordrer. Disse påstande vedrører navnlig støtten til iværksættelse af programmer for nyudgivelser, som forvaltes af udenrigsministeriet, og ordrer fra sammenslutninger med tilknytning til dette ministerium og til ministeriet for udviklingssamarbejde (som l'Association pour le développement de la pensée française (ADPF) og l'Association pour le développement de l'enseignement et de la culture en Afrique et à Madagascar (l'AUDECAM).

| (151) | Eftersom disse aspekter ikke var indeholdt i beslutningen om at indlede proceduren af 30. juli 1996, vedrører de imidlertid ikke problemstillingen om de »små ordrer«. Derfor udtaler Kommissionen sig ikke om dette spørgsmål i forbindelse med nærværende procedure. |
| --- | --- |

(151)

Eftersom disse aspekter ikke var indeholdt i beslutningen om at indlede proceduren af 30. juli 1996, vedrører de imidlertid ikke problemstillingen om de »små ordrer«. Derfor udtaler Kommissionen sig ikke om dette spørgsmål i forbindelse med nærværende procedure.

| (152) | Endelig anfægter SIDE »hele støttekomplekset, som ikke kun CELF, men også andre organisationer, der ligesom CELF består af forlag og offentlige myndigheder, nyder godt af i største lukkethed«, og de offentlige myndigheders kulturpolitik i almindelighed. |
| --- | --- |

(152)

Endelig anfægter SIDE »hele støttekomplekset, som ikke kun CELF, men også andre organisationer, der ligesom CELF består af forlag og offentlige myndigheder, nyder godt af i største lukkethed«, og de offentlige myndigheders kulturpolitik i almindelighed.

| (153) | Som støtte for sine argumenter fremlægger SIDE ligeledes en beretning fra den franske revisionsret fra november 1996. Kommissionen bemærker, at beretningen især indeholder generel kritik af måden, hvorpå kulturstøtten udbetales i Frankrig. Den indeholder ingen bemærkninger vedrørende støtten til CELF til ekspedition af små ordrer. CELF nævnes, men udelukkende i forbindelse med »Programme page à page« og operationen »programme plus«, programmer, som blev godkendt af Retten i dennes afgørelse af 18. september 1995 (45). |
| --- | --- |

(153)

Som støtte for sine argumenter fremlægger SIDE ligeledes en beretning fra den franske revisionsret fra november 1996. Kommissionen bemærker, at beretningen især indeholder generel kritik af måden, hvorpå kulturstøtten udbetales i Frankrig. Den indeholder ingen bemærkninger vedrørende støtten til CELF til ekspedition af små ordrer. CELF nævnes, men udelukkende i forbindelse med »Programme page à page« og operationen »programme plus«, programmer, som blev godkendt af Retten i dennes afgørelse af 18. september 1995 (45).

| (154) | I denne situation finder Kommissionen ikke, at konklusionerne i revisionsrettens beretning kan anvendes til Kommissionens vurdering i forbindelse med nærværende procedure. Under alle omstændigheder var SIDE's generelle kritik af den franske politik vedrørende kulturstøtte ikke indeholdt i beslutningen om at indlede proceduren af 30. juli 1996 om de »små ordrer«. Derfor udtaler Kommissionen sig ikke om dette spørgsmål i forbindelse med nærværende procedure. |
| --- | --- |

(154)

I denne situation finder Kommissionen ikke, at konklusionerne i revisionsrettens beretning kan anvendes til Kommissionens vurdering i forbindelse med nærværende procedure. Under alle omstændigheder var SIDE's generelle kritik af den franske politik vedrørende kulturstøtte ikke indeholdt i beslutningen om at indlede proceduren af 30. juli 1996 om de »små ordrer«. Derfor udtaler Kommissionen sig ikke om dette spørgsmål i forbindelse med nærværende procedure.

b)   Svar på SIDE's tilhørende anbringender

| (155) | I løbet af den første fase af undersøgelsesproceduren vedrørende støtten havde SIDE rejst en række specifikke spørgsmål vedrørende kapitaltilførslen til CELF og de fordele, som virksomheden nød godt af takket være »forvaltningen af offentlige programmer«. SIDE anfægter ligeledes en hel række specifikke fordele i forbindelse med CELF's særlige forhold til de offentlige myndigheder. |
| --- | --- |

(155)

I løbet af den første fase af undersøgelsesproceduren vedrørende støtten havde SIDE rejst en række specifikke spørgsmål vedrørende kapitaltilførslen til CELF og de fordele, som virksomheden nød godt af takket være »forvaltningen af offentlige programmer«. SIDE anfægter ligeledes en hel række specifikke fordele i forbindelse med CELF's særlige forhold til de offentlige myndigheder.

| (156) | Det skal bemærkes, at CELF's kapital i 1980 blev forhøjet fra 80 500 FRF til 1 280 500 FRF. Denne operation blev finansieret af (ADEF) (med 50 %) på denne ene side og af (private) aktionærer i CELF på den anden (med 50 %). |
| --- | --- |

(156)

Det skal bemærkes, at CELF's kapital i 1980 blev forhøjet fra 80 500 FRF til 1 280 500 FRF. Denne operation blev finansieret af (ADEF) (med 50 %) på denne ene side og af (private) aktionærer i CELF på den anden (med 50 %).

| (157) | ADEF bestod af en række forlag, og sammenslutningens hovedformål var at fremme fransk litteraturs tilstedeværelse i udlandet og yde støtte til investeringer foretaget af forlag eller eksportører. Sammenslutningen modtog et bidrag fra staten, som blev tildelt af kulturministeriet. |
| --- | --- |

(157)

ADEF bestod af en række forlag, og sammenslutningens hovedformål var at fremme fransk litteraturs tilstedeværelse i udlandet og yde støtte til investeringer foretaget af forlag eller eksportører. Sammenslutningen modtog et bidrag fra staten, som blev tildelt af kulturministeriet.

| (158) | Efter at have analyseret dokumentationen fra de franske myndigheder er Kommissionen nået frem til den konklusion, at den omtvistede kapitalforøgelse ikke er statsstøtte, men blot en kapitaldeltagelse. Det anfægtes ikke og kan ikke anfægtes, at private investorer har deltaget i oprettelsen af virksomheden i dens nuværende form. Kulturministeriet har ikke deltaget i CELF's kapital, og ADEF, en sammenslutning, som ganske vist delvis finansieres af staten, har imidlertid optrådt som privat investor i en markedsøkonomisk sammenhæng. ADEF's deltagelse er rent faktisk i fuld overensstemmelse med punkt 3.2, tredje led, i Kommissionens meddelelse om anvendelsen af EF-traktatens artikel 92 og 93 på offentlige myndigheders kapitalinteresser (46). Operationen indeholdt dermed ikke elementer af statsstøtte i henhold til traktatens artikel 87, stk. 1. |
| --- | --- |

(158)

Efter at have analyseret dokumentationen fra de franske myndigheder er Kommissionen nået frem til den konklusion, at den omtvistede kapitalforøgelse ikke er statsstøtte, men blot en kapitaldeltagelse. Det anfægtes ikke og kan ikke anfægtes, at private investorer har deltaget i oprettelsen af virksomheden i dens nuværende form. Kulturministeriet har ikke deltaget i CELF's kapital, og ADEF, en sammenslutning, som ganske vist delvis finansieres af staten, har imidlertid optrådt som privat investor i en markedsøkonomisk sammenhæng. ADEF's deltagelse er rent faktisk i fuld overensstemmelse med punkt 3.2, tredje led, i Kommissionens meddelelse om anvendelsen af EF-traktatens artikel 92 og 93 på offentlige myndigheders kapitalinteresser (46). Operationen indeholdt dermed ikke elementer af statsstøtte i henhold til traktatens artikel 87, stk. 1.

| (159) | Denne kapitaltilførsel var desuden sket for mere end 10 år siden, da SIDE sendte sit første brev til Kommissionen, den 20. marts 1992, og da Kommissionen bad de franske myndigheder om oplysninger ved brev af 2. april 1992. Derfor og i overensstemmelse med artikel 15 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (47), kan Kommissionen i givet fald ikke give ordre til at inddrive kapitaltilførslen, selv om der er tale om statsstøtte. |
| --- | --- |

(159)

Denne kapitaltilførsel var desuden sket for mere end 10 år siden, da SIDE sendte sit første brev til Kommissionen, den 20. marts 1992, og da Kommissionen bad de franske myndigheder om oplysninger ved brev af 2. april 1992. Derfor og i overensstemmelse med artikel 15 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (47), kan Kommissionen i givet fald ikke give ordre til at inddrive kapitaltilførslen, selv om der er tale om statsstøtte.

| (160) | SIDE anfægter ligeledes støtte, som man mener blev tildelt CELF via en aktieoverdragelse i 1993 til SNE, som er samarbejdspartner med CELF. |
| --- | --- |

(160)

SIDE anfægter ligeledes støtte, som man mener blev tildelt CELF via en aktieoverdragelse i 1993 til SNE, som er samarbejdspartner med CELF.

| (161) | I sine bemærkninger af 5. december 2003 gør SIDE Kommissionen opmærksom på, at den i henhold til skriftlig dokumentation, som man fremlagde på mødet den 4. juli 2001, skal udtale sig om støtte, som ifølge SIDE blev tildelt CELF ved opløsningen af ADEF i juni 1993. |
| --- | --- |

(161)

I sine bemærkninger af 5. december 2003 gør SIDE Kommissionen opmærksom på, at den i henhold til skriftlig dokumentation, som man fremlagde på mødet den 4. juli 2001, skal udtale sig om støtte, som ifølge SIDE blev tildelt CELF ved opløsningen af ADEF i juni 1993.

| (162) | Kommissionen præciserer, at dette punkt ikke var indeholdt i beslutningen om at indlede proceduren af 30. juli 1996. Derfor udtaler Kommissionen sig ikke om dette spørgsmål i forbindelse med nærværende procedure. |
| --- | --- |

(162)

Kommissionen præciserer, at dette punkt ikke var indeholdt i beslutningen om at indlede proceduren af 30. juli 1996. Derfor udtaler Kommissionen sig ikke om dette spørgsmål i forbindelse med nærværende procedure.

| (163) | SIDE forklarer, at CELF har kunnet opretholde sin tilstedeværelse på markedet og fortsat kunnet yde samme type rabat til sine kunder, efter at »Programme petites commandes« var afskaffet, idet CELF fortsat modtager flere offentlige tilskud gennem programmer som »A l'Est de l'Europe«, som har afløst programmet »Page à page«, eller»Programme plus«, som modtager stadig flere midler. |
| --- | --- |

(163)

SIDE forklarer, at CELF har kunnet opretholde sin tilstedeværelse på markedet og fortsat kunnet yde samme type rabat til sine kunder, efter at »Programme petites commandes« var afskaffet, idet CELF fortsat modtager flere offentlige tilskud gennem programmer som »A l'Est de l'Europe«, som har afløst programmet »Page à page«, eller»Programme plus«, som modtager stadig flere midler.

| (164) | Der erindres om, at disse programmer, som Kommissionen allerede godkendte i sin beslutning af 18. maj 1993, ligeledes blev godkendt af Retten i afgørelsen af 18. september 1995 (48). |
| --- | --- |

(164)

Der erindres om, at disse programmer, som Kommissionen allerede godkendte i sin beslutning af 18. maj 1993, ligeledes blev godkendt af Retten i afgørelsen af 18. september 1995 (48).

| (165) | Der følger heraf, at disse aspekter ikke var indeholdt i beslutningen om at indlede proceduren af 30. juli 1986. Derfor udtaler Kommissionen sig ikke om dette spørgsmål i forbindelse med nærværende procedure. |
| --- | --- |

(165)

Der følger heraf, at disse aspekter ikke var indeholdt i beslutningen om at indlede proceduren af 30. juli 1986. Derfor udtaler Kommissionen sig ikke om dette spørgsmål i forbindelse med nærværende procedure.

c)   Støtten til små ordrer kunne ikke påvirke samhandelen og konkurrencesituationen i Fællesskabet i et omfang, der strider mod de fælles interesser.

i)   En støtteordning for en aktivitet, som branchen havde opgivet

| (166) | »Programme petites commandes« blev oprettet af kulturministeriet i 1980 på et tidspunkt, hvor branchen (Groupe Hachette og les Messageries du livre) ønskede at forlade markedet for eksportagenturer. Den anfægtede ordning blev indført for at tilskynde de erhvervsdrivende til at gå ind på markedet, således at alle ordrer på fransksprogede bøger fra boghandlere i ikke-fransktalende områder, kunne efterkommes. |
| --- | --- |

(166)

»Programme petites commandes« blev oprettet af kulturministeriet i 1980 på et tidspunkt, hvor branchen (Groupe Hachette og les Messageries du livre) ønskede at forlade markedet for eksportagenturer. Den anfægtede ordning blev indført for at tilskynde de erhvervsdrivende til at gå ind på markedet, således at alle ordrer på fransksprogede bøger fra boghandlere i ikke-fransktalende områder, kunne efterkommes.

| (167) | Kommissionen konstaterer i første omgang i overensstemmelse med nogle af tredjemændenes udtalelser i sagsforløbet, at »programme petites commandes«, som rent faktisk ledsagede CELF's oprettelse i den nuværende form, var velkendt inden for branchen, hvor det, i det mindste som udgangspunkt, blev vel modtaget (49) eller i det mindste ikke anfægtet, dog uden at man derfor søgte om støtte under programmet. |
| --- | --- |

(167)

Kommissionen konstaterer i første omgang i overensstemmelse med nogle af tredjemændenes udtalelser i sagsforløbet, at »programme petites commandes«, som rent faktisk ledsagede CELF's oprettelse i den nuværende form, var velkendt inden for branchen, hvor det, i det mindste som udgangspunkt, blev vel modtaget (49) eller i det mindste ikke anfægtet, dog uden at man derfor søgte om støtte under programmet.

| (168) | SIDE fastholder for sin del, at »Programme petites commandes« udelukkende var forbeholdt CELF. Dette bekræftes ifølge SIDE af kulturministeriets afvisning i 1991. Samtidig anfægter SIDE ikke, at afvisningen af støtteansøgningen skyldtes, at SIDE afviste at underkaste sig de åbenhedskrav, som var en forudsætning for at kunne modtage støtten. |
| --- | --- |

(168)

SIDE fastholder for sin del, at »Programme petites commandes« udelukkende var forbeholdt CELF. Dette bekræftes ifølge SIDE af kulturministeriets afvisning i 1991. Samtidig anfægter SIDE ikke, at afvisningen af støtteansøgningen skyldtes, at SIDE afviste at underkaste sig de åbenhedskrav, som var en forudsætning for at kunne modtage støtten.

| (169) | Efter annullationen af Kommissionens beslutning af 18. maj 1993 erindrede kulturministeriet, som ønskede at afslutte proceduren, SIDE om, at støtteordningen for små ordrer ikke pr. definition var forbeholdt CELF. Ministeriet foreslog SIDE en samtale i et brev af 3. september 1996 for at undersøge, om SIDE var i stand til at tilbyde de samme tjenesteydelser som CELF i henhold til de samme krav om åbenhed. |
| --- | --- |

(169)

Efter annullationen af Kommissionens beslutning af 18. maj 1993 erindrede kulturministeriet, som ønskede at afslutte proceduren, SIDE om, at støtteordningen for små ordrer ikke pr. definition var forbeholdt CELF. Ministeriet foreslog SIDE en samtale i et brev af 3. september 1996 for at undersøge, om SIDE var i stand til at tilbyde de samme tjenesteydelser som CELF i henhold til de samme krav om åbenhed.

| (170) | Under en samtale den 26. september 1996 afviste lederne af SIDE det fremsatte tilbud. De meddelte kulturministeriet, at de nægtede at modtage støtte under et program, hvis overensstemmelse med fællesskabsretten kunne anfægtes af Kommissionen. |
| --- | --- |

(170)

Under en samtale den 26. september 1996 afviste lederne af SIDE det fremsatte tilbud. De meddelte kulturministeriet, at de nægtede at modtage støtte under et program, hvis overensstemmelse med fællesskabsretten kunne anfægtes af Kommissionen.

| (171) | Som støtte for sine argumenter fremlagde SIDE en rapport fra Fondation Nationale des Sciences Politiques, hvori man hovedsagelig kritiserer, at de franske myndigheder har valgt ikke at udbetale støtten direkte til boghandlerne. Kommissionen erindrer i den forbindelse om, at de nationale myndigheder frit kan vælge den støtteform, som de finder mest velegnet til de mål, de forfølger, så længe den relevante fællesskabslovgivning overholdes. Kommissionen konkluderer, at det fremlagte dokument er uden relevans, og bemærker i øvrigt, at forfatterne selv anlægger en kritisk holdning til deres egen evaluering (50). |
| --- | --- |

(171)

Som støtte for sine argumenter fremlagde SIDE en rapport fra Fondation Nationale des Sciences Politiques, hvori man hovedsagelig kritiserer, at de franske myndigheder har valgt ikke at udbetale støtten direkte til boghandlerne. Kommissionen erindrer i den forbindelse om, at de nationale myndigheder frit kan vælge den støtteform, som de finder mest velegnet til de mål, de forfølger, så længe den relevante fællesskabslovgivning overholdes. Kommissionen konkluderer, at det fremlagte dokument er uden relevans, og bemærker i øvrigt, at forfatterne selv anlægger en kritisk holdning til deres egen evaluering (50).

| (172) | Endelig påstår SIDE, at støtten var unyttig. I den forbindelse understreger Kommissionen, at støttemodtagerne var forpligtet til at ekspedere ordrer på under 500 FRF. Derved sikrede man, at fransksprogede bøger kunne nå ud til alle boghandlere, også de mindste i fjerne lande, selv om de kun havde brug for nogle få bøger, som i øvrigt ofte udgives af forskellige forlag. SIDE kunne ikke garantere dette, og leverede i øvrigt som tidligere anført ikke til alle lande. |
| --- | --- |

(172)

Endelig påstår SIDE, at støtten var unyttig. I den forbindelse understreger Kommissionen, at støttemodtagerne var forpligtet til at ekspedere ordrer på under 500 FRF. Derved sikrede man, at fransksprogede bøger kunne nå ud til alle boghandlere, også de mindste i fjerne lande, selv om de kun havde brug for nogle få bøger, som i øvrigt ofte udgives af forskellige forlag. SIDE kunne ikke garantere dette, og leverede i øvrigt som tidligere anført ikke til alle lande.

| (173) | På grundlag af ovenstående oplysninger har Kommissionen kunnet konstatere, at »Programme petites commandes« i princippet var tilgængeligt for alle virksomheder, der ansøgte om støtte, når blot disse accepterede betingelserne for tildeling af støtte. Den konstaterer ligeledes, at SIDE i 1996 klart gav udtryk for, at man ikke ønskede at modtage støtte. I denne situation finder Kommissionen ikke, at den anfægtede støtte var udtryk for forskelsbehandling, og at den var nødvendig for at opfylde de franske myndigheders målsætning. |
| --- | --- |

(173)

På grundlag af ovenstående oplysninger har Kommissionen kunnet konstatere, at »Programme petites commandes« i princippet var tilgængeligt for alle virksomheder, der ansøgte om støtte, når blot disse accepterede betingelserne for tildeling af støtte. Den konstaterer ligeledes, at SIDE i 1996 klart gav udtryk for, at man ikke ønskede at modtage støtte. I denne situation finder Kommissionen ikke, at den anfægtede støtte var udtryk for forskelsbehandling, og at den var nødvendig for at opfylde de franske myndigheders målsætning.

| (174) | Under alle omstændigheder finder Kommissionen, at selv om støtten frem til 1996 kunne anses for udelukkende at være forbeholdt CELF, var det op til de franske myndigheder at vurdere, hvilke foranstaltninger der var mest hensigtsmæssige og nyttige med henblik på at nå det ønskede mål, så længe støtten ikke gik ud over, hvad der var nødvendigt for opnåelsen af dette mål, således som det vil blive påvist nedenfor. |
| --- | --- |

(174)

Under alle omstændigheder finder Kommissionen, at selv om støtten frem til 1996 kunne anses for udelukkende at være forbeholdt CELF, var det op til de franske myndigheder at vurdere, hvilke foranstaltninger der var mest hensigtsmæssige og nyttige med henblik på at nå det ønskede mål, så længe støtten ikke gik ud over, hvad der var nødvendigt for opnåelsen af dette mål, således som det vil blive påvist nedenfor.

ii)   Kommissionens undersøgelse baseret på taloplysninger indsendt af de franske myndigheder og sagsøger

| (175) | CELF og SIDE distribuerer bøger i ikke-fransktalende lande og territorier som eksportagenturer. I fransktalende lande som Belgien, Canada og Schweiz dækkes det lokale marked af store forlag gennem deres datterselskaber eller repræsentanter. |
| --- | --- |

(175)

CELF og SIDE distribuerer bøger i ikke-fransktalende lande og territorier som eksportagenturer. I fransktalende lande som Belgien, Canada og Schweiz dækkes det lokale marked af store forlag gennem deres datterselskaber eller repræsentanter.

| (176) | Eksportagenturerne spiller dermed kun en meget marginal rolle på de største markeder for fransksprogede bøger, nemlig de tre ovennævnte lande. |
| --- | --- |

(176)

Eksportagenturerne spiller dermed kun en meget marginal rolle på de største markeder for fransksprogede bøger, nemlig de tre ovennævnte lande.

| (177) | Det er fastslået, at CELF blev oprettet sidst i 1970'erne for at afhjælpe manglen på et marked, som branchen havde opgivet på grund af manglende rentabilitet, og at den omtvistede støtte var rettet mod et tydeligvis urentabelt segment på agenturmarkedet. |
| --- | --- |

(177)

Det er fastslået, at CELF blev oprettet sidst i 1970'erne for at afhjælpe manglen på et marked, som branchen havde opgivet på grund af manglende rentabilitet, og at den omtvistede støtte var rettet mod et tydeligvis urentabelt segment på agenturmarkedet.

| (178) | I sin beslutning 1999/133/EF afgrænsede Kommissionen det marked, hvor den havde undersøgt virkningerne af den anfægtede støtte som eksportmarkedet for fransksprogede bøger »i almindelighed«. Retten fulgte SIDE's argumentation og godkendte denne analyse og fandt, at Kommissionen havde anlagt en åbenbart urigtig vurdering, idet eksport af fransksprogede bøger og eksportagenturvirksomhed for fransksprogede bøger ikke udgjorde substituerbare markeder, men adskilte markeder, hvor sidstnævnte er et undermarked til førstnævnte. |
| --- | --- |

(178)

I sin beslutning 1999/133/EF afgrænsede Kommissionen det marked, hvor den havde undersøgt virkningerne af den anfægtede støtte som eksportmarkedet for fransksprogede bøger »i almindelighed«. Retten fulgte SIDE's argumentation og godkendte denne analyse og fandt, at Kommissionen havde anlagt en åbenbart urigtig vurdering, idet eksport af fransksprogede bøger og eksportagenturvirksomhed for fransksprogede bøger ikke udgjorde substituerbare markeder, men adskilte markeder, hvor sidstnævnte er et undermarked til førstnævnte.

| (179) | Kommissionen anfægter ikke Rettens vurdering, men bemærker, at de akter, som både SIDE (51) og de nationale myndigheder fremlagde ved gennemgangen af sagen, viser, at metoderne til formidling af fransksprogede bøger til udlandet er meget forskelligartede (52), komplementære og undertiden substituerbare, idet eksportagenturvirksomhed udgør et af de mange eksisterende systemer. |
| --- | --- |

(179)

Kommissionen anfægter ikke Rettens vurdering, men bemærker, at de akter, som både SIDE (51) og de nationale myndigheder fremlagde ved gennemgangen af sagen, viser, at metoderne til formidling af fransksprogede bøger til udlandet er meget forskelligartede (52), komplementære og undertiden substituerbare, idet eksportagenturvirksomhed udgør et af de mange eksisterende systemer.

| (180) | Kommissionen konstaterer, at SIDE og de franske myndigheder tilsyneladende begge erkender, at det ikke altid er let at afgrænse de forskellige markeder inden for bogdistribution helt nøjagtigt. |
| --- | --- |

(180)

Kommissionen konstaterer, at SIDE og de franske myndigheder tilsyneladende begge erkender, at det ikke altid er let at afgrænse de forskellige markeder inden for bogdistribution helt nøjagtigt.

| (181) | SIDE anfører i sine sidste bemærkninger, at ikke-specialiserede agenturer som SIDE selv og CELF er til stede på det nationale marked. Andre operatører, som SIDE definerer snart som agenturer snart som eksportboghandlere (53), sælger ligeledes i marginal udstrækning direkte til de endelige forbrugerne og konkurrerer dermed med de to ikke-specialiserede agenturer på de yderste marginaler. |
| --- | --- |

(181)

SIDE anfører i sine sidste bemærkninger, at ikke-specialiserede agenturer som SIDE selv og CELF er til stede på det nationale marked. Andre operatører, som SIDE definerer snart som agenturer snart som eksportboghandlere (53), sælger ligeledes i marginal udstrækning direkte til de endelige forbrugerne og konkurrerer dermed med de to ikke-specialiserede agenturer på de yderste marginaler.

| (182) | De franske myndigheder er til dels enige i SIDE's analyse, idet man præciserer, at eksportboghandlerne, som sagsøger henviser til, i realiteten er specialiserede agenturer. De føjer en række boghandlere, som lejlighedsvis ekspederer ordrer til udenlandske boghandlere, til listen over potentielle konkurrenter. Frankrig præciserer, at onlineboghandlere nu også skal regnes blandt de ikke-specialiserede agenturers konkurrenter, hvilket Kommissionen anser for relevant, selv om der endnu ikke foreligger præcise oplysninger om størrelsen af dette segment, som er baseret på brugen af ny teknologi. |
| --- | --- |

(182)

De franske myndigheder er til dels enige i SIDE's analyse, idet man præciserer, at eksportboghandlerne, som sagsøger henviser til, i realiteten er specialiserede agenturer. De føjer en række boghandlere, som lejlighedsvis ekspederer ordrer til udenlandske boghandlere, til listen over potentielle konkurrenter. Frankrig præciserer, at onlineboghandlere nu også skal regnes blandt de ikke-specialiserede agenturers konkurrenter, hvilket Kommissionen anser for relevant, selv om der endnu ikke foreligger præcise oplysninger om størrelsen af dette segment, som er baseret på brugen af ny teknologi.

| (183) | Det skal bemærkes, at SIDE har sendt nogle taloplysninger til Kommissionen, der skal illustrere CELF's (54)»dominerende stilling« på det pågældende delmarked. |
| --- | --- |

(183)

Det skal bemærkes, at SIDE har sendt nogle taloplysninger til Kommissionen, der skal illustrere CELF's (54)»dominerende stilling« på det pågældende delmarked.

| (184) | Som anført ovenfor (betragtning 30) udtaler Kommissionen sig i denne beslutning ikke om SIDE's klage i henhold til traktatens artikel 81 og 82, idet dette spørgsmål undersøges særskilt. I den forbindelse skal det præciseres, at Kommissionen i et brev til SIDE af 7. august 2003 giver udtryk for, at man som udgangspunkt har til hensigt at afvise klagen. |
| --- | --- |

(184)

Som anført ovenfor (betragtning 30) udtaler Kommissionen sig i denne beslutning ikke om SIDE's klage i henhold til traktatens artikel 81 og 82, idet dette spørgsmål undersøges særskilt. I den forbindelse skal det præciseres, at Kommissionen i et brev til SIDE af 7. august 2003 giver udtryk for, at man som udgangspunkt har til hensigt at afvise klagen.

| (185) | Men med forbehold af den endelige beslutning, som Kommissionen vil træffe om den anden del af sagen, erindrer den om, at brancheselskabet CELF blev oprettet for at afhjælpe manglerne på et marked, som branchen havde opgivet, hvilket heller ikke anfægtes i udtalelserne fra tredjemand. Derfor er det ikke overraskende, at denne virksomhed har en meget stor markedsandel. |
| --- | --- |

(185)

Men med forbehold af den endelige beslutning, som Kommissionen vil træffe om den anden del af sagen, erindrer den om, at brancheselskabet CELF blev oprettet for at afhjælpe manglerne på et marked, som branchen havde opgivet, hvilket heller ikke anfægtes i udtalelserne fra tredjemand. Derfor er det ikke overraskende, at denne virksomhed har en meget stor markedsandel.

| (186) | Efter Kommissionens opfattelse er CELF's stilling på dette marked uden sammenhæng med tildelingen af den omtalte støtte. Kommissionen ønsker udelukkende at kontrollere foreneligheden af støtten på eksportagenturmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra d). |
| --- | --- |

(186)

Efter Kommissionens opfattelse er CELF's stilling på dette marked uden sammenhæng med tildelingen af den omtalte støtte. Kommissionen ønsker udelukkende at kontrollere foreneligheden af støtten på eksportagenturmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra d).

| (187) | Eksportagenturvirksomhed med bøger består i at ekspedere ikke særligt store ordrer. I 1970'erne forlod de traditionelle forlag og distributører dette marked, fordi rentabiliteten var for ringe. Eksportagenturvirksomhed drejer sig under alle omstændigheder om små ordrer. |
| --- | --- |

(187)

Eksportagenturvirksomhed med bøger består i at ekspedere ikke særligt store ordrer. I 1970'erne forlod de traditionelle forlag og distributører dette marked, fordi rentabiliteten var for ringe. Eksportagenturvirksomhed drejer sig under alle omstændigheder om små ordrer.

| (188) | SIDE og de franske myndigheder er enige om afgrænsningen af den pågældende ydelse. Til gengæld er de uenige om identifikationen af »små ordrer« inden for eksportagenturmarkedet (f.eks.: en afrikansk boghandel, der bestiller en billig bog), der indebærer så store ekstraomkostninger, at ydelsen ikke vil være rentabel. |
| --- | --- |

(188)

SIDE og de franske myndigheder er enige om afgrænsningen af den pågældende ydelse. Til gengæld er de uenige om identifikationen af »små ordrer« inden for eksportagenturmarkedet (f.eks.: en afrikansk boghandel, der bestiller en billig bog), der indebærer så store ekstraomkostninger, at ydelsen ikke vil være rentabel.

| (189) | Kulturministeriet havde fastsat beløbsgrænsen for »små ordrer«, hvortil der kunne ydes tilskud, til 500 FRF ((76,22 EUR). De franske myndigheder har hele tiden præciseret, at nogle ordrer under 500 FRF kunne være rentable, mens andre ordrer over 500 FRF kunne være urentable. Målet var at finde en økonomisk acceptabel metode, således at operatørerne var indstillet på at efterkomme ordrer, som blev betragtet som urentable. |
| --- | --- |

(189)

Kulturministeriet havde fastsat beløbsgrænsen for »små ordrer«, hvortil der kunne ydes tilskud, til 500 FRF ((76,22 EUR). De franske myndigheder har hele tiden præciseret, at nogle ordrer under 500 FRF kunne være rentable, mens andre ordrer over 500 FRF kunne være urentable. Målet var at finde en økonomisk acceptabel metode, således at operatørerne var indstillet på at efterkomme ordrer, som blev betragtet som urentable.

| (190) | Kommissionen bad sagsøger og de franske myndigheder om at forklare problemstillingen vedrørende aktivitetens rentabilitet. Med henblik herpå blev de navnlig bedt om at beskrive de forskellige opgaver, der skal udføres for at levere denne ydelse, så man i givet fald kunne fastslå, hvorfra de ekstraomkostninger, der skulle godtgøres, stammer fra. |
| --- | --- |

(190)

Kommissionen bad sagsøger og de franske myndigheder om at forklare problemstillingen vedrørende aktivitetens rentabilitet. Med henblik herpå blev de navnlig bedt om at beskrive de forskellige opgaver, der skal udføres for at levere denne ydelse, så man i givet fald kunne fastslå, hvorfra de ekstraomkostninger, der skulle godtgøres, stammer fra.

| (191) | De franske myndigheder og SIDE er generelt enige om ordrebehandlingen (se bilag om »ordrebehandlingsprocedure«, som beskrives af SIDE i bilag III og ikke anfægtes af de franske myndigheder). |
| --- | --- |

(191)

De franske myndigheder og SIDE er generelt enige om ordrebehandlingen (se bilag om »ordrebehandlingsprocedure«, som beskrives af SIDE i bilag III og ikke anfægtes af de franske myndigheder).

| (192) | De forskellige opfattelser vedrører dermed især spørgsmålet om rentabiliteten af disse ydelser. Ifølge SIDE er alle ordrer rentable uanset art. Ifølge de franske myndigheder er visse ydelser helt klart ikke rentable, hvilket retfærdiggør den tildelte støtte. |
| --- | --- |

(192)

De forskellige opfattelser vedrører dermed især spørgsmålet om rentabiliteten af disse ydelser. Ifølge SIDE er alle ordrer rentable uanset art. Ifølge de franske myndigheder er visse ydelser helt klart ikke rentable, hvilket retfærdiggør den tildelte støtte.

| (193) | Kommissionen bemærker i den forbindelse visse udtalelser fra SIDE, som kan forekomme selvmodsigende, hvis de stilles over for hinanden. Dette gør sig gældende for følgende udtalelser: »de mest interessante kunder er kunder, der afgiver store ordrer«, og »små ordrer er generelt mere rentable end større ordrer«. |
| --- | --- |

(193)

Kommissionen bemærker i den forbindelse visse udtalelser fra SIDE, som kan forekomme selvmodsigende, hvis de stilles over for hinanden. Dette gør sig gældende for følgende udtalelser: »de mest interessante kunder er kunder, der afgiver store ordrer«, og »små ordrer er generelt mere rentable end større ordrer«.

| (194) | Kommissionen har kunnet konstatere, at SIDE og CELF tilsyneladende ikke systematisk fokuserede på samme kundetype. SIDE interesserer sig især for institutionelle kunder, mens CELF prioriterer boghandlere. Dette sidste afvises af SIDE. SIDE har imidlertid ikke ønsket at efterkomme Kommissionens anmodning om at definere kundekredsens sammensætning nærmere. Sagsøger fremfører blot i sine skriftlige bemærkninger, at man mellem 1991 og 2002 havde 1 308 kunder, og at man betjente samme kundetyper som CELF. |
| --- | --- |

(194)

Kommissionen har kunnet konstatere, at SIDE og CELF tilsyneladende ikke systematisk fokuserede på samme kundetype. SIDE interesserer sig især for institutionelle kunder, mens CELF prioriterer boghandlere. Dette sidste afvises af SIDE. SIDE har imidlertid ikke ønsket at efterkomme Kommissionens anmodning om at definere kundekredsens sammensætning nærmere. Sagsøger fremfører blot i sine skriftlige bemærkninger, at man mellem 1991 og 2002 havde 1 308 kunder, og at man betjente samme kundetyper som CELF.

| (195) | Med henblik på at vurdere relevansen af de fremførte modstridende bemærkninger har Kommissionen på grundlag af oplysninger fra såvel SIDE som de franske myndigheder opstillet nedenstående sammenlignende tabeller 3a, 3b og 3c.
  Tabel 3a









  (EUR) |
| --- | --- |
| 1999 | SIDE | CELF små ordrer | CELF uden små ordrer | CELF i alt |
| Omsætning | 818 297 | 329 204 | 10 027 299 | 10 358 503 |
| Antal fakturaer | 2 187 | 9 688 | 13 210 | 22 898 |
| Antal fakturalinjer | 27 470/27 978 | 21 978 | 263 080 | 285 058 |
| Antal bøger | 88 163 | 26 996 | 575 593 | 602 589 |
| Antal kunder (55) | ikke meddelt | 2 171 | 718 | 2 889 |
| Gennemsnitligt antal linjer pr. faktura | 13,07 | 2,26 | 20 | 12 |
| Gennemsnitligt antal bøger pr. linje | 3,21 | 1,22 | 2 | 2 |
| Gennemsnitligt antal eksemplarer pr. faktura | 40,84 | 2,79 | 44 | 28 |
| Gennemsnitspris pr. solgt eksemplar | 9,09 | 12,19 | 17 | 17 |
| Gennemsnitsværdi pr. linje | 29,17 | 14,98 | 38 | 38 |
| Gennemsnitsværdi pr. kunde | ikke meddelt | 151,84 | 13 968 | 3 585 |

(195)

Med henblik på at vurdere relevansen af de fremførte modstridende bemærkninger har Kommissionen på grundlag af oplysninger fra såvel SIDE som de franske myndigheder opstillet nedenstående sammenlignende tabeller 3a, 3b og 3c.

Tabel 3a

(EUR)

1999

SIDE

CELF små ordrer

CELF uden små ordrer

CELF i alt

Omsætning

818 297

329 204

10 027 299

10 358 503

Antal fakturaer

2 187

9 688

13 210

22 898

Antal fakturalinjer

27 470/27 978

21 978

263 080

285 058

Antal bøger

88 163

26 996

575 593

602 589

Antal kunder (55)

ikke meddelt

2 171

718

2 889

Gennemsnitligt antal linjer pr. faktura

13,07

2,26

20

12

Gennemsnitligt antal bøger pr. linje

3,21

1,22

2

2

Gennemsnitligt antal eksemplarer pr. faktura

40,84

2,79

44

28

Gennemsnitspris pr. solgt eksemplar

9,09

12,19

17

17

Gennemsnitsværdi pr. linje

29,17

14,98

38

38

Gennemsnitsværdi pr. kunde

ikke meddelt

151,84

13 968

3 585

Tabel 3b

| 2000 | SIDE | CELF små ordrer | CELF uden små ordrer | CELF I ALT |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Omsætning | 1 021 831 | 301 604,53 | 11 151 915 | 11 480 519 |
| Antal fakturaer | 2 069 | 8 763 | 12 565 | 21 448 |
| Antal fakturalinjer | 29 006 | 20 387 | 258 124 | 278 511 |
| Antal bøger | 102 229 | 25 229 | 586 643 | 610 872 |
| Antal kunder | ikke meddelt | 2.007 | 631 | 2 638 |
| Gennemsnitligt antal linjer pr. faktura | 14,97 | 2,32 | 20 | 13 |
| Gennemsnitligt antal bøger pr. linje | 3,52 | 1,24 | 2 | 2 |
| Gennemsnitligt antal eksemplarer pr. faktura | 52,75 | 2,87 | 46 | 28 |
| Gennemsnitspris pr. solgt eksemplar | 9,87 | 11,95 | 19 | 19 |
| Gennemsnitsværdi pr. linje | 29,17 | 14,79 | 43 | 41 |
| Gennemsnitsværdi pr. kunde | ikke meddelt | 150,28 | 17 684 | 4 344 |

2000

SIDE

CELF små ordrer

CELF uden små ordrer

CELF I ALT

Omsætning

1 021 831

301 604,53

11 151 915

11 480 519

Antal fakturaer

2 069

8 763

12 565

21 448

Antal fakturalinjer

29 006

20 387

258 124

278 511

Antal bøger

102 229

25 229

586 643

610 872

Antal kunder

ikke meddelt

2.007

631

2 638

Gennemsnitligt antal linjer pr. faktura

14,97

2,32

20

13

Gennemsnitligt antal bøger pr. linje

3,52

1,24

2

2

Gennemsnitligt antal eksemplarer pr. faktura

52,75

2,87

46

28

Gennemsnitspris pr. solgt eksemplar

9,87

11,95

19

19

Gennemsnitsværdi pr. linje

29,17

14,79

43

41

Gennemsnitsværdi pr. kunde

ikke meddelt

150,28

17 684

4 344

Tabel 3c

| 2001 | SIDE | CELF små ordrer | CELF uden små ordrer | CELF I ALT |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Omsætning | 905 077 | 275 068 | 12 817 252 | 13 092 330 |
| Antal fakturaer | 2 137 | 7 702 | 12 195 | 19 897 |
| Antal fakturalinjer | 23 990 | 17 681 | 256 019 | 273 700 |
| Antal bøger | 105 518 | 21 853 | 590 278 | 512 129 |
| Antal kunder | ikke meddelt | 1 659 | 835 | 2 494 |
| Gennemsnitligt antal linjer pr. faktura | 11,23 | 2,30 | 21 | 14 |
| Gennemsnitligt antal bøger pr. linje | 4,27 | 1,24 | 2 | 2 |
| Gennemsnitligt antal eksemplarer pr. faktura | 47,97 | 2,84 | 48 | 31 |
| Gennemsnitspris pr. solgt eksemplar | 8,66 | 12,59 | 22 | 21 |
| Gennemsnitsværdi pr. linje | 37,73 | 15,56 | 50 | 48 |
| Gennemsnitsværdi pr. kunde | ikke meddelt | 165,80 | 15 360 | 5 250 |

2001

SIDE

CELF små ordrer

CELF uden små ordrer

CELF I ALT

Omsætning

905 077

275 068

12 817 252

13 092 330

Antal fakturaer

2 137

7 702

12 195

19 897

Antal fakturalinjer

23 990

17 681

256 019

273 700

Antal bøger

105 518

21 853

590 278

512 129

Antal kunder

ikke meddelt

1 659

835

2 494

Gennemsnitligt antal linjer pr. faktura

11,23

2,30

21

14

Gennemsnitligt antal bøger pr. linje

4,27

1,24

2

2

Gennemsnitligt antal eksemplarer pr. faktura

47,97

2,84

48

31

Gennemsnitspris pr. solgt eksemplar

8,66

12,59

22

21

Gennemsnitsværdi pr. linje

37,73

15,56

50

48

Gennemsnitsværdi pr. kunde

ikke meddelt

165,80

15 360

5 250

| (196) | Kommissionen konstaterer, at oplysningerne i tabel 3a, 3b og 3c viser, at selv om CELF, ud over det, der betragtes som »små ordrer«, i gennemsnit sælger lige så mange bøger pr. faktura som SIDE (44 mod 41 i 1999, 46 mod 53 i 2000, og 48 mod 48 i 2001), ekspederer CELF også et stort antal særligt små ordrer (i gennemsnit under 3 bøger og med en gennemsnitlig værdi af 35 EUR): 9 688 ordrer i 1999, 8 763 i 2000 og 7 702 i 2001. Det følger heraf, at antallet af bøger pr. ordre samlet set (kolonnen »CELF i alt«) er betydeligt lavere for CELF end for SIDE: 28 mod 41 i 1999, 28 mod 53 i 2000 og 31 mod 48 i 2001. |
| --- | --- |

(196)

Kommissionen konstaterer, at oplysningerne i tabel 3a, 3b og 3c viser, at selv om CELF, ud over det, der betragtes som »små ordrer«, i gennemsnit sælger lige så mange bøger pr. faktura som SIDE (44 mod 41 i 1999, 46 mod 53 i 2000, og 48 mod 48 i 2001), ekspederer CELF også et stort antal særligt små ordrer (i gennemsnit under 3 bøger og med en gennemsnitlig værdi af 35 EUR): 9 688 ordrer i 1999, 8 763 i 2000 og 7 702 i 2001. Det følger heraf, at antallet af bøger pr. ordre samlet set (kolonnen »CELF i alt«) er betydeligt lavere for CELF end for SIDE: 28 mod 41 i 1999, 28 mod 53 i 2000 og 31 mod 48 i 2001.

| (197) | Det fremgår af ovenstående, at CELF's aktiviteter især er kendetegnet ved et stort antal helt små ordrer (gennemsnitlig tre bøger og omkring 35 EUR), hvilket klart adskiller virksomheden fra SIDE og kan danne grundlag for den pågældende støtte. |
| --- | --- |

(197)

Det fremgår af ovenstående, at CELF's aktiviteter især er kendetegnet ved et stort antal helt små ordrer (gennemsnitlig tre bøger og omkring 35 EUR), hvilket klart adskiller virksomheden fra SIDE og kan danne grundlag for den pågældende støtte.

| (198) | Efter at have konstateret, at kriteriet »små ordrer« er relevant som reference for tildelingen af støtte, har Kommissionen analyseret de analytiske regnskabstal fra de franske myndigheder. Disse regnskabstal underbygger CELF's ekstraomkostninger ved segmentet »små ordrer«. Oplysningerne, som de franske myndigheder har fremsendt til Kommissionen, vedrører 1994, hvor CELF modtog et støttebeløb på 2 000 000 mio. FRF ((304 900 EUR) fra kulturministeriet. |
| --- | --- |

(198)

Efter at have konstateret, at kriteriet »små ordrer« er relevant som reference for tildelingen af støtte, har Kommissionen analyseret de analytiske regnskabstal fra de franske myndigheder. Disse regnskabstal underbygger CELF's ekstraomkostninger ved segmentet »små ordrer«. Oplysningerne, som de franske myndigheder har fremsendt til Kommissionen, vedrører 1994, hvor CELF modtog et støttebeløb på 2 000 000 mio. FRF ((304 900 EUR) fra kulturministeriet.

| (199) | Kommissionens kontrol vedrører de analytiske regnskabstal vedrørende omkostningerne ved små ordrer på under 500 FRF. Kommissionen har taget de franske myndigheders forklaringer til efterretning, hvori man forklarer, at tærsklen på 500 FRF som definition på »små ordrer« er fastsat på et empirisk grundlag (56). |
| --- | --- |

(199)

Kommissionens kontrol vedrører de analytiske regnskabstal vedrørende omkostningerne ved små ordrer på under 500 FRF. Kommissionen har taget de franske myndigheders forklaringer til efterretning, hvori man forklarer, at tærsklen på 500 FRF som definition på »små ordrer« er fastsat på et empirisk grundlag (56).

| (200) | De franske myndigheder har fremlagt en opstilling, som viser, at ekspeditionen af små ordrer medfører åbenlyse ekstraomkostninger. De uddyber sidstnævnte argument med udgangspunkt i en omkostningsanalyse baseret på oplysningerne i tabel 4 nedenfor vedrørende referenceåret 1994:








  Ordretype | Små ordrer | Øvrige | I alt |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Omsætning (57) | 2 419 006 | 48 148 971 | 50 102 869 |
| Antal fakturaer | 9 725 | 10 947 | 20 672 |
| Antal bøger | 24 933 | 442 740 | 467 673 |

(200)

De franske myndigheder har fremlagt en opstilling, som viser, at ekspeditionen af små ordrer medfører åbenlyse ekstraomkostninger. De uddyber sidstnævnte argument med udgangspunkt i en omkostningsanalyse baseret på oplysningerne i tabel 4 nedenfor vedrørende referenceåret 1994:

Ordretype

Små ordrer

Øvrige

I alt

Omsætning (57)

2 419 006

48 148 971

50 102 869

Antal fakturaer

9 725

10 947

20 672

Antal bøger

24 933

442 740

467 673

| (201) | Som beskrevet nærmere i bilag III indebærer ekspeditionen af en ordre adskillige operationer:






  a) | Modtagelse af ordresedlen fra boghandleren |
| --- | --- | --- |

(201)

Som beskrevet nærmere i bilag III indebærer ekspeditionen af en ordre adskillige operationer:

a)

Modtagelse af ordresedlen fra boghandleren

| b) | indkodning af ordren |
| --- | --- |

b)

indkodning af ordren

| c) | indlæsning af ordren |
| --- | --- |

c)

indlæsning af ordren

| d) | fremsendelse af ordren til forlaget |
| --- | --- |

d)

fremsendelse af ordren til forlaget

| e) | modtagelse af bøgerne |
| --- | --- |

e)

modtagelse af bøgerne

| f) | tildeling af et fysisk opbevaringssted, »reolfaget«, til hver af kunderne, hvor de bestilte bøger opbevares |
| --- | --- |

f)

tildeling af et fysisk opbevaringssted, »reolfaget«, til hver af kunderne, hvor de bestilte bøger opbevares

| g) | indpakning. |
| --- | --- |

g)

indpakning.

| (202) | Den analytiske regnskabsføring gør det muligt at registrere alle strømme i forbindelse med ovennævnte operationer. En faktura på 100 FRF kræver i den forbindelse samme arbejdsindsats som en faktura på 10 000 FRF. |
| --- | --- |

(202)

Den analytiske regnskabsføring gør det muligt at registrere alle strømme i forbindelse med ovennævnte operationer. En faktura på 100 FRF kræver i den forbindelse samme arbejdsindsats som en faktura på 10 000 FRF.

| (203) | De franske myndigheders forklaring har givet Kommissionen mulighed for at vurdere omkostningerne og fordele dem på de forskellige opgaver i forbindelse med ekspeditionen af en ordre. Rentabiliteten ved en ordre afhænger navnlig af de pågældende bøgers type og antal, nøjagtigheden af oplysningerne på ordresedlen samt problemer ved ekspeditionen af ordren - 20 % af CELF's ordrer og 4,5 % af SIDE's ordrer kan betragtes som "vanskelige at ekspedere (58). Desuden vedrører ordrer på under 500 FRF oftest (67 % af tilfældene) helt små forlag (59). Endelig indebærer behandlingen af små ordrer, at man skal forvalte et stort antal kundekonti. |
| --- | --- |

(203)

De franske myndigheders forklaring har givet Kommissionen mulighed for at vurdere omkostningerne og fordele dem på de forskellige opgaver i forbindelse med ekspeditionen af en ordre. Rentabiliteten ved en ordre afhænger navnlig af de pågældende bøgers type og antal, nøjagtigheden af oplysningerne på ordresedlen samt problemer ved ekspeditionen af ordren - 20 % af CELF's ordrer og 4,5 % af SIDE's ordrer kan betragtes som "vanskelige at ekspedere (58). Desuden vedrører ordrer på under 500 FRF oftest (67 % af tilfældene) helt små forlag (59). Endelig indebærer behandlingen af små ordrer, at man skal forvalte et stort antal kundekonti.

| (204) | Omkostningerne vil være højere for små ordrer, idet operatøren, uanset ordens størrelse, ved behandling af ordren nødvendigvis må gentage de samme fysiske operationer for alle ordrer. En virksomhed, der behandler talrige små ordrer, skal etablere en organisation, der kan håndtere gentagelserne af de forskellige etaper i ordrebehandlingen og dermed de ekstraomkostninger, som det indebærer. |
| --- | --- |

(204)

Omkostningerne vil være højere for små ordrer, idet operatøren, uanset ordens størrelse, ved behandling af ordren nødvendigvis må gentage de samme fysiske operationer for alle ordrer. En virksomhed, der behandler talrige små ordrer, skal etablere en organisation, der kan håndtere gentagelserne af de forskellige etaper i ordrebehandlingen og dermed de ekstraomkostninger, som det indebærer.

| (205) | De franske myndigheder forklarer, at man har anvendt en koefficient for hver operationstype. I den forbindelse har man taget hensyn til de forskellige handlinger, der foretages under de enkelte operationer som beskrevet i bilag IV. |
| --- | --- |

(205)

De franske myndigheder forklarer, at man har anvendt en koefficient for hver operationstype. I den forbindelse har man taget hensyn til de forskellige handlinger, der foretages under de enkelte operationer som beskrevet i bilag IV.

| (206) | På grundlag af oplysningerne fra Frankrig kan Kommissionen udlede, at i 1994 var omkostningerne ved behandling af små ordrer på 4 446 706 FRF. Omsætningen fra ordrer på under 500 FRF var på 2 419 006 FRF. Støtten i samme år var på 2 000 000 FRF. Driftsresultatet bliver således – 27 700 FRF.






  Omsætning | 2 419 006 FRF |
| --- | --- | --- |
| Støtte | 2 000 000 FRF |
| Samlet indtægt | 4 419 006 FRF |
| Omk. ordrebehandling | – 4 446 706 FRF |
| Driftsresultat | – 27 700 FRF |

(206)

På grundlag af oplysningerne fra Frankrig kan Kommissionen udlede, at i 1994 var omkostningerne ved behandling af små ordrer på 4 446 706 FRF. Omsætningen fra ordrer på under 500 FRF var på 2 419 006 FRF. Støtten i samme år var på 2 000 000 FRF. Driftsresultatet bliver således – 27 700 FRF.

Omsætning

2 419 006 FRF

Støtte

2 000 000 FRF

Samlet indtægt

4 419 006 FRF

Omk. ordrebehandling

– 4 446 706 FRF

Driftsresultat

– 27 700 FRF

| (207) | Kommissionen konkluderer dermed, at støtten på 2 000 000 FRF ikke udgjorde nogen overkompensation af omkostningerne ved ekspeditionen af de små ordrer. |
| --- | --- |

(207)

Kommissionen konkluderer dermed, at støtten på 2 000 000 FRF ikke udgjorde nogen overkompensation af omkostningerne ved ekspeditionen af de små ordrer.

| (208) | Med henblik på at kontrollere relevansen af oplysningerne for referenceåret 1994 anmodede Kommissionen de franske myndigheder om supplerende oplysninger vedrørende CELF's behandling af små ordrer for andre perioder. Dokumenterne og forklaringerne, som Frankrig indsendte for andre regnskabsår, viser, at strukturen for små ordrer (omsætning i forhold til antal små ordrer, antallet af bestilte bøger, antallet af fakturaer vedrørende disse samt antallet af kunder og ordrelinjer osv.) lå på samme niveau år for år. I denne situation finder Kommissionen, at oplysningerne for 1994 med god grund kan betragtes som reference for Kommissionens vurdering. |
| --- | --- |

(208)

Med henblik på at kontrollere relevansen af oplysningerne for referenceåret 1994 anmodede Kommissionen de franske myndigheder om supplerende oplysninger vedrørende CELF's behandling af små ordrer for andre perioder. Dokumenterne og forklaringerne, som Frankrig indsendte for andre regnskabsår, viser, at strukturen for små ordrer (omsætning i forhold til antal små ordrer, antallet af bestilte bøger, antallet af fakturaer vedrørende disse samt antallet af kunder og ordrelinjer osv.) lå på samme niveau år for år. I denne situation finder Kommissionen, at oplysningerne for 1994 med god grund kan betragtes som reference for Kommissionens vurdering.

| (209) | På grundlag af de aftaler, som Kommissionen har modtaget, har den ligeledes kunnet kontrollere, at alle eventuelle overskydende beløb blev fratrukket støttebeløbet i det efterfølgende år. Støtten vil dermed ikke kunne finansiere CELF's andre salgsaktiviteter i modsætning til påstandene fra SIDE og flere tredjemænd. |
| --- | --- |

(209)

På grundlag af de aftaler, som Kommissionen har modtaget, har den ligeledes kunnet kontrollere, at alle eventuelle overskydende beløb blev fratrukket støttebeløbet i det efterfølgende år. Støtten vil dermed ikke kunne finansiere CELF's andre salgsaktiviteter i modsætning til påstandene fra SIDE og flere tredjemænd.

| (210) | Støtten blev rent faktisk tildelt årligt på grundlag af CELF's indsendelse af regnskabsoplysninger, herunder regnskabskonti, som godtgørelse af ekstraomkostningerne ved programmet for små ordrer. Støttebeløbene vil derfor ikke kunne anvendes til andre formål end det påtænkte. |
| --- | --- |

(210)

Støtten blev rent faktisk tildelt årligt på grundlag af CELF's indsendelse af regnskabsoplysninger, herunder regnskabskonti, som godtgørelse af ekstraomkostningerne ved programmet for små ordrer. Støttebeløbene vil derfor ikke kunne anvendes til andre formål end det påtænkte.

| (211) | SIDE gjorde i sine seneste bemærkninger Kommissionen opmærksom på, at de regnskabsoplysninger, som de franske myndigheder havde fremsendt til Kommissionen for at godtgøre eksistensen af ekstraomkostninger under sagsforløbets anden fase, indeholdt visse fejl. De franske myndigheder fik spørgsmålet forelagt og gav Kommissionen en række nyttige forklaringer. |
| --- | --- |

(211)

SIDE gjorde i sine seneste bemærkninger Kommissionen opmærksom på, at de regnskabsoplysninger, som de franske myndigheder havde fremsendt til Kommissionen for at godtgøre eksistensen af ekstraomkostninger under sagsforløbets anden fase, indeholdt visse fejl. De franske myndigheder fik spørgsmålet forelagt og gav Kommissionen en række nyttige forklaringer.

| (212) | SIDE havde bemærket, at de franske myndigheder havde byttet om på procentsatserne for elektroniske ordrer og ordrer modtaget på papir. Kommissionen har kunnet konstatere, at de økonomiske konsekvenser af ombytningen udgjorde 0,24 EUR pr. bog i forbindelse med små ordrer. Denne forskel har ingen indflydelse på den kompensationsordning, som Frankrig har beskrevet. |
| --- | --- |

(212)

SIDE havde bemærket, at de franske myndigheder havde byttet om på procentsatserne for elektroniske ordrer og ordrer modtaget på papir. Kommissionen har kunnet konstatere, at de økonomiske konsekvenser af ombytningen udgjorde 0,24 EUR pr. bog i forbindelse med små ordrer. Denne forskel har ingen indflydelse på den kompensationsordning, som Frankrig har beskrevet.

| (213) | Hvad angår udsvingene i omsætningen, som SIDE kunne påvise i de første regnskabsoplysninger, som Frankrig indsendte, bekræfter Kommissionen, at de franske myndigheder selv havde foretaget de nødvendige rettelser allerede ved begyndelsen af sagsforløbet i 1996, og at SIDE's påstande i de seneste bemærkninger var ubegrundede. |
| --- | --- |

(213)

Hvad angår udsvingene i omsætningen, som SIDE kunne påvise i de første regnskabsoplysninger, som Frankrig indsendte, bekræfter Kommissionen, at de franske myndigheder selv havde foretaget de nødvendige rettelser allerede ved begyndelsen af sagsforløbet i 1996, og at SIDE's påstande i de seneste bemærkninger var ubegrundede.

| (214) | Forskellene i de øvrige taloplysninger skyldes, at der i et tilfælde henvises til indtægter udelukkende fra salg af bøger (2 284 536 FRF), mens det andet indberettede tal (2 535 818 FRF) svarer til indtægter fra bøger og tilhørende produkter (emballage, forsikring og transport). |
| --- | --- |

(214)

Forskellene i de øvrige taloplysninger skyldes, at der i et tilfælde henvises til indtægter udelukkende fra salg af bøger (2 284 536 FRF), mens det andet indberettede tal (2 535 818 FRF) svarer til indtægter fra bøger og tilhørende produkter (emballage, forsikring og transport).

| (215) | SIDE mener ligeledes at kunne påvise visse »skævheder« mellem det almindelige regnskab og det analytiske regnskab med hensyn til lønoplysninger. De franske myndigheder præciserer, at grunden til disse forskelle var, at visse afgifter ikke var medtaget i de sociale bidrag, som figurerer på angivelserne til skattevæsenet, men i stedet er direkte knyttet til lønnen. Kommissionen har kunnet kontrollere rigtigheden af denne forklaring ved hjælp af de regnskabsbilag, som den har fået tilsendt. |
| --- | --- |

(215)

SIDE mener ligeledes at kunne påvise visse »skævheder« mellem det almindelige regnskab og det analytiske regnskab med hensyn til lønoplysninger. De franske myndigheder præciserer, at grunden til disse forskelle var, at visse afgifter ikke var medtaget i de sociale bidrag, som figurerer på angivelserne til skattevæsenet, men i stedet er direkte knyttet til lønnen. Kommissionen har kunnet kontrollere rigtigheden af denne forklaring ved hjælp af de regnskabsbilag, som den har fået tilsendt.

| (216) | Kommissionen finder derfor, at SIDE's supplerende bemærkninger om manglende nøjagtighed i de regnskabsoplysninger, som de franske myndigheder har indsendt i forbindelse med indledningen af sagsforløbet i 1996, ikke kan ændre ved Kommissionens vurdering af relevansen af de forelagte regnskabsoplysninger, hvori man begrunder godtgørelsen af ekstraomkostningerne ved de små ordrer. |
| --- | --- |

(216)

Kommissionen finder derfor, at SIDE's supplerende bemærkninger om manglende nøjagtighed i de regnskabsoplysninger, som de franske myndigheder har indsendt i forbindelse med indledningen af sagsforløbet i 1996, ikke kan ændre ved Kommissionens vurdering af relevansen af de forelagte regnskabsoplysninger, hvori man begrunder godtgørelsen af ekstraomkostningerne ved de små ordrer.

| (217) | Kommissionen har på grundlag af analysen af bilagene fra sagsøger selv kunnet konstatere, at CELF's udbud var langt større end SIDE's (CELF kunne tilbyde 3 000 forlag, mens SIDE kunne tilbyde 200). |
| --- | --- |

(217)

Kommissionen har på grundlag af analysen af bilagene fra sagsøger selv kunnet konstatere, at CELF's udbud var langt større end SIDE's (CELF kunne tilbyde 3 000 forlag, mens SIDE kunne tilbyde 200).

| (218) | Kommissionen har taget denne oplysning til efterretning (der er ikke taget hensyn til dette ved beregningen af ekstraomkostningerne) og bemærker, at CELF's større udbud er i overensstemmelse med kulturministeriets krav, hvorfra man ønskede at sikre det bredest mulige udbud af fransksprogede bøger. SIDE præciserer imidlertid, at man kunne opfylde alle typer af ordrer, men ved sammensætningen af udbuddet tager man ikke hensyn til denne kulturelle målsætning, hvilket forekommer helt legitimt. |
| --- | --- |

(218)

Kommissionen har taget denne oplysning til efterretning (der er ikke taget hensyn til dette ved beregningen af ekstraomkostningerne) og bemærker, at CELF's større udbud er i overensstemmelse med kulturministeriets krav, hvorfra man ønskede at sikre det bredest mulige udbud af fransksprogede bøger. SIDE præciserer imidlertid, at man kunne opfylde alle typer af ordrer, men ved sammensætningen af udbuddet tager man ikke hensyn til denne kulturelle målsætning, hvilket forekommer helt legitimt.

| (219) | De franske myndigheder tilføjer, at CELF ofte har måttet tage økonomiske risici. Man udbyder således fortsat sine tjenester i kriseramte lande som Algeriet tidligere eller senere i Argentina. CELF har ligeledes kunnet tilbyde sine ydelser i visse lande, som ikke var omfattet af COFACE-garantien. |
| --- | --- |

(219)

De franske myndigheder tilføjer, at CELF ofte har måttet tage økonomiske risici. Man udbyder således fortsat sine tjenester i kriseramte lande som Algeriet tidligere eller senere i Argentina. CELF har ligeledes kunnet tilbyde sine ydelser i visse lande, som ikke var omfattet af COFACE-garantien.

| (220) | SIDE tager helt legitimt konsekvensen af sine kommercielle valg og anfører, at man ikke ønsker at gå ind i vanskelige områder som Afrika syd for Sahara eller lande, der ikke er dækket af COFACE. SIDE præciserer, at der er tale om beslutninger vedrørende virksomhedernes kommercielle strategi, og at man hos SIDE har truffet andre valg. |
| --- | --- |

(220)

SIDE tager helt legitimt konsekvensen af sine kommercielle valg og anfører, at man ikke ønsker at gå ind i vanskelige områder som Afrika syd for Sahara eller lande, der ikke er dækket af COFACE. SIDE præciserer, at der er tale om beslutninger vedrørende virksomhedernes kommercielle strategi, og at man hos SIDE har truffet andre valg.

iii)   Kommissionens undersøgelse af de kundeflytninger, som SIDE har gjort opmærksom på

| (221) | Kommissionen har konstateret, at SIDE's påstande vedrørende kundeflytninger ikke en gang var baseret på en analyse af de forklaringer og dokumenter, som SIDE selv havde fremlagt. |
| --- | --- |

(221)

Kommissionen har konstateret, at SIDE's påstande vedrørende kundeflytninger ikke en gang var baseret på en analyse af de forklaringer og dokumenter, som SIDE selv havde fremlagt.

| (222) | Kommissionen har derfor bedt SIDE dokumentere de kundeflytninger, som man påstår at have været udsat for, på grund af de fordelagtige rabatter, som »kun CELF« var i stand til at tilbyde takket være den modtagne støtte. Med henblik herpå har SIDE fremlagt et meget omfattende dokument (60), hvis oplysninger Kommissionen ikke kunne anvende i den foreliggende form, især fordi de omtalte flytninger på ingen måde ikke fremgik klart. Kommissionen bad SIDE om yderligere forklaringer af dette punkt, og SIDE kunne navnlig (61) præcisere, at en kunde, »Librairie Française de Milan«, gradvis var gået fra at benytte SIDE til at benytte CELF i løbet af året 1987/1988, idet CELF havde tilbudt kunden mere attraktive rabatter. |
| --- | --- |

(222)

Kommissionen har derfor bedt SIDE dokumentere de kundeflytninger, som man påstår at have været udsat for, på grund af de fordelagtige rabatter, som »kun CELF« var i stand til at tilbyde takket være den modtagne støtte. Med henblik herpå har SIDE fremlagt et meget omfattende dokument (60), hvis oplysninger Kommissionen ikke kunne anvende i den foreliggende form, især fordi de omtalte flytninger på ingen måde ikke fremgik klart. Kommissionen bad SIDE om yderligere forklaringer af dette punkt, og SIDE kunne navnlig (61) præcisere, at en kunde, »Librairie Française de Milan«, gradvis var gået fra at benytte SIDE til at benytte CELF i løbet af året 1987/1988, idet CELF havde tilbudt kunden mere attraktive rabatter.

| (223) | De franske myndigheder svarede, at det italienske marked var kendt for at være konkurrencebetonet, og at CELF's voksende omsætning med den nævnte boghandler først var tydelig fra 1999, altså et godt stykke efter den periode, som SIDE omtaler. |
| --- | --- |

(223)

De franske myndigheder svarede, at det italienske marked var kendt for at være konkurrencebetonet, og at CELF's voksende omsætning med den nævnte boghandler først var tydelig fra 1999, altså et godt stykke efter den periode, som SIDE omtaler.

| (224) | Kommissionen har kunnet konstatere, at de øvrige eksempler, som SIDE nævner, ikke var mere relevante (62). En af de boghandler, der nævnes af SIDE, Grupodis de Madrid, har aldrig været en stor kunde hos CELF, og de nævnte japanske boghandlere er store kunder, som aldrig har befundet sig i markedssegmentet for små ordrer. |
| --- | --- |

(224)

Kommissionen har kunnet konstatere, at de øvrige eksempler, som SIDE nævner, ikke var mere relevante (62). En af de boghandler, der nævnes af SIDE, Grupodis de Madrid, har aldrig været en stor kunde hos CELF, og de nævnte japanske boghandlere er store kunder, som aldrig har befundet sig i markedssegmentet for små ordrer.

| (225) | Den liste over rabatter, som SIDE har indsendt, beviser i øvrigt ikke, at SIDE's rabatter er mindre attraktive end CELF's. Af de 28 forlag, som SIDE har valgt til at illustrere sin påstand, konstaterer Kommissionen, at SIDE i 16 tilfælde tilbyder større rabatter end CELF, mens det modsatte gør sig gældende i 12 tilfælde (63). Forskellen er endnu større, hvis man medregner de ekstra fem procentpoint i rabat, som SIDE giver ved ordrer på over 10 eksemplarer pr. titel, idet CELF i denne situation kun giver større rabatter for 6 forlag mod SIDE's 22. |
| --- | --- |

(225)

Den liste over rabatter, som SIDE har indsendt, beviser i øvrigt ikke, at SIDE's rabatter er mindre attraktive end CELF's. Af de 28 forlag, som SIDE har valgt til at illustrere sin påstand, konstaterer Kommissionen, at SIDE i 16 tilfælde tilbyder større rabatter end CELF, mens det modsatte gør sig gældende i 12 tilfælde (63). Forskellen er endnu større, hvis man medregner de ekstra fem procentpoint i rabat, som SIDE giver ved ordrer på over 10 eksemplarer pr. titel, idet CELF i denne situation kun giver større rabatter for 6 forlag mod SIDE's 22.

| (226) | Kommissionen finder det således det ikke godtgjort, at kundeflytninger fra SIDE til CELF skyldes, at CELF kunne yde større rabatter til sine kunder takket være statsstøtten, således som SIDE påstår. |
| --- | --- |

(226)

Kommissionen finder det således det ikke godtgjort, at kundeflytninger fra SIDE til CELF skyldes, at CELF kunne yde større rabatter til sine kunder takket være statsstøtten, således som SIDE påstår.

| (227) | Som det fremgår af 69 påstår SIDE i et brev af 12. august 2002 til Kommissionen, at CELF i mindst to år har anvendt betingelser, der virker afskrækkende på små ordrer. SIDE anfører, at »denne politik kun forstærker konkurrenceforvridningen over for SIDE, da nogle tidligere mindre kunder hos CELF«, nu henvender sig til SIDE (...). Men for SIDE er det indlysende, at de mest interessante kunder også er de kunder, der afgiver de største ordrer (...)". |
| --- | --- |

(227)

Som det fremgår af 69 påstår SIDE i et brev af 12. august 2002 til Kommissionen, at CELF i mindst to år har anvendt betingelser, der virker afskrækkende på små ordrer. SIDE anfører, at »denne politik kun forstærker konkurrenceforvridningen over for SIDE, da nogle tidligere mindre kunder hos CELF«, nu henvender sig til SIDE (...). Men for SIDE er det indlysende, at de mest interessante kunder også er de kunder, der afgiver de største ordrer (...)".

| (228) | Kommissionen konstaterer i første omgang, at de anfægtede prisjusteringer (64) indtraf præcis på det tidspunkt, hvor den omtvistede støtte blev afskaffet og/eller reduceret betydeligt, det vil sige fra det øjeblik, hvor CELF måtte finde alternative løsninger for fortsat at kunne efterkomme de små ordrer, som man modtog. |
| --- | --- |

(228)

Kommissionen konstaterer i første omgang, at de anfægtede prisjusteringer (64) indtraf præcis på det tidspunkt, hvor den omtvistede støtte blev afskaffet og/eller reduceret betydeligt, det vil sige fra det øjeblik, hvor CELF måtte finde alternative løsninger for fortsat at kunne efterkomme de små ordrer, som man modtog.

| (229) | Kommissionen har foretaget en sammenligning af taloplysningerne (65) for de to virksomheder og konstaterer, at denne ikke viser noget, der kan bekræfte SIDE's påstande vedrørende de seneste kundeflytninger, som SIDE gør opmærksom på. Kommissionen kan rent faktisk ikke konstatere, at SIDE har oprettet flere fakturaer. I 1999 var der tale om 2 187 fakturaer og i 2000 2 137; hvad angår antallet af kunder erindrer Kommissionen om, at den ikke kan foretage sammenligninger på dette punkt, da man ikke har kunnet få oplysninger om dette fra SIDE. |
| --- | --- |

(229)

Kommissionen har foretaget en sammenligning af taloplysningerne (65) for de to virksomheder og konstaterer, at denne ikke viser noget, der kan bekræfte SIDE's påstande vedrørende de seneste kundeflytninger, som SIDE gør opmærksom på. Kommissionen kan rent faktisk ikke konstatere, at SIDE har oprettet flere fakturaer. I 1999 var der tale om 2 187 fakturaer og i 2000 2 137; hvad angår antallet af kunder erindrer Kommissionen om, at den ikke kan foretage sammenligninger på dette punkt, da man ikke har kunnet få oplysninger om dette fra SIDE.

| (230) | Kommissionen kan heller ikke finde oplysninger, der kan påvise, at antallet af »små ordrer«, som SIDE har behandlet, er steget siden afskaffelsen af støtten til CELF. Tallene fra SIDE viser tværtimod, at det gennemsnitlige antal bøger pr. faktura er stigende, fra 40,31 i 1999 til 49,38 i 2001, mens den eventuelle kundeflytning fra CELF til SIDE burde have ført til et lavere gennemsnitligt antal bøger pr. faktura. |
| --- | --- |

(230)

Kommissionen kan heller ikke finde oplysninger, der kan påvise, at antallet af »små ordrer«, som SIDE har behandlet, er steget siden afskaffelsen af støtten til CELF. Tallene fra SIDE viser tværtimod, at det gennemsnitlige antal bøger pr. faktura er stigende, fra 40,31 i 1999 til 49,38 i 2001, mens den eventuelle kundeflytning fra CELF til SIDE burde have ført til et lavere gennemsnitligt antal bøger pr. faktura.

| (231) | Endelig bemærker Kommissionen, at det gennemsnitlige antal bøger pr. fakturalinje hos SIDE stadig er højere et det gennemsnitlige antal hos CELF. Dette gælder de samlede aktiviteter og ikke kun for små ordrer. Støttens afskaffelse har således ikke medført, at kunder er flyttet fra CELF til SIDE. |
| --- | --- |

(231)

Endelig bemærker Kommissionen, at det gennemsnitlige antal bøger pr. fakturalinje hos SIDE stadig er højere et det gennemsnitlige antal hos CELF. Dette gælder de samlede aktiviteter og ikke kun for små ordrer. Støttens afskaffelse har således ikke medført, at kunder er flyttet fra CELF til SIDE.

| (232) | I forbindelse med undersøgelsen af statsstøtte er det under alle omstændigheder kun konkurrenceforvridning, der skyldes statsstøtte, der er relevante, og ikke virkninger af en nedsættelse og/eller afskaffelse af statsstøtte, som SIDE betragter som negative. |
| --- | --- |

(232)

I forbindelse med undersøgelsen af statsstøtte er det under alle omstændigheder kun konkurrenceforvridning, der skyldes statsstøtte, der er relevante, og ikke virkninger af en nedsættelse og/eller afskaffelse af statsstøtte, som SIDE betragter som negative.

| (233) | På grundlag af oplysningerne fra både SIDE og de franske myndigheder finder Kommissionen, at de eneste synlige konsekvenser af støttens ophævelse er et fald i CELF's omsætning på små ordrer og et betydeligt fald i antallet af CELF's kunder (– 17,35 % mellem 1999 og 2001), hvilket fremgår af tabel 5 nedenfor:
  Tabel 5 — Udviklingen i aktiviteten »små ordrer og små kunder«
  Oplysninger fra de franske myndigheder









  År | Omsætning — små ordrer
  (EUR) | Udvikling | Antal kunder | Udvikling |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999 | 329 204 | | 2 171 | |
| 2000 | 301 605 | – 8,38 % | 2 007 | – 7,55 % |
| 2001 | 275 068 | – 8,80 % | 1 659 | – 17,34 % |

(233)

På grundlag af oplysningerne fra både SIDE og de franske myndigheder finder Kommissionen, at de eneste synlige konsekvenser af støttens ophævelse er et fald i CELF's omsætning på små ordrer og et betydeligt fald i antallet af CELF's kunder (– 17,35 % mellem 1999 og 2001), hvilket fremgår af tabel 5 nedenfor:

Tabel 5 — Udviklingen i aktiviteten »små ordrer og små kunder«

Oplysninger fra de franske myndigheder

År

Omsætning — små ordrer

(EUR)

Udvikling

Antal kunder

Udvikling

1999

329 204

2 171

2000

301 605

– 8,38 %

2 007

– 7,55 %

2001

275 068

– 8,80 %

1 659

– 17,34 %

| (234) | Kommissionen finder ligeledes, at SIDE's bemærkninger strider mod SIDE's egne påstande om, at der kun skulle tages hensyn til antallet af ordrelinjer hos leverandøren, og at det samlede ordrebeløb er ligegyldigt for beregningen af rentabiliteten. Hvis dette var tilfældet, havde SIDE ingen grund til at hævde, at den påståede kundeflytning fra CELF til SIDE (som tilmed ikke fremgår af de fremlagte taloplysninger), forstærker den fordrejning af konkurrencesituationen, som SIDE er udsat for (66). Desuden konstaterer Kommissionen, at SIDE tilsyneladende modsiger sig selv, når virksomheden i et notat af 9. december 2002 siger, at »...små ordrer er som helhed mere rentable at ekspedere end store ordrer«. |
| --- | --- |

(234)

Kommissionen finder ligeledes, at SIDE's bemærkninger strider mod SIDE's egne påstande om, at der kun skulle tages hensyn til antallet af ordrelinjer hos leverandøren, og at det samlede ordrebeløb er ligegyldigt for beregningen af rentabiliteten. Hvis dette var tilfældet, havde SIDE ingen grund til at hævde, at den påståede kundeflytning fra CELF til SIDE (som tilmed ikke fremgår af de fremlagte taloplysninger), forstærker den fordrejning af konkurrencesituationen, som SIDE er udsat for (66). Desuden konstaterer Kommissionen, at SIDE tilsyneladende modsiger sig selv, når virksomheden i et notat af 9. december 2002 siger, at »...små ordrer er som helhed mere rentable at ekspedere end store ordrer«.

| (235) | Kommissionen har udarbejdet nedenstående tabel på grundlag af oplysninger fra de franske myndigheder og SIDE, og tabellen viser, at der ikke er nogen automatisk sammenhæng mellem stigende og faldende omsætning hos SIDE og stigninger eller fald i de tildelte støttebeløb.
  Tabel 6








  Referenceår | Støtte til CELF i euro | Udsving i SIDE's omsætning | Støtte |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1990 | 304 900 | — | — |
| 1991 | 373 500 | + | + |
| 1992 | 422 280 | – | + |
| 1993 | 382 650 | + | – |
| 1994 | 304 900 | – | – |
| 1995 | 304 900 | – | = |
| 1996 | 304 900 | – | = |
| 1997 | 243 920 | – | – |
| 1998 | 182 940 | + | – |
| 1999 | 121 960 | – | – |
| 2000 | 60 980 | + | – |
| 2001 | 38 110 | – | – |
| 2002 | 0 | – | 0 |

(235)

Kommissionen har udarbejdet nedenstående tabel på grundlag af oplysninger fra de franske myndigheder og SIDE, og tabellen viser, at der ikke er nogen automatisk sammenhæng mellem stigende og faldende omsætning hos SIDE og stigninger eller fald i de tildelte støttebeløb.

Tabel 6

Referenceår

Støtte til CELF i euro

Udsving i SIDE's omsætning

Støtte

1990

304 900

—

—

1991

373 500

+

+

1992

422 280

–

+

1993

382 650

+

–

1994

304 900

–

–

1995

304 900

–

=

1996

304 900

–

=

1997

243 920

–

–

1998

182 940

+

–

1999

121 960

–

–

2000

60 980

+

–

2001

38 110

–

–

2002

0

–

0

| (236) | Taloplysningerne fra såvel CELF som SIDE har givet Kommissionen mulighed for at fastslå, at størrelsen af støtten til CELF ikke pr. automatik havde nogen betydning for SIDE's aktiviteter og resultater, idet SIDE var det eneste andet ikke-specialiserede agentur på markedet (67). Over en årrække faldt SIDE's omsætning f.eks., selv om støtten til CELF var faldende. |
| --- | --- |

(236)

Taloplysningerne fra såvel CELF som SIDE har givet Kommissionen mulighed for at fastslå, at størrelsen af støtten til CELF ikke pr. automatik havde nogen betydning for SIDE's aktiviteter og resultater, idet SIDE var det eneste andet ikke-specialiserede agentur på markedet (67). Over en årrække faldt SIDE's omsætning f.eks., selv om støtten til CELF var faldende.

| (237) | Kommissionen har kunnet iagttage, at den eneste synlige og betydelige konsekvens af ophævelsen af støtten til CELF på markedet var et fald i omsætningen på »små ordrer« og et fald i antallet af »små kunder« hos CELF. |
| --- | --- |

(237)

Kommissionen har kunnet iagttage, at den eneste synlige og betydelige konsekvens af ophævelsen af støtten til CELF på markedet var et fald i omsætningen på »små ordrer« og et fald i antallet af »små kunder« hos CELF.

| (238) | Kommissionen konstaterer på baggrund af de indsendte taloplysninger, at en del af efterspørgslen uden støtten tilsyneladende ikke længere efterkommes af CELF, og at afskaffelsen af støtten ikke har gavnet SIDE. |
| --- | --- |

(238)

Kommissionen konstaterer på baggrund af de indsendte taloplysninger, at en del af efterspørgslen uden støtten tilsyneladende ikke længere efterkommes af CELF, og at afskaffelsen af støtten ikke har gavnet SIDE.

| (239) | Kommissionen har desuden kunnet konstatere, at støtten i perioden 1994-2001 ikke kunne dække hele underskuddet ved »Programme petites commandes« og udgjorde en forholdsvis ringe del af CELF's samlede omsætning: fra 3,95 % i 1994 til 0,29 % i 2001 (68). |
| --- | --- |

(239)

Kommissionen har desuden kunnet konstatere, at støtten i perioden 1994-2001 ikke kunne dække hele underskuddet ved »Programme petites commandes« og udgjorde en forholdsvis ringe del af CELF's samlede omsætning: fra 3,95 % i 1994 til 0,29 % i 2001 (68).

| (240) | Alle de netop analyserede oplysninger viser, at den omtvistede støtte vedrører en yderst marginal del af eksportagenturvirksomheden, som tydeligvis ikke ville være blevet udført uden den omtvistede støtte. Kommissionen har ligeledes kunnet konstatere, at støtten fra den franske stat ikke udgør nogen overkompensation af omkostningerne ved den pågældende aktivitet. |
| --- | --- |

(240)

Alle de netop analyserede oplysninger viser, at den omtvistede støtte vedrører en yderst marginal del af eksportagenturvirksomheden, som tydeligvis ikke ville være blevet udført uden den omtvistede støtte. Kommissionen har ligeledes kunnet konstatere, at støtten fra den franske stat ikke udgør nogen overkompensation af omkostningerne ved den pågældende aktivitet.

| (241) | Kommissionen erindrer ligeledes, som anført i betragtning 132 ff., om, at samhandelen og konkurrencevilkårene på fællesmarkedet i den foreliggende sag kun påvirkes i meget begrænset omfang. Kommissionen skal tage hensyn til disse oplysninger, når den vurderer støttens forenelighed med traktatens artikel 87, stk. 3, således som Retten klart gav udtryk for i dommen af 27. januar 1998 i sagen Ladbroke Racing Ltd mod Kommissionen (69). |
| --- | --- |

(241)

Kommissionen erindrer ligeledes, som anført i betragtning 132 ff., om, at samhandelen og konkurrencevilkårene på fællesmarkedet i den foreliggende sag kun påvirkes i meget begrænset omfang. Kommissionen skal tage hensyn til disse oplysninger, når den vurderer støttens forenelighed med traktatens artikel 87, stk. 3, således som Retten klart gav udtryk for i dommen af 27. januar 1998 i sagen Ladbroke Racing Ltd mod Kommissionen (69).

| (242) | Dermed påvirkede støtten til CELF inden for rammerne af »Programme petites commandes« ikke samhandelen og konkurrencevilkårene i Fællesskabet i et omfang, der strider mod de fælles interesser. De franske myndigheders foranstaltning stod i rimeligt forhold til det forfulgte mål og betød udelukkende, at det var muligt at efterkomme en del af efterspørgslen, som ellers ikke ville blive efterkommet, uden at virksomheden behøvede at bekymre sig om rentabiliteten. |
| --- | --- |

(242)

Dermed påvirkede støtten til CELF inden for rammerne af »Programme petites commandes« ikke samhandelen og konkurrencevilkårene i Fællesskabet i et omfang, der strider mod de fælles interesser. De franske myndigheders foranstaltning stod i rimeligt forhold til det forfulgte mål og betød udelukkende, at det var muligt at efterkomme en del af efterspørgslen, som ellers ikke ville blive efterkommet, uden at virksomheden behøvede at bekymre sig om rentabiliteten.

B.   ANVENDELSE AF BESTEMMELSERNE I TRAKTATENS ARTIKEL 86, STK. 2

1.   DE FRANSKE MYNDIGHEDERS HOLDNING

| (243) | De franske myndigheder fastholder som i 1998 (70), at CELF har fået overdraget ansvaret for en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, og at de omtvistede foranstaltninger skal vurderes i henhold til bestemmelserne i traktatens artikel 86, stk. 2, hvori det hedder, at »Virksomheder, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, eller som har karakter af fiskale monopoler, er underkastet denne traktats bestemmelser, navnlig konkurrencereglerne, i det omfang anvendelsen af disse bestemmelser ikke retligt eller faktisk hindrer opfyldelsen af de særlige opgaver, som er betroet dem. Udviklingen af samhandelen må ikke påvirkes i et sådant omfang, at det strider mod Fællesskabets interesse«. |
| --- | --- |

(243)

De franske myndigheder fastholder som i 1998 (70), at CELF har fået overdraget ansvaret for en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, og at de omtvistede foranstaltninger skal vurderes i henhold til bestemmelserne i traktatens artikel 86, stk. 2, hvori det hedder, at »Virksomheder, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, eller som har karakter af fiskale monopoler, er underkastet denne traktats bestemmelser, navnlig konkurrencereglerne, i det omfang anvendelsen af disse bestemmelser ikke retligt eller faktisk hindrer opfyldelsen af de særlige opgaver, som er betroet dem. Udviklingen af samhandelen må ikke påvirkes i et sådant omfang, at det strider mod Fællesskabets interesse«.

| (244) | I denne forbindelse har de franske myndigheder fremsendt flere tekster (71), som ifølge de franske myndigheder bekræfter, at den opgave, som CELF har fået overdraget, har karakter af en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse. |
| --- | --- |

(244)

I denne forbindelse har de franske myndigheder fremsendt flere tekster (71), som ifølge de franske myndigheder bekræfter, at den opgave, som CELF har fået overdraget, har karakter af en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse.

| (245) | De franske myndigheder har på grundlag af disse tekster angivet, at direktoratet for litteratur og læsning frem til 2001 indgik årlige aftaler med CELF, hvori man definerer målene for samarbejdet mellem ministeriet og CELF samt parternes respektive forpligtelser. |
| --- | --- |

(245)

De franske myndigheder har på grundlag af disse tekster angivet, at direktoratet for litteratur og læsning frem til 2001 indgik årlige aftaler med CELF, hvori man definerer målene for samarbejdet mellem ministeriet og CELF samt parternes respektive forpligtelser.

| (246) | De franske myndigheder har indsendt flere af disse aftaler. I den første fra 25. april 1991 hedder det i artikel 1, at »ministeriet yder bistand til aktiviteterne med samling af små ordrer på bøger, som ekspederes af CELF, og som er beregnet til udlandet...«. I en anden aftale fra 23. oktober 1997 nævnes det, tilsyneladende for første gang, at »ministeriet yder tilskud til driftsomkostningerne ved CELF's tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse i forbindelse med små ordrer«. De senere aftaler frem til 2001 er identiske undtagen hvad angår støttens størrelse. |
| --- | --- |

(246)

De franske myndigheder har indsendt flere af disse aftaler. I den første fra 25. april 1991 hedder det i artikel 1, at »ministeriet yder bistand til aktiviteterne med samling af små ordrer på bøger, som ekspederes af CELF, og som er beregnet til udlandet...«. I en anden aftale fra 23. oktober 1997 nævnes det, tilsyneladende for første gang, at »ministeriet yder tilskud til driftsomkostningerne ved CELF's tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse i forbindelse med små ordrer«. De senere aftaler frem til 2001 er identiske undtagen hvad angår støttens størrelse.

2.   KOMMISSIONENS VURDERING

| (247) | Kommissionen har allerede i sin første beslutning fastslået, at støtten til CELF er statsstøtte i henhold til traktatens artikel 87, stk. 1, og at den er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra d). I henhold til retspraksis ved Domstolen (72) behøver Kommissionen derfor ikke vurdere de aktiviteter, hvortil CELF modtog støtte, i lyset af traktatens artikel 86, stk. 2. Domstolen bekræftede denne holdning i sin dom af 22. juni 2000 (73), hvori den konkluderer, at selv støtte, der ydes i overensstemmelse med traktatens artikel 86, stk. 2, skal anmeldes til Kommissionen. Derfor er det ikke nødvendigt at tage stilling til, hvorvidt støtten til CELF ligeledes er i overensstemmelse med traktatens artikel 86, stk. 2. |
| --- | --- |

(247)

Kommissionen har allerede i sin første beslutning fastslået, at støtten til CELF er statsstøtte i henhold til traktatens artikel 87, stk. 1, og at den er forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra d). I henhold til retspraksis ved Domstolen (72) behøver Kommissionen derfor ikke vurdere de aktiviteter, hvortil CELF modtog støtte, i lyset af traktatens artikel 86, stk. 2. Domstolen bekræftede denne holdning i sin dom af 22. juni 2000 (73), hvori den konkluderer, at selv støtte, der ydes i overensstemmelse med traktatens artikel 86, stk. 2, skal anmeldes til Kommissionen. Derfor er det ikke nødvendigt at tage stilling til, hvorvidt støtten til CELF ligeledes er i overensstemmelse med traktatens artikel 86, stk. 2.

| (248) | Kommissionen bemærker, at Domstolen i Altmark (74)-dommen af 24. juli 2003 præciserede, i hvilke situationer støtte til en virksomhed, der forvalter en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, ikke udgør statsstøtte. Men Kommission konstaterer, at disse betingelser ikke er opfyldt i den foreliggende sag. Kommissionen finder for det første, at betingelsen i præmis 89 i Altmark-dommen ikke er opfyldt, idet retsgrundlaget for støtten ikke udelukkende er gældende for CELF. Kommissionen finder endvidere, at betingelserne i præmis 90 i dommen, som vedrører den forudgående fastsættelse af parametrene for beregning af godtgørelsen, heller ikke er opfyldt, selv om den samlede støtte ikke har oversteget det beløb, der er nødvendigt for at godtgøre omkostningerne ved ekspedition af små ordrer. |
| --- | --- |

(248)

Kommissionen bemærker, at Domstolen i Altmark (74)-dommen af 24. juli 2003 præciserede, i hvilke situationer støtte til en virksomhed, der forvalter en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, ikke udgør statsstøtte. Men Kommission konstaterer, at disse betingelser ikke er opfyldt i den foreliggende sag. Kommissionen finder for det første, at betingelsen i præmis 89 i Altmark-dommen ikke er opfyldt, idet retsgrundlaget for støtten ikke udelukkende er gældende for CELF. Kommissionen finder endvidere, at betingelserne i præmis 90 i dommen, som vedrører den forudgående fastsættelse af parametrene for beregning af godtgørelsen, heller ikke er opfyldt, selv om den samlede støtte ikke har oversteget det beløb, der er nødvendigt for at godtgøre omkostningerne ved ekspedition af små ordrer.

VI.   KONKLUSION

| (249) | Det fremgår af ovenstående oplysninger, at den pågældende støtte er i overensstemmelse med traktatens artikel 87, stk. 3, litra d), idet den står i rimeligt forhold til det forfulgte kulturelle mål Kommissionen kan konstatere, at støtten ikke påvirker samhandelen og konkurrencevilkårene i Fællesskabet i et omfang, der strider mod de fælles interesser — |
| --- | --- |

(249)

Det fremgår af ovenstående oplysninger, at den pågældende støtte er i overensstemmelse med traktatens artikel 87, stk. 3, litra d), idet den står i rimeligt forhold til det forfulgte kulturelle mål Kommissionen kan konstatere, at støtten ikke påvirker samhandelen og konkurrencevilkårene i Fællesskabet i et omfang, der strider mod de fælles interesser —

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Støtten til la Coopérative d'exportation du livre français (CELF) til ekspedition af små ordrer på fransksprogede bøger, som Frankrig udbetalte mellem 1980 og 2001, udgør støtte efter traktatens artikel 87, stk. 1. Da Frankrig har undladt at anmelde støtten til Kommissionen før iværksættelsen, er der tale om ulovlig støtte. Støtten er imidlertid forenelig med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra d).

Artikel 2

Denne beslutning er rettet til Den Franske Republik.

Udfærdiget i Bruxelles, den 20. april 2004.

På Kommissionens vegne

Mario MONTI

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EFT C 366 af 5.12.1996, s. 7.

1

(2)  Sag T-155/98, Société internationale de diffusion et d'édition (SIDE) mod Kommissionen, Sml. 2002 II s. 1179.

2

(3)  EFT L 44 af 18.2.1999, s. 37.

3

(4)  Den understregede sætning er annulleret af Retten.

4

(5)  Uddrag af brev fra SIDE dateret den 20. marts 1992.

5

(6)  SIDE anfører navnlig, at kulturministeriet har afvist at give SIDE adgang til den støtte, der ydes til CELF.

6

(7)  Beslutning NN 127/92 »Støtte til eksport af franske bøger« (EFT C 174 af 25.6.1993, s. 6).

7

(8)  Sag T-49/93, Société internationale de diffusion et d'édition (SIDE) mod Kommissionen, Sml. 1995 II, s. 1179.

8

(9)  Er senere blevet til programmet »A l'Est de l'Europe«.

9

(10)  Jf. fodnote 1.

10

(11)  Sag C-332/98, Frankrig mod Kommissionen, »Støtte til Coopérative d'exportation du livre français«, Sml. 2000 I, s. 4833.

11

(12)  Desuden deltog kulturministeriet som observatør på CELF's bestyrelsesmøder og generalforsamlinger.

12

(13)  Familievirksomhed oprettet i 1980.

13

(14)  Jf. betragtning 3.

14

(15)  Kommissionen præciserer, at dette program giver mulighed for at yde rabat til boghandler i forhold til de vejledende priser. CELF deltager i programmet på linje med andre operatører; der er her ikke tale om eksportagenturvirksomhed.

15

(16)  Forsikring, der dækker risici i forbindelse med betaling for eksporterede produkter. SIDE nægter at levere til lande, der ikke er omfattet af denne ordning.

16

(17)  SIDE fremlægger i denne forbindelse et dokument med titel »beregning af tab lidt af SIDE som følge af tilskud udbetalt af kulturministeriet til CELF mellem den 1. april 1980 og den 31. marts 1996«.

17

(18)  2000/02. Der er tale om perioden mellem starten på betydelige begrænsninger af støtten og dens ophævelse.

18

(19)  SIDE fremlægger navnlig et brev fra CELF dateret den 18. marts 2002, hvori man giver en tysk kunde meddelelse om en ændring af de almindelige salgsbetingelser for »mindre kunder«, hvilket giver sig udslag i en prisforhøjelse.

19

(20)  Jf. fodnote 1.

20

(21)  Det bemærkes, at to af de interesserede tredjemænd er blevet købt at CELF, idet hr. Van Ginneken ligeledes udtalte sig på vegne af Hexalivre i 1996.

21

(22)  Tidligere repræsentant for CELF, hvis forbindelser med CELF »endte dårligt«. Blev opkøbt af CELF.

22

(23)  Reference til årene 1996/97.

23

(24)  Det skal nævnes, at Kommissionen har kunnet konstatere, at CELF gennemsnitlig har omkring 100 samarbejdspartnere, mens markedet omfatter flere tusinde forlag.

24

(25)  Hexalivre blev i 1998 opkøbt af et datterselskab til CELF, der senere selv blev knyttet til CELF.

25

(26)  Fede typer og understregning indsat af Kommissionen.

26

(27)  Ifølge Tec et Doc burde CELF begrænse sine aktiviteter til funktionen som eksportagentur og ikke beskæftige sig med eksport af videnskabelig litteratur.

27

(28)  De små ordrer udgør ifølge SNIEL 6 % af CELF's aktiviteter, hvilket ifølge sammenslutningen betyder, at »94 % af CELF's aktiviteter er foregået inden for områder, hvor det oprindeligt ikke var planen, at virksomheden skulle operere«.

28

94 % af CELF's aktiviteter er foregået inden for områder, hvor det oprindeligt ikke var planen, at virksomheden skulle operere

(29)  Et brev fra Syndicat national de l'édition dateret den 18. juli 1980, som sagsøgeren har vedlagt, understøtter denne påstand.

29

(30)  Sammenslutningen omfattede en række forlag og havde til formål at fremme fransk litteraturs tilstedeværelse i udlandet samt yde investeringsstøtte til eksportforlag. Sammenslutningen modtog statsstøtte via direktoratet for litteratur og læsning under kulturministeriet.

30

(31)  I dag er kun et udenlandsk selskab medlem af CELF. Der er tale om forlaget Casterman, der har hjemsted i Belgien; dette er et datterselskab af Flammarion, som selv er datterselskab af det italienske forlag Rizzoli.

31

(32)  Før en afgørelse truffet på generalforsamlingen den 29. juli 1994 henvistes der i CELF's vedtægter direkte til små ordrer. I den daværende artikel II i vedtægterne hed det, at »kooperativet har til formål direkte at ekspedere eller lette ekspeditionen af små ordrer til udlandet og de oversøiske territorier og departementer...«.

32

(33)  Dette marked kan ikke identificeres i toldstatistikkerne.

33

(34)  Nogle virksomheder, Servedit, for fransktalende Afrika fra 1988 til 1993, og l'Ecole des loisirs i 1995 for landene i Middelhavsområdet, har modtaget støtte af samme art, men inden for specialiserede sektorer.

34

(35)  Den eneste anden virksomhed, der har ansøgt.

35

(36)  Frem til 2001, idet støtteordningen blev afskaffet i 2002.

36

(37)  F.eks. barokensemblet i Limoges, munkeklostret Sainte Madeleine.

37

(38)  CELF opererer udelukkende som agentur for fransksprogede bøger, hvilket ikke er tilfældet for SIDE, der ligeledes beskæftiger sig med bøger på andre sprog.

38

(39)  I modsætning til SIDE består CELF's aktiviteter udelukkende af eksport.

39

(40)  www.celf.fr.

40

(41)  Uddrag af brev fra SIDE's bestyrelse til Kommissionen af 7. september 1992.

41

(42)  KOM(2003) 520 endelig.

42

(43)  Breve fra SIDE dateret den 22. maj og 4. juni 1991.

43

(44)  Jf. betragtning 81.

44

(45)  Jf. betragtning 10.

45

(46)  Bulletin for De Europæiske Fællesskaber, 9- 1984.

46

(47)  EFT L 83 af 27.03.1999, s. 1.

47

(48)  Jf. betragtning 10.

48

(49)  Mindst frem til 1991. Jf. betragtning 79 ff.

49

(50)  Side 163 i rapporten, som SIDE har indsendt.

50

(51)  SIDE henviser selv i flere af sine skriftlige bemærkninger til støtte til bogeksport.

51

(52)  Jf. betragtning 90.

52

(53)  Breve dateret den 7. september 1992 og 9. december 2002 vedrørende »Aux amateurs du livre international«.

53

(54)  Ifølge tallene er CELF gået fra 86,60 % af markedet i 1992 til 92,75 % i 2001, hvilket skulle betyde, at støttebeløbet er uden betydning for CELF's stilling, idet den tildelte støtte har været konstant faldende siden 1996/97.

54

(55)  Kommissionen beklager, at SIDE ikke har ønsket at fremlægge oplysninger om antallet af kunder og kundekontienes gennemsnitlige værdi.

55

(56)  Jf. betragtning 112 og 113.

56

(57)  I franske franc.

57

(58)  Procentsatserne for CELF er indsendt af de franske myndigheder, mens SIDE har indsendt dem for sit eget vedkommende.

58

(59)  De store forlag medfører i princippet større ordrer; de vedrører ofte distribution af populære værker, der normalt sælges i stort antal.

59

(60)  Dokument med titlen »Détermination des préjudices subis par la SIDE du fait des subventions versées par le ministère de la culture au CELF entre le 1er avril 1980 et le 31 mars 1996« (beregning af tab, som SIDE har lidt på grund af kulturministeriets støtte til CELF mellem den 1. april 1980 og den 31. marts 1996).

60

(61)  SIDE fremlægger fem andre eksempler.

61

(62)  De franske myndigheder modsiger de andre eksempler fra SIDE.

62

(63)  På SIDE's første liste over forhandlerrabatter henviste man til listen over forhandlerrabatter, som CELF ydede på den vejledende salgspris i Frankrig inklusive moms, mens eksportsalg sker på grundlag af priser uden moms. Sammenligningen er derfor foretaget på grundlag af den således ændrede prisliste.

63

(64)  CELF's prisændringer anfægtes ikke fra fransk side, idet man anfører, at CELF midlertidig måtte ændre sine priser på »små ordrer«, fordi støtten blev reduceret.

64

(65)  Jf. ligeledes tabel 3A, 3B og 3C.

65

(66)  Som kommentar til dette punkt præciserer SIDE, at det er klart, at de mest interessante kunder er kunder med store ordremængder, ikke fordi andre ikke er rentable, men simpelthen fordi det som kommerciel virksomhed altid er at foretrække at have kunder, der genererer stor omsætning.

66

(67)  Kommissionen erindrer om, at der var blevet udbetalt specifik støtte af samme art som den nu omtvistede til to andre virksomheder, Servedit og l'Ecole des Loisirs.

67

(68)  Jf. ligeledes bilag II.

68

(69)  Sag T-67/94, Sml. 1998 II, s. 1. Se navnlig præmis 150 til 162.

69

(70)  Jf. betragtning 24.

70

(71)  Jf. betragtning 102.

71

(72)  Dom af 15. marts 1994, sag C-387/92, Banco Exterior de España mod Ayuntamiento de Valencia, Sml. 1994 I, s. 877.

72

(73)  Jf. betragtning 24 ff.

73

(74)  Sag C-280/00 Altmark Trans GmbH og Regierungspräsidium Magdeburg mod Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, Sml. 2003 I, s. 7747.

74

---

BILAG I

Tabel over udviklingen i støtten siden 1980 (EUR)

| 1980 | 91 470 |
| --- | --- |
| 1981 | 91 470 |
| 1982 | 205 510 |
| 1983 | 164 640 |
| 1984 | 137 200 |
| 1985 | 141 780 |
| 1986 | 248 490 |
| 1987 | 214 950 |
| 1988 | 213 430 |
| 1989 | 259 160 |
| 1990 | 304 900 |
| 1991 | 373 500 |
| 1992 | 422 280 |
| 1993 | 382 650 |
| 1994 | 304 900 |
| 1995 | 304 900 |
| 1996 | 304 900 |
| 1997 | 243 920 |
| 1998 | 182 940 |
| 1999 | 121 960 |
| 2000 | 60 980 |
| 2001 | 38 110 |
| 2002 | 0 |

1980

91 470

1981

91 470

1982

205 510

1983

164 640

1984

137 200

1985

141 780

1986

248 490

1987

214 950

1988

213 430

1989

259 160

1990

304 900

1991

373 500

1992

422 280

1993

382 650

1994

304 900

1995

304 900

1996

304 900

1997

243 920

1998

182 940

1999

121 960

2000

60 980

2001

38 110

2002

0

---

BILAG II

Mod en reduktion af godtgørelsen af CELF's udgifter

Oplysninger fra de franske myndigheder

| År | Støttebeløb i euro | Udgifter i alt | Støtteprocent |
| --- | --- | --- | --- |
| 1994 | 304 900 | 683 788 | 44,59 % |
| 1995 | 304 900 | 697 177 | 43,73 % |
| 1996 | 304 900 | 624 206 | 48,85 % |
| 1997 | 243 920 | 680 023 | 35,87 % |
| 1998 | 182 940 | 664 783 | 22,63 % |
| 1999 | 121 960 | 635 577 | 19,19 % |
| 2000 | 60 980 | 572 670 | 10,65 % |
| 2001 | 38 110 | 509 048 | 7,49 % |
| 2002 | 0 | 0 | 0 |

År

Støttebeløb i euro

Udgifter i alt

Støtteprocent

1994

304 900

683 788

44,59 %

1995

304 900

697 177

43,73 %

1996

304 900

624 206

48,85 %

1997

243 920

680 023

35,87 %

1998

182 940

664 783

22,63 %

1999

121 960

635 577

19,19 %

2000

60 980

572 670

10,65 %

2001

38 110

509 048

7,49 %

2002

0

0

0

---

BILAG III

Procedure for ordrebehandling

Oplysninger hentet fra SIDE's bemærkninger

Ny kunde

| a) | Fremsendelse til køber af dokumenter, der omfatter






  — | de almindelige salgsbetingelser (e-mail, fax eller brev) |
| --- | --- | --- |

a)

Fremsendelse til køber af dokumenter, der omfatter

—

de almindelige salgsbetingelser (e-mail, fax eller brev)

| — | ansøgning om oprettelse af konto (e-mail, fax eller brev) |
| --- | --- |

—

ansøgning om oprettelse af konto (e-mail, fax eller brev)

| b) | Efter modtagelse af ansøgning om oprettelse af konto, kontrol af kundens solvens hos COFACE. |
| --- | --- |

b)

Efter modtagelse af ansøgning om oprettelse af konto, kontrol af kundens solvens hos COFACE.

| c) | Oprettelsen giver ingen problemer: oprettelse af kundekonto. |
| --- | --- |

c)

Oprettelsen giver ingen problemer: oprettelse af kundekonto.

| d) | Oprettelsen giver problemer: Kunden kan kun betjenes som »proforma« (det vil sige efter betaling af et overslag). |
| --- | --- |

d)

Oprettelsen giver problemer: Kunden kan kun betjenes som »proforma« (det vil sige efter betaling af et overslag).

Kunde med kundekonto

| a) | Identifikation af kunden (ved hjælp af kontonummer).
  Indlæsning af den bestilte vare (søgning blandt 640 000 titler omfattende bøger, lydkassetter, lyd-cd'er og cd-rom).
  Indlæsning; når varen er identificeret: angivelse af mængde, ordredato, kundereference, validering af indlæsningen.






  — | Hvis der skal indlæses andre ordrelinjer, gentages operationen. |
| --- | --- | --- |

a)

Identifikation af kunden (ved hjælp af kontonummer).

Indlæsning af den bestilte vare (søgning blandt 640 000 titler omfattende bøger, lydkassetter, lyd-cd'er og cd-rom).

Indlæsning; når varen er identificeret: angivelse af mængde, ordredato, kundereference, validering af indlæsningen.

—

Hvis der skal indlæses andre ordrelinjer, gentages operationen.

| — | Det er muligt at ændre ordreekspeditionen efter kundens ønske. |
| --- | --- |

—

Det er muligt at ændre ordreekspeditionen efter kundens ønske.

| b) | Det bestilte værk findes ikke i databasen.






  — | Manuel indlæsning af varen
  Her angives titel, forfatternavn, ISBN-nummer, forlag, leverandør. |
| --- | --- | --- |

b)

Det bestilte værk findes ikke i databasen.

—

Manuel indlæsning af varen

Her angives titel, forfatternavn, ISBN-nummer, forlag, leverandør.

| c) | Ved hver bogbestilling genereres der automatisk en bestilling til leverandøren. |
| --- | --- |

c)

Ved hver bogbestilling genereres der automatisk en bestilling til leverandøren.

| d) | Et edb-program videresender automatisk ordrerne til de leverandører, der henvises til. |
| --- | --- |

d)

Et edb-program videresender automatisk ordrerne til de leverandører, der henvises til.

| e) | Ordresedlerne udskrives automatisk og sendes til de relevante leverandører pr. fax, brev eller kurér. |
| --- | --- |

e)

Ordresedlerne udskrives automatisk og sendes til de relevante leverandører pr. fax, brev eller kurér.

Varemodtagelse

| a) | Levering af varerne — pr. post eller kurér |
| --- | --- |

a)

Levering af varerne — pr. post eller kurér

| b) | Kontrol af fakturaers eller følgesedlers overensstemmelse med kolli. |
| --- | --- |

b)

Kontrol af fakturaers eller følgesedlers overensstemmelse med kolli.

| c) | Indlæsning af varerne i modtagelsesprogrammet, som gør det muligt at identificere værket og modtageren. |
| --- | --- |

c)

Indlæsning af varerne i modtagelsesprogrammet, som gør det muligt at identificere værket og modtageren.

| d) | Eventuelle reklamationer videresendes automatisk til leverandørerne. |
| --- | --- |

d)

Eventuelle reklamationer videresendes automatisk til leverandørerne.

| e) | For hver kunde udskriver computeren dernæst en liste over de bøger, vedkommende har modtaget, samt »nummeret på kundens reolfag«. |
| --- | --- |

e)

For hver kunde udskriver computeren dernæst en liste over de bøger, vedkommende har modtaget, samt »nummeret på kundens reolfag«.

| f) | Når ordren er komplet, eller hvis man beslutter at sende værkerne til en kunde afsted, gøres kolli klar til afsendelse. Vægt og forsendelsespris påføres eventuelt. |
| --- | --- |

f)

Når ordren er komplet, eller hvis man beslutter at sende værkerne til en kunde afsted, gøres kolli klar til afsendelse. Vægt og forsendelsespris påføres eventuelt.

Fakturering og forsendelse

| a) | Fakturaerne udskrives automatisk, og det samme gælder forsendelseslisten. Forsendelsesmåden er den, kunden har valgt. Fakturaerne oprettes automatisk i regnskabet. Fakturaerne sendes til kunderne pr. brev. |
| --- | --- |

a)

Fakturaerne udskrives automatisk, og det samme gælder forsendelseslisten. Forsendelsesmåden er den, kunden har valgt. Fakturaerne oprettes automatisk i regnskabet. Fakturaerne sendes til kunderne pr. brev.

| b) | Der udarbejdes kontoudtog ved udgangen af hver måned, hvorefter betalingerne modtages i henhold til fristerne for de enkelte kunder. I den forbindelse går man altså ud fra, at de pågældende kunder har en konto. |
| --- | --- |

b)

Der udarbejdes kontoudtog ved udgangen af hver måned, hvorefter betalingerne modtages i henhold til fristerne for de enkelte kunder. I den forbindelse går man altså ud fra, at de pågældende kunder har en konto.

| c) | Betalingsform: kreditkort — De største beløb afregnes via bankoverførsler eller pr. check, undertiden via remburs. |
| --- | --- |

c)

Betalingsform: kreditkort — De største beløb afregnes via bankoverførsler eller pr. check, undertiden via remburs.

---

BILAG IV

Kontrol af oplysningerne i CELF's analytiske regnskab — 1994

på grundlag af oplysninger indsendt af de franske myndigheder

Taloplysninger i franc og euro

| | FRF | EUR |
| --- | --- | --- |
| Udgifter til bogindkøb | 2 068 293 | 315 309 |
| - | indkøb |

FRF

EUR

Udgifter til bogindkøb

2 068 293

315 309

-

indkøb

2 026 011

308 863

| - | transport og kurér |
| --- | --- |

-

transport og kurér

42 282

6 446

Personaleudgifter

1 670 963

254 737

| - | Modtagelse (af bøger), direkte arbejdskraft |
| --- | --- |

-

Modtagelse (af bøger), direkte arbejdskraft

217 641

33 179

| - | Emballage, direkte arbejdskraft |
| --- | --- |

-

Emballage, direkte arbejdskraft

53 409

8 142

Salgsafdeling, direkte arbejdskraft

| - | Zone 1 |
| --- | --- |

-

Zone 1

149 770

22 832

| - | Zone 2 |
| --- | --- |

-

Zone 2

157 627

24 030

| - | Zone 3 |
| --- | --- |

-

Zone 3

49 390

7 529

| - | Lønninger, hjælpetjenester |
| --- | --- |

-

Lønninger, hjælpetjenester

1 022 285

155 846

| - | Lønninger, marketing |
| --- | --- |

-

Lønninger, marketing

20 841

3 177

Driftsomkostninger

518 926

79 110

| - | Anvendt emballage |
| --- | --- |

-

Anvendt emballage

14 770

2 252

| - | Leverancer til administration |
| --- | --- |

-

Leverancer til administration

183 784

28 018

| - | Transport af ordrer |
| --- | --- |

-

Transport af ordrer

148 056

22 571

| - | Provision på salg |
| --- | --- |

-

Provision på salg

36 540

5 570

| - | Telefon, telex |
| --- | --- |

-

Telefon, telex

29 103

4 437

| - | Udgifter til inddrivelse |
| --- | --- |

-

Udgifter til inddrivelse

26 294

4 008

| - | Kreditforsikring |
| --- | --- |

-

Kreditforsikring

20 929

3 191

| - | Afskrivninger på materielle aktiver |
| --- | --- |

-

Afskrivninger på materielle aktiver

20 609

3 142

| - | Øvrige |
| --- | --- |

-

Øvrige

38 841

5 921

Separate faste indirekte udgifter

188 524

28 740

| - | Erhvervsskat |
| --- | --- |

-

Erhvervsskat

14 064

2 144

| - | Henlæggelser |
| --- | --- |

-

Henlæggelser

51 890

7 911

| - | Eksterne tjenester |
| --- | --- |

-

Eksterne tjenester

66 828

10 188

| - | Ekstraordinære omkostninger |
| --- | --- |

-

Ekstraordinære omkostninger

46 733

7 124

| - | Øvrige |
| --- | --- |

-

Øvrige

9 009

1 373

Samlede udgifter

4 446 706

677 896

Kommentarer og forklaringer

| 1) | Udgifter til indkøb og transport (herunder til kurértjenester): Denne udgift beregnes ved at sætte de samlede udgifter ved disse aktiviteter i forhold til antallet af bøger, nemlig 38 795 874 FRF (5 914 393 EUR). Dette beløb divideres med antallet af bøger for at komme frem til enhedsprisen pr. bog. I 1994 solgte CELF 467 673 bøger, hvilket giver en enhedspris pr. bog på 82,95 FRF (12,65 EUR). For at finde frem til udgiften til indkøb og transport for de små ordrer ganges enhedsprisen pr. bog med antallet af bøger i de små ordrer, hvilket givet et beløb på 2 068 293 FRF (315 309 EUR) for de små ordrer. |
| --- | --- |

1)

Udgifter til indkøb og transport (herunder til kurértjenester): Denne udgift beregnes ved at sætte de samlede udgifter ved disse aktiviteter i forhold til antallet af bøger, nemlig 38 795 874 FRF (5 914 393 EUR). Dette beløb divideres med antallet af bøger for at komme frem til enhedsprisen pr. bog. I 1994 solgte CELF 467 673 bøger, hvilket giver en enhedspris pr. bog på 82,95 FRF (12,65 EUR). For at finde frem til udgiften til indkøb og transport for de små ordrer ganges enhedsprisen pr. bog med antallet af bøger i de små ordrer, hvilket givet et beløb på 2 068 293 FRF (315 309 EUR) for de små ordrer.

| 2) | Personaleudgifter: Der er anvendt en koefficient på 3 (på grundlag af antallet af bøger) på denne post, idet modtagelsen af »små ordrer« gav særlige problemer, fordi de var så specifikke. Modtagelsen af bøger fra store forlag eller distributører sker automatisk takket være EAN-koden, som gør det muligt at registrere bogen med en scanner. Omvendt er bøger, der udgives af mindre forlag, ofte ikke forsynet med stregkode, hvilket betyder, at bogen skal registreres manuelt.
  I øvrigt leverede de store forlag til parisiske kunder til en pris på 0,75 FRF/kg, der var fastsat i en brancheaftale, mens kurértjenesterne skal have 6,50 FRF/kg for de pakker, der anvendes til bøger fra små distributører. Faktureringen af udenlandske boghandlere skete til en fast pris, og denne forsyningskilde medførte en faldende overskudsmargen.
  Anvendelsen af en koefficient på 3 for små ordrer gør det således muligt at bogføre den præcise udgift til ekspedition af disse ordrer i det analytiske regnskab. |
| --- | --- |

2)

Personaleudgifter: Der er anvendt en koefficient på 3 (på grundlag af antallet af bøger) på denne post, idet modtagelsen af »små ordrer« gav særlige problemer, fordi de var så specifikke. Modtagelsen af bøger fra store forlag eller distributører sker automatisk takket være EAN-koden, som gør det muligt at registrere bogen med en scanner. Omvendt er bøger, der udgives af mindre forlag, ofte ikke forsynet med stregkode, hvilket betyder, at bogen skal registreres manuelt.

I øvrigt leverede de store forlag til parisiske kunder til en pris på 0,75 FRF/kg, der var fastsat i en brancheaftale, mens kurértjenesterne skal have 6,50 FRF/kg for de pakker, der anvendes til bøger fra små distributører. Faktureringen af udenlandske boghandlere skete til en fast pris, og denne forsyningskilde medførte en faldende overskudsmargen.

Anvendelsen af en koefficient på 3 for små ordrer gør det således muligt at bogføre den præcise udgift til ekspedition af disse ordrer i det analytiske regnskab.

| 3) | Emballage: Den direkte arbejdskraft blev medregnet på grundlag af antallet af bøger. |
| --- | --- |

3)

Emballage: Den direkte arbejdskraft blev medregnet på grundlag af antallet af bøger.

| 4) | Salgsafdeling: Udgiften til direkte arbejdskraft blev beregnet ved at anvende en koefficient på 3, idet håndteringen af de små ordrer var mere krævende for salgsadministrationen. Forskellene i ordrebehandlingen gør det muligt at medtage den nøjagtige omkostning ved ordrebehandlingen i det analytiske regnskab.

  Supplerende bemærkninger vedrørende indkodning af ordren: Hvis der opstår problemer med indkodning af ordrerne, bliver der behov for yderligere operationer. Det bør bemærkes, at disse operationer skal udføres uanset ordrebeløbets størrelse.
  Desuden går der en søgen forud for indlæsningen af ordren: ISBN, forlagskatalog, forskellige databaser, kontrol af, om værket er på lager, validering af overensstemmelse mellem ordre/forlag. Ved problemer med kvaliteten af ordresedlen, navnlig ved identificering af ordren, opstår der yderligere omkostninger. Disse problemer opstår ofte, når der er tale om små ordrer. Store boghandlere, der har stor omsætning på CELF, er normalt store virksomheder, der anvender effektive værktøjer til at rationalisere deres administration og navnlig til fremsendelse af standardiserede ordrer, dvs. som indeholder tydelige identifikationsoplysninger. CELF har temmelig mange små boghandlere som kunder, og deres aktivitetsniveau gør det ikke altid muligt at benytte de moderne redskaber inden for den internationale handel. Derfor er det undertiden vanskeligt at tyde ordrer fra denne type af virksomheder, og ofte indeholder de kun en del af de oplysninger, der er nødvendige for at ekspedere ordren, hvilket medfører ekstra arbejde og dermed ekstra udgifter. |
| --- | --- |

4)

Salgsafdeling: Udgiften til direkte arbejdskraft blev beregnet ved at anvende en koefficient på 3, idet håndteringen af de små ordrer var mere krævende for salgsadministrationen. Forskellene i ordrebehandlingen gør det muligt at medtage den nøjagtige omkostning ved ordrebehandlingen i det analytiske regnskab.

Supplerende bemærkninger vedrørende indkodning af ordren: Hvis der opstår problemer med indkodning af ordrerne, bliver der behov for yderligere operationer. Det bør bemærkes, at disse operationer skal udføres uanset ordrebeløbets størrelse.

Desuden går der en søgen forud for indlæsningen af ordren: ISBN, forlagskatalog, forskellige databaser, kontrol af, om værket er på lager, validering af overensstemmelse mellem ordre/forlag. Ved problemer med kvaliteten af ordresedlen, navnlig ved identificering af ordren, opstår der yderligere omkostninger. Disse problemer opstår ofte, når der er tale om små ordrer. Store boghandlere, der har stor omsætning på CELF, er normalt store virksomheder, der anvender effektive værktøjer til at rationalisere deres administration og navnlig til fremsendelse af standardiserede ordrer, dvs. som indeholder tydelige identifikationsoplysninger. CELF har temmelig mange små boghandlere som kunder, og deres aktivitetsniveau gør det ikke altid muligt at benytte de moderne redskaber inden for den internationale handel. Derfor er det undertiden vanskeligt at tyde ordrer fra denne type af virksomheder, og ofte indeholder de kun en del af de oplysninger, der er nødvendige for at ekspedere ordren, hvilket medfører ekstra arbejde og dermed ekstra udgifter.

| 5) | Lønninger, hjælpetjenester (ledelse, edb, omstilling, bogføring, marketing, rengøring): Udgifterne fordeles i henhold til antallet af bøger, undtagen for bogføringen, hvor antallet af fakturaer er afgørende. |
| --- | --- |

5)

Lønninger, hjælpetjenester (ledelse, edb, omstilling, bogføring, marketing, rengøring): Udgifterne fordeles i henhold til antallet af bøger, undtagen for bogføringen, hvor antallet af fakturaer er afgørende.

| 6) | Driftsomkostninger — forbrugt emballage, transport i forbindelse med salg og afskrivning på materielle aktiver: Omkostningerne beregnes pr. bog. |
| --- | --- |

6)

Driftsomkostninger — forbrugt emballage, transport i forbindelse med salg og afskrivning på materielle aktiver: Omkostningerne beregnes pr. bog.

| 7) | Driftsomkostninger — leverancer til administration: Omkostningerne beregnes pr. faktura. |
| --- | --- |

7)

Driftsomkostninger — leverancer til administration: Omkostningerne beregnes pr. faktura.

| 8) | Driftsomkostninger — provision på salg og kreditforsikring: Omkostningerne beregnes ud fra omsætningen. |
| --- | --- |

8)

Driftsomkostninger — provision på salg og kreditforsikring: Omkostningerne beregnes ud fra omsætningen.

| 9) | Driftsomkostninger — telefon, telex og udgifter til inddrivelse: Der er anvendt en koefficient på 2,5, idet udgifterne til telefon varierer afhængigt af antallet af fakturaer, svar til kunder og søgning hos forlag. Disse omkostninger vedrører flere operationer, herunder modtagelse af ordresedlen fra boghandleren, indkodning af ordren, indlæsning af ordren og regnskabsfunktionen, der har til formål at registrere alle strømme i forbindelse med de beskrevne operationer. |
| --- | --- |

9)

Driftsomkostninger — telefon, telex og udgifter til inddrivelse: Der er anvendt en koefficient på 2,5, idet udgifterne til telefon varierer afhængigt af antallet af fakturaer, svar til kunder og søgning hos forlag. Disse omkostninger vedrører flere operationer, herunder modtagelse af ordresedlen fra boghandleren, indkodning af ordren, indlæsning af ordren og regnskabsfunktionen, der har til formål at registrere alle strømme i forbindelse med de beskrevne operationer.

| 10) | Erhvervsskat og henlæggelser: Omkostningerne beregnes ud fra omsætningen. Eksterne tjenester (f.eks. husleje, rejser, reklameudgifter osv.) og ekstraordinære omkostninger: Omkostningerne beregnes ud fra antallet af bøger. |
| --- | --- |

10)

Erhvervsskat og henlæggelser: Omkostningerne beregnes ud fra omsætningen. Eksterne tjenester (f.eks. husleje, rejser, reklameudgifter osv.) og ekstraordinære omkostninger: Omkostningerne beregnes ud fra antallet af bøger.

---

| 2.4.2005 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 85/58 |
| --- | --- | --- | --- |

2.4.2005

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 85/58

---

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 4. marts 2005

om godkendelse af, at nogle medlemsstater indfører visse særlige bestemmelser for transport af farligt gods ad vej i medfør af direktiv 94/55/EF

(meddelt under nummer K(2005) 440)

(EØS-relevant tekst)

(2005/263/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets direktiv 94/55/EF af 21. november 1994 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om transport af farligt gods ad vej (1), særlig artikel 6, stk. 9, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I medfør af direktiv 94/55/EF, artikel 6, stk. 9, skal medlemsstaterne på forhånd underrette Kommissionen om deres undtagelser, første gang senest den 31. december 2002 eller indtil to år efter den seneste anvendelsesdato for de ændrede versioner af direktivets bilag A og B. |
| --- | --- |

(1)

I medfør af direktiv 94/55/EF, artikel 6, stk. 9, skal medlemsstaterne på forhånd underrette Kommissionen om deres undtagelser, første gang senest den 31. december 2002 eller indtil to år efter den seneste anvendelsesdato for de ændrede versioner af direktivets bilag A og B.

| (2) | Den 31. december 2002 havde nogle medlemsstater meddelt Kommissionen, at de ville vedtage undtagelser fra direktiv 94/55/EF. Ved beslutning 2003/635/EF af 20. august 2003 om godkendelse af, at nogle medlemsstater indfører visse særlige bestemmelser for transport af farligt gods ad vej i medfør af direktiv 94/55/EF (2), tillod Kommissionen, at disse medlemsstater indfører de undtagelser, der er anført i beslutningens bilag I og II. |
| --- | --- |

(2)

Den 31. december 2002 havde nogle medlemsstater meddelt Kommissionen, at de ville vedtage undtagelser fra direktiv 94/55/EF. Ved beslutning 2003/635/EF af 20. august 2003 om godkendelse af, at nogle medlemsstater indfører visse særlige bestemmelser for transport af farligt gods ad vej i medfør af direktiv 94/55/EF (2), tillod Kommissionen, at disse medlemsstater indfører de undtagelser, der er anført i beslutningens bilag I og II.

| (3) | Bilag A og B til direktiv 94/55/EF er ændret ved Kommissionens direktiv 2003/28/EF (3). Ifølge direktiv 2003/28/EF skal medlemsstaterne sætte deres nationale lovgivning i kraft senest den 1. juli 2003, hvorved den sidste anvendelsesdato, som der henvises til i artikel 6, stk. 9, i direktiv 94/55/EF, bliver den 30. juni 2003. |
| --- | --- |

(3)

Bilag A og B til direktiv 94/55/EF er ændret ved Kommissionens direktiv 2003/28/EF (3). Ifølge direktiv 2003/28/EF skal medlemsstaterne sætte deres nationale lovgivning i kraft senest den 1. juli 2003, hvorved den sidste anvendelsesdato, som der henvises til i artikel 6, stk. 9, i direktiv 94/55/EF, bliver den 30. juni 2003.

| (4) | Enkelte medlemsstater har meddelt, at de ønsker at indføre undtagelser. Kommissionen har undersøgt, om de ønskede undtagelser opfylder de betingelser, der er fastlagt i direktiv 94/55/EF, artikel 6, stk. 9, og godkendt dem. De pågældende medlemsstater bør derfor bemyndiges til at indføre disse undtagelser. |
| --- | --- |

(4)

Enkelte medlemsstater har meddelt, at de ønsker at indføre undtagelser. Kommissionen har undersøgt, om de ønskede undtagelser opfylder de betingelser, der er fastlagt i direktiv 94/55/EF, artikel 6, stk. 9, og godkendt dem. De pågældende medlemsstater bør derfor bemyndiges til at indføre disse undtagelser.

| (5) | Det anses for ønskeligt ved samme lejlighed at samle alle hidtil godkendte undtagelser i én beslutning. Der bør derfor vedtages bestemmelser, der ophæver og afløser beslutning 2003/635/EF. |
| --- | --- |

(5)

Det anses for ønskeligt ved samme lejlighed at samle alle hidtil godkendte undtagelser i én beslutning. Der bør derfor vedtages bestemmelser, der ophæver og afløser beslutning 2003/635/EF.

| (6) | For at sikre, at oversigten over undtagelserne ajourføres regelmæssigt, skal Kommissionen foretage en sammenfattende ajourføring af alle gældende undtagelser mindst hvert femte år. |
| --- | --- |

(6)

For at sikre, at oversigten over undtagelserne ajourføres regelmæssigt, skal Kommissionen foretage en sammenfattende ajourføring af alle gældende undtagelser mindst hvert femte år.

| (7) | De i denne beslutning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Transport af Farligt Gods, der er nedsat ved artikel 9 i direktiv 94/55/EF — |
| --- | --- |

(7)

De i denne beslutning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Transport af Farligt Gods, der er nedsat ved artikel 9 i direktiv 94/55/EF —

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Det godkendes, at medlemsstaterne i bilag I indfører undtagelserne i bilag I, som vedrører indenlandsk vejtransport af visse former for farligt gods i små mængder.

Bestemmelserne anvendes uden forskelsbehandling.

Artikel 2

Det godkendes, at medlemsstaterne i bilag II indfører undtagelserne i bilag II, som vedrører indenlandsk transport af lokal karakter.

Bestemmelserne anvendes uden forskelsbehandling.

Artikel 3

Beslutning 2003/635/EF ophæves.

Henvisninger til den ophævede beslutning betragtes som henvisninger til nærværende beslutning.

Artikel 4

Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 4. marts 2005.

På Kommissionens vegne

Jacques BARROT

Næstformand

---

(1)  EFT L 319 af 12.12.1994, s. 7. Senest ændret ved Kommissionens direktiv 2004/111/EF (EUT L 365 af 10.12.2004, s. 25).

1

(2)  EUT L 221 af 4.9.2003, s. 17.

2

(3)  EUT L 90 af 8.4.2003, s. 45.

3

---

BILAG I

Medlemsstaternes undtagelser for små mængder af visse former for farligt gods

BELGIEN

RO-SQ 1.1

Om: Klasse 1 — Små mængder.

Henvisning til bilaget til direktiv 94/55/EF (i det følgende benævnt »direktivet«): 1.1.3.6.

Indhold i direktivets bilag: Punkt 1.1.3.6 sætter en grænse på 20 kg for den mængde eksplosivstoffer til minedrift, som må transporteres i et almindeligt køretøj.

Henvisning til den nationale lovgivning: Arrêté royal du 23 septembre 1958 sur les produits explosifs, modifié par l'arrêté royal du 14 mai 2000.

Den nationale lovgivnings indhold: Artikel 111. Ansvarlige for lagre, som ligger langt fra forsyningsstedet, kan opnå tilladelse til at transportere højst 25 kg dynamit eller vanskeligt antændeligt sprængstof og 300 detonatorer i almindelige motorkøretøjer under iagttagelse af de betingelser, som sprængstoftjenesten fastsætter i hvert enkelt tilfælde.

RO-SQ 1.2

Om: Transport af urensede tomme containere, der har indeholdt produkter af forskellige klasser.

Henvisning til direktivets bilag: 5.4.1.1.6.

Henvisning til den nationale lovgivning: Dérogation 6-97.

Den nationale lovgivnings indhold: Angivelse i transportdokumentet: »Urensede tomme emballager, der har indeholdt produkter af forskellige klasser«.

Bemærkninger: Undtagelse registeret hos Europa-Kommissionen under nr. 21 (i medfør af artikel 6, stk. 10).

DANMARK

RO-SQ 2.1

Om: Vejtransport af emballager med affald eller rester af farlige stoffer, der er indsamlet fra husholdninger og visse virksomheder med henblik på bortskaffelse.

Henvisning til direktivets bilag: 2, 4.1.4, 4.1.10, 5.2, 5.4 og 8.2.

Indhold i direktivets bilag: Principper for klassificering. Bestemmelser om sammenpakning. Bestemmelser om mærkning. Transportdokument.

Henvisning til den nationale lovgivning: Bekendtgørelse nr. 729 af 15. august 2001 om vejtransport af farligt gods, § 4, stk. 3.

Den nationale lovgivnings indhold: Indvendige emballager, der indeholder kemikalieaffald og -rester, der er indsamlet fra husstande og visse virksomheder, må sammenpakkes i bestemte UN-godkendte ydre emballager. Den indvendige emballage må indeholde indtil 5 kg eller 5 liter. Undtagelser fra bestemmelserne om klassificering, mærkning, dokumentation og uddannelse.

Bemærkninger: Det er umuligt at foretage en nøjagtig klassificering og anvende alle ADR-bestemmelserne for kemikalieaffald og -rester i de mængder, der indsamles fra husholdninger og visse virksomheder med henblik på bortskaffelse. Affaldet er som regel indeholdt i emballager, der er blevet solgt i detailhandelen.

RO-SQ 2.2

Om: Vejtransport af emballager indeholdende eksplosive stoffer og emballager med detonatorer på samme køretøj.

Henvisning til direktivets bilag: 7.5.2.2.

Indhold i direktivets bilag: Bestemmelser om sammenpakning.

Henvisning til den nationale lovgivning: Bekendtgørelse nr. 729 af 15. august 2001 om vejtransport af farligt gods, § 4, stk. 1.

Den nationale lovgivnings indhold: Ifølge § 4, stk. 1, skal ADR-bestemmelserne overholdes ved transport af farligt gods ad vej.

Bemærkninger: Der er et praktisk begrundet behov for at kunne læsse eksplosive stoffer sammen med detonatorer på samme køretøj, når disse varer skal transporteres fra opbevaringssted til arbejdssted og tilbage igen.

Når den danske lovgivning om transport af farligt gods er ændret, tillader de danske myndigheder sådan transport på følgende betingelser:

| 1) | Der transporteres højst 25 kg eksplosivstoffer i gruppe D. |
| --- | --- |

1)

Der transporteres højst 25 kg eksplosivstoffer i gruppe D.

| 2) | Der transporteres højst 200 stk. detonatorer i gruppe B. |
| --- | --- |

2)

Der transporteres højst 200 stk. detonatorer i gruppe B.

| 3) | Detonatorer og eksplosivstoffer emballeres hver for sig i UN-godkendt emballage efter reglerne i direktiv 2000/61/EF om ændring af direktiv 94/55/EF. |
| --- | --- |

3)

Detonatorer og eksplosivstoffer emballeres hver for sig i UN-godkendt emballage efter reglerne i direktiv 2000/61/EF om ændring af direktiv 94/55/EF.

| 4) | Afstanden mellem emballager, der indeholder detonatorer, og emballager, der indeholder eksplosivstoffer, skal være mindst 1 meter. Denne afstand skal være overholdt, også efter en pludselig opbremsning. Emballager, der indeholder eksplosivstoffer, og emballager, der indeholder detonatorer, skal være således anbragt på køretøjet, at de hurtigt kan fjernes. |
| --- | --- |

4)

Afstanden mellem emballager, der indeholder detonatorer, og emballager, der indeholder eksplosivstoffer, skal være mindst 1 meter. Denne afstand skal være overholdt, også efter en pludselig opbremsning. Emballager, der indeholder eksplosivstoffer, og emballager, der indeholder detonatorer, skal være således anbragt på køretøjet, at de hurtigt kan fjernes.

| 5) | Alle andre regler for transport af farligt gods ad vej skal overholdes. |
| --- | --- |

5)

Alle andre regler for transport af farligt gods ad vej skal overholdes.

TYSKLAND

RO-SQ 3.1

Om: Sammenpakning og sammenlæsning af bildele med klassifikationskoden 1.4G og bestemte typer farligt gods (n4).

Henvisning til direktivets bilag: 4.1.10 og 7.5.2.1.

Indhold i direktivets bilag: Bestemmelser om sammenpakning og sammenlæsning.

Henvisning til den nationale lovgivning: Gefahrgut-Ausnahmeverordnung — GGAV 2002 vom 6.11.2002 (BGBl. I S. 4350), geändert durch Artikel 2 der Verordnung vom 28.4.2003 (BGBl. I S. 595); Ausnahme 28.

Den nationale lovgivnings indhold: UN 0431 og UN 0503 tillades sammenlæsset med andre bestemte typer farligt gods (varer til bilproduktion) i visse mængder som anført i undtagelsen. Værdien 1 000 (jf. punkt 1.1.3.6.4) må ikke overskrides.

Bemærkninger: Undtagelsen er påkrævet for hurtig levering af sikkerhedskomponenter til biler i takt med den lokale efterspørgsel. På grund af det store varesortiment lagerfører lokale værksteder sædvanligvis ikke disse varer.

RO-SQ 3.2

Om: Undtagelse fra kravet om transportdokument og afsendererklæring for visse mængder farligt gods som defineret i 1.1.3.6 (n1).

Henvisning til direktivets bilag: 5.4.1.1.1 og 5.4.1.1.6.

Indhold i direktivets bilag: Transportdokumentets indhold.

Henvisning til den nationale lovgivning: Gefahrgut-Ausnahmeverordnung — GGAV 2002 vom 6.11.2002 (BGBl. I S. 4350), geändert durch Artikel 2 der Verordnung vom 28.4.2003 (BGBl. I S. 595); Ausnahme 18.

Den nationale lovgivnings indhold: For alle klasser undtagen klasse 7 kræves intet transportdokument, medmindre godsmængden overskrider angivelserne i punkt 1.1.3.6.

Bemærkninger: De oplysninger, der fremgår af mærkningen på emballagen, anses for tilstrækkelig til indenlandsk transport, da et transportdokument ikke altid er hensigtsmæssigt ved lokal distribution.

Undtagelsen er registeret hos Europa-Kommissionen under nr. 22 (i medfør af artikel 6, stk. 10).

RO-SQ 3.3 (Tilbagekaldt)

RO-SQ 3.4

Om: Transport af målenormaler og brændstofpumper (tomme, urensede).

Henvisning til direktivets bilag: Bestemmelser vedrørende UN-numrene 1202, 1203 og 1223.

Indhold i direktivets bilag: Emballering, mærkning, dokumenter, transport- og håndteringsinstrukser, instrukser for køretøjets mandskab.

Henvisning til den nationale lovgivning: Gefahrgut-Ausnahmeverordnung — GGAV 2002 vom 6.11.2002 (BGBl. I S. 4350), geändert durch Artikel 2 der Verordnung vom 28.4.2003 (BGBl. I S. 595); Ausnahme 24.

Den nationale lovgivnings indhold: Specificering af gældende forskrifter og supplerende bestemmelser om anvendelse af undtagelsen; op til 1 000 l: svarende til tomme, urensede emballager; over 1 000 l: overholdelse af visse forskrifter for tanke; kun transport af tomme og urensede emballager.

Bemærkninger: Liste nr. 7, 38 og 38a.

RO-SQ 3.5

Om: Undtagelse for små mængder af visse former for gods til privat brug.

Henvisning til direktivets bilag: Tabellen i 3.2 for visse UN-numre i klasse 1-9.

Indhold i direktivets bilag: Transporttilladelse og -bestemmelser.

Henvisning til den nationale lovgivning: Gefahrgut-Ausnahmeverordnung — GGAV 2002 vom 6.11.2002 (BGBl. I S. 4350), geändert durch Artikel 2 der Verordnung vom 28.4.2003 (BGBl. I S. 595); Ausnahme 3.

Den nationale lovgivnings indhold: Klasse 1 til 9. Undtagelse for meget små mængder af forskellige varer i emballage og mængder til privat brug; højst 50 kg per transportenhed; anvendelse af de generelle emballeringskrav til indvendig emballage.

Bemærkninger: Tidsbegrænset undtagelse, som udløber 31.12.2004.

Liste nr. 14*.

RO-SQ 3.6

Om: Tilladelse til sammenpakning.

Henvisning til direktivets bilag: 4.1.10.4 MP2.

Indhold i direktivets bilag: Forbud mod sammenpakning.

Henvisning til den nationale lovgivning: Gefahrgut-Ausnahmeverordnung — GGAV 2002 vom 6.11.2002 (BGBl. I S. 4350), geändert durch Artikel 2 der Verordnung vom 28.4.2003 (BGBl. I S. 595); Ausnahme 21.

Den nationale lovgivnings indhold: Klasse 1.4S, 2, 3 og 6.1; tilladelse til sammenpakning af genstande med klassifikationskode 1.4S (patroner til små våben), aerosoler (klasse 2) samt rense- og behandlingsmateriale i klasse 3 og 6.1 (UN-numre anført) som sæt, der skal sælges i kombinationsemballage i emballagegruppe II og i små mængder.

Bemærkninger: Liste nr. 30*, 30a, 30b, 30c, 30d, 30e, 30f, 30g.

FRANKRIG

RO-SQ 6.1

Om: Transport af bærbart mobilt udstyr til gammaradiografi (18).

Henvisning til direktivets bilag: Bilag A og B.

Indhold i direktivets bilag: —

Henvisning til den nationale lovgivning: Arrêté du 1er juin 2001 relatif au transport de marchandises dangereuses par route — Article 28.

Den nationale lovgivnings indhold: Brugernes transport af udstyr til gammaradiografi i specialkøretøjer er undtaget, men omfattet af særregler.

RO-SQ 6.2

Om: Transport af affald fra sundhedssektoren, som indebærer smittefare og behandles som anatomiske dele, der er omfattet af UN 3291, med en masse på højst 15 kg.

Henvisning til direktivets bilag: Bilag A og B.

Henvisning til den nationale lovgivning: Arrêté du 1er juin 2001 relatif au transport de marchandises dangereuses par route — Article 12.

Den nationale lovgivnings indhold: Undtagelse fra ADR-kravene for transport af affald fra sundhedssektoren, som indebærer smittefare og behandles som anatomiske dele, der er omfattet af UN 3291, med en masse på højst 15 kg.

RO-SQ 6.3

Om: Transport af farlige stoffer i offentlige transportmidler til personbefordring (18).

Henvisning til direktivets bilag: 8.3.1.

Indhold i direktivets bilag: Transport af personer og farlige stoffer.

Henvisning til den nationale lovgivning: Arrêté du 1er juin 2001 relatif au transport de marchandises dangereuses par route — Article 21.

Den nationale lovgivnings indhold: Transport af farlige stoffer er tilladt i offentlige transportmidler i håndbagagen, idet kun bestemmelserne om emballering og mærkning af kolli i kapitel 4.1, 5.2 og 3.4 finder anvendelse.

Bemærkninger: Håndbagage må kun indeholde farligt gods til personlig brug eller egen erhvervsmæssig brug. Bærbare gasbeholdere er tilladt for patienter med åndedrætsbesvær i den mængde, der er nødvendig under rejsen.

RO-SQ 6.4

Om: Selvstændiges transport af små mængder af farlige stoffer (18).

Henvisning til direktivets bilag: 5.4.1.

Indhold i direktivets bilag: Transportdokument obligatorisk.

Henvisning til den nationale lovgivning: Arrêté du 1er juin 2001 relatif au transport de marchandises dangereuses par route — Article 23-2.

Den nationale lovgivnings indhold: Selvstændiges transport af små mængder farlige stoffer, som ikke overskrider grænseværdierne i punkt 1.1.3.6, er ikke omfattet af pligten til at medføre et transportdokument som anført i punkt 5.4.1.

IRLAND

RO-SQ 7.2

Om: Fritagelse for kravet i punkt 5.4.0 i ADR om transportdokument ved transport af pesticider i ADR-klasse 3, opført under 2.2.3.3 som FT2-pesticider (flammepunkt < 23 oC), og ADR-klasse 6.1, opført under 2.2.61.3 som T6-pesticider, flydende (flammepunkt ikke under 23 oC), hvor mængderne af det transporterede farlige gods ikke overstiger mængderne i punkt 1.1.3.6 i ADR.

Henvisning til direktivets bilag: 5.4.

Indhold i direktivets bilag: Transportdokument påkrævet.

Henvisning til den nationale lovgivning: Regulation 82(9) of the »Carriage of Dangerous Goods by Road Regulations 2004«.

Den nationale lovgivnings indhold: Der kræves ikke transportdokument ved transport af disse pesticider i ADR-klasse 3 og 6.1, medmindre mængden af det transporterede farlige gods overstiger de mængder, der er fastsat i ADR, punkt 1.1.3.6.

Bemærkninger: Unødvendigt og byrdefuldt krav ved lokal transport og levering af disse pesticider.

RO-SQ 7.4

Om: Fritagelse fra krav i nogle af ADR-bestemmelserne om emballering, mærkning ved transport af små mængder (under grænserne i 1.1.3.6) af pyrotekniske genstande, hvis udløbsdato er overskredet, med klassifikationskode 1.3G, 1.4G og 1.4S i ADR-klasse 1 og med de tilhørende stofidentifikationsnumre UN0092, UN0093, UN0403 eller UN0404 til nærmeste militære kaserne med henblik på bortskaffelse.

Henvisning til direktivets bilag: 1.1.3.6, 4.1, 5.2 og 6.1.

Indhold af direktivets bilag: Bortskaffelse af udløbne pyrotekniske genstande.

Henvisning til den nationale lovgivning: Regulation 82(10) of the »Carriage of Dangerous Goods by Road Regulations 2004«.

Den nationale lovgivnings indhold: ADR's bestemmelser om emballering og mærkning ved transport af pyrotekniske genstande med UN-numrene UN 0092, UN 0093, UN 0403 og UN 0404, hvis udløbsdato er overskredet, til nærmeste militære kaserne finder ikke anvendelse, forudsat at de generelle emballeringsbestemmelser i ADR overholdes, og at transportdokumentet indeholder supplerende oplysninger. Den gælder kun for lokal transport til nærmeste militære kaserne af små mængder af disse udløbne pyrotekniske genstande med henblik på forsvarlig bortskaffelse.

Bemærkninger: Der har været vanskeligheder med transport af små mængder af udløbne maritime nødsignaler, især fra lystbåde og skibsudrustningsbutikker, til militære kaserner med henblik på forsvarlig bortskaffelse. Særlig emballagekravene har givet problemer. Undtagelsen vedrører små mængder (mindre end anført i punkt 1.1.3.6) i lokal transport.

RO-SQ 7.5

Om: Undtagelse fra kravene i kapitel 6.7 og 6.8 til vejtransport af nominelt tomme, urensede lagertanke (for stationær oplagring) med henblik på rensning, reparation, prøvning eller ophugning.

Henvisning til direktivets bilag: 6.7 og 6.8.

Indhold i direktivets bilag: Bestemmelser om konstruktion, fremstilling, eftersyn og prøvning af tanke.

Henvisning til den nationale lovgivning: Foreslået ændring af »Carriage of Dangerous Goods by Road Regulations 2004«.

Den nationale lovgivnings indhold: [Foreslået] Undtagelse fra kravene i kapitel 6.7 og 6.8 i ADR til vejtransport af nominelt tomme, urensede lagertanke (for stationær oplagring) med henblik på rensning, reparation, prøvning eller ophugning. Forudsætninger: a) så stor en del som praktisk muligt af de rørledninger, der var forbundet med tanken, skal være fjernet; b) tanken skal udstyres med en passende trykaflastningsventil, som skal forblive funktionsdygtig under transporten; og c) alle åbninger i tanken og i eventuelt tilbageværende tilsluttede rørledninger, jf. dog forudsætning b), skal være forseglet for at hindre udslip af farligt gods, i det omfang det med rimelighed er praktisk muligt at gøre det.

Bemærkninger: Disse tanke anvendes til oplagring af stoffer på faste lokaliteter og ikke til transport af gods. De vil indeholde meget små mængder af farligt gods under transport til forskellige lokaliteter med henblik på rensning, reparation m.v.

Tidligere under artikel 6.10.

RO-SQ 7.6

Om: Undtagelse fra kravene i kapitel 5.3, 5.4, del 7 og bilag B i ADR til transport af flasker med gasser, der benyttes som udskænkningsmiddel (til drikkevarer), når de transporteres på samme køretøj som drikkevarerne (som de skal benyttes til).

Henvisning til direktivets bilag: 5.3, 5.4, 7 og bilag B.

Indhold i direktivets bilag: Mærkning af køretøjer, transportdokumenter og bestemmelser om transportudstyr og transportoperationer.

Henvisning til den nationale lovgivning: Foreslået ændring til Carriage of Dangerous Goods by Road Regulations 2004.

Den nationale lovgivnings indhold: [Foreslået] Undtagelse fra kravene i kapitel 5.3, 5.4, del 7 og bilag B i ADR til transport af flasker med gasser, der benyttes som udskænkningsmiddel (til drikkevarer), når de transporteres på samme køretøj som drikkevarerne (som de skal benyttes til).

Bemærkninger: Hovedaktiviteten er distribution af emballerede drikkevarer, som ikke er ADR-stoffer, sammen med nogle få små gasflasker med tilhørende udskænkningsgasser.

Tidligere under artikel 6.10.

RO-SQ 7.7

Om: Fritagelse af beholdere i indenlandsk transport i Irland fra kravene til konstruktion og prøvning samt anvendelsesbestemmelserne, som er indeholdt i kapitel 6.2 og 4.1 i ADR, for så vidt angår flasker og trykfade til gasser i klasse 2, efter multimodal transport, der har omfattet søtransport, når: 1) flaskerne og trykfadene er konstrueret og prøvet samt anvendes i overensstemmelse med IMDG-koden, 2) flaskerne og trykfadene ikke genpåfyldes i Irland, men returneres til oprindelseslandet for den multimodale transport, og 3) flaskerne og trykfadene distribueres lokalt i små mængder.

Henvisning til direktivets bilag: 1.1.4.2, 4.1 og 6.2.

Indhold af direktivets bilag: Bestemmelser om multimodal transport, der omfatter søtransport, brug af flasker og trykfade til gasser i ADR-klasse 2 samt konstruktion og prøvning af disse flasker og trykfade for gasser i ADR-klasse 2.

Henvisning til den nationale lovgivning: Foreslået ændring til Carriage of Dangerous Goods by Road Regulations 2004.

Den nationale lovgivnings indhold: [foreslået] Bestemmelserne i kap 4.1. og 6.2 gælder ikke for flasker og trykfade til gasser i klasse 2, hvis 1) flaskerne og fadene er konstrueret og prøvet i overensstemmelse med IMDG-koden, 2) flaskerne og fadene benyttes efter reglerne i IMDG-koden, 3) flaskerne og fadene blev sendt til afsenderen ved en multimodal transport, der omfatter en strækning til søs, 4) flaskerne og fadene transporteres til den endelige bruger på en enkelt tur, der afsluttes inden for én dag, fra modtageren af den multimodale transport (jf. punkt 3 ovenfor), 5) flaskerne og fadene ikke genpåfyldes inden for staten, men returneres i nominelt tom tilstand til oprindelseslandet for den multimodale transport (jf. punkt 3 ovenfor), og 6) flaskerne og fadene distribueres lokalt inden for staten i små mængder.

Bemærkninger: Gasserne i disse flasker og trykfade har specifikationer, som forlanges af de endelige brugere, og som gør det nødvendigt at indføre dem fra steder uden for ADR-området. Efter brug skal de nominelt tomme flasker og fade returneres til oprindelseslandet med henblik på genpåfyldning med særligt specificerede gasser — de skal ikke genpåfyldes i Irland eller noget andet sted i ADR-området. Skønt de ikke er i overensstemmelse med ADR, opfylder de IMDG-koden og godkendes hertil. Den multimodale transport, der påbegyndes uden for ADR-området, forudsættes afsluttet hos importøren, hvorfra flaskerne og trykfadene skal distribueres til den endelige bruger lokalt i Irland i små mængder. Denne transport inden for Irland vil falde inden for den ændrede artikel 6, stk. 9, i direktiv 94/55/EF.

FINLAND

RO-SQ 13.1

Om: Transport af visse mængder af farligt gods i private biler og busser.

Henvisning til direktivets bilag: 4.1 og 5.4.

Indhold i direktivets bilag: Emballeringsbestemmelser, dokumentation.

Henvisning til den nationale lovgivning: Liikenne- ja viestintäministeriön asetus vaarallisten aineiden kuljetuksesta tiellä/Kommunikationsministeriets förordning om transport av farliga ämnen på väg (277/2002; 313/2003).

Den nationale lovgivnings indhold: Det er tilladt at transportere farligt gods i visse mængder under de i punkt 1.1.3.6 angivne med en maksimal nettomasse på højst 200 kg i private biler og busser uden at bruge transportdokumenter og uden at opfylde alle emballeringskrav.

RO-SQ 13.2

Om: Beskrivelse af tomme tanke i transportdokumentet.

Henvisning til direktivets bilag: 5.4.1.1.6.

Indhold i direktivets bilag: Særlige bestemmelser for tomme urensede emballager, køretøjer, containere, tanke, batterikøretøjer og MEGC'er.

Henvisning til den nationale lovgivning: Liikenne- ja viestintäministeriön asetus vaarallisten aineiden kuljetuksesta tiellä/Kommunikationsministeriets förordning om transport av farliga ämnen på väg (277/2002; 313/2003).

Den nationale lovgivnings indhold: Ved transport af tomme, urensede tankvogne, hvori to eller flere stoffer med UN-numrene 1202, 1203 og 1223 har været transporteret, kan beskrivelsen i transportdokumenterne efterfølges af teksten »har sidst indeholdt« sammen med navnet på det produkt, der har det laveste flammepunkt; »Tom tankvogn, 3, har sidst indeholdt: UN 1203 benzin, II«.

RO-SQ 13.3

Om: Mærkning af transportenheder for eksplosivstoffer.

Henvisning til direktivets bilag: 5.3.2.1.1.

Indhold i direktivets bilag: Generelle bestemmelser om mærkning med orangefarvede fareskilte.

Henvisning til den nationale lovgivning: Liikenne- ja viestintäministeriön asetus vaarallisten aineiden kuljetuksesta tiellä/Kommunikationsministeriets förordning om transport av farliga ämnen på väg (277/2002; 313/2003).

Den nationale lovgivnings indhold: Transporterende enheder, der (normalt i varevogne) transporterer små mængder eksplosivstoffer (højst 1 000 kg netto) til stenbrud og arbejdspladser, kan mærkes for og bag med fareseddel nr. 1.

RO-SQ 13.4

Om: Vedtagelse af RO-SQ 6.2.

Henvisning til den nationale lovgivning: Præciseres i kommende regler.

RO-SQ 13.5

Om: Vedtagelse af RO-SQ 6.4.

Henvisning til den nationale lovgivning: Præciseres i kommende regler.

DET FORENEDE KONGERIGE

RO-SQ 15.1

Om: Transport af visse radioaktive stoffer med lav risiko, f.eks. ure, røgdetektorer og kompasskiver (E1).

Henvisning til direktivets bilag: De fleste krav i ADR.

Indhold i direktivets bilag: Krav til transport af klasse 7-materiale.

Henvisning til den nationale lovgivning: Radioactive Material (Road Transport) (Great Britain) Regulations 1996 reg 3(2)(f), (g) and (h).

Den nationale lovgivnings indhold: Fuldstændig undtagelse for visse handelsvarer, der indeholder begrænsede mængder radioaktivt materiale, fra bestemmelserne i de nationale forskrifter.

Bemærkninger: Undtagelsen er midlertidig, idet den ikke længere er påkrævet, når der i ADR er indarbejdet regler svarende til IAEA-reglerne.

RO-SQ 15.2

Om: Undtagelse fra kravet om transportdokument for visse mængder farligt gods som defineret i 1.1.3.6 (E2).

Henvisning til direktivets bilag: 1.1.3.6.2 og 1.1.3.6.3.

Indhold i direktivets bilag: Undtagelse fra nogle af kravene for en vis mængde pr. transporterende enhed.

Henvisning til den nationale lovgivning: Carriage of Dangerous Goods by Road Regulations 1996, reg.3 and reg.13 and Schedule 2(8).

Den nationale lovgivnings indhold: Transportdokument er ikke påkrævet for begrænsede mængder, undtagen hvis de udgør en del af en større ladning.

Bemærkninger: Denne undtagelse er passende ved indenlandsk transport, hvor et transportdokument ikke altid er hensigtsmæssigt ved lokal distribution.

RO-SQ 15.3

Om: Transport mellem påfyldningssted og opstignings-/landingssted af tyndvæggede metalflasker til brug i varmluftballoner (E3).

Henvisning til direktivets bilag: 6.2.

Indhold i direktivets bilag: Krav til fremstilling og prøvning af gasbeholdere.

Henvisning til den nationale lovgivning: Præciseres i kommende regler.

Den nationale lovgivnings indhold: Jf. ovenfor.

Bemærkninger: Gasflasker til varmluftballoner er konstrueret til at være så lette som muligt, hvilket betyder, at de ikke kan opfylde de normale krav til gasflasker. I gennemsnit har en ballonflaske en vandkapacitet på 70 liter, de største op til 90 liter. Der transporteres højst 5 flasker ad gangen på et køretøj.

RO-SQ 15.4

Om: Undtagelse fra kravene til brandslukningsmateriel for køretøjer, der transporterer lavaktivt radioaktivt materiale (E4).

Henvisning til direktivets bilag: 8.1.4.

Indhold i direktivets bilag: Krav om, at køretøjer skal være udstyret med brandslukningsmateriel.

Henvisning til den nationale lovgivning: Radioactive Material (Road Transport) (Great Britain) Regulations 1996 reg 34(4) and (5).

Den nationale lovgivnings indhold: Punkt 34(4) fritager for kravet om tilstedeværelse af brandslukningsmateriel, når der kun transporteres undtagelseskolli (UN 2908, 2909, 2910 og 2911).

Punkt 34(5) begrænser kravet, når der kun transporteres få kolli.

Bemærkninger: Tilstedeværelse af brandslukningsmateriel er i praksis ikke relevant ved transport af UN 2908, 2909, 2910 og 2911, som ofte foregår i små køretøjer.

RO-SQ 15.5

Om: Distribution af gods (undtagen gods i klasse 1 og 7) i indvendige emballager fra lokale distributionsdepoter til detailudsalg eller slutbrugere eller fra detailudsalg til slutbrugere (N1).

Henvisning til direktivets bilag: 6.1.

Indhold i direktivets bilag: Bestemmelser for konstruktion og prøvning af emballager.

Henvisning til den nationale lovgivning: Carriage of Dangerous Goods (Classification, Packaging & Labelling) and Use of Transportable Pressure Receptacles Regulations 1996, regs. 6(1), 6(3) and 8(5) and Schedule 3.

Den nationale lovgivnings indhold: Emballager forlanges ikke forsynet med RID/ADR- eller UN-mærkning eller anden mærkning, hvis de indeholder gods som anført i bilag 3.

Bemærkninger: ADR-kravene er uhensigtsmæssige i de sidste faser af transporten fra en distributionscentral til en detailhandlende eller fra en detailhandlende til en slutbruger. Undtagelsen har til formål at tillade, at indvendige emballager med gods til detaildistribution kan transporteres i sidste led af en lokal distributionskæde uden ydre emballage.

RO-SQ 15.6

Om: Flytning af nominelt tomme faste tanke, der ikke er bestemt til anvendelse som transportmateriel (N2).

Henvisning til direktivets bilag: 5 og 7 til 9.

Indhold i direktivets bilag: Bestemmelser for forsendelsesprocedurer, betingelser for transport, transportens gennemførelse og køretøjer.

Henvisning til den nationale lovgivning: Præciseres i kommende regler.

Den nationale lovgivnings indhold: Jf. ovenfor.

Bemærkninger: Flytning af sådanne faste tanke er ikke transport af farligt gods i normal forstand, og ADR-bestemmelserne kan ikke anvendes i praksis. Da tankene er »nominelt tomme«, indeholder de pr. definition reelt kun en meget lille mængde farligt gods.

RO-SQ 15.7

Om: Tilladelse til en anden »maksimal samlet mængde per transporterende enhed« for gods i klasse 1 i kategori 1 og 2 i tabellen i punkt 1.1.3.6.3 (N10).

Henvisning til direktivets bilag: 1.1.3.6.3 og 1.1.3.6.4.

Indhold i direktivets bilag: Undtagelser vedrørende mængder per transporterende enhed.

Henvisning til den nationale lovgivning: Carriage of Explosives by Road Regulations 1996,reg 13 and Schedule 5; reg. 14 and Schedule 4.

Den nationale lovgivnings indhold: Regler for undtagelse fra maksimale mængder og sammenlæsning af eksplosivstoffer.

Bemærkninger: Tilladelse til andre maksimale mængder for gods i klasse 1, nemlig »50« for kategori 1 og »500« for kategori 2. Ved udførelse af beregninger for sammenlæsning benyttes multiplikatoren »20« for transportkategori 2 og »2« for transportkategori 3.

Tidligere undtagelse i medfør af artikel 6, stk. 10.

RO-SQ 15.8

Om: Forhøjelse af den største nettovægt af eksplosive genstande, som er tilladt i EX/II-køretøjer (N13).

Henvisning til direktivets bilag: 7.5.5.2.

Indhold i direktivets bilag: Begrænsninger i mængden af eksplosive stoffer og genstande, der må transporteres.

Henvisning til den nationale lovgivning: Carriage of Explosives by Road Regulations 1996, reg.13, Schedule 3

Den nationale lovgivnings indhold: Begrænsninger i mængden af eksplosive stoffer og genstande, der må transporteres.

Bemærkninger: Lovgivningen i Det Forenede Kongerige tillader en nettovægt på højst 5 000 kg i type II-køretøjer for forenelighedsgruppe 1.1C, 1.1D, 1.1E og 1.1J.

Mange af de genstande i klasse 1.1C, 1,1D, 1.1E og 1.1J, der transporteres rundt i Europa, er store eller omfangsrige og har en længde på over 2,5 m. De består hovedsagelig i eksplosive genstande til militær brug. Begrænsningerne for konstruktion af EX/III-køretøjer (som skal være lukkede) gør, at det er meget vanskeligt at læsse sådanne genstande af og på. Nogle af genstandene vil kræve specialmateriel til af- og pålæsning i begge ender af transportvejen. I praksis findes sådant materiel sjældent. Der er kun få EX/III-køretøjer i brug i Det Forenede Kongerige, og det vil være meget bekosteligt for branchen, hvis det kræves, at der konstrueres yderligere specialiserede EX/III-køretøjer til transport af sådanne eksplosivtyper.

I Det Forenede Kongerige transporteres militære eksplosiver for det meste af private transportfirmaer, som ikke kan udnytte, at militære køretøjer er undtaget fra bestemmelserne i rammedirektivet. For at komme uden om dette problem har Det Forenede Kongerige altid tilladt transport af op til 5 000 kg af sådanne genstande med EX/II-køretøjer. Den nuværende grænse er ikke altid tilfredsstillende, da en genstand kan indeholde mere end 1 000 kg eksplosivt stof.

Siden 1950 er der kun sket to ulykker (begge i 1950'erne), hvor mere end 5 000 kg eksplosivt stof er eksploderet. De var forårsaget af henholdsvis et brændende dæk og et varmt udstødningssystem, der antændte presenningen. Disse brande kunne være indtruffet med en mindre last. Der var hverken dræbte eller kvæstede.

Erfaringen viser, at korrekt emballerede eksplosive genstande næppe kan gå af ved slagpåvirkning, som f.eks. ved en køretøjskollision. Oplysninger fra militære rapporter og fra data fra forsøg med missilnedslag viser, at der skal en større slagpåvirkning til end den, der sker ved faldprøvens 12 m fald, til at udløse patroner.

Nugældende sikkerhedsstandarder vil ikke blive berørt.

RO-SQ 15.9

Om: Undtagelse fra opsynskravet for små mængder af visse godstyper i klasse 1 (N12).

Henvisning til direktivets bilag: 8.4 og 8.5 S1(6).

Indhold i direktivets bilag: Krav om opsyn med køretøjer, hvori der transporteres en vis mængde farligt gods.

Henvisning til den nationale lovgivning: Carriage of Dangerous Goods by Road Regulations 1996, reg.24.

Den nationale lovgivnings indhold: Bestemmelser om sikker parkering og opsyn, men ikke krav om, at visse klasse 1-ladninger er under konstant opsyn, hvilket kræves i ADR kapitel 8.5 S1(6).

Bemærkninger: ADR-opsynskravene kan ikke altid opfyldes i national sammenhæng.

RO-SQ 15.10

Om: Lempelse af begrænsningerne for transport af blandede ladninger af eksplosivstoffer og sammenlæsning af eksplosivstoffer og andet farligt gods i jernbanevogne, køretøjer og containere (N4/5/6).

Henvisning til direktivets bilag: 7.5.2.1 og 7.5.2.2.

Indhold i direktivets bilag: Begrænsninger for sammenlæsning.

Henvisning til den nationale lovgivning: Carriage of Dangerous Goods by Road Regulations 1996, reg.18.

Den nationale lovgivnings indhold: Den nationale lovgivning er mindre restriktiv, hvad angår sammenlæsning af eksplosivstoffer, forudsat at transport af sådanne ladninger kan ske uden risiko.

Bemærkninger: Det Forenede Kongerige ønsker at tillade visse varianter af reglerne for sammenlæsning af eksplosivstoffer med hinanden og med andet farligt gods. Alle varianter begrænses mængdemæssigt med hensyn til en eller flere af ladningens dele og tillades kun, hvis der er truffet alle med rimelighed gennemførlige forholdsregler mod, at eksplosivstofferne kommer i berøring med andet farligt gods eller på anden måde bringer dette i fare eller bringes i fare af det.

Nedenfor følger nogle eksempler på, hvilke varianter Det Forenede Kongerige ønsker at tillade:

| 1. | Eksplosivstoffer, der er klassificeret under UN nr. 0029, 0030, 0042, 0065, 0081, 0082, 0104, 0241, 0255, 0267, 0283, 0289, 0290, 0331, 0332, 0360 eller 0361, kan transporteres i samme køretøj som farligt gods, der er klassificeret under UN nr. 1942. Den tilladte mængde UN 1942 begrænses, som om det er et 1.1D-eksplosivstof |
| --- | --- |

1.

Eksplosivstoffer, der er klassificeret under UN nr. 0029, 0030, 0042, 0065, 0081, 0082, 0104, 0241, 0255, 0267, 0283, 0289, 0290, 0331, 0332, 0360 eller 0361, kan transporteres i samme køretøj som farligt gods, der er klassificeret under UN nr. 1942. Den tilladte mængde UN 1942 begrænses, som om det er et 1.1D-eksplosivstof

| 2. | Eksplosivstoffer, der er klassificeret under UN nr. 0191, 0197, 0312, 0336, 0403, 0431 eller 0453, kan transporteres i samme køretøj som farligt gods (undtagen brandfarlige gasser, smittefarlige stoffer og giftige stoffer) i transportkategori 2 eller farligt gods i transportkategori 3 eller en kombination heraf, forudsat at den samlede mængde farligt gods i transportkategori 2 ikke overstiger 500 kg eller liter, og at den samlede nettomasse af sådanne eksplosivstoffer ikke overstiger 500 kg. |
| --- | --- |

2.

Eksplosivstoffer, der er klassificeret under UN nr. 0191, 0197, 0312, 0336, 0403, 0431 eller 0453, kan transporteres i samme køretøj som farligt gods (undtagen brandfarlige gasser, smittefarlige stoffer og giftige stoffer) i transportkategori 2 eller farligt gods i transportkategori 3 eller en kombination heraf, forudsat at den samlede mængde farligt gods i transportkategori 2 ikke overstiger 500 kg eller liter, og at den samlede nettomasse af sådanne eksplosivstoffer ikke overstiger 500 kg.

| 3. | 1.4G-eksplosivstoffer kan transporteres sammen med brandfarlige væsker og brandfarlige gasser i transportkategori 2 eller ikke-brandfarlige, ikke-giftige gasser i transportkategori 3 eller en kombination heraf i samme køretøj, forudsat at den samlede mængde farligt gods ikke overstiger 200 kg eller liter, og at den samlede nettomasse af eksplosivstoffer ikke overstiger 20 kg. |
| --- | --- |

3.

1.4G-eksplosivstoffer kan transporteres sammen med brandfarlige væsker og brandfarlige gasser i transportkategori 2 eller ikke-brandfarlige, ikke-giftige gasser i transportkategori 3 eller en kombination heraf i samme køretøj, forudsat at den samlede mængde farligt gods ikke overstiger 200 kg eller liter, og at den samlede nettomasse af eksplosivstoffer ikke overstiger 20 kg.

| 4. | Eksplosive genstande, der er klassificeret under UN nr. 0106, 0107 eller 0257, kan transporteres sammen med sådanne eksplosive genstande i forenelighedsgruppe D, E eller F, som de er komponenter til. Den samlede mængde eksplosivstoffer under UN nr. 0106, 0107 eller 0257, må ikke overstige 20 kg. |
| --- | --- |

4.

Eksplosive genstande, der er klassificeret under UN nr. 0106, 0107 eller 0257, kan transporteres sammen med sådanne eksplosive genstande i forenelighedsgruppe D, E eller F, som de er komponenter til. Den samlede mængde eksplosivstoffer under UN nr. 0106, 0107 eller 0257, må ikke overstige 20 kg.

RO-SQ 15.11

Om: Alternativ til anbringelse af orange fareskilte for små forsendelser af radioaktivt materiale i små køretøjer.

Henvisning til direktivets bilag: 5.3.2.

Indhold i direktivets bilag: Krav om anbringelse af orange fareskilte på små køretøjer, der transporterer radioaktivt materiale.

Henvisning til den nationale lovgivning: The Radioactive Material (Road Transport) Regulations 2002 Regulation 5 (4) (d)

Den nationale lovgivnings indhold: Den tillader alle undtagelser, der er godkendt ved denne proces. Undtagelsen består i følgende:

| 1. | Køretøjerne skal:






  a) | enten forsynes med faresedler efter de relevante forskrifter i ADR punkt 5.3.2, eller |
| --- | --- | --- |

1.

Køretøjerne skal:

a)

enten forsynes med faresedler efter de relevante forskrifter i ADR punkt 5.3.2, eller

| b) | hvad angår køretøjer med en totalvægt på højst 3 500 kg, som medfører mindre end 10 kolli med ikke-fissilt eller fissilt undtaget radioaktivt materiale, hvor summen af disses transportindekser er højst 3, kan være forsynet med et skilt ifølge kravene i punkt 2. |
| --- | --- |

b)

hvad angår køretøjer med en totalvægt på højst 3 500 kg, som medfører mindre end 10 kolli med ikke-fissilt eller fissilt undtaget radioaktivt materiale, hvor summen af disses transportindekser er højst 3, kan være forsynet med et skilt ifølge kravene i punkt 2.

| 2. | Det skilt, der ifølge punkt 1 kan benyttes i et køretøj, der medfører radioaktivt materiale, skal opfylde følgende forskrifter:






  a) | Det skal være kvadratisk med en sidelængde på mindst 12 cm. Alle bogstaver skal være trykt med sort fed skrift og læselige. Alle bogstaver skal tillige være relieftrykt eller stemplet. De store bogstaver i ordet »RADIOACTIVE« skal være mindst 12 mm høje, og alle andre store bogstaver skal være mindst 5 mm høje. |
| --- | --- | --- |

2.

Det skilt, der ifølge punkt 1 kan benyttes i et køretøj, der medfører radioaktivt materiale, skal opfylde følgende forskrifter:

a)

Det skal være kvadratisk med en sidelængde på mindst 12 cm. Alle bogstaver skal være trykt med sort fed skrift og læselige. Alle bogstaver skal tillige være relieftrykt eller stemplet. De store bogstaver i ordet »RADIOACTIVE« skal være mindst 12 mm høje, og alle andre store bogstaver skal være mindst 5 mm høje.

| b) | Det skal være så modstandsdygtigt over for brand, at ordene på skiltet stadig er læselige, selv om køretøjet har været i brand. |
| --- | --- |

b)

Det skal være så modstandsdygtigt over for brand, at ordene på skiltet stadig er læselige, selv om køretøjet har været i brand.

| c) | Det skal være solidt fastgjort i køretøjet på et sted, hvor det er klart synligt for føreren, uden dog at dennes udsyn hindres, og må kun være fremme, når køretøjet medfører radioaktivt materiale. |
| --- | --- |

c)

Det skal være solidt fastgjort i køretøjet på et sted, hvor det er klart synligt for føreren, uden dog at dennes udsyn hindres, og må kun være fremme, når køretøjet medfører radioaktivt materiale.

| d) | Det skal være udformet efter reglerne og være forsynet med navn, adresse og telefonnummer til brug i nødsituationer. |
| --- | --- |

d)

Det skal være udformet efter reglerne og være forsynet med navn, adresse og telefonnummer til brug i nødsituationer.

Bemærkninger: Undtagelsen er nødvendig for begrænset transport af små mængder af radioaktivt materiale, først og fremmest enkeltpatientdoser af radioaktivt materiale, mellem lokale hospitalsafdelinger, hvor der benyttes små køretøjer og er begrænsede muligheder for at anbringe selv små orange faresedler. Erfaringen har vist, at der er problemer med anbringelse af orange faresedler på sådanne køretøjer, og at de vanskeligt kan sidde fast under normale transportforhold. Køretøjerne bliver mærket med faresedler med angivelse af indholdet i overensstemmelse med ADR punkt 5.3.1.5.2 (og normalt 5.3.1.7.4), så faren er tydeligt anført. Desuden anbringes der på et klart synligt sted et brandmodstandsdygtigt skilt med de relevante alarmeringsoplysninger. I praksis bliver der givet flere sikkerhedsoplysninger end ifølge bestemmelserne i ADR punkt 5.3.2.

---

BILAG II

Medlemsstaternes undtagelser for lokal indenlandsk transport

BELGIEN

RO-LT 1.1

Om: Transport i nærheden af industrianlæg, herunder transport på offentlig vej.

Henvisning til bilaget til direktiv 94/55/EF (i det følgende benævnt »direktivet«): Bilag A og B

Indhold i direktivets bilag: Bilag A og B.

Henvisning til den nationale lovgivning: Dérogations 2-89, 4-97 og 2-2000.

Den nationale lovgivnings indhold: Undtagelserne vedrører dokumentation og mærkning af kolli og førerens bevis.

Bemærkninger: Farligt gods transporteres mellem private områder

| — | undtagelse 2-89: tværs over offentlig vej (kemikalier i kolli) |
| --- | --- |

—

undtagelse 2-89: tværs over offentlig vej (kemikalier i kolli)

| — | undtagelse 4-97: over en strækning på 2 km (blokke af råjern med en temperatur på 600 oC) |
| --- | --- |

—

undtagelse 4-97: over en strækning på 2 km (blokke af råjern med en temperatur på 600 oC)

| — | undtagelse 2-2 000: over en strækning på ca. 500 m (IBC, PG II, III klasse 3, 5.1, 6.1, 8 og 9). |
| --- | --- |

—

undtagelse 2-2 000: over en strækning på ca. 500 m (IBC, PG II, III klasse 3, 5.1, 6.1, 8 og 9).

RO-LT 1.2

Om: Flytning af lagertanke, der ikke er forudsat anvendt som transportmateriel.

Henvisning til direktivets bilag: 1.1.3.2 (f).

Henvisning til den nationale lovgivning: Dérogations 6-82, 2-85.

Den nationale lovgivnings indhold: Flytning af nominelt tomme lagertanke til rengøring/reparation tillades.

Bemærkninger: Undtagelse registreret hos Europa-Kommissionen under nr. 7 (i medfør af artikel 6, stk. 10)

RO-LT 1.3

Om: Uddannelse af førere.

Lokal transport af UN 1202, 1203 og 1223 i kolli og i tanke (i Belgien inden for en radius af 75 km fra firmaets hovedkontor).

Henvisning til direktivets bilag: 8.2.

Indhold i direktivets bilag:

Uddannelsens opbygning:

| 1) | Uddannelse, kolli. |
| --- | --- |

1)

Uddannelse, kolli.

| 2) | Uddannelse, tanke. |
| --- | --- |

2)

Uddannelse, tanke.

| 3) | Særlig uddannelse klasse 1. |
| --- | --- |

3)

Særlig uddannelse klasse 1.

| 4) | Særlig uddannelse klasse 7. |
| --- | --- |

4)

Særlig uddannelse klasse 7.

Henvisning til den nationale lovgivning: Præciseres i kommende regler.

Den nationale lovgivnings indhold: Definitioner - bevis - udstedelse - duplikater - gyldighed og forlængelse - tilrettelæggelse af kurser og eksamener - undtagelser - straffe - afsluttende bestemmelser.

Bemærkninger: Det foreslås, at der afholdes et første kursus afsluttet med en prøve, kun om transport af UN 1202, 1203 og 1223 i kolli og i tanke inden for en radius af 75 km fra firmaets hovedkontor — uddannelsens længde skal opfylde ADR-kravene — efter 5 år skal føreren gennemføre et genopfriskningskursus og bestå en ny prøve — beviset får betegnelsen »national transport af UN 1202, 1203 og 1223 i medfør af artikel 6, stk. 9 i direktiv 94/55«.

RO-LT 1.4

Om: Transport af farligt gods i tanke med henblik på bortskaffelse ved forbrænding.

Henvisning til direktivets bilag: 3.2.

Henvisning til den nationale lovgivning: Dérogation 01 — 2002.

Den nationale lovgivnings indhold: Som undtagelse fra tabellen i kapitel 3.2 tillades brug af tankcontainer med tankkode L4BH i stedet for tankkode L4DH på særlige vilkår til transport af UN 3130, væske, der reagerer med vand, giftig, n.o.s.

Bemærkninger: Denne regel finder kun anvendelse på transport af farligt affald over korte afstande.

RO-LT 1.5

Om: Transport af affald til affaldsbortskaffelsesanlæg.

Henvisning til direktivets bilag: 5.2, 5.4, 6.1 (gamle regler: A5, 2X14, 2X12).

Indhold i direktivets bilag: Klassificering, mærkning og krav vedrørende emballering.

Henvisning til den nationale lovgivning: Arrêté royal relatif au transport de marchandises dangereuses par route.

Den nationale lovgivnings indhold: I stedet for at klassificere affald efter ADR, opdeles affaldet i forskellige grupper (antændelige opløsningsmidler, maling, syrer, batterier osv.) for at undgå farlige reaktioner inden for en gruppe. Konstruktionskravene til emballagerne er lempeligere.

Bemærkninger: Disse regler kan benyttes ved transport af små mængder affald til bortskaffelsesanlæg.

RO-LT 1.6

Om: Vedtagelse af RO-LT 14.5.

Henvisning til den nationale lovgivning:

RO-LT 1.7

Om: Vedtagelse af RO-LT 14.6.

Henvisning til den nationale lovgivning: —

RO-LT 1.8

Om: Vedtagelse af RO-LT 15.2.

Henvisning til den nationale lovgivning: —

DANMARK

RO-LT 2.1

Om: UN 1202, 1203, 1223 og klasse 2 — intet transportdokument.

Henvisning til direktivets bilag: 5.4.1.

Indhold i direktivets bilag: Transportdokument kræves.

Henvisning til den nationale lovgivning: Bekendtgørelse nr. 729 af 15.8.2001 om vejtransport af farligt gods.

Den nationale lovgivnings indhold: Ved transport af mineralolieprodukter hørende til klasse 3, UN-nr. 1202, 1203 og 1223 og gasser hørende til klasse 2 i forbindelse med levering til to eller flere modtagere og indsamling af tilsvarende returgods fra to eller flere af disse, kan transportdokumentet udelades, såfremt de skriftlige anvisninger foruden de i øvrigt i ADR krævede oplysninger indeholder oplysninger om UN-nr., stofnavn og klasse.

Bemærkninger: Begrundelsen for den ovenfor beskrevne nationale undtagelse er, at der er udviklet elektronisk udstyr, således at f.eks. olieselskaberne til stadighed kan sende oplysninger om kunderne til køretøjerne. Eftersom disse oplysninger ikke foreligger, når transporten påbegyndes, men sendes til køretøjet under transporten, kan transportdokumenterne ikke udfærdiges, inden transporten påbegyndes. Denne form for transport finder kun sted inden for begrænsede områder. Danmark har p.t. en lignende undtagelse i medfør af artikel 6, stk. 10.

TYSKLAND

RO-LT 3.1

Om: Udeladelse af visse angivelser i transportdokumentet (n2).

Henvisning til direktivets bilag: 5.4.1.1.1.

Indhold i direktivets bilag: Transportdokumentets indhold.

Henvisning til den nationale lovgivning: Gefahrgut-Ausnahmeverordnung — GGAV 2002 vom 6.11.2002 (BGBl. I S. 4350), geändert durch Artikel 2 der Verordnung vom 28.4.2003 (BGBl. I S. 595); Ausnahme 18.

Den nationale lovgivnings indhold: For alle klasser undtagen klasse 1 (bortset fra 1.4S), 5.2 og 7

kræves i transportdokumentet ikke anført oplysninger om

| a) | modtageren, hvis der er tale om lokal distribution (undtagen ved hele vognladninger og transport ad bestemte ruter) |
| --- | --- |

a)

modtageren, hvis der er tale om lokal distribution (undtagen ved hele vognladninger og transport ad bestemte ruter)

| b) | antal og type emballager, hvis punkt 1.1.3.6 ikke finder anvendelse, og hvis køretøjet opfylder alle krav i bilag A og B |
| --- | --- |

b)

antal og type emballager, hvis punkt 1.1.3.6 ikke finder anvendelse, og hvis køretøjet opfylder alle krav i bilag A og B

| c) | andet end transportdokument for seneste last, hvis der er tale om tomme urensede tanke. |
| --- | --- |

c)

andet end transportdokument for seneste last, hvis der er tale om tomme urensede tanke.

Bemærkninger: Anvendelse af alle bestemmelserne er ikke praktisk mulig ved den pågældende transportform.

Undtagelsen er registreret hos Europa-Kommissionen under nr. 22 (i medfør af artikel 6, stk. 10)

RO-LT 3.2

Om: Bulktransport af PCB-kontamineret materiale i klasse 9.

Henvisning til direktivets bilag: 7.3.1.

Indhold i direktivets bilag: Bulktransport.

Henvisning til den nationale lovgivning: Gefahrgut-Ausnahmeverordnung — GGAV 2002 vom 6.11.2002 (BGBl. I S. 4350), geändert durch Artikel 2 der Verordnung vom 28.4.2003 (BGBl. I S. 595); Ausnahme 11.

Den nationale lovgivnings indhold: Tilladelse til bulktransport i veksellad eller containere, der er forseglet, så de er uigennemtrængelige for væske og støv.

Bemærkninger: Undtagelse 11 tidsbegrænset: udløber 31.12.2004. Fra og med 2005 gælder samme bestemmelse i ADR og RID.

Se også den multilaterale aftale M137.

Liste nr. 4*.

RO-LT 3.3

Om: Transport af emballeret farligt affald.

Henvisning til direktivets bilag: 1 til 5.

Indhold i direktivets bilag: Klassificering, emballering og mærkning.

Henvisning til den nationale lovgivning: Gefahrgut-Ausnahmeverordnung — GGAV 2002 vom 6.11.2002 (BGBl. I S. 4350), geändert durch Artikel 2 der Verordnung vom 28.4.2003 (BGBl. I S. 595); Ausnahme 20.

Den nationale lovgivnings indhold: Klasse 2 til 6.1, 8 og 9: Sammenpakning og transport af farligt affald i kolli eller IBC'er; affaldet skal være emballeret i indvendige emballager (som indsamlet) og kategoriseret i specifikke affaldsgrupper (forebyggelse af farlige reaktioner i en affaldsgruppe); der skal anvendes særlige skriftlige instrukser vedrørende affaldsgrupper og som fragtbrev; indsamling af husholdnings- og laboratorieaffald m.v.

Bemærkninger: Liste nr. 6*.

GRÆKENLAND

RO-LT 4.1

Om: Undtagelse fra sikkerhedskravene for faste tanke (tankvogne), der er registreret inden den 31.12.2001, ved lokal transport af små mængder af visse kategorier af farligt gods.

Henvisning til direktivets bilag: 1.6.3.6, 6.8.2.4.2, 6.8.2.4.3, 6.8.2.4.4, 6.8.2.4.5, 6.8.2.1.17-6.8.2.1.22, 6.8.2.1.28, 6.8.2.2, 6.8.2.2.1 og 6.8.2.2.2.

Indhold i direktivets bilag: Krav til konstruktion, udstyr, typegodkendelse, eftersyn, prøvning og mærkning af faste tanke (tankvogne), aftagelige tanke, tankcontainere og tankveksellad med råtanke af metal samt batterikøretøjer og multielement-gascontainere (MEGC).

Henvisning til den nationale lovgivning: Τεχνικές Προδιαγραφές κατασκευής, εξοπλισμού και ελέγχων των δεξαμενών μεταφοράς συγκεκριμένων κατηγοριών επικινδύνων εμπορευμάτων για σταθερές δεξαμενές (οχήματα-δεξαμενές), αποσυναρμολογούμενες δεξαμενές που βρίσκονται σε κυκλοφορία. (Krav til konstruktion, udrustning, inspektioner og prøvning af faste tanke (tankvogne), aftagelige tanke i cirkulation for visse kategorier af farligt gods.)

Den nationale lovgivnings indhold: Overgangsbestemmelser: Faste tanke (tankvogne), aftagelige tanke og tankcontainere, der er registeret første gang i landet mellem den 1.1.1985 og den 31.12.2001, kan fortsat anvendes indtil den 31.12.2010. Disse overgangsbestemmelser gælder for vogne til transport af følgende farlige stoffer: (UN 1202, 1268, 1223, 1863, 2614, 1212, 1203, 1170, 1090, 1193, 1245, 1294, 1208, 1230, 3262 og 3257). Transporten forudsættes at vedrøre små mængder eller finde sted som lokal transport med vogne, der er registreret i førnævnte referenceperiode. Overgangsperioden gælder for tankvogne, der er tilpasset til følgende:

| 1. | ADR-bestemmelserne om eftersyn og prøvning i punkt 6.8.2.4.2, 6.8.2.4.3, 6.8.2.4.4 og 6.8.2.4.5 (ADR 1999: 211.151, 211.152, 211.153 og 211.154). |
| --- | --- |

1.

ADR-bestemmelserne om eftersyn og prøvning i punkt 6.8.2.4.2, 6.8.2.4.3, 6.8.2.4.4 og 6.8.2.4.5 (ADR 1999: 211.151, 211.152, 211.153 og 211.154).

| 2. | Mindste vægtykkelse 3 mm for tanke med inddelinger med rumindhold på op til 3 500 liter og mindst 4 mm konstruktionsstål for tanke med inddelinger med rumindhold på op til 6 000 liter, uanset skillevæggenes type og tykkelse. |
| --- | --- |

2.

Mindste vægtykkelse 3 mm for tanke med inddelinger med rumindhold på op til 3 500 liter og mindst 4 mm konstruktionsstål for tanke med inddelinger med rumindhold på op til 6 000 liter, uanset skillevæggenes type og tykkelse.

| 3. | Hvis det anvendte materiale er aluminium eller et andet metal, skal tankene opfylde tykkelseskravene og øvrige tekniske specifikationer, der fremgår af de tekniske tegninger, der er godkendt af de lokale myndigheder i det land, hvor vognen tidligere har været registreret. Foreligger der ingen tekniske tegninger, skal tankene opfylde kravene i punkt 6.8.2.1.17 (211.127). |
| --- | --- |

3.

Hvis det anvendte materiale er aluminium eller et andet metal, skal tankene opfylde tykkelseskravene og øvrige tekniske specifikationer, der fremgår af de tekniske tegninger, der er godkendt af de lokale myndigheder i det land, hvor vognen tidligere har været registreret. Foreligger der ingen tekniske tegninger, skal tankene opfylde kravene i punkt 6.8.2.1.17 (211.127).

| 4. | Tankene skal opfylde forskrifterne i randnr./punkt 211.128, 6.8.2.1.28 (211.129) og punkt 6.8.2.2 sammen med punkt 6.8.2.2.1 og 6.8.2.2.2 (211.130, 211.131). |
| --- | --- |

4.

Tankene skal opfylde forskrifterne i randnr./punkt 211.128, 6.8.2.1.28 (211.129) og punkt 6.8.2.2 sammen med punkt 6.8.2.2.1 og 6.8.2.2.2 (211.130, 211.131).

Nærmere betegnet tillades tankvogne med totalvægt under 4 tons, som er registreret første gang inden den 31.12.2002, og hvis vægtykkelse er mindre end 3 mm, til lokal transport af gasolie alene (UN 1202), hvis de ombygges til overensstemmelse med randnr. 211.127 (5)b4 (6.8.2.1.20).

RO-LT 4.2

Om: Undtagelser fra bestemmelserne om konstruktion af basiskøretøjet, for så vidt angår køretøjer til lokal transport af farligt gods, som er registreret første gang inden den 31. december 2001.

Henvisning til direktivets bilag: ADR 2001: 9.2, 9.2.3.2 og 9.2.3.3.

Indhold i direktivets bilag: Bestemmelser for konstruktion af basiskøretøjer.

Henvisning til den nationale lovgivning: Τεχνικές Προδιαγραφές ήδη κυκλοφορούντων οχημάτων που διενεργούν εθνικές μεταφορές ορισμένων κατηγοριών επικινδύνων εμπορευμάτων. (Tekniske forskrifter for ibrugværende køretøjer, der er bestemt til lokal transport af visse kategorier af farligt gods.)

Den nationale lovgivnings indhold: Undtagelsen gælder for køretøjer, der er bestemt til lokal transport af farligt gods (UN-nr. 1202, 1268, 1223, 1863, 2614, 1212, 1203, 1170, 1090, 1193, 1245, 1294, 1208, 1230, 3262 og 3257), og som er registreret første gang inden den 31. december 2001.

Ovennævnte køretøjer skal opfylde bestemmelserne i kapitel 9 (punkt 9.2.1-9.2.6) i bilag B til direktiv 94/55/EF, dog med følgende fravigelser:

Opfyldelse af bestemmelserne i punkt 9.2.3.2 er kun nødvendig, hvis køretøjet af producenten er udstyret med blokeringsfrie bremser og skal være udstyret med et retardersystem som defineret i 9.2.3.3.1, som dog ikke nødvendigvis opfylder bestemmelserne i punkt 9.2.3.3.2 og 9.2.3.3.3.

Elforsyningen til fartskriveren skal finde sted via en sikkerhedsbarriere, der er forbundet direkte til akkumulatoren (randnr. 220.514), og den elektriske løftemekanisme for truckakslen skal befinde sig, hvor den oprindelig er monteret af producenten af køretøjet, og være beskyttet i et passende forseglet hus (randnr. 220.517).

Tankvogne med en største masse på mindre end 4 tons til lokal transport af diesel/gasolie (UN-nr. 1202) skal opfylde bestemmelserne i punkt 9.2.2.3, 9.2.2.6, 9.2.4.3 og 9.2.4.5, men ikke nødvendigvis de øvrige.

Bemærkninger: Der er kun få af de ovenfor beskrevne køretøjer sammenlignet med det samlede antal allerede registrerede køretøjer, og de er tilmed kun beregnet til lokal transport. Den ønskede undtagelses form, størrelsen af den berørte køretøjsflåde og typen af det gods, der transporteres, udgør ikke et trafiksikkerhedsproblem.

SPANIEN

RO-LT 5.1

Om: Særligt udstyr til distribution af vandfri ammoniak.

Henvisning til direktivets bilag: 6.8.3.2.2.

Indhold i direktivets bilag: For at hindre at indholdet slipper ud i tilfælde af beskadigelse af de udvendige tømningsanordninger (rør, lukkeanordninger på siden) må den indvendige stopventil og dens sæde ikke kunne rives løs i tilfælde af ydre belastninger, og de skal være konstrueret på en sådan måde, at de kan modstå sådanne belastninger. Fyldnings- og tømningsanordninger (inklusive dæksler eller skruepropper) og eventuelle beskyttelseshætter skal kunne sikres mod uønsket åbning.

Henvisning til den nationale lovgivning: Real Decreto 2115/1998. Anejo 1. Apartado 3.

Den nationale lovgivnings indhold: Tanke, der benyttes i landbruget til udkørsel og spredning af vandfri ammoniak, og som er taget i brug inden den 1. januar 1992, kan være udstyret med udvendige i stedet for indvendige sikringsanordninger, forudsat at disse giver en beskyttelse, der mindst svarer til tankvæggens.

Bemærkninger: Før 1. januar 1992 var en tanktype med udvendige sikkerhedsanordninger i brug. Den anvendtes kun i landbruget til at sprede vandfri ammoniak direkte på marken. Forskellige tanke af denne art er stadig i brug i dag. De køres sjældent i fyldt tilstand på vejene, og benyttes kun til at sprede gødning på store gårde.

FRANKRIG

RO-LT 6.1

Om: Brug af søtransportdokument som transportdokument ved korte ture efter losning af skib.

Henvisning til direktivets bilag: 5.4.1.

Indhold i direktivets bilag: Oplysninger, som skal være indeholdt i det dokument, der benyttes som transportdokument for farligt gods.

Henvisning til den nationale lovgivning: Arrêté du 1er juin 2001 relatif au transport de marchandises dangereuses par route — Article 23-4.

Den nationale lovgivnings indhold: Søtransportdokumentet benyttes som transportdokument inden for en radius på 15 km.

RO-LT 6.2

Om: Transport af klasse 1-genstande sammen med farligt gods i andre klasser (91).

Henvisning til direktivets bilag: 7.5.2.1.

Indhold i direktivets bilag: Forbud mod sammenlæsning af kolli med forskellige faresedler.

Henvisning til den nationale lovgivning: Arrêté du 1er juin 2001 relatif au transport de marchandises dangereuses par route — Article 26.

Den nationale lovgivnings indhold: Mulighed for, at detonatorer (simple eller samlede) og varer, der ikke er i klasse 1, kan transporteres sammen på visse vilkår over afstande på højst 200 km i Frankrig.

RO-LT 6.3

Om: Transport af stationære LPG-lagertanke (18).

Henvisning til direktivets bilag: Bilag A og B.

Henvisning til den nationale lovgivning: Arrêté du 1er juin 2001 relatif au transport de marchandises dangereuses par route — Article 30.

Den nationale lovgivnings indhold: Der gælder særlige regler for transport af stationære LPG-lagertanke. Finder kun anvendelse på korte afstande.

RO-LT 6.4

Om: Særregler for uddannelse af førere og godkendelse af køretøjer til transport i forbindelse med landbrug (korte afstande).

Henvisning til direktivets bilag: 6.8.3.2, 8.2.1 og 8.2.2.

Indhold af direktivets bilag: Tankes udstyr og uddannelse af førere.

Henvisning til den nationale lovgivning: Arrêté du 1er juin 2001relatif au transport de marchandises dangereuses par route - Article 29.2 - Annexe D4.

Den nationale lovgivnings indhold: Særregler for godkendelse af køretøjer. Særlig uddannelse af førere.

IRLAND

RO-LT 7.1

Om: Undtagelse fra kravet i punkt 5.4.1.1.1 om, at transportdokumentet skal oplyse 1) afsenderens navn og adresse, 2) antallet af kolli og beskrivelse af dem og 3) den samlede mængde farligt gods, når der er tale om transport af petroleum, dieselolie eller F-gas (LPG) med angivelse af de respektive stofidentifikationsnumre UN 1223, UN 1202og UN 1965 til slutbrugeren.

Henvisning til direktivets bilag: 5.4.

Indhold i direktivets bilag: Dokumentation.

Henvisning til den nationale lovgivning: Regulation 82(2) of the »Carriage of Dangerous Goods by Road Regulations 2004«.

Den nationale lovgivnings indhold: Når petroleum, dieselolie eller F-gas (LPG) med stofidentifikationsnumrene hhv. UN 1223, UN 1202 og UN 1965, jf. bilag B.5 i bilag B til ADR, transporteres til slutbrugeren, er det ikke nødvendigt at anføre navn og adresse på afsenderen, antallet af kolli, hhv. IBC'er eller beholdere og beskrivelse af dem eller den samlede mængde transporteret gods, på den transporterende enhed.

Bemærkninger: Ved levering af fyringsolie til husholdninger er det almindelig praksis at fylde kundens lagertank op, uanset hvor meget der er i den i forvejen. På det tidspunkt, hvor den lastede tankvogn begynder sin tur, kan man således ikke vide, hvor stor den faktiske leverance bliver, ligesom man ikke kan vide, hvor mange kunder der skal leveres til på den enkelte tur. Når der skal leveres flasker med LPG til husholdninger, er det almindelig praksis at bytte de tomme flasker ud med fyldte, og heller ikke her kan man ved turens begyndelse vide, hvor mange kunder der skal betjenes, og hvor meget de hver især skal have.

RO-LT 7.2

Om: Undtagelse, der ved transport af tomme urensede tanke giver mulighed for at benytte transportdokumentet for seneste last som det transportdokument, der forlanges i punkt 5.4.1.1.1.

Henvisning til direktivets bilag: 5.4.

Indhold i direktivets bilag: Dokumentation.

Henvisning til den nationale lovgivning: Regulation 82(3) of the »Carriage of Dangerous Goods by Road Regulations 2004«.

Den nationale lovgivnings indhold: Ved transport af tomme urensede tanke er transportdokumentet for seneste last tilstrækkeligt.

Bemærkninger: Særlig ved levering af benzin og/eller dieselolie til tankstationer vender tankvognen direkte tilbage til oliedepotet (for ny påfyldning med henblik på de næste leverancer) straks efter levering af sidste last.

RO-LT 7.3

Om: Undtagelse, der giver mulighed for at losse og laste farligt gods på offentlige steder uden særlig tilladelse fra de kompetente myndigheder, selvom den særlige bestemmelse CV1 under punkt 7.5.11 eller S1 i kapitel 8.5 gælder for dette gods.

Henvisning til direktivets bilag: 7.5 og 8.5.

Indhold i direktivets bilag: Supplerende bestemmelser om af- og pålæsning og håndtering.

Henvisning til den nationale lovgivning: Regulation 82(5) of the »Carriage of Dangerous Goods by Road Regulations 2004«.

Den nationale lovgivnings indhold: Af- og pålæsning af farligt gods på offentlige steder er som afvigelse fra kravene i 7.5.11 og 8.5 tilladt uden særlig tilladelse fra den kompetente myndighed.

Bemærkninger: For indenlandsk transport inden for staten udgør denne bestemmelse en meget stor byrde for de kompetente myndigheder.

RO-LT 7.4

Om: Undtagelse, der muliggør transport af emulsionsmatrix til sprængstoffer med stofidentifikationsnummer 3375 i tanke.

Henvisning til direktivets bilag: 4.3.

Indhold i direktivets bilag: Anvendelse af tanke mv.

Henvisning til den nationale lovgivning: Regulation 82(6) of the »Carriage of Dangerous Goods by Road Regulations 2004«.

Den nationale lovgivnings indhold: Det tillades at transportere emulsionsmatrice til sprængstof med stofidentifikationsnummer UN 3375 i tanke.

Bemærkninger: Selvom matricen er klassificeret som fast stof, har den ikke pulver- eller granulatform.

RO-LT 7.5

Om: Undtagelse fra forbuddet i punkt 7.5.2.1 mod sammenlæsning af genstande i forenelighedsgruppe B og stoffer og genstande i forenelighedsgruppe D på samme køretøj som farligt gods i klasse 3, 5.1 og 8 i tanke.

Henvisning til direktivets bilag: 7.5.

Indhold i direktivets bilag: Bestemmelser om af- og pålæsning og håndtering.

Henvisning til den nationale lovgivning: Regulation 82(7) of the »Carriage of Dangerous Goods by Road Regulations 2004«.

Den nationale lovgivnings indhold: Kolli, der indeholder genstande i forenelighedsgruppe B i ADR-klasse 1, og kolli, der indeholder stoffer og genstande i forenelighedsgruppe D i ADR-klasse 1, må transporteres i samme køretøj som farligt gods i ADR-klasse 3, 5.1 eller 8, under forudsætning af, at: a) de pågældende kolli i ADR-klasse 1 transporteres i særskilte containere af lastrum, hvis konstruktion den kompetente myndighed har godkendt, og på vilkår, som den kompetente myndighed har godkendt, og b) de pågældende stoffer i ADR-klasse 3, 5.1 eller 8 transporteres i beholdere, der opfylder den kompetente myndigheds krav, hvad angår konstruktion, fremstilling, prøvning, undersøgelse, drift og anvendelse.

Bemærkninger: På betingelser, som den kompetente myndighed har godkendt, tillades det, at genstande og stoffer af klasse 1 i kompatibilitetsgruppe B og D læsses på samme køretøj som farligt gods i tanke af klasse 3, 5.1 og 8 — dvs. på »pumpevogne«.

RO-LT 7.6

Om: Undtagelse fra kravet i punkt 4.3.4.2.2, hvorefter bøjelige fyldnings- og tømningsrør, som ikke er permanent fastgjort til tanken på en tankvogn, skal være tomme under transport.

Henvisning til direktivets bilag: 4.3.

Indhold i direktivets bilag: Anvendelse af tankvogne.

Henvisning til den nationale lovgivning: Regulation 82(8) of the »Carriage of Dangerous Goods by Road Regulations 2004«.

Den nationale lovgivnings indhold: Oprullede slanger (herunder de tilhørende faste rør), der er monteret på tankvogne, som benyttes til detaildistribution af olieprodukter med stofidentifikationsnumrene UN 1202, UN 1223, UN 1011 og UN 1978, skal ikke være tomme under vejtransport, hvis der træffes de fornødne forholdsregler for at forebygge tab af indholdet.

Bemærkninger: Slanger monteret på tankvogne, som leverer til boliger, skal være permanent fyldte, også under transport. Udpumpningssystemet betegnes »wet-line« og kræver, at tankvognens måler og slange er fyldt, hvad der skal sikre, at kunden får den korrekte mængde af varen.

RO-LT 7.7

Om: Undtagelse fra visse krav i punkt 5.4.0, 5.4.1.1.1 og 7.5.11 i ADR om bulktransport af ammoniumnitratbaseret gødning, UN 2067, fra havne til modtagere.

Henvisning til direktivets bilag: 5.4.0, 5.4.1.1.1 og 7.5.11.

Indhold i direktivets bilag: Kravet om et særskilt transportdokument for hver tur med oplysning om den korrekte samlede mængde af den aktuelle last; kravet om at køretøjet skal renses før og efter turen.

Henvisning til den nationale lovgivning: Foreslået ændring til Carriage of Dangerous Goods by Road Regulations 2004.

Den nationale lovgivnings indhold: Forslag om undtagelse, der skal gøre det muligt at modificere ADR-kravene til transportdokumenter og rensning af køretøj. Formålet er at tage hensyn til de praktiske forhold ved bulktransport fra havn til modtager.

Bemærkninger: ADR-reglerne omfatter: a) krav om særskilt transportdokument med oplysning om den samlede masse for den aktuelle transport af farligt gods og b) den særlige bestemmelse CV24 om rensning for hvert eneste læs, der transporteres mellem havnen og modtageren under losningen af et bulkskib. Da der er tale om lokal transport i forbindelse med losning af et skib, hvor flere læs af samme stof transporteres mellem skib og modtager [inden for samme dag eller på hinanden følgende dage], må et enkelt transportdokument med tilnærmelsesvis angivelse af den samlede masse af hvert læs være nok, og det skulle ikke være nødvendigt at kræve den særlige bestemmelse CV24 anvendt.

NEDERLANDENE

RO-LT 10.1

Om: Ordning for transport af farligt affald fra husstande 2002.

Henvisning til direktivets bilag: 1.1.3.6; 3.3; 4.1.4; 4.1.6; 4.1.8; 4.1.10; 5.2.2; 5.4.0; 5.4.1; 5.4.3; 7.5.4; 7.5.7; 8.1.2.1 a) og b); 8.1.5 c); 8.3.6.

Indhold i direktivets bilag:

1.1.3.6: Undtagelser vedrørende mængden af farligt gods transporteret per transporterende enhed.

3.3: Særlige bestemmelser gældende for bestemte stoffer og genstande.

4.1.4: Fortegnelse over emballeringsforskrifter. 4.1.6: Særlige emballeringsbestemmelser for gods i klasse 2. 4.1.8: Særlige emballeringsbestemmelser for smittefarlige stoffer i klasse 6.2. 4.1.10: Særlige bestemmelser for sammenpakning.

5.2.2: Mærkning af kolli. 5.4.0: Ved enhver transport af gods, der er omfattet af ADR, skal den relevante dokumentation som foreskrevet i dette kapitel forefindes i den transporterende enhed, medmindre de i 1.1.3.1-1.1.3.5 anførte undtagelser finder anvendelse. 5.4.1: Transportdokument for farligt gods og beslægtede oplysninger. 5.4.3: Skriftlige anvisninger.

7.5.4: Forholdsregler i forbindelse med fødevarer, andre næringsmidler og foderstoffer.

7.5.7: Håndtering og stuvning.

8.1.2.1: Følgende dokumenter, ud over sådanne, som er foreskrevet i lovgivningen, skal følge med den transporterende enhed: a) De i 5.4.1 foreskrevne transportdokumenter vedrørende alt det transporterede farlige gods, og hvor det er relevant containerpakkeattesten foreskrevet i 5.4.2. b) De i 5.4.3 foreskrevne skriftlige anvisninger vedrørende alt det transporterede farlige gods. 8.1.5: Transporterende enheder med farligt gods skal være forsynet med: c) det nødvendige udstyr til at iværksætte de yderligere og særlige foranstaltninger, som er omtalt i de skriftlige anvisninger ifølge 5.4.3. 8.3.6: Standsning af motoren under af- og pålæsning.

Henvisning til den nationale lovgivning: Artikel 3 van de Regeling vervoer huishoudelijk gevaarlijk afval 2002.

Den nationale lovgivnings indhold: Artikel 3. Følgende punkter i ADR finder ikke anvendelse:

| a) | 1.1.3.6 |
| --- | --- |

a)

1.1.3.6

| b) | 3.3 |
| --- | --- |

b)

3.3

| c) | 4.1.4; 4.1.6; 4.1.8; 4.1.10 |
| --- | --- |

c)

4.1.4; 4.1.6; 4.1.8; 4.1.10

| d) | 5.2.2; 5.4.0; 5.4.1; 5.4.3 |
| --- | --- |

d)

5.2.2; 5.4.0; 5.4.1; 5.4.3

| e) | 7.5.4; 7.5.7 |
| --- | --- |

e)

7.5.4; 7.5.7

| f) | 8.1.2.1 a) og b); 8.1.5 c); 8.3.6. |
| --- | --- |

f)

8.1.2.1 a) og b); 8.1.5 c); 8.3.6.

Bemærkninger: Ordningen er sådan udformet, at private kan aflevere »små mængder kemisk affald« på ét sted. Der kan f.eks. være tale om rester af sådanne materialer som farvestoffer. Faren reduceres mest muligt ved valg af transportmiddel, bl.a. brug af særlige transporterende enheder og opsætning af rygeforbudsskilte, så de er synlige for publikum.

Da der er tale om indlevering af små mængder og emballering af særlig karakter, giver denne artikel dispensation fra en række punkter i ADR. Andetsteds i ordningen er der supplerende regler.

RO-LT 10.2

Om: Ordning for transport af farligt affald fra husstande 2002.

Henvisning til direktivets bilag: 1.1.3.6.

Indhold i direktivets bilag: Undtagelser vedrørende mængden af farligt gods transporteret per transporterende enhed.

Henvisning til den nationale lovgivning: Artikel 10, onderdeel a, en 16, onderdeel b, van de Regeling vervoer huishoudelijk gevaarlijk afval 2002.

Den nationale lovgivnings indhold:

| 10a. | Førerens bevis for uddannelse og den i artikel 16, stk. 1, litra b), omhandlede note forefindes i køretøjet. |
| --- | --- |

10a.

Førerens bevis for uddannelse og den i artikel 16, stk. 1, litra b), omhandlede note forefindes i køretøjet.

| 16b. | Føreren af køretøjet er uddannet til »transport af farligt affald« med bevis herfor udstedt af centralkontoret for uddannelse af erhvervschauffører, CCV. |
| --- | --- |

16b.

Føreren af køretøjet er uddannet til »transport af farligt affald« med bevis herfor udstedt af centralkontoret for uddannelse af erhvervschauffører, CCV.

Bemærkninger: Da der kan forekomme mange forskellige slags farligt affald fra husstande, skal transportoperatøren have bevis for faglig uddannelse, uanset at der kun er tale om små mængder affald. Derudover kræves det, at transportoperatøren har bevis for uddannelse til transport af farligt affald.

En af grundene hertil er, at man skal være sikker på, at operatøren ikke f.eks. blander syrer og baser sammen, og at han ved, hvad der er den korrekte reaktion i tilfælde af uheld.

RO-LT 10.3

Om: Ordning for transport af farligt affald fra husstande 2002.

Henvisning til direktivets bilag: 1.1.3.6.

Indhold i direktivets bilag: Undtagelser vedrørende mængden af farligt gods transporteret per transporterende enhed.

Henvisning til den nationale lovgivning: Artikel 10b van de Regeling vervoer huishoudelijk gevaarlijk afval 2002.

Den nationale lovgivnings indhold: Artikel 10b.

Følgende skal være til stede i køretøjet: b) skriftlige instrukser og oplysninger, der er udformet i overensstemmelse med bilaget til bekendtgørelsen om ordningen.

Bemærkninger: Da der i ordningen ikke gives dispensation fra punkt 1.1.3.6 i ADR, skal der også foreligge skriftlige instrukser for små mængder. Det skønnes nødvendigt på grund af de mange forskellige slags farligt affald, der kan afleveres, og da de, der afleverer det, (private) ikke er bekendt med den mulige fare.

RO-LT 10.4

Om: Ordning for transport af farligt affald fra husstande 2002.

Henvisning til direktivets bilag: 6.1.

Indhold i direktivets bilag: Bestemmelser for konstruktion og prøvning af emballager.

Henvisning til den nationale lovgivning: Artikel 6 van de Regeling vervoer huishoudelijk gevaarlijk afval 2002.

Den nationale lovgivnings indhold: Artikel 6.

| 1. | Farligt affald fra husstande skal afleveres i en tæt tillukket emballage, der er egnet til det pågældende stof, og






  a) | som for genstande i klasse 6.2 ikke kan forvolde skade ved afleveringen |
| --- | --- | --- |

1.

Farligt affald fra husstande skal afleveres i en tæt tillukket emballage, der er egnet til det pågældende stof, og

a)

som for genstande i klasse 6.2 ikke kan forvolde skade ved afleveringen

| b) | som for farligt affald fra husstande, som har industriel oprindelse, består af en kasse med et rumindhold på højst 60 liter, hvori affaldet er anbragt adskilt efter fareklasse (kga-box). |
| --- | --- |

b)

som for farligt affald fra husstande, som har industriel oprindelse, består af en kasse med et rumindhold på højst 60 liter, hvori affaldet er anbragt adskilt efter fareklasse (kga-box).

| 2. | Emballagen skal på ydersiden være fri for farligt affald. |
| --- | --- |

2.

Emballagen skal på ydersiden være fri for farligt affald.

| 3. | Stoffets navn skal være anført på emballagen. |
| --- | --- |

3.

Stoffets navn skal være anført på emballagen.

| 4. | Der må kun afleveres én kasse som beskrevet i punkt 1, litra b), ad gangen. |
| --- | --- |

4.

Der må kun afleveres én kasse som beskrevet i punkt 1, litra b), ad gangen.

Bemærkninger: Denne artikel er en følge af artikel 3, hvor bestemte passager i ADR erklæres ikke-gældende. Under denne ordning er emballage, der er godkendt i henhold til ADR, punkt 6.1, ikke påkrævet. Det skyldes, at der kun håndteres små mængder farlige stoffer. I stedet er der i denne artikel fastsat regler, bl.a. krav om, at de farlige stoffer afleveres i lukkede beholdere, så udsivning fra emballagerne undgås.

RO-LT 10.5

Om: Ordning for transport af farligt affald fra husstande 2002.

Henvisning til direktivets bilag: 6.1.

Indhold i direktivets bilag: Bestemmelser for konstruktion og prøvning af emballager.

Henvisning til den nationale lovgivning: Artikel 7, tweede lid, van de Regeling vervoer huishoudelijk gevaarlijk afval 2002.

Den nationale lovgivnings indhold: Artikel 7.2.

Køretøjets lastrum er adskilt fra førerhuset med en tyk solid væg, eller lastrummet er ikke en fast del af køretøjet.

Bemærkninger: Under denne ordning er emballage, der er godkendt i henhold til ADR, punkt 6.1, ikke påkrævet. Det skyldes, at der kun håndteres små mængder farlige stoffer. Artiklen indeholder supplerende krav, som skal forhindre, at der trænger giftige dampe ind i førerhuset.

RO-LT 10.6

Om: Ordning for transport af farligt affald fra husstande 2002.

Henvisning til direktivets bilag: 6.1.

Indhold i direktivets bilag: Bestemmelser for konstruktion og prøvning af emballager.

Henvisning til den nationale lovgivning: Artikel 8, eerste lid, van de Regeling vervoer huishoudelijk gevaarlijk afval 2002.

Den nationale lovgivnings indhold: Artikel 8.1.

Hvis lastrummet er lukket, er der foroven anbragt en udsugning, der hele tiden er i gang, og forneden er der ventilationsåbninger.

Bemærkninger: Under denne ordning er emballage, der er godkendt i henhold til ADR, punkt 6.1, ikke påkrævet. Det skyldes, at der kun håndteres små mængder farlige stoffer. Artiklen indeholder supplerende krav, som skal forhindre, at der akkumuleres giftige dampe i lastrummet.

RO-LT 10.7

Om: Ordning for transport af farligt affald fra husstande 2002.

Henvisning til direktivets bilag: 6.1.

Indhold i direktivets bilag: Bestemmelser for konstruktion og prøvning af emballager.

Henvisning til den nationale lovgivning: Artikel 9, eerste, tweede en derde lid, van de Regeling vervoer huishoudelijk gevaarlijk afval 2002.

Den nationale lovgivnings indhold: Artikel 9.

| 1. | På køretøjet er der monteret enheder, som under transporten






  a) | er beskyttet, så de ikke kan rykke sig, og |
| --- | --- | --- |

1.

På køretøjet er der monteret enheder, som under transporten

a)

er beskyttet, så de ikke kan rykke sig, og

| b) | er lukket med låg og beskyttet mod utilsigtet åbning. |
| --- | --- |

b)

er lukket med låg og beskyttet mod utilsigtet åbning.

| 2. | Stk. 1, litra b), finder hverken anvendelse ved kørsel med indsamling eller, når køretøjet holder stille på indsamlingsturene. |
| --- | --- |

2.

Stk. 1, litra b), finder hverken anvendelse ved kørsel med indsamling eller, når køretøjet holder stille på indsamlingsturene.

| 3. | Der skal i køretøjet være tilstrækkelig fri plads til, at det afleverede farlige affald kan sorteres og anbringes i de forskellige enheder. |
| --- | --- |

3.

Der skal i køretøjet være tilstrækkelig fri plads til, at det afleverede farlige affald kan sorteres og anbringes i de forskellige enheder.

Bemærkninger: Under denne ordning er emballage, der er godkendt i henhold til ADR, punkt 6.1, ikke påkrævet. Det skyldes, at der kun håndteres små mængder farlige stoffer. Hensigten med denne artikel er, ved hjælp af enheder til opbevaring af emballager, at garantere, at hver kategori af farligt gods opbevares korrekt.

RO-LT 10.8

Om: Ordning for transport af farligt affald fra husstande 2002.

Henvisning til direktivets bilag: 6.1.

Indhold i direktivets bilag: Bestemmelser for konstruktion og prøvning af emballager.

Henvisning til den nationale lovgivning: Artikel 14 van de Regeling vervoer huishoudelijk gevaarlijk afval 2002.

Den nationale lovgivnings indhold: Artikel 14.

| 1. | Farligt affald fra husstande transporteres udelukkende i celler. |
| --- | --- |

1.

Farligt affald fra husstande transporteres udelukkende i celler.

| 2. | Der er en særskilt celle for alle stoffer og genstande i de enkelte klasser. |
| --- | --- |

2.

Der er en særskilt celle for alle stoffer og genstande i de enkelte klasser.

| 3. | For stoffer og genstande i klasse 8 er der særskilte celler for syrer, baser og akkumulatorer. |
| --- | --- |

3.

For stoffer og genstande i klasse 8 er der særskilte celler for syrer, baser og akkumulatorer.

| 4. | Aerosolbeholdere kan anbringes i papkasser, der kan lukkes, hvis disse kasser transporteres som angivet i artikel 9, stk. 1. |
| --- | --- |

4.

Aerosolbeholdere kan anbringes i papkasser, der kan lukkes, hvis disse kasser transporteres som angivet i artikel 9, stk. 1.

| 5. | Hvis der er afleveret ildslukkere i klasse 2, kan de anbringes i samme celle som aerosolbeholdere, der ikke er pakket i papkasser. |
| --- | --- |

5.

Hvis der er afleveret ildslukkere i klasse 2, kan de anbringes i samme celle som aerosolbeholdere, der ikke er pakket i papkasser.

| 6. | Som fravigelse fra bestemmelserne i artikel 9, stk. 1, kræves der ikke låg ved transport af akkumulatorer, hvis de er anbragt på en sådan måde i cellen, at åbningerne deri er lukket og vender opad. |
| --- | --- |

6.

Som fravigelse fra bestemmelserne i artikel 9, stk. 1, kræves der ikke låg ved transport af akkumulatorer, hvis de er anbragt på en sådan måde i cellen, at åbningerne deri er lukket og vender opad.

Bemærkninger: Denne artikel er en følge af artikel 3, hvor bestemte passager i ADR erklæres ikke-gældende. Under denne ordning er emballage, der er godkendt i henhold til ADR, punkt 6.1, ikke påkrævet. Artiklen indeholder krav til de celler, som farligt affald fra husstande opbevares midlertidigt i.

RO-LT 10.9

Om: Ordning for transport af farligt affald fra husstande 2002.

Henvisning til direktivets bilag: 6.1.

Indhold i direktivets bilag: Bestemmelser for konstruktion og prøvning af emballager.

Henvisning til den nationale lovgivning: Artikel 15 van de Regeling vervoer huishoudelijk gevaarlijk afval 2002.

Den nationale lovgivnings indhold: Artikel 15.

| 1. | Cellerne, eller kasserne til transport af aerosolbeholdere, skal være tydeligt mærket som følger:






  a) | for aerosolbeholdere i klasse 2, som er anbragt i papkasser: ordet »SPUITBUSSEN« (spraydåser) |
| --- | --- | --- |

1.

Cellerne, eller kasserne til transport af aerosolbeholdere, skal være tydeligt mærket som følger:

a)

for aerosolbeholdere i klasse 2, som er anbragt i papkasser: ordet »SPUITBUSSEN« (spraydåser)

| b) | for ildslukkere i klasse 2 og aerosolbeholdere: fareseddel nr. 2.2 |
| --- | --- |

b)

for ildslukkere i klasse 2 og aerosolbeholdere: fareseddel nr. 2.2

| c) | for ildslukkere i klasse 3 og aerosolbeholdere: fareseddel nr. 3 |
| --- | --- |

c)

for ildslukkere i klasse 3 og aerosolbeholdere: fareseddel nr. 3

| d) | for malingaffald i klasse 4.1: fareseddel nr. 4.1 |
| --- | --- |

d)

for malingaffald i klasse 4.1: fareseddel nr. 4.1

| e) | for skadelige stoffer i klasse 6.1: fareseddel nr. 6.1 |
| --- | --- |

e)

for skadelige stoffer i klasse 6.1: fareseddel nr. 6.1

| f) | for genstande i klasse 6.2: fareseddel nr. 6.2 |
| --- | --- |

f)

for genstande i klasse 6.2: fareseddel nr. 6.2

| g) | for ætsende stoffer i klasse 8: fareseddel nr. 8; desuden: |
| --- | --- |

g)

for ætsende stoffer i klasse 8: fareseddel nr. 8; desuden:

| h) | for basiske stoffer, ordet »BASEN« (baser) |
| --- | --- |

h)

for basiske stoffer, ordet »BASEN« (baser)

| i) | for sure stoffer, ordet »ZUREN« (syrer) |
| --- | --- |

i)

for sure stoffer, ordet »ZUREN« (syrer)

| j) | for akkumulatorer, ordet »ACCU'S« (akkumulatorer). |
| --- | --- |

j)

for akkumulatorer, ordet »ACCU'S« (akkumulatorer).

| 2. | På de aflukkelige rum i køretøjer, hvor cellerne kan være anbragt, skal samme faresedler og tekst være anbragt synligt. |
| --- | --- |

2.

På de aflukkelige rum i køretøjer, hvor cellerne kan være anbragt, skal samme faresedler og tekst være anbragt synligt.

Bemærkninger: Denne artikel er en følge af artikel 3, hvor bestemte passager i ADR erklæres ikke-gældende. Under denne ordning er emballage, der er godkendt i henhold til ADR, punkt 6.1, ikke påkrævet. Artiklen indeholder krav til mærkning af de celler, som farligt affald fra husstande opbevares midlertidigt i.

RO-LT 10.10

Om: Ordning for transport af farligt affald fra husstande 2002.

Henvisning til direktivets bilag: 7.5.4.

Indhold i direktivets bilag: Forholdsregler i forbindelse med fødevarer, andre næringsmidler og foderstoffer.

Henvisning til den nationale lovgivning: Artikel 13 van de Regeling vervoer huishoudelijk gevaarlijk afval 2002.

Den nationale lovgivnings indhold: Artikel 13.

| 1. | Transport af fødevarer og foder samtidig med farligt affald fra husstande er forbudt. |
| --- | --- |

1.

Transport af fødevarer og foder samtidig med farligt affald fra husstande er forbudt.

| 2. | Køretøjet skal holde stille under indsamlingen. |
| --- | --- |

2.

Køretøjet skal holde stille under indsamlingen.

| 3. | Køretøjet skal have gult blink, mens det kører eller holder stille for indsamling. |
| --- | --- |

3.

Køretøjet skal have gult blink, mens det kører eller holder stille for indsamling.

| 4. | Under indsamling på et fast sted, der er afmærket til dette formål, skal motoren være standset; uanset punkt 3 kan det gule blink da være slået fra. |
| --- | --- |

4.

Under indsamling på et fast sted, der er afmærket til dette formål, skal motoren være standset; uanset punkt 3 kan det gule blink da være slået fra.

Bemærkninger: Forbuddet i ADR punkt 7.5.4 er her udvidet, da der med de mange stoffer, der afleveres, næsten altid vil være et stof i klasse 6.1 til stede.

RO-LT 10.11

Om: Ordning for transport af farligt affald fra husstande 2002

Henvisning til direktivets bilag: 7.5.9.

Indhold i direktivets bilag: Forbud mod rygning.

Henvisning til den nationale lovgivning: Artikel 9, vierde lid, van de Regeling vervoer huishoudelijk gevaarlijk afval 2002.

Den nationale lovgivnings indhold: Artikel 9.

| 4. | Skilte med »rygning forbudt« skal være anbragt tydeligt på køretøjets sider og bagende. |
| --- | --- |

4.

Skilte med »rygning forbudt« skal være anbragt tydeligt på køretøjets sider og bagende.

Bemærkninger: Da ordningen går ud på, at private kan aflevere farlige stoffer, kræves det i artikel 9, stk. 4, at der er opsat tydelige skilte om »rygning forbudt«.

RO-LT 10.12

Om: Ordning for transport af farligt affald fra husstande 2002.

Henvisning til direktivets bilag: 8.1.5.

Indhold i direktivets bilag: Diverse udstyr

Transporterende enheder med farligt gods skal være forsynet med:

| a) | mindst én stopklods pr. køretøj af passende størrelse i forhold til køretøjets vægt og hjulenes diameter |
| --- | --- |

a)

mindst én stopklods pr. køretøj af passende størrelse i forhold til køretøjets vægt og hjulenes diameter

| b) | det nødvendige udstyr til at iværksætte de generelle foranstaltninger, som er omtalt i de skriftlige anvisninger ifølge 5.4.3, bl.a. følgende:






  — | to selvstående advarselsmarkeringer (f.eks. reflekterende kegler eller trekanter eller blinkende gule lygter, som er uafhængige af køretøjets elektriske system) |
| --- | --- | --- |

b)

det nødvendige udstyr til at iværksætte de generelle foranstaltninger, som er omtalt i de skriftlige anvisninger ifølge 5.4.3, bl.a. følgende:

—

to selvstående advarselsmarkeringer (f.eks. reflekterende kegler eller trekanter eller blinkende gule lygter, som er uafhængige af køretøjets elektriske system)

| — | en sikkerhedsjakke eller -dragt af god kvalitet (f.eks. som beskrevet i europæisk standard EN 471) til hvert medlem af køretøjets mandskab |
| --- | --- |

—

en sikkerhedsjakke eller -dragt af god kvalitet (f.eks. som beskrevet i europæisk standard EN 471) til hvert medlem af køretøjets mandskab

| — | en håndlygte (se også 8.3.4) til hvert medlem af køretøjets mandskab |
| --- | --- |

—

en håndlygte (se også 8.3.4) til hvert medlem af køretøjets mandskab

| — | et åndedrætsbeskyttende udstyr i overensstemmelse med tillægsbestemmelse S7 (se kapitel 8.5), hvis denne finder anvendelse i henhold til angivelsen i kolonne 19 i tabel A i kapitel 3.2 |
| --- | --- |

—

et åndedrætsbeskyttende udstyr i overensstemmelse med tillægsbestemmelse S7 (se kapitel 8.5), hvis denne finder anvendelse i henhold til angivelsen i kolonne 19 i tabel A i kapitel 3.2

| c) | det nødvendige udstyr til at iværksætte de yderligere og særlige foranstaltninger, som er omtalt i de skriftlige anvisninger ifølge 5.4.3. |
| --- | --- |

c)

det nødvendige udstyr til at iværksætte de yderligere og særlige foranstaltninger, som er omtalt i de skriftlige anvisninger ifølge 5.4.3.

Henvisning til den nationale lovgivning: Artikel 11 van de Regeling vervoer huishoudelijk gevaarlijk afval 2002.

Den nationale lovgivnings indhold: Artikel 11.

Til hvert medlem af køretøjets mandskab skal der i køretøjet forefindes et sikkerhedssæt med:

| a) | tætsluttende sikkerhedsbrille |
| --- | --- |

a)

tætsluttende sikkerhedsbrille

| b) | åndedrætsværn |
| --- | --- |

b)

åndedrætsværn

| c) | syrebestandige og syretætte overalls eller forklæde |
| --- | --- |

c)

syrebestandige og syretætte overalls eller forklæde

| d) | handsker af syntetisk gummi |
| --- | --- |

d)

handsker af syntetisk gummi

| e) | syrebestandige og syretætte støvler eller sikkerhedssko, samt |
| --- | --- |

e)

syrebestandige og syretætte støvler eller sikkerhedssko, samt

| f) | øjenskylleflaske med destilleret vand. |
| --- | --- |

f)

øjenskylleflaske med destilleret vand.

Bemærkninger: Da der afleveres mange forskellige farlige stoffer, stilles der ekstra krav om obligatorisk sikkerhedsudstyr ud over de i ADR punkt 8.1.5 anførte.

FINLAND

RO-LT 13.1

Om: Ændring af oplysninger i transportdokumentet for eksplosivstoffer.

Henvisning til direktivets bilag: 5.4.1.2.1.a).

Indhold i direktivets bilag: Særlige bestemmelser for klasse 1.

Henvisning til den nationale lovgivning: Liikenne- ja viestintäministeriön asetus vaarallisten aineiden kuljetuksesta tiellä/Kommunikationsministeriets förordning om transport av farliga ämnen på väg (277/2002; 313/2003).

Den nationale lovgivnings indhold: I transportdokumentet tillades det at anføre antallet af detonatorer ((1 000 detonatorer svarer til 1 kg eksplosivstof) i stedet for eksplosivstoffernes faktiske nettovægt.

Bemærkninger: Disse oplysninger anses for tilstrækkelige i indenlandsk transport. Undtagelsen benyttes hovedsagelig af sprængningsindustrien for små mængder i lokal transport.

Undtagelsen er registreret hos Europa-Kommissionen under nr. 31.

RO-LT 13.2

Om: Vedtagelse af RO-LT 14.2.

Henvisning til den nationale lovgivning: Præciseres i kommende regler.

RO-LT 13.3

Om: Vedtagelse af RO-LT 14.7.

Henvisning til den nationale lovgivning: Præciseres i kommende regler.

SVERIGE

RO-LT 14.1

Om: Transport af farligt affald til bortskaffelsesanlæg for farligt affald.

Henvisning til direktivets bilag: 2, 5.2 og 6.1.

Indhold i direktivets bilag: Klassificering og mærkning samt krav til konstruktion og prøvning af emballager.

Henvisning til den nationale lovgivning: Särskilda bestämmelser om vissa inrikes transporter av farligt gods på väg och i terräng.

Den nationale lovgivnings indhold: Lovgivningen består af enklere klassificeringskriterier, mindre strenge krav til konstruktion og prøvning af emballager og ændrede mærkningskrav.

Farligt affald inddeles i forskellige affaldsgrupper i stedet for at klassificeres ifølge ADR. Hver affaldsgruppe omfatter stoffer, som i overensstemmelse med ADR kan sammenpakkes.

Hver emballage kræves mærket med den pågældende affaldsgruppe i stedet for UN-nummeret.

Bemærkninger: Reglerne gælder kun for transport af farligt affald fra offentlige genbrugspladser til bortskaffelsesanlæg for farligt affald.

RO-LT 14.2

Om: Navn og adresse på afsender i transportdokumentet.

Henvisning til direktivets bilag: 5.4.1.1.

Indhold i direktivets bilag: Krav om generelle oplysninger i transportdokumentet.

Henvisning til den nationale lovgivning: Särskilda bestämmelser om vissa inrikes transporter av farligt gods på väg och i terräng.

Den nationale lovgivnings indhold: I den nationale lovgivning kræves afsenderens navn og adresse ikke, hvis tom urenset emballage returneres som led i et distributionssystem.

Bemærkninger: Tomme urensede returemballager vil i de fleste tilfælde stadig indeholde en lille mængde farligt gods.

Undtagelsen finder især anvendelse på virksomheder, der returnerer tomme urensede gasbeholdere, når de får leveret fyldte beholdere.

RO-LT 14.3

Om: Transport af farligt gods i nærheden af industrianlæg, herunder transport ad offentlig vej mellem anlæggenes forskellige dele.

Henvisning til direktivets bilag: Bilag A og B.

Indhold i direktivets bilag: Krav til transport af farligt gods på offentlig vej.

Henvisning til den nationale lovgivning: Särskilda bestämmelser om vissa inrikes transporter av farligt gods på väg och i terräng.

Den nationale lovgivnings indhold: Transport i nærheden af industrianlæg, herunder transport ad offentlig vej mellem anlæggenes forskellige dele. Undtagelserne omhandler mærkning af emballager, transportdokumenter, førernes beviser og godkendelsesattest ifølge del 9.

Bemærkninger: Det forekommer ikke sjældent, at farligt gods overføres mellem private områder, der ligger på hver sin side af en offentlig vej. Sådan transport er ikke transport af farligt gods ad privat vej og bør derfor omfattes af de relevante krav.

Jf. også direktiv 96/49/EF, artikel 6, stk. 14.

RO-LT 14.4

Om: Transport af farligt gods, der er beslaglagt af myndighederne.

Henvisning til direktivets bilag: Bilag A og B.

Indhold i direktivets bilag: Krav til vejtransport af farligt gods.

Henvisning til den nationale lovgivning: Särskilda bestämmelser om vissa inrikes transporter av farligt gods på väg och i terräng.

Den nationale lovgivnings indhold: Reglerne kan fraviges, hvis de er begrundet i beskyttelse af arbejdstagerne, risiko ved omladning, fremlæggelse af bevismateriale mv.

Reglerne kan kun fraviges, hvis sikkerhedsniveauet er tilfredsstillende ved normale transportforhold.

Bemærkninger: Undtagelserne gælder kun for myndigheder, der har beslaglagt farligt gods.

Undtagelsen agtes kun anvendt på lokal transport. Der kan være tale om transport af gods, der er taget i forvaring af politiet, f.eks. eksplosivstoffer eller tyvekoster. Problemet med denne type gods er, at man aldrig kan være sikker på klassificeringen. Dertil kommer, at godset ofte hverken er emballeret eller mærket i overensstemmelse med ADR. Politiet foretager flere hundrede sådanne transporter hvert år.

Indsmuglet spiritus må transporteres fra det sted, hvor det er beslaglagt, til et depot for bevismateriale og derfra til et destruktionsanlæg; de to sidstnævnte kan ligge ret langt fra hinanden. Undtagelserne indebærer, at a) hver emballage ikke behøver at være mærket, og at b) det ikke er nødvendigt at anvende godkendte emballager. Alle paller, der indeholder sådanne emballager, skal dog være korrekt mærket. Alle andre krav skal være opfyldt. Der foregår ca. 20 sådanne transporter om året.

RO-LT 14.5

Om: Transport af farligt gods i og omkring havne.

Henvisning til direktivets bilag: 8.1.2, 8.1.5, 9.1.2.

Indhold i direktivets bilag: Dokumenter, der skal følge med den transporterende enhed; alle transporterende enheder med farligt gods skal have det specificerede udstyr; godkendelse af køretøjer.

Henvisning til den nationale lovgivning: Särskilda bestämmelser om vissa inrikes transporter av farligt gods på väg och i terräng.

Den nationale lovgivnings indhold: Dokumenter (undtagen førerens bevis) behøver ikke at følge med den transporterende enhed.

En transporterende enhed behøver ikke at have det i punkt 8.1.5 specificerede udstyr.

Der kræves ikke godkendelsesattest for trækkende køretøjer.

Bemærkninger: Jf. direktiv 96/49/EF, artikel 6, stk. 14.

RO-LT 14.6

Om: ADR-uddannelsesbevis for inspektører.

Henvisning til direktivets bilag: 8.2.1.

Indhold i direktivets bilag: Førere af køretøjer skal gennemføre uddannelseskurser.

Henvisning til den nationale lovgivning: Särskilda bestämmelser om vissa inrikes transporter av farligt gods på väg och i terräng.

Den nationale lovgivnings indhold: Inspektører, der foretager den årlige tekniske inspektion af køretøjet, behøver hverken at gennemføre de uddannelseskurser, der er nævnt i 8.2, eller at være i besiddelse af ADR-uddannelsesbevis.

Bemærkninger: I nogle tilfælde kan køretøjer, der undersøges ved den tekniske inspektion, være lastet med farligt gods, f.eks. urensede tomme tanke.

Kravene i 1.3 og 8.2.3 finder stadig anvendelse.

RO-LT 14.7

Om: Lokal distribution af UN 1202, 1203 og 1223 i tankvogne.

Henvisning til direktivets bilag: 5.4.1.1.6, 5.4.1.4.1.

Indhold i direktivets bilag: For tomme urensede tanke og tankcontainere skal beskrivelsen følge punkt 5.4.1.1.6.

Hvis der er flere modtagere, kan deres navn og adresse anføres i andre dokumenter.

Henvisning til den nationale lovgivning: Särskilda bestämmelser om vissa inrikes transporter av farligt gods på väg och i terräng.

Den nationale lovgivnings indhold: For tomme urensede tanke og tankcontainere er beskrivelsen i medfør af 5.4.1.1.6 i transportdokumentet ikke påkrævet, hvis der i lasteplanen er anført et 0 ud for mængden af stoffet.

Modtagernes navn og adresse kræves ikke i noget dokument i køretøjet.

RO-LT 14.8

Om: Flytning af tomme urensede lagertanke, der ikke anses som transportmateriel.

Henvisning til direktivets bilag: 5.4.1.1.1, 6.8, 8.2.2.8.1.

Indhold i direktivets bilag: Transportdokument, krav til konstruktion, prøvning mv. af tanke samt førerens bevis.

Henvisning til den nationale lovgivning: Särskilda bestämmelser om vissa inrikes transporter av farligt gods på väg och i terräng.

Den nationale lovgivnings indhold: Stoffer under UN 1202, 1203, 1223 og 1965 kan transporteres i faste tanke, der ikke er bestemt til brug som transportmateriel. Tankene skal være tomme.

Den transporterende enhed skal mærkes som en tankvogn med det pågældende stof. Føreren skal være i besiddelse af et bevis, jf. punkt 8.2.2.7.1.

Bemærkninger: Undtagelsen gælder ved flytning af lagertanke, f.eks. af hensyn til reparation eller vedligeholdelse.

Undtagelsen begrundes med, at man derved undgår den risiko og de miljøvirkninger, der er forbundet med rensning af de tomme tanke inden transporten.

Undtagelsen gælder for små mængder. Denne transporttype er ofte lokal, men i enkelte tilfælde kan den være længere end 300 km i det tyndt befolkede Nordsverige.

Vilkår for transporten: Udstyr på lagertanken må ikke være sådan anbragt, at det kan beskadiges under transporten. Dokumentation for, at lagertanken er godkendt til det pågældende stof, skal følge med køretøjet. Det materiel, der benyttes til fastgørelse af tanken til køretøjet, skal kunne fastholde en tank, der vejer det dobbelte af den tank, der transporteres. Brandfarlige stoffer må ikke transporteres som last på samme køretøj som tanken.

RO-LT 14.9

Om: Lokal transport i forbindelse med landbrug og byggearbejder.

Henvisning til direktivets bilag: 5.4, 6.8 og 9.1.2.

Indhold i direktivets bilag: Transportdokument; konstruktion af tanke; godkendelsesattest.

Henvisning til den nationale lovgivning: Särskilda bestämmelser om vissa inrikes transporter av farligt gods på väg och i terräng.

Den nationale lovgivnings indhold: Lokal transport i forbindelse med landbrug og byggearbejder er fritaget for at opfylde en række krav:

| — | En erklæring om det farlige gods kræves ikke. |
| --- | --- |

—

En erklæring om det farlige gods kræves ikke.

| — | Ældre tanke/containere, der ikke er konstrueret i overensstemmelse med kapitel 6.8, men med ældre national lovgivning, og som er monteret på mandskabsvogne, kan stadig benyttes. |
| --- | --- |

—

Ældre tanke/containere, der ikke er konstrueret i overensstemmelse med kapitel 6.8, men med ældre national lovgivning, og som er monteret på mandskabsvogne, kan stadig benyttes.

| — | Ældre tankvogne, der ikke opfylder kravene i 6.7 og 6.8, og som er beregnet til transport af stoffer under UN 1268, 1999, 3256 og 3257, med eller uden udstyr til udlægning af vejbelægning, kan stadig benyttes til lokal transport og omkring vejarbejder. |
| --- | --- |

—

Ældre tankvogne, der ikke opfylder kravene i 6.7 og 6.8, og som er beregnet til transport af stoffer under UN 1268, 1999, 3256 og 3257, med eller uden udstyr til udlægning af vejbelægning, kan stadig benyttes til lokal transport og omkring vejarbejder.

| — | Godkendelsesattest for mandskabsvogne og tankvogne med eller uden udstyr til udlægning af vejbelægning kræves ikke. |
| --- | --- |

—

Godkendelsesattest for mandskabsvogne og tankvogne med eller uden udstyr til udlægning af vejbelægning kræves ikke.

Bemærkninger: En mandskabsvogn er en slags campingvogn for et arbejdshold, hvori der er et opholdsrum og desuden monteret en ikke godkendt tank/container til dieselbrændstof beregnet til skovbrugstraktorer.

RO-LT 14.10

Om: Transport af eksplosivstoffer i tanke.

Henvisning til direktivets bilag: 4.1.4.

Indhold i direktivets bilag: Eksplosivstoffer må kun pakkes i emballager efter reglerne i 4.1.4.

Henvisning til den nationale lovgivning: Tillæg S — Særlige regler for indenlandsk transport af farligt gods ad vej, udstedt i medfør af loven om transport af farligt gods og den svenske forskrift i SÄIFS 1993: 4.

Den nationale lovgivnings indhold: Den kompetente nationale myndighed vil godkende køretøjer, der er bestemt til tanktransport af eksplosive stoffer. Tanktransport kan kun tillades for eksplosive stoffer, der er opregnet i forskriften, eller ved særlig tilladelse fra den kompetente myndighed.

Et køretøj, der er læsset med eksplosive stoffer i tanke, skal mærkes efter reglerne i 5.3.2.1.1, 5.3.1.1.2. og 5.3.1.4. Kun ét køretøj i den transporterende enhed må indeholde farligt gods.

Bemærkninger: Dette gælder kun for indenlandsk transport, og transporten er hovedsagelig lokal.

De pågældende forskrifter var gældende, før Sverige tiltrådte Den Europæiske Union.

Kun to selskaber udfører transport med eksplosive stoffer i tankvogne. Overgang til emulsioner forventes at finde sted i nær fremtid.

Gammel undtagelse nr. 84.

RO-LT 14.11

Om: Førerens bevis.

Henvisning til direktivets bilag: 8.2.

Indhold i direktivets bilag: Bestemmelser for uddannelse af køretøjets mandskab.

Henvisning til den nationale lovgivning: Tillæg S — Særlige regler for indenlandsk transport af farligt gods ad vej, udstedt i medfør af loven om transport af farligt gods.

Den nationale lovgivnings indhold: Føreruddannelse må ikke foretages i noget af de køretøjer, der er nævnt i 8.2.1.1.

Bemærkninger: Lokal transport.

DET FORENEDE KONGERIGE

RO-LT 15.1

Om: Køretøjer med farligt gods, der krydser offentlig vej (N8).

Henvisning til direktivets bilag: Bilag A og B.

Indhold i direktivets bilag: Krav til transport af farligt gods på offentlig vej.

Henvisning til den nationale lovgivning: Carriage of Dangerous Goods by Road Regulations 1996, reg.3 Schedule 2 (3)(b); Carriage of Explosives by Road Regulations 1996, reg. 3(3)(b).

Den nationale lovgivnings indhold: Reglerne for transport af farligt gods gælder ikke for private områder, der ligger på hver sin side af en vej.

Bemærkninger: Det kan let forekomme, at gods overføres mellem private områder, der ligger på hver sin side af en vej. Der er ikke tale om transport af farligt gods ad offentlig vej i udtrykkets sædvanlige forstand, og i sådanne tilfælde bør ingen af forskrifterne for farligt gods finde anvendelse.

RO-LT 15.2

Om: Undtagelse fra forbuddet mod, at føreren og dennes medhjælper åbner emballager af farligt gods i en lokal distributionskæde fra et lokalt distributionsdepot til et detailudsalg eller en slutbruger, eller fra detailudsalget til slutbrugeren (dog ikke klasse 7) (N11).

Henvisning til direktivets bilag: 8.3.3.

Indhold i direktivets bilag: Forbud mod, at føreren og dennes medhjælper åbner kolli med farligt gods.

Henvisning til den nationale lovgivning: Carriage of Dangerous Goods by Road Regulations 1996, reg.12 (3).

Den nationale lovgivnings indhold: Forbuddet mod åbning af kolli modificeres med bestemmelsen »medmindre køretøjsoperatøren tillader det«.

Bemærkninger: En bogstavelig fortolkning af forbuddet i bilaget kan skabe alvorlige problemer for detaildistributionen.

---