----

----

II Rättsakter vilkas publicering inte är obligatorisk

Europaparlamentet

----

ARBETSORDNING

16e upplagan

Juli 2004

Anmärkning till läsaren:

I denna arbetsordning skall varje hänvisning till en person av manligt kön också betraktas som en hänvisning till en person av kvinnligt kön, och tvärtom, såvida motsatsen inte uttryckligen anges.

Tolkningar till arbetsordningen återges (i enlighet med artikel 201) i kursiv stil.

INNEHÅLL

I utskotten

I kammaren

Uppföljning

I utskotten

I kammaren

Förlikning

I kammaren

AVDELNING I

LEDAMÖTER, PARLAMENTETS ORGAN OCH POLITISKA GRUPPER

KAPITEL 1

EUROPAPARLAMENTETS LEDAMÖTER

Artikel 1

Europaparlamentet

1.   Europaparlamentet är den församling som är vald i överensstämmelse med fördragen, akten av den 20 september 1976 om allmänna direkta val av ledamöter av Europaparlamentet samt den från fördragen härledda nationella lagstiftningen.

2.   Europaparlamentets valda företrädare benämns:

Artikel 2

Obundet mandat

Europaparlamentets ledamöter har ett obundet mandat. De får inte bindas av instruktioner eller uppdrag.

Artikel 3

Valprövning

1.   Med utgångspunkt i ett betänkande från behörigt utskott skall parlamentet omgående granska de utfärdade bevisen och avgöra varje enskild ny ledamots mandat, samt eventuella tvister som uppkommer till följd av bestämmelserna i akten av den 20 september 1976 med undantag av invändningar som grundar sig på nationella vallagar.

2.   Behörigt utskotts betänkande skall grunda sig på de officiella kungörelserna från de enskilda medlemsstaterna om det samlade valresultatet, vilka innehåller namnen på de valda kandidaterna och deras ersättare samt en rangordning baserad på valresultatet.

Giltigheten av en ledamots mandat kan inte bekräftas förrän ledamoten har avgivit de skriftliga förklaringar som följer av artikel 7 i akten av den 20 september 1976 och bilaga I till arbetsordningen.

Parlamentet kan när som helst på grundval av ett betänkande från sitt behöriga utskott yttra sig om varje invändning mot ett mandats giltighet.

3.   Om en ledamot utnämns till följd av att en kandidat på samma lista har dragit sig tillbaka, skall utskottet med behörighet i frågor som rör valprövning kontrollera att mandatet har avståtts i enlighet med andan och bokstaven i akten av den 20 september 1976 och i artikel 4.3 i arbetsordningen.

4.   Utskottet skall se till att medlemsstaternas och unionens myndigheter omgående ger parlamentet alla uppgifter som kan komma att påverka en parlamentsledamots mandat eller ersättarnas rangordning. Är det fråga om en utnämning, skall den dag anges från vilken utnämningen gäller.

När behöriga myndigheter i medlemsstaterna inleder ett förfarande som kan leda till att en ledamot skiljs från sitt uppdrag, skall talmannen begära regelbunden information från dem om hur förfarandet framskrider. Talmannen skall hänvisa ärendet till behörigt utskott, och parlamentet kan yttra sig på förslag av detta utskott.

5.   Varje ledamot, vars mandat inte har prövats eller för vilken det inte har fattats beslut i en tvist, får delta i parlamentets och dess organs sammanträden med oinskränkta rättigheter.

6.   I början av varje valperiod skall talmannen uppmana medlemsstaternas behöriga myndigheter att förse parlamentet med alla de upplysningar som krävs för att denna artikel skall kunna tillämpas.

Artikel 4

Mandatets varaktighet

1.   Mandatet börjar och slutar i enlighet med akten av den 20 september 1976. Det upphör också när en ledamot begär entledigande eller avlider.

2.   Alla ledamöter har kvar sina uppdrag till dess att parlamentets första sammanträde efter valet öppnas.

3.   Varje ledamot som begär entledigande skall anmäla detta till talmannen tillsammans med angivande av det datum då avgången skall gälla, vilket inte får vara senare än tre månader efter anmälan. Anmälan skall ske i form av ett skriftligt protokoll som upprättas i närvaro av generalsekreteraren eller dennes företrädare. Det skall undertecknas av denne och den berörde ledamoten samt omgående överlämnas till behörigt utskott, vilket skall ta upp det på föredragningslistan till sitt första sammanträde efter det att handlingen mottagits.

Anser det behöriga utskottet att begäran strider mot andan eller bokstaven i akten av den 20 september 1976, skall parlamentet underrättas om detta, så att parlamentet kan avgöra om platsen skall förklaras vakant eller inte.

I annat fall konstateras platsen vakant från och med det datum som den avgående ledamoten har angivit i anmälan. Det sker ingen omröstning i parlamentet i detta fall.

För att komma till rätta med vissa exceptionella förhållanden har ett förenklat förfarande börjat tillämpas. Detta gäller i synnerhet när en eller flera sammanträdesperioder kommer att äga rum mellan det datum en avgång verkställs och behörigt utskotts första sammanträde, vilket – om vakansen inte konstateras skulle hindra den politiska grupp som den avgående ledamoten tillhör att erhålla en ersättare under denna period. Det förenklade förfarandet ger behörigt utskotts föredragande rätt att utan dröjsmål undersöka alla vederbörligen anmälda avgångar och, om undersökningen visar att en försening skulle kunna få skadliga följder, rätt att uppmana utskottets ordförande att i överensstämmelse med punkt 3

4.   Oförenligheter som härrör från nationell lagstiftning skall anmälas till parlamentet, som skall notera dessa.

I de fall medlemsstaternas eller unionens behöriga myndigheter eller ledamoten i fråga underrättar talmannen om att en ledamot tilldelats ett uppdrag eller utnämnts till ett ämbete som är oförenligt med uppdraget som ledamot av parlamentet skall talmannen underrätta parlamentet, som fastställer att platsen är vakant.

5.   Medlemsstaternas eller unionens myndigheter skall underrätta talmannen om varje uppdrag som de ämnar anförtro en ledamot. Talmannen skall hänvisa frågan om huruvida uppdraget är förenligt med andan och bokstaven i akten av den 20 september 1976 till det behöriga utskottet. Talmannen skall underrätta kammaren, den berörde ledamoten och de berörda myndigheterna om utskottets slutsatser.

6.   Mandatet skall anses ha upphört och platsen vara vakant från och med följande tidpunkter:

7.   När parlamentet fastställt att en plats är vakant skall det underrätta berörd medlemsstat om detta.

8.   Alla tvister rörande giltigheten av ett redan prövat mandat skall hänvisas till behörigt utskott, som omgående och senast vid början av nästföljande sammanträdesperiod skall underrätta parlamentet.

9.   Parlamentet förbehåller sig rätten att ogiltigförklara det mandat som är under prövning eller att inte fastställa att mandatet är vakant, då det i förbindelse med godkännandet eller upphävandet av mandatet konstateras att felaktigheter eller brister föreligger.

Artikel 5

Immunitet och privilegier

1.   Ledamöterna åtnjuter immunitet och privilegier i enlighet med protokollet om Europeiska gemenskapernas immunitet och privilegier.

2.   Passersedlar som tillåter ledamöterna att fritt röra sig i medlemsstaterna skall utfärdas av parlamentets ordförande (härefter kallad talman) så snart denne meddelats vilka ledamöter som valts.

3.   Ledamöterna har rätt att ta del av alla handlingar i parlamentets eller ett utskotts ägo, med undantag av personakter och räkenskaper, vilka endast de berörda ledamöterna har rätt att ta del av. I bilaga VII till denna arbetsordning finns bestämmelser om undantag från denna princip när det gäller hantering av sådana handlingar som allmänheten kan nekas tillgång till i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (2).

Artikel 6

Upphävande av immunitet

1.   Parlamentet skall vid utövandet av sina befogenheter i frågor som rör immunitet och privilegier i första hand försöka upprätthålla parlamentets integritet som en demokratisk lagstiftande församling och befästa ledamöternas oberoende när dessa fullgör sina åligganden.

2.   Varje begäran ställd till talmannen från en i en medlemsstat behörig myndighet om upphävande av en ledamots immunitet skall tillkännages i kammaren och hänvisas till behörigt utskott.

3.   Varje begäran om fastställelse av immunitet och privilegier som en ledamot eller före detta ledamot lämnar in till talmannen skall tillkännages i kammaren och hänvisas till behörigt utskott.

Ledamoten eller den före detta ledamoten kan representeras av en annan ledamot. En begäran kan inte lämnas in av en annan ledamot utan den berörde ledamotens samtycke

4.   Om en ledamot grips eller får sin rörelsefrihet begränsad på ett sätt som förmodas kränka ledamotens immunitet och privilegier kan talmannen, i brådskande fall och efter samråd med det behöriga utskottets ordförande och föredragande, själv ta initiativ till att bekräfta ledamotens immunitet och privilegier. Talmannen skall meddela utskottet detta och informera parlamentet.

Artikel 7

Immunitetsförfaranden

1.   Behörigt utskott skall utan dröjsmål, och i den ordning de inkommit, pröva varje begäran om upphävande av immunitet och varje begäran om fastställelse av immunitet eller privilegier.

2.   Utskottet skall lägga fram ett förslag till beslut, i vilket utskottet endast skall rekommendera huruvida en begäran om upphävande av immuniteten eller en begäran om fastställelse av immunitet och privilegier skall bifallas eller avslås.

3.   Utskottet kan uppmana den berörda myndigheten att förse utskottet med alla upplysningar och preciseringar som det anser sig behöva för att kunna ta ställning till om immuniteten bör upphävas eller fastställas. De berörda ledamöterna skall ges möjlighet att höras. De har rätt att lämna in allt skriftligt material som de anser relevant för utskottets ställningstagande. De har rätt att låta sig företrädas av en annan ledamot.

4.   Om en begäran om upphävande av immunitet hänför sig till flera gärningar kan upphävande av immuniteten beträffande var och en av dessa gärningar bli föremål för ett enskilt beslut. I utskottets betänkande kan det i undantagsfall föreslås att upphävandet av immuniteten endast skall beröra åtalet och att ledamoten, så länge som det inte finns någon lagakraftvunnen dom varken kan gripas, anhållas, häktas eller utsättas för någon annan åtgärd som skulle förhindra ledamoten att utföra sina åligganden i enlighet med uppdraget som ledamot av Europaparlamentet.

5.   När en ledamot anmodas att vittna eller framträda som sakkunnig behöver ingen begäran om upphävande av immuniteten inges, under förutsättning att

6.   Vid ärenden som rör fastställelse av immunitet eller privilegier skall utskottet ange huruvida omständigheterna innefattar en begränsning av administrativ eller annan natur av ledamöternas rörelsefrihet under resa till eller från parlamentets mötesplats, eller ett yttrande som gjorts eller en röst som avgivits under utövandet av ledamöternas uppdrag, eller om de kan jämföras med andra aspekter som omfattas av artikel 10 i protokollet om immunitet och privilegier och som inte omfattas av nationell lagstiftning. Utskottet skall föreslå att den berörda myndigheten skall uppmanas att dra nödvändiga slutsatser därav.

7.   Utskottet får avge ett motiverat yttrande om huruvida myndigheten i fråga kan anses behörig och huruvida den begäran myndigheten har ingett kan anses tillåtlig. Utskottet får emellertid under inga omständigheter uttala sig i skuldfrågan, eller på annat sätt yttra sig över ledamoten eller om det riktiga i att väcka åtal för de uttalanden eller handlingar som tillskrivs ledamoten, inte ens vid tillfällen där utskottet genom prövning av en begäran erhåller detaljerad kunskap i fallet.

8.   Utskottets betänkande skall tas upp som första punkt på föredragningslistan till det första sammanträdet efter det att begäran inkommit. Det är inte tillåtet att lägga fram ändringsförslag till förslaget eller förslagen till beslut.

Det är endast tillåtet att debattera grunderna för och emot varje enskilt förslag om att upphäva eller upprätthålla immunitet eller fastställa immunitet eller privilegier.

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 145 får den ledamot vars immunitet eller privilegier det är fråga om inte yttra sig i debatten.

Omröstning om betänkandets förslag till beslut skall ske vid det första omröstningstillfället efter det att debatten avslutats.

Efter behandling i kammaren skall särskild omröstning ske om varje enskilt förslag i betänkandet. Om ett förslag förkastas skall motsatt beslut anses fattat.

9.   Talmannen skall omedelbart meddela parlamentets beslut till ledamoten i fråga och till behörig myndighet i berörd medlemsstat och begära att denne hålls underrättad om den rättsliga utvecklingen och vilka följder detta får. När talmannen erhåller denna information, skall parlamentet, vid behov efter samråd med behörigt utskott, underrättas på det sätt denne finner mest lämpligt.

10.   När talmannen använder sig av de befogenheter som denne tilldelas i artikel 6.4 skall det behöriga utskottet ta upp talmannens initiativ till behandling vid det påföljande utskottssammanträdet. Om utskottet anser det nödvändigt kan det lägga fram ett betänkande till parlamentet.

11.   Utskottet skall vid behandlingen av dessa ärenden och eventuella handlingar det tar emot iaktta strikt sekretess.

12.   Efter att ha hört medlemsstaterna kan utskottet utarbeta en vägledande förteckning över de myndigheter i de olika medlemsstaterna som är behöriga att inkomma med en begäran om upphävande av en ledamots immunitet.

13.   Alla förfrågningar som en behörig myndighet gör beträffande räckvidden för ledamöternas immunitet och privilegier skall behandlas i enlighet med bestämmelserna ovan.

Artikel 8

Kostnadsersättning och andra ersättningar

Presidiet skall fastställa bestämmelser om kostnadsersättning och andra ersättningar till ledamöterna.

Artikel 9

Ordningsregler

1.   Parlamentet kan fastställa ordningsregler för sina ledamöter. Sådana regler skall antas i enlighet med artikel 202.2 och fogas som bilaga till arbetsordningen (3).

Dessa regler får på intet sätt göra ingrepp i eller begränsa en ledamots utövande av sitt mandat, politisk verksamhet eller annan verksamhet i förbindelse härmed.

2.   Kvestorerna skall ansvara för utfärdandet av personliga passerkort med en giltighet på högst ett år till personer som regelbundet vill ha tillträde till parlamentets lokaler för att i eget eller tredje mans intresse förse ledamöter med information inom ramen för ledamöternas mandat.

Dessa personer skall i gengäld

Allmänheten kan på begäran få ta del av detta register på alla parlamentets arbetsorter och på informationskontoren i medlemsstaterna på det sätt som kvestorerna fastställer.

Närmare föreskrifter för tillämpningen av denna punkt skall anges i en bilaga till arbetsordningen (5).

3.   Ordningsregler, rättigheter och privilegier för före detta ledamöter skall fastställas genom ett beslut av presidiet. Alla före detta ledamöter skall behandlas lika.

Artikel 10

Interna utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF)

I det interstitutionella avtalet av den 25 maj 1999 om interna utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) återfinns gemensamma bestämmelser om erforderliga åtgärder för att underlätta utredningar som genomförs av OLAF. Dessa skall gälla inom parlamentet i enlighet med parlamentets beslut som fogats som bilaga till arbetsordningen (6).

KAPITEL 2

UPPDRAG

Artikel 11

Ålderspresident

1.   Vid det sammanträde som avses i artikel 127.2 och vid varje annat sammanträde där avsikten är att välja talman och presidium skall den äldste närvarande ledamoten i egenskap av ålderspresident leda sammanträdet till dess att en talman valts.

2.   Under ålderspresidentens ledning får inga andra frågor behandlas än sådana som rör val av talman eller granskning av bevis.

Tas frågor som rör granskning av bevis upp under ålderspresidentens ledning av sammanträdet, skall dessa frågor hänvisas till utskottet med behörighet i frågor som rör valprövning.

Artikel 12

Nomineringar och allmänna bestämmelser

1.   Talman, vice talmän och kvestorer väljs genom sluten omröstning i enlighet med vad som föreskrivs i artikel 162. Nominering kan endast ske med de berörda parternas samtycke. Nomineringar kan endast göras av politiska grupper eller minst 37 ledamöter. Om antalet kandidater inte överstiger antalet lediga platser, kan emellertid kandidaterna väljas med acklamation.

2.   Vid val av talman, vice talmän och kvestorer bör hänsyn tas till behovet av en för medlemsstaterna och de politiska åsiktsriktningarna övergripande rättvis representation.

Artikel 13

Val av talman – öppningsanförande

1.   Talmannen skall väljas först. Före varje omröstning skall nomineringarna föreläggas ålderspresidenten, som skall underrätta parlamentet. Har ingen kandidat erhållit absolut majoritet av de avgivna rösterna efter tre valomgångar, begränsas den fjärde valomgången till de två kandidater som i den tredje valomgången erhöll flest antal röster. Vid lika röstetal förklaras den äldste kandidaten vald.

2.   Så snart talmannen är vald skall ålderspresidenten överlämna ordförandeposten till denne. Endast den nyvalde talmannen får hålla ett öppningsanförande.

Artikel 14

Val av vice talmän

1.   Därefter skall 14 vice talmän väljas från en enda valsedel. Vid första omröstningen anses de kandidater valda som erhållit absolut majoritet av de avgivna rösterna. Deras inbördes rangordning bestäms av antalet erhållna röster. Är antalet valda kandidater lägre än antalet personer som skall väljas, hålls en andra valomgång under samma betingelser för att fylla de återstående platserna. Blir en tredje valomgång nödvändig, betraktas de kandidater som får flest röster som valda till de återstående platserna. Vid lika röstetal förklaras de äldsta kandidaterna valda.

Trots att det till skillnad från vad som är fallet i artikel 13.1 inte uttryckligen föreskrivs att nya kandidater skall nomineras vid varje valomgång vid val av vice talmän, har parlamentet som suverän församling rätt att göra detta. Parlamentet måste kunna fatta beslut om alla tänkbara kandidater. Detta gäller i synnerhet om genomförandet av valet annars skulle hindras.

2.   På grundval av bestämmelserna i artikel 17.1 bestäms vice talmännens rangordning av den ordning vari de valdes och vid lika röstetal av ålder.

När val inte har förrättats genom sluten omröstning är rangordningen den ordning i vilken talmannen läst upp namnen.

Artikel 15

Val av kvestorer

Efter valet av vice talmän skall parlamentet välja fem kvestorer.

Kvestorerna väljs enligt samma förfarande som de vice talmännen.

Artikel 16

Mandattid

1.   Mandattiden för talmannen, vice talmännen och kvestorerna är två och ett halvt år.

Även om en ledamot ändrar sin grupptillhörighet, skall ledamoten under den resterande delen av sin mandattid på två och ett halvt år behålla sitt eventuella medlemskap i presidiet eller kvestorskollegiet.

2.   Blir en av dessa poster vakant före denna periods utgång, skall den ledamot som då väljs endast inneha sin post till och med utgången av företrädarens mandattid.

Artikel 17

Lediga poster

1.   Om det blir nödvändigt förrättas nyval av talman, vice talmän eller kvestorer i enlighet med bestämmelserna ovan.

En nyvald vice talman intar sin företrädares plats enligt rangordningen för vice talmän.

2.   Blir talmansposten ledig skall förste vice talmannen överta talmansposten till dess att en ny talman valts.

Artikel 18

Entledigande

Talmanskonferensen får med en majoritet av tre femtedelar av de avgivna rösterna, som skall företräda minst tre politiska grupper, föreslå parlamentet att entlediga talmannen, en vice talman, en kvestor, en ordförande eller vice ordförande i ett utskott, en ordförande eller vice ordförande i en interparlamentarisk delegation, eller någon annan befattningshavare som utsetts av parlamentet, om talmanskonferensen anser att ledamoten i fråga har gjort sig skyldig till allvarlig försummelse. För att godkänna ett sådant förslag krävs två tredjedelar av de avgivna rösterna och en majoritet av parlamentets ledamöter.

KAPITEL 3

ORGAN OCH UPPGIFTER

Artikel 19

Talmannens uppgifter

1.   Talmannen leder i enlighet med de i arbetsordningen fastställda reglerna allt arbete i parlamentet och dess organ. Talmannen har alla nödvändiga befogenheter för att utöva ordförandeskapet vid alla parlamentets överläggningar och för att se till att de genomförs på ett korrekt sätt.

Bland dessa befogenheter ingår även att låta textdelar gå till omröstning i en annan ordning än den ordning i vilken de förekommer i den handling som omröstningen avser. I likhet med vad som sägs i artikel 155.7 kan talmannen i förväg inhämta parlamentets samtycke till detta.

2.   Talmannen har till uppgift att öppna, avbryta och avsluta sammanträden. Talmannen skall avgöra huruvida ändringsförslag skall förklaras tillåtliga, avgöra ärenden som rör frågor till rådet och kommissionen samt avgöra huruvida betänkanden uppfyller arbetsordningens bestämmelser. Talmannen skall se till att arbetsordningen efterlevs, upprätthålla ordningen, ge talare ordet, förklara debatter avslutade, förrätta omröstningar och tillkännage omröstningsresultat. Talmannen skall även hänvisa ärenden till utskotten i enlighet med deras respektive behörighetsområden.

3.   Talmannen får endast yttra sig i en debatt för att sammanfatta debatten och för att upprätthålla ordningen. Om talmannen önskar delta i en debatt skall ordförandeskapet överlåtas, och talmannen får inte återta ordförandeskapet förrän debatten i fråga är avslutad.

4.   Talmannen företräder parlamentet i internationella förbindelser, vid officiella ceremonier samt i administrativa, juridiska och ekonomiska angelägenheter. Talmannen får delegera dessa befogenheter.

Artikel 20

Vice talmännens uppgifter

1.   Om talmannen är frånvarande eller förhindrad att fullgöra sina uppgifter, eller önskar delta i en debatt i enlighet med artikel 19.3, skall en av de vice talmännen träda in i talmannens ställe i enlighet med artikel 14.2.

2.   De vice talmännen skall även utföra de uppgifter de tilldelas i artiklarna 22, 24.3 och 64.3.

3.   Talmannen kan delegera alla typer av uppgifter till de vice talmännen, exempelvis att representera parlamentet vid bestämda ceremonier eller i bestämda angelägenheter. Talmannen kan ge en vice talman befogenhet att utföra de uppgifter som talmannen tilldelas i artiklarna 109.3 och 110.2.

Artikel 21

Presidiets sammansättning

1.   Presidiet består av talmannen och parlamentets 14 vice talmän.

2.   Kvestorerna är medlemmar av presidiet med rådgivande funktion.

3.   Talmannen har utslagsröst vid lika röstetal vid omröstningar i presidiet.

Artikel 22

Presidiets uppgifter

1.   Presidiet skall utföra de uppgifter det tilldelas enligt arbetsordningen.

2.   Presidiet skall avgöra ekonomiska, organisatoriska och administrativa ärenden som rör ledamöterna, parlamentets interna organisation, dess sekretariat och dess organ.

3.   Presidiet skall avgöra frågor som rör sammanträdesordningen.

4.   Presidiet skall fastställa föreskrifter för grupplösa ledamöter i enlighet med artikel 31.

5.   Presidiet skall fastställa generalsekretariatets tjänsteförteckning samt föreskrifter för tjänstemäns och övriga anställdas rättsliga ställning och ekonomiska situation.

6.   Presidiet skall utarbeta parlamentets preliminära budgetberäkning.

7.   Presidiet skall fastställa riktlinjer för kvestorerna i enlighet med artikel 25.

8.   Presidiet är det organ som godkänner utskottssammanträden utanför de vanliga arbetsorterna, utskottsutfrågningar samt föredragandes studie- och informationsresor.

När sådana sammanträden eller sammankomster godkänns skall det fastställas vilka språkregler som skall gälla med utgångspunkt i de officiella språk som ledamöterna och suppleanterna i utskottet i fråga använder och begär.

Detsamma skall gälla för delegationerna, om inte berörda ledamöter och suppleanter beslutar på annat sätt.

9.   Presidiet skall utse en generalsekreterare i enlighet med artikel 197.

10.   Presidiet skall fastställa tillämpningsföreskrifter till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2004/2003 av den 4 november 2003 om regler för och finansiering av politiska partier på europeisk nivå (7), och i samband med genomförandet av den förordningen utföra de uppgifter det tilldelas i arbetsordningen.

11.   Talmannen eller presidiet kan tilldela en eller flera medlemmar av presidiet allmänna eller specifika uppgifter som ligger inom talmannens eller presidiets behörighetsområde. Samtidigt skall det fastställas hur dessa uppgifter skall genomföras.

12.   Vid nyval till parlamentet skall det avgående presidiet ha kvar sina uppgifter fram till dess att det nya parlamentet sammanträder för första gången.

Artikel 23

Talmanskonferensens sammansättning

1.   Talmanskonferensen består av talmannen och ordförandena i de politiska grupperna. En ordförande i en politisk grupp kan låta sig företrädas av en medlem av sin grupp.

2.   De grupplösa ledamöterna skall sända två av sina ledamöter till talmanskonferensens sammanträden. Dessa har inte rösträtt.

3.   Talmanskonferensen skall anstränga sig för att nå konsensus i frågor som föreläggs den.

I fall där konsensus inte kan nås skall frågan gå till omröstning, i vilken gruppernas röster räknas i förhållande till antalet medlemmar i respektive grupp.

Artikel 24

Talmanskonferensens uppgifter

1.   Talmanskonferensen skall utföra de uppgifter den tilldelas enligt arbetsordningen.

2.   Talmanskonferensen skall fatta beslut om parlamentets arbetsorganisation och ärenden som rör planering av lagstiftningsarbete.

3.   Talmanskonferensen skall ansvara för frågor som rör förbindelserna med Europeiska unionens övriga organ och institutioner och med medlemsstaternas nationella parlament. Presidiet skall utse två vice talmän som skall ansvara för förbindelserna med de nationella parlamenten. Dessa skall regelbundet rapportera till talmanskonferensen om sin verksamhet i detta avseende.

4.   Talmanskonferensen skall ansvara för frågor som rör förbindelser med tredje land samt med institutioner och organisationer utanför Europeiska unionen.

5.   Talmanskonferensen skall utarbeta förslag till föredragningslista till parlamentets sammanträdesperioder.

6.   Talmanskonferensen skall ansvara för sammansättning av och befogenheter för utskott, undersökningskommittéer, gemensamma parlamentarikerkommittéer, ständiga delegationer och ad hoc-delegationer.

7.   Talmanskonferensen skall i enlighet med artikel 32 avgöra platsfördelningen i kammaren.

8.   Talmanskonferensen är det organ som ansvarar för tillstånd att utarbeta initiativbetänkanden.

9.   Talmanskonferensen skall lämna in förslag till presidiet angående administrativa frågor och budgetfrågor som rör de olika politiska grupperna.

Artikel 25

Kvestorernas uppgifter

Kvestorerna skall handha administrativa och ekonomiska ärenden som direkt berör ledamöterna enligt riktlinjer fastställda av presidiet.

Artikel 26

Utskottsordförandekonferensen

1.   Utskottsordförandekonferensen består av ordförandena i alla ständiga och tillfälliga utskott. Den skall välja en ordförande.

2.   Utskottsordförandekonferensen kan utfärda rekommendationer till talmanskonferensen angående utskottens arbete och upprättandet av föredragningslista till sammanträdesperioderna.

3.   Presidiet och talmanskonferensen kan ge utskottsordförandekonferensen i uppdrag att utföra vissa uppgifter.

Artikel 27

Delegationsordförandekonferensen

1.   Delegationsordförandekonferensen består av ordförandena i alla ständiga interparlamentariska delegationer. Den skall välja en ordförande.

2.   Delegationsordförandekonferensen kan utfärda rekommendationer till talmanskonferensen angående delegationernas arbete.

3.   Presidiet och talmanskonferensen kan ge delegationsordförandekonferensen i uppdrag att utföra vissa uppgifter.

Artikel 28

Offentlighet när det gäller presidiet och talmanskonferensen

1.   Protokollen från presidiets och talmanskonferensens sammanträden skall översättas till de officiella språken, tryckas och delas ut till samtliga parlamentsledamöter och vara tillgängliga för allmänheten, såvida inte presidiet eller talmanskonferensen undantagsvis av sekretesskäl, som anges i artikel 4.1-4 i förordning (EG) nr 1049/2001, beslutar annorlunda beträffande bestämda punkter i protokollen.

2.   Varje ledamot kan ställa frågor som rör presidiets, talmanskonferensens eller kvestorernas arbete. Sådana frågor skall inges skriftligen till talmannen och tillsammans med de avgivna svaren offentliggöras i parlamentets bulletin inom trettio dagar från det att de ingavs.

KAPITEL 4

POLITISKA GRUPPER

Artikel 29

Bildande av politiska grupper

1.   Ledamöter får bilda grupper efter politisk tillhörighet.

Parlamentet behöver i normala fall inte bedöma gruppledamöters politiska samhörighet. Ledamöter som tillsammans bildar en grupp i enlighet med denna artikel skall per definition acceptera att de har politisk samhörighet. Endast då de berörda ledamöterna förnekar detta blir det nödvändigt för parlamentet att utvärdera huruvida gruppen har bildats i överensstämmelse med arbetsordningens bestämmelser.

2.   En politisk grupp skall omfatta ledamöter som valts i minst en femtedel av medlemsstaterna. För att bilda en politisk grupp fordras minst 19 ledamöter.

3.   En ledamot får inte tillhöra fler än en politisk grupp.

4.   Bildandet av en politisk grupp skall anmälas till talmannen. Anmälan skall omfatta gruppens namn, dess medlemmar och dess styrelseledamöter.

5.   Anmälan skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 30

De politiska gruppernas verksamhet och rättsliga ställning

1.   De politiska grupperna skall utföra sina uppgifter inom ramen för unionens verksamhet, även de arbetsuppgifter som tillkommer dem genom arbetsordningen. De politiska grupperna skall inom ramen för generalsekretariatets tjänsteförteckning förfoga över ett sekretariat, administrativa faciliteter och de anslag som förs upp i parlamentets budget.

2.   Presidiet skall fastställa bestämmelser om hur dessa faciliteter och anslag skall tillhandahållas, utnyttjas och kontrolleras samt om de härtill hörande delegeringarna av befogenheter att genomföra budgeten.

3.   I dessa bestämmelser skall anges de administrativa och ekonomiska konsekvenserna i händelse av att en politisk grupp upplöses.

Artikel 31

Grupplösa ledamöter

1.   Ledamöter som inte tillhör någon politisk grupp skall ha tillgång till ett sekretariat. Närmare regler skall fastställas av presidiet på förslag av generalsekreteraren.

2.   Presidiet skall även avgöra sådana ledamöters ställning och parlamentariska rättigheter.

3.   Presidiet skall också fastställa bestämmelser om tillhandahållande, utnyttjande och kontroll av anslag som förs upp i parlamentets budget för att täcka de grupplösa ledamöternas utgifter för sekretariat och administrativa faciliteter.

Artikel 32

Fördelning av platser i kammaren

Talmanskonferensen skall avgöra fördelningen av platser i kammaren för de politiska grupperna, de grupplösa ledamöterna och Europeiska unionens institutioner.

AVDELNING II

LAGSTIFTNING, BUDGET OCH ANDRA FÖRFARANDEN

KAPITEL 1

LAGSTIFTNINGSFÖRFARANDEN – ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 33

Kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram

1.   Parlamentet skall tillsammans med kommissionen och rådet utforma Europeiska unionens lagstiftningsprogram.

Parlamentet och kommissionen skall samarbeta under förberedelserna av kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram i enlighet med den tidsplan och de närmare föreskrifter som de två institutionerna kommit överens om och som fogats som bilaga till arbetsordningen (8).

2.   Vid brådskande och oförutsedda omständigheter har en institution rätt att på eget initiativ, och i enlighet med de förfaranden som föreskrivs i fördragen, föreslå lagstiftningsåtgärder utöver åtgärderna i lagstiftningsprogrammet.

3.   Talmannen skall översända den av parlamentet antagna resolutionen till de andra institutionerna som deltar i Europeiska unionens lagstiftningsprocess och till medlemsstaternas parlament.

Talmannen skall uppmana rådet att yttra sig över kommissionens årliga lagstiftningsprogram samt över parlamentets resolution.

4.   Om en av institutionerna inte kan följa den fastställda tidsplanen skall den underrätta de andra institutionerna om skälen till förseningen och föreslå en ny tidsplan.

Artikel 34

Prövning av respekten för de grundläggande rättigheterna och för subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna, rättsstatsprincipen samt av de ekonomiska konsekvenserna

Vid prövning av ett förslag till rättsakt skall parlamentet ta särskild hänsyn till huruvida förslaget respekterar de grundläggande rättigheterna och framför allt att rättsakten står i överensstämmelse med Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna samt rättsstatsprincipen. Har ett förslag ekonomiska konsekvenser skall parlamentet fastställa huruvida tillräckliga finansiella medel har föreslagits.

Artikel 35

Prövning av den rättsliga grunden

1.   Innan kommissionsförslag och andra dokument av lagstiftningskaraktär behandlas, skall ansvarigt utskott först kontrollera giltigheten och lämpligheten hos den rättsliga grund som valts.

2.   Om ansvarigt utskott bestrider giltigheten eller lämpligheten hos den rättsliga grunden – inbegripet prövning i enlighet med artikel 5 i EG-fördraget – skall det begära att utskottet med behörighet i rättsliga frågor yttrar sig.

3.   Utskottet med behörighet i rättsliga frågor kan också på eget initiativ ta upp ärenden som rör den rättsliga grunden för förslag som kommissionen lagt fram. I sådana fall skall ansvarigt utskott underrättas.

4.   Om utskottet med behörighet i rättsliga frågor beslutar att bestrida giltigheten eller lämpligheten hos en rättslig grund, skall det underrätta parlamentet om sina slutsatser. Parlamentet skall rösta om dessa slutsatser innan det röstar om innehållet i förslaget.

5.   Ändringsförslag som läggs fram i parlamentet i syfte att ändra den rättsliga grunden för en av kommissionen föreslagen rättsakt är tillåtliga endast om ansvarigt utskott eller utskottet med behörighet i rättsliga frågor har bestridit giltigheten eller lämpligheten hos den rättsliga grunden.

6.   Om kommissionen inte är villig att ändra sitt förslag i överensstämmelse med den rättsliga grund som parlamentet har godkänt, kan föredraganden eller ordföranden i utskottet med behörighet i rättsliga frågor eller i det ansvariga utskottet föreslå att omröstningen om innehållet i förslaget skall skjutas upp till ett senare sammanträde.

Artikel 36

Prövning av ekonomisk förenlighet

1.   Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 40 skall ansvarigt utskott i samband med alla kommissionsförslag och alla övriga handlingar av lagstiftningskaraktär pröva om en rättsakts finansiering är förenlig med budgetplanen.

2.   Om ansvarigt utskott ändrar några uppgifter i anslagstilldelningen i den berörda rättsakten skall utskottet begära att utskottet med behörighet i budgetfrågor yttrar sig.

3.   Utskottet med behörighet i budgetfrågor kan även på eget initiativ studera den ekonomiska förenligheten i ett förslag som kommissionen lagt fram. I så fall skall behörigt utskott underrättas.

4.   Om utskottet med behörighet i budgetfrågor beslutar sig för att bestrida förslagets ekonomiska förenlighet, skall utskottet översända sina slutsatser till parlamentet som skall låta dessa gå till omröstning.

5.   Parlamentet får med budgetmyndighetens medgivande anta en rättsakt som förklarats oförenlig.

Artikel 37

Parlamentets tillgång till handlingar och information till parlamentet

1.   Genom hela lagstiftningsförfarandet skall parlamentet och dess utskott begära att på samma villkor som rådet och dess arbetsgrupper få tillgång till alla handlingar som rör kommissionsförslag.

2.   Vid beredning av ett kommissionsförslag skall ansvarigt utskott uppmana kommissionen och rådet att hålla utskottet underrättat om hur arbetet med detta förslag fortskrider i rådet och rådets arbetsgrupper, i synnerhet när det gäller kompromisser som i väsentlig grad ändrar kommissionens ursprungliga förslag, eller meddela om kommissionen har för avsikt att dra tillbaka förslaget.

Artikel 38

Parlamentets företrädare vid rådsmöten

När rådet inbjuder parlamentet att delta vid ett rådsmöte där rådet handlar i sin egenskap av lagstiftare, skall talmannen uppdra åt ordföranden för det ansvariga utskottet, föredraganden eller någon annan ledamot som utsetts av det ansvariga utskottet att företräda parlamentet.

Artikel 39

Initiativ enligt artikel 192 i EG-fördraget

1.   Parlamentet kan enligt artikel 192 andra stycket i EG-fördraget uppmana kommissionen att lägga fram ett lämpligt förslag om att anta nya eller ändra befintliga rättsakter genom att anta en resolution på grundval av ett initiativbetänkande från ansvarigt utskott. Resolutionen skall antas av en majoritet av parlamentets samtliga ledamöter. Parlamentet kan samtidigt fastställa en frist för att lägga fram ett sådant förslag.

2.   Innan förfarandet i artikel 45 inleds skall ansvarigt utskott förvissa sig om att inget sådant förslag redan håller på att utarbetas, det vill säga att

3.   Parlamentets resolutioner skall ange den relevanta rättsliga grunden och omfatta detaljerade rekommendationer angående innehållet i förslaget i fråga, vilket skall respektera subsidiaritetsprincipen och de grundläggande rättigheterna.

4.   Har ett förslag ekonomiska konsekvenser, skall parlamentet ange hur tillräcklig ekonomisk täckning kan garanteras.

5.   Ansvarigt utskott skall följa utvecklingen när det gäller varje förslag till rättsakt som utarbetas till följd av en särskild uppmaning från parlamentet.

Artikel 40

Beredning av lagstiftningsdokument

1.   Kommissionens förslag till rättsakter och andra dokument av lagstiftningskaraktär skall av talmannen hänvisas till behörigt utskott för beredning.

I tveksamma fall kan talmannen före tillkännagivandet i kammaren av hänvisningen till behörigt utskott tillämpa artikel 179.2.

När ett förslag är upptaget i lagstiftningsprogrammet, kan ansvarigt utskott besluta att utse en föredragande som skall följa utarbetandet av förslaget.

När rådet eller kommissionen begär att parlamentet skall yttra sig, skall denna begäran vidarebefordras av talmannen till det utskott som ansvarar för beredningen av förslaget i fråga.

Bestämmelserna om första behandlingen i artiklarna 34-37, 49-56 och 66 skall tillämpas vid alla förslag till rättsakter, oavsett om de fordrar en, två eller tre behandlingar.

2.   Rådets gemensamma ståndpunkter skall hänvisas för beredning till det utskott som var ansvarigt vid första behandlingen.

Bestämmelserna om andra behandlingen i artiklarna 57-62 och 67 skall tillämpas vid gemensamma ståndpunkter.

3.   Under det förlikningsförfarande mellan parlamentet och rådet som följer på andra behandlingen får ingen återförvisning till utskott äga rum.

Bestämmelserna om tredje behandlingen i artiklarna 63-65 skall tillämpas vid förlikningsförfarandet.

4.   Artiklarna 42, 43, 46, 51.1, 51.3, 52, 53 och 168 skall inte tillämpas vid andra och tredje behandlingen.

5.   Om en bestämmelse i arbetsordningen som rör andra och tredje behandlingen strider mot någon annan bestämmelse i arbetsordningen, skall de bestämmelser som rör andra och tredje behandlingen ha företräde.

Artikel 41

Samråd om initiativ som läggs fram av en medlemsstat

1.   Initiativ som läggs fram av en medlemsstat i enlighet med artikel 67.1 i EG-fördraget eller artikel 34.2 och artikel 42 i EU-fördraget skall beredas i enlighet med denna artikel och artiklarna 34-37, 40 och 51 i arbetsordningen.

2.   Ansvarigt utskott kan inbjuda en företrädare för den medlemsstat som lagt fram initiativet till utskottet för att redogöra för förslaget. Företrädaren för medlemsstaten kan åtföljas av företrädare för rådets aktuella ordförandeland.

3.   Innan ansvarigt utskott påbörjar sin omröstning, skall utskottet fråga kommissionen om den har förberett en ståndpunkt om initiativet och om så är fallet uppmana kommissionen att tillkännage ståndpunkten inför det ansvariga utskottet.

4.   Om parlamentet samtidigt eller inom en kort tidsperiod föreläggs två eller fler förslag, med samma lagstiftningssyfte, från kommissionen och/eller medlemsstaterna, skall parlamentet behandla dessa i ett enda betänkande. Ansvarigt utskott skall i betänkandet ange till vilken text det föreslår ändringar och i lagstiftningsresolutionen hänvisa till de övriga texterna.

5.   Den tidsfrist som avses i artikel 39.1 i EU-fördraget skall börja löpa när det i kammaren tillkännages att parlamentet på de officiella språken har mottagit ett förslag med tillhörande motivering vari bekräftas initiativets förenlighet med protokollet om tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna som bifogats EG-fördraget.

KAPITEL 2

FÖRFARANDEN I UTSKOTTEN

Artikel 42

Betänkanden som avser rättsakter

1.   Ordföranden för det utskott till vilket ett kommissionsförslag har hänvisats skall föreslå utskottet vilket förfarande som skall tillämpas.

2.   Efter ett beslut om vilket förfarande som skall tillämpas, och om artikel 43 inte skall tillämpas, skall utskottet bland sina ledamöter eller ständiga suppleanter utse en föredragande för kommissionens förslag, om detta inte redan har skett på grundval av det lagstiftningsprogram som avses i artikel 33.

3.   Utskottets betänkande skall omfatta följande delar:

Artikel 43

Förenklat förfarande

1.   Efter en första diskussion om ett förslag till rättsakt får utskottsordföranden föreslå att förslaget godkänns utan ändringsförslag. Såvida inte minst en tiondel av utskottets ledamöter motsätter sig detta, skall utskottsordföranden lägga fram ett betänkande för parlamentet om godkännande av förslaget. Artikel 131.1 andra stycket, artikel 131.2 och artikel 131.4 skall tillämpas.

2.   Alternativt kan ordföranden föreslå att ordföranden själv eller föredraganden utarbetar ett antal ändringsförslag som återger diskussionen i utskottet. Om utskottet går med på detta, skall dessa ändringsförslag sändas till utskottets ledamöter. Betänkandet skall anses antaget i utskottet såvida inte minst en tiondel av utskottets ledamöter har framfört invändningar före en fastställd tidpunkt, som inte får infalla tidigare än 21 dagar efter det att förslaget sänts ut. I så fall skall förslaget till lagstiftningsresolution och ändringsförslagen läggas fram för kammaren utan debatt i enlighet med artikel 131.1 andra stycket, artikel 131.2 och artikel 131.4.

3.   Om en tiondel av ledamöterna framför invändningar skall ändringsförslagen tas upp till omröstning vid nästföljande utskottssammanträde.

4.   Första och andra meningen i punkt 1, första, andra och tredje meningen i punkt 2 samt punkt 3 skall också i tillämpliga delar tillämpas på utskottsyttranden enligt artikel 46.

Artikel 44

Betänkanden som inte avser rättsakter

1.   Utarbetar ett utskott ett betänkande som inte avser en rättsakt, skall det bland sina ledamöter eller ständiga suppleanter utse en föredragande.

2.   Utskottets föredragande är ansvarig för utarbetandet av utskottets betänkande och för att detta på utskottets vägnar läggs fram i kammaren.

3.   Utskottets betänkande skall omfatta följande delar:

Artikel 45

Initiativbetänkanden

1.   Ett utskott som har för avsikt att utarbeta ett betänkande och förelägga parlamentet ett resolutionsförslag i en fråga som faller inom utskottets behörighetsområde, utan att det har fått sig hänvisat vare sig ett samrådsärende eller en begäran om yttrande i enlighet med artikel 179.1 som avser denna fråga, får endast göra detta med ett i förväg inhämtat medgivande från talmanskonferensen. Ett eventuellt avslag på en sådan begäran skall alltid åtföljas av en motivering.

2.   Bestämmelserna i denna artikel skall även gälla i tillämpliga delar i fall där fördragen ger parlamentet initiativrätt.

I sådana fall skall talmanskonferensen fatta ett beslut inom två månader.

Artikel 46

Utskottsyttranden

1.   Om det utskott till vilket ett ärende först hänvisades önskar höra ett annat utskotts åsikt, eller om ett annat utskott önskar yttra sig över det förstnämnda utskottets betänkande, kan utskotten uppmana talmannen att i enlighet med artikel 179.3 utse det ena utskottet till ansvarigt utskott och det andra till rådgivande utskott.

2.   När det rör sig om handlingar av lagstiftningskaraktär enligt artikel 40.1 skall yttrandet från det rådgivande utskottet innehålla ändringsförslag till den text som har hänvisats till utskottet. Ändringsförslagen kan vid behov vara försedda med korta motiveringar. Föredraganden skall ansvara för motiveringarna, vilka inte skall gå till omröstning. Om det behövs kan det rådgivande utskottet lämna in en kortfattad skriftlig motivering till yttrandet som helhet.

När det rör sig om texter som inte är av lagstiftningskaraktär skall yttrandet innehålla förslag till delar av det ansvariga utskottets resolutionsförslag.

Det ansvariga utskottet skall rösta om dessa ändringsförslag eller förslag till nya punkter.

Yttrandet skall enbart omfatta sådana frågor som faller inom det rådgivande utskottets behörighetsområde.

3.   Det ansvariga utskottet skall fastställa när det rådgivande utskottet måste avge sina yttranden för att det ansvariga utskottet skall kunna ta hänsyn till dem. Det ansvariga utskottet skall omedelbart meddela rådgivande utskott alla ändringar av denna frist. Ansvarigt utskott skall inte dra några slutsatser innan tidsfristen har löpt ut.

4.   Alla antagna yttranden skall återges i det ansvariga utskottets betänkande.

5.   Endast det ansvariga utskottet har rätt att lägga fram ändringsförslag i kammaren.

6.   Rådgivande utskotts ordförande och författaren till utskottets yttrande skall inbjudas att i en rådgivande roll delta i det ansvariga utskottets sammanträden om det rör sig om ett ärende av gemensamt intresse.

Artikel 47

Förstärkt samarbete mellan utskott

När talmanskonferensen anser att en fråga faller i stort sett lika mycket inom två utskotts behörighetsområde, eller om olika delar av frågan faller inom två olika utskotts behörighetsområde, skall artikel 46 tillämpas med följande tillägg:

I denna artikel föreskrivs ingen begränsning av tillämpningsområdet. Förstärkt samarbete mellan utskott får begäras för betänkanden som inte avser lagstiftning enligt artikel 45.1 och artikel 112.1-2.

Artikel 48

Utarbetande av betänkanden

1.   Utskottets föredragande är ansvarig för formulerandet av en motivering, vilken inte skall gå till omröstning. Motiveringen får inte strida mot det resolutionsförslag som antagits och eventuella ändringsförslag från utskottet. Om så är fallet kan utskottets ordförande stryka motiveringen.

2.   I betänkandet skall resultatet från omröstningen om betänkandet i sin helhet anges. I betänkandet skall dessutom anges hur varje enskild ledamot röstade, om minst en tredjedel av de närvarande ledamöterna begär detta vid omröstningen.

3.   Uppnås inte enhällighet i utskottet skall i betänkandet också redovisas minoritetens uppfattning. Denna skall anmälas i samband med omröstningen om hela texten och kan på författarnas begäran utgöra en skriftlig reservation på högst 200 ord, som fogas som bilaga till motiveringen.

Utskottsordföranden skall avgöra alla tvister som kan uppkomma till följd av dessa bestämmelser.

4.   Ett utskott kan på förslag av sitt presidium fastställa en tidsfrist för när utskottets föredragande skall lägga fram sitt förslag till betänkande. Denna frist kan förlängas, och en ny föredragande kan även utses.

5.   När denna frist har löpt ut kan utskottet ålägga sin ordförande att begära att det till utskottet hänvisade ärendet skall tas upp på föredragningslistan till ett av parlamentets följande sammanträden. Debatter kan i så fall äga rum på grundval av ett muntligt betänkande från utskottet i fråga.

KAPITEL 3

FÖRSTA BEHANDLINGEN

I utskotten

Artikel 49

Ändring av kommissionsförslag

1.   Om kommissionen underrättar parlamentet, eller om ansvarigt utskott på annat sätt får kännedom om att kommissionen har för avsikt att ändra sitt förslag, skall detta utskott skjuta upp sin beredning av ärendet till dess att utskottet har mottagit det nya förslaget eller kommissionens ändringar.

2.   Om rådet väsentligt ändrar kommissionens ursprungliga förslag, skall bestämmelserna i artikel 55 tillämpas.

Artikel 50

Kommissionens och rådets ståndpunkt vid ändringsförslag

1.   Innan ansvarigt utskott övergår till slutomröstningen om ett kommissionsförslag, skall kommissionen uppmanas att tillkännage sin ståndpunkt angående alla de ändringsförslag som utskottet tillstyrkt, och rådet skall uppmanas att ge en kommentar.

2.   Utskottet kan skjuta upp slutomröstning om kommissionen inte är i stånd att tillkännage sin ståndpunkt, eller om kommissionen förklarar att den inte är beredd att godta alla de ändringsförslag som utskottet tillstyrkt.

3.   Kommissionens ståndpunkt skall vid behov ingå i betänkandet.

I kammaren

Artikel 51

Avslutande av första behandlingen

1.   Parlamentet skall behandla ett förslag till rättsakt på grundval av ett betänkande som ansvarigt utskott utarbetat i enlighet med artikel 42.

2.   Parlamentet skall först rösta om ändringsförslag till det förslag som ligger till grund för ansvarigt utskotts betänkande, därefter om det eventuellt ändrade förslaget, därefter om ändringsförslag till förslaget till lagstiftningsresolution och därefter om förslaget till lagstiftningsresolution i sin helhet. Detta skall endast innehålla ett tillkännagivande av huruvida parlamentet godkänner, förkastar eller föreslår ändringar i kommissionens förslag samt eventuella yrkanden som rör förfarandet.

Samrådsförfarandet är avslutat om förslaget till lagstiftningsresolution antas. Om parlamentet inte antar lagstiftningsresolutionen, skall förslaget återförvisas till det ansvariga utskottet.

Alla betänkanden som läggs fram som ett led i lagstiftningsförfarandet måste följa bestämmelserna i artiklarna 35, 40 och 42. Alla resolutionsförslag som ett utskott lägger fram, och som inte är av lagstiftningskaraktär, måste följa de särskilda bestämmelserna i artikel 45 eller 179.

3.   Förslaget, så som det godkänts av parlamentet, och tillhörande resolution skall av talmannen såsom parlamentets yttrande översändas till rådet och kommissionen.

Artikel 52

Förkastande av kommissionsförslag

1.   Om ett kommissionsförslag inte får en majoritet av de avgivna rösterna skall talmannen, innan parlamentet röstar om förslaget till lagstiftningsresolution, uppmana kommissionen att dra tillbaka förslaget.

2.   Drar kommissionen tillbaka sitt förslag, skall talmannen fastslå att samrådsförfarandet är överflödigt och underrätta rådet om detta.

3.   Drar kommissionen inte tillbaka sitt förslag, skall parlamentet återförvisa frågan till ansvarigt utskott utan att rösta om förslaget till lagstiftningsresolution.

I sådana fall skall ansvarigt utskott, muntligen eller skriftligen, rapportera till parlamentet inom en av parlamentet fastställd tidsperiod som inte får överstiga två månader.

4.   Kan ansvarigt utskott inte hålla tidsfristen skall det begära återförvisning till utskott i enlighet med artikel 168.1. Parlamentet kan vid behov fastställa en ny tidsfrist i enlighet med artikel 168.5. Bifalls inte utskottets begäran skall parlamentet rösta om förslaget till lagstiftningsresolution.

Artikel 53

Antagande av ändringar till ett kommissionsförslag

1.   Godkänns kommissionens förslag i sin helhet, men med antagna ändringar, skall omröstningen om förslaget till lagstiftningsresolution skjutas upp till dess att kommissionen redogjort för sin ståndpunkt beträffande var och en av parlamentets ändringar.

Är kommissionen vid avslutandet av parlamentets omröstning om kommissionens förslag inte i stånd att lämna en sådan redogörelse, skall kommissionen meddela talmannen eller ansvarigt utskott när den kommer att kunna göra detta. Förslaget skall därefter tas upp på förslaget till föredragningslista till den därpå följande sammanträdesperioden.

2.   Meddelar kommissionen att den inte har för avsikt att godta alla parlamentets ändringar, skall ansvarigt utskotts föredragande eller, om denne inte är närvarande, utskottets ordförande lägga fram ett formellt förslag till parlamentet om huruvida förslaget till lagstiftningsresolution skall gå till omröstning. Utskottets föredragande eller ordförande kan före framläggandet av detta förslag uppmana talmannen att avbryta ärendets behandling.

Skjuter parlamentet upp omröstningen, skall ärendet anses återförvisat till ansvarigt utskott för ytterligare beredning.

Ansvarigt utskott skall i sådana fall, muntligen eller skriftligen, förelägga parlamentet ett nytt betänkande före utgången av en av parlamentet fastställd tidsfrist. Denna tidsfrist får inte överstiga två månader.

Om ansvarigt utskott inte kan respektera denna tidsfrist, skall förfarandet i artikel 52.4 tillämpas.

Endast ändringsförslag som ingivits av ansvarigt utskott, och som syftar till att få till stånd en kompromiss med kommissionen, skall tillåtas i detta skede.

3.   Vad som sägs i punkt 2 utesluter inte att andra ledamöter kan begära återförvisning i enlighet med artikel 168.

Om ett ärende återförvisas i enlighet med punkt 2, är ansvarigt utskott enligt bestämmelserna för återförvisning skyldigt att lägga fram ett nytt betänkande före utgången av den fastställda tidsfristen. Ansvarigt utskott skall vid behov inge ändringsförslag i syfte att få till stånd en kompromiss med kommissionen. Utskottet är emellertid inte skyldigt att på nytt bereda de delar av förslaget som redan godkänts av parlamentet.

En återförvisning innebär i sig att behandlingen skjuts upp. Därför har utskottet enligt bestämmelserna för återförvisning stor handlingsfrihet och kan, när det är nödvändigt för att få till stånd en kompromiss, föreslå en ny behandling av de delar av förslaget som redan godkänts av parlamentet.

Eftersom endast kompromissändringsförslag från utskottet är tillåtliga och med hänsyn till bevarandet av parlamentets suveränitet, måste det i sådana fall i det betänkande som avses i punkt 2 klart och tydligt framgå vilka redan godkända delar av förslaget som bortfaller om ändringsförslagen antas.

Uppföljning

Artikel 54

Uppföljning av parlamentets yttranden

1.   När parlamentet har yttrat sig om ett kommissionsförslag, skall ansvarigt utskotts ordförande och föredragande följa hur arbetet med förslaget fortskrider till dess att det har antagits av rådet, särskilt för att försäkra sig om att rådets och kommissionens åtaganden gentemot parlamentet när det gäller parlamentets ändringar vederbörligen beaktas.

2.   Ansvarigt utskott kan bjuda in kommissionen och rådet för att diskutera ärendet med utskottet.

3.   Ansvarigt utskott kan enligt denna artikel, om det anser det nödvändigt, när som helst under uppföljningsförfarandet lägga fram ett resolutionsförslag i vilket parlamentet ombeds att

Detta förslag skall tas upp på förslaget till föredragningslista till den sammanträdesperiod som följer på utskottets beslut.

Artikel 55

Framläggande av ett nytt förslag för parlamentet

1.   Talmannen skall på begäran av ansvarigt utskott uppmana kommissionen att på nytt höra parlamentet om kommissionens förslag

2.   Parlamentet skall på ansvarigt utskotts begäran uppmana rådet att på nytt höra parlamentet om ett förslag som kommissionen lagt fram i enlighet med artikel 251 i EG-fördraget, om rådet har för avsikt att ändra förslagets rättsliga grund och förfarandet i artikel 251 i EG-fördraget således inte längre skall tillämpas.

3.   På begäran av ansvarigt utskott skall talmannen uppmana rådet att höra parlamentet på nytt på samma sätt och under samma förutsättningar som i punkt 1, och dessutom om rådet väsentligen ändrar eller har för avsikt att avsevärt ändra det ursprungliga förslag som parlamentet har yttrat sig över, såvida detta inte sker i syfte att föra in parlamentets ändringar.

4.   Talmannen skall även begära att parlamentet hörs på nytt om ett förslag till rättsakt under de förutsättningar som fastställs i denna artikel, om parlamentet så beslutar på förslag av en politisk grupp eller minst 37 ledamöter.

Artikel 56

Medlingsförfarandet enligt den gemensamma förklaringen från 1975

1.   När rådet i samband med vissa viktiga gemenskapsrättsakter har för avsikt att avvika från parlamentets yttrande, kan parlamentet med aktivt deltagande från kommissionen inleda ett medlingsförfarande med rådet.

2.   Detta förfarande skall inledas av parlamentet antingen på eget eller på rådets initiativ.

3.   Vid sammansättningen av delegationen till medlingskommittén och när det gäller hur kommittén skall arbeta och meddela parlamentet sina resultat skall bestämmelserna i artikel 64 tillämpas.

4.   Ansvarigt utskott skall meddela resultatet av medlingen i ett betänkande. Detta betänkande skall vara föremål för debatt och omröstning i kammaren.

KAPITEL 4

ANDRA BEHANDLINGEN

I utskotten

Artikel 57

Mottagande av rådets gemensamma ståndpunkt

1.   Rådets gemensamma ståndpunkt är officiellt mottagen i enlighet med artiklarna 251 och 252 i EG-fördraget när talmannen tillkännager detta i kammaren. Talmannen skall tillkännage detta efter att ha mottagit de handlingar som innehåller den gemensamma ståndpunkten, alla förklaringar som fogats till rådets protokoll när det antog den gemensamma ståndpunkten, skälen till antagandet av denna samt kommissionens ståndpunkt, allt vederbörligen översatt till Europeiska unionens officiella språk. Detta tillkännagivande skall göras vid den sammanträdesperiod som följer på mottagandet av dessa handlingar.

Före tillkännagivandet, men efter att ha hört ansvarigt utskotts ordförande och/eller föredragande, skall talmannen fastställa att den mottagna texten verkligen är en gemensam ståndpunkt och att omständigheterna i artikel 55 inte föreligger. Om så inte är fallet skall talmannen tillsammans med ansvarigt utskott och om möjligt i samförstånd med rådet försöka hitta en lämplig lösning.

2.   En förteckning över mottagna handlingar skall tillsammans med namnet på ansvarigt utskott offentliggöras i sammanträdesprotokollet.

Artikel 58

Förlängning av tidsfrister

1.   På uppmaning av ansvarigt utskotts ordförande, när det gäller de tidsfrister som fastställts för andra behandlingen, eller på begäran av parlamentets delegation till förlikningskommittén, när det gäller de tidsfrister som fastställts för förlikningen, skall talmannen förlänga tidsfristerna i fråga i enlighet med artikel 251.7 i EG-fördraget.

När det gäller förlängningar av tidsfrister enligt artikel 252 g i EG-fördraget eller artikel 39.1 i EU-fördraget skall talmannen begära rådets samtycke.

2.   Talmannen skall underrätta parlamentet om alla förlängningar av tidsfristerna enligt artikel 251.7 i EG-fördraget, oavsett om dessa tillkommit på parlamentets eller rådets initiativ.

3.   Talmannen kan, efter att ha hört det ansvariga utskottets ordförande, bevilja en begäran från rådet att förlänga tidsfristen i enlighet med artikel 252 g i EG-fördraget.

Artikel 59

Hänvisning till och förfarande i ansvarigt utskott

1.   Den gemensamma ståndpunkten skall samma dag den tas emot i enlighet med artikel 57.1 automatiskt anses hänvisad till de utskott som var ansvarigt utskott respektive rådgivande utskott vid den första behandlingen.

2.   Den gemensamma ståndpunkten skall tas upp som första punkt på föredragningslistan till ansvarigt utskotts första sammanträde efter tidpunkten för mottagandet. Rådet kan uppmanas att redogöra för den gemensamma ståndpunkten.

3.   Beslutas inte annorlunda skall föredraganden vid andra behandlingen vara densamme som vid första behandlingen.

4.   Bestämmelserna i artikel 62.2, 62.3 och 62.5 om parlamentets andra behandling skall tillämpas vid beredningen i ansvarigt utskott. Endast detta utskotts ledamöter eller ständiga suppleanter har rätt att lägga fram yrkanden om avvisning eller ändringsförslag. Utskottets beslut skall fattas med en majoritet av de avgivna rösterna.

5.   Utskottet kan före omröstningen begära att utskottsordföranden och föredraganden tillsammans med rådets ordförande eller dennes företrädare och i närvaro av ansvarig kommissionsledamot diskuterar ändringsförslag som lagts fram i utskottet. Föredraganden kan lägga fram kompromissändringsförslag till följd av en sådan diskussion.

6.   Ansvarigt utskott skall avge en andrabehandlingsrekommendation där det föreslås att rådets gemensamma ståndpunkt godkänns, ändras eller avvisas. Rekommendationen skall innehålla en kort motivering till föreslaget beslut.

I kammaren

Artikel 60

Avslutande av andra behandlingen

1.   Rådets gemensamma ståndpunkt, och i förekommande fall ansvarigt utskotts andrabehandlingsrekommendation, skall automatiskt tas upp på förslaget till föredragningslista till den sammanträdesperiod vars onsdag infaller närmast före utgången av fristen på tre eller, om denna förlängts i enlighet med artikel 58, fyra månader, såvida inte ärendet har behandlats vid en tidigare sammanträdesperiod.

Utskottens andrabehandlingsrekommendationer är likvärdiga med en motivering i vilken utskottet redogör för sin ståndpunkt i förhållande till rådets gemensamma ståndpunkt. Andrabehandlingsrekommendationer skall därför inte gå till omröstning.

2.   Andra behandlingen avslutas när parlamentet, inom de tidsgränser och i enlighet med de villkor som fastställs i artikel 251 och 252 i EG-fördraget, godkänner, avvisar eller ändrar den gemensamma ståndpunkten.

Artikel 61

Avvisning av rådets gemensamma ståndpunkt

1.   Ansvarigt utskott, en politisk grupp eller minst 37 ledamöter kan skriftligen och före utgången av en av talmannen fastställd tidsfrist lägga fram ett förslag om avvisning av rådets gemensamma ståndpunkt. För att ett sådant förslag skall antas krävs en majoritet av parlamentets samtliga ledamöter. Omröstningen om förslag till avvisning av rådets gemensamma ståndpunkt skall äga rum före omröstningen om eventuella ändringsförslag.

2.   Även om parlamentet röstat ned det första förslaget om avvisning av den gemensamma ståndpunkten kan det på rekommendation av föredraganden ta ytterligare ett förslag till avvisning under övervägande, efter att ha röstat om ändringsförslag och hört kommissionens uttalande i enlighet med artikel 62.5.

3.   Avvisas rådets gemensamma ståndpunkt skall talmannen tillkännage i kammaren att lagstiftningsförfarandet är avslutat.

4.   Trots vad som sägs i punkt 3 skall talmannen uppmana kommissionen att dra tillbaka sitt förslag om parlamentets avvisning sker vid tillämpning av samarbetsförfarandet i enlighet med artikel 252 i EG-fördraget. Drar kommissionen tillbaka sitt förslag skall talmannen tillkännage i kammaren att lagstiftningsförfarandet är avslutat.

Artikel 62

Ändringsförslag till rådets gemensamma ståndpunkt

1.   Ansvarigt utskott, en politisk grupp eller minst 37 ledamöter har rätt att inge ändringsförslag till rådets gemensamma ståndpunkt för behandling i kammaren.

2.   Ett ändringsförslag till den gemensamma ståndpunkten är tillåtligt endast om det är förenligt med bestämmelserna i artiklarna 150 och 151 samt om det syftar till att

Talmannens beslut om huruvida ett ändringsförslag är tillåtligt eller otillåtligt kan inte överklagas.

3.   Om ett nytt val har ägt rum sedan första behandlingen och artikel 55 inte har åberopats kan talmannen besluta att bortse från begränsningarna beträffande tillåtlighet i punkt 2.

4.   Ett ändringsförslag kan endast antas om det får en majoritet av rösterna från parlamentets samtliga ledamöter.

5.   Innan ändringsförslagen går till omröstning kan talmannen uppmana kommissionen att tillkännage sin ståndpunkt och rådet att ge en kommentar.

KAPITEL 5

TREDJE BEHANDLINGEN

Förlikning

Artikel 63

Sammankallande av förlikningskommittén

Om rådet meddelar parlamentet att det inte kan godkänna alla parlamentets ändringar i den gemensamma ståndpunkten skall talmannen tillsammans med rådet komma överens om tid och plats för ett första sammanträde i förlikningskommittén. Den tidsfrist på sex, eller vid en förlängning, åtta veckor som anges artikel 251.5 i EG-fördraget skall löpa från tidpunkten för kommitténs första sammanträde.

Artikel 64

Delegationen till förlikningskommittén

1.   Parlamentets delegation till förlikningskommittén skall bestå av samma antal ledamöter som rådets delegation.

2.   Delegationens politiska sammansättning skall motsvara parlamentets gruppsammansättning. Talmanskonferensen skall fastställa det exakta antalet ledamöter från varje politisk grupp.

3.   Med undantag av tre ledamöter som för en tid av tolv månader utses som ständiga ledamöter av olika delegationer, skall delegationens ledamöter utses av de politiska grupperna i varje enskilt förlikningsfall, företrädesvis bland de berörda utskottens ledamöter. De tre ständiga ledamöterna skall utses av de politiska grupperna bland de vice talmännen och skall företräda minst två olika politiska grupper. Ansvarigt utskotts ordförande och föredragande skall alltid ingå i delegationen.

4.   De i delegationen företrädda grupperna skall utse suppleanter.

5.   Politiska grupper och grupplösa som inte är företrädda i delegationen har rätt att sända var sin företrädare till alla delegationens interna förberedande sammanträden.

6.   Delegationen leds av talmannen eller en av de tre ständiga ledamöterna.

7.   Delegationen skall fatta beslut med en majoritet av sina ledamöter. Delegationens överläggningar är inte offentliga.

Talmanskonferensen får fastställa ytterligare procedurregler för arbetet i delegationen till förlikningskommittén.

8.   Delegationen skall meddela parlamentet resultatet av förlikningen.

I kammaren

Artikel 65

Gemensamt utkast

1.   Uppnås enighet i förlikningskommittén om ett gemensamt utkast skall ärendet tas upp på föredragningslistan i så god tid att det kan behandlas i kammaren inom sex eller, vid en förlängning av tidsfristen, åtta veckor från dagen för förlikningskommitténs godkännande av det gemensamma utkastet.

2.   Ordföranden eller någon av de övriga medlemmarna i parlamentets delegation till förlikningskommittén skall göra ett uttalande om det gemensamma utkastet vilket skall åtföljas av ett betänkande.

3.   Inga ändringsförslag får läggas fram till det gemensamma utkastet.

4.   Det gemensamma utkastet i sin helhet skall vara föremål för en enda omröstning. Det gemensamma utkastet godkänns om det får en majoritet av de avgivna rösterna.

5.   Uppnås ingen enighet om ett gemensamt utkast i förlikningskommittén, skall ordföranden för eller någon annan utsedd medlem av parlamentets delegation till förlikningskommittén göra ett uttalande. Detta uttalande skall följas av en debatt.

KAPITEL 6

LAGSTIFTNINGSFÖRFARANDET – AVSLUTANDE

Artikel 66

Överenskommelse vid första behandlingen

1.   Om rådet i enlighet med artikel 251.2 i EG-fördraget har underrättat parlamentet om att det har godkänt parlamentets ändringar, men inte på annat sätt ändrat kommissionens förslag, eller om ingen av institutionerna har ändrat kommissionens förslag, skall talmannen tillkännage i kammaren att förslaget är slutgiltigt antaget.

2.   Före detta tillkännagivande skall talmannen kontrollera att inga tekniska förändringar av förslaget som rådet gjort påverkar innehållet i förslaget. I tveksamma fall skall talmannen samråda med ansvarigt utskott. Om de ändringar som gjorts anses påverka innehållet, skall talmannen underrätta rådet om att parlamentet kommer att gå vidare med en andra behandling så snart villkoren i artikel 57 har uppfyllts.

3.   Efter tillkännagivandet i punkt 1 skall talmannen tillsammans med rådets ordförande underteckna den föreslagna rättsakten och i enlighet med artikel 68 se till att den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 67

Överenskommelse vid andra behandlingen

Antas inte något förslag om avvisning av den gemensamma ståndpunkten eller något ändringsförslag enligt artikel 61 och 62 före utgången av tidsfristen för att inge och rösta om ändringsförslag eller förslag om avvisning, skall talmannen tillkännage i kammaren att den föreslagna rättsakten är slutgiltigt antagen. Talmannen skall tillsammans med rådets ordförande underteckna den föreslagna rättsakten och i enlighet med artikel 68 se till att den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 68

Undertecknande av antagna rättsakter

1.   Texten till sådana rättsakter som antas av parlamentet och rådet skall undertecknas av talmannen och av generalsekreteraren efter att dessa har kontrollerat att alla förfaranden vederbörligen avslutats.

2.   I rättsakter som antas av parlamentet och rådet gemensamt inom ramen för förfarandet i artikel 251 i EG-fördraget skall anges vilken typ av rättsakt det rör sig om, ordningsnumret, dagen för dess antagande och en uppgift om innehållet.

3.   Rättsakter som antas av parlamentet och rådet gemensamt skall innehålla följande:

4.   Rättsakter skall delas in i artiklar som får grupperas i kapitel och avsnitt.

5.   Sista artikeln i en rättsakt skall bestämma dagen för ikraftträdandet, om denna dag inträffar före eller efter den tjugonde dagen efter det att rättsakten offentliggjorts.

6.   Sista artikeln i en rättsakt skall följas av

7.   De rättsakter som avses ovan skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning på initiativ av parlamentets och rådets generalsekreterare.

KAPITEL 7

BUDGETFÖRFARANDEN

Artikel 69

Allmänna budgeten

Genomförandebestämmelser för granskning av Europeiska unionens allmänna budget och tilläggsbudgetar, i enlighet med de finansiella bestämmelserna i fördragen om upprättandet av Europeiska gemenskaperna, skall antas av parlamentet i form av en resolution och fogas som bilaga till arbetsordningen (9).

Artikel 70

Ansvarsfrihet för kommissionen beträffande genomförandet av budgeten

Bestämmelser för beviljande av ansvarsfrihet för kommissionen beträffande genomförandet av budgeten, i enlighet med de finansiella bestämmelserna i fördragen om upprättandet av Europeiska gemenskaperna och budgetförordningen, skall fogas som bilaga till arbetsordningen (10). Denna bilaga skall antas i enlighet med artikel 202.2.

Artikel 71

Andra förfaranden för beviljande av ansvarsfrihet

Bestämmelserna angående förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet för kommissionen vad gäller genomförandet av budgeten gäller på motsvarande sätt för följande förfaranden:

Artikel 72

Parlamentets kontroll över genomförandet av budgeten

1.   Parlamentet skall övervaka genomförandet av den löpande budgeten. Parlamentet skall överlåta denna uppgift till utskotten med behörighet i frågor som rör budget och budgetkontroll samt övriga berörda utskott.

2.   Varje år skall parlamentet, före första behandlingen av budgetförslaget för det följande budgetåret, behandla problem i samband med genomförandet av den löpande budgeten, eventuellt på grundval av ett resolutionsförslag från behörigt utskott.

KAPITEL 8

INTERNA BUDGETFÖRFARANDEN

Artikel 73

Parlamentets budgetberäkning

1.   På grundval av en rapport från generalsekreteraren skall presidiet upprätta ett preliminärt förslag till budgetberäkning.

2.   Talmannen skall översända det preliminära förslaget till budgetberäkning till behörigt utskott, som skall utarbeta ett förslag till budgetberäkning och rapportera till parlamentet.

3.   Talmannen skall fastställa en tidsfrist för ingivande av ändringsförlag till förslaget till budgetberäkning.

Behörigt utskott skall yttra sig över dessa ändringsförslag.

4.   Parlamentet skall anta budgetberäkningen.

5.   Talmannen skall översända budgetberäkningen till kommissionen och rådet.

6.   Ovanstående bestämmelser skall även tillämpas vid tilläggsbudgetberäkningar.

7.   Genomförandebestämmelser för upprättandet av parlamentets budgetberäkning skall antas med en majoritet av de avgivna rösterna och fogas som bilaga till arbetsordningen (11).

Artikel 74

Ekonomiska åtaganden

1.   Talmannen skall göra de ekonomiska åtaganden och reglera de utgifter – eller se till att så sker – som omfattas av de interna finansbestämmelser som presidiet fastställt efter att ha hört behörigt utskott.

2.   Talmannen skall översända förslaget till avslutande av räkenskaperna till behörigt utskott.

3.   På grundval av ett betänkande från behörigt utskott skall parlamentet fastställa avslutandet av räkenskaperna och besluta om beviljande av ansvarsfrihet.

KAPITEL 9

SAMTYCKESFÖRFARANDET

Artikel 75

Samtyckesförfarandet

1.   När parlamentet uppmanas att ge sitt samtycke till ett förslag till rättsakt skall det fatta beslut med utgångspunkt i en rekommendation från det ansvariga utskottet om att godkänna eller förkasta rättsakten.

Parlamentet skall i en enda omröstning yttra sig över den rättsakt, för vilken EG- eller EU-fördraget kräver parlamentets samtycke. Inga ändringsförslag får läggas fram. Den för samtycke nödvändiga majoriteten skall vara den majoritet som anges i den artikel i EG-fördraget eller EU-fördraget som utgör den rättsliga grunden för förslaget till rättsakt.

2.   Vid anslutningsfördrag och internationella avtal samt när det gäller att slå fast att en medlemsstat allvarligt och ihållande åsidosätter gemensamma principer skall artiklarna 82, 83 och 95 i arbetsordningen tillämpas. Vid närmare samarbete på ett område som omfattas av det förfarande som fastställs i artikel 251 i EG-fördraget skall artikel 76 i denna arbetsordning tillämpas.

3.   När parlamentets samtycke krävs i samband med ett förslag till rättsakt kan ansvarigt utskott, i syfte att underlätta förfarandet, besluta att förelägga parlamentet ett interimsbetänkande om kommissionens förslag med ett resolutionsförslag som innehåller rekommendationer om ändring eller genomförande av förslaget till rättsakt.

Om parlamentet antar minst en rekommendation skall talmannen anhålla om ytterligare diskussioner med rådet.

Ansvarigt utskott skall lämna sina slutgiltiga rekommendationer angående parlamentets samtycke på grundval av resultatet av diskussionerna med rådet.

KAPITEL 10

NÄRMARE SAMARBETE

Artikel 76

Förfaranden i parlamentet

1.   En begäran från en medlemsstat eller ett förslag från kommissionen om att upprätta ett närmare samarbete mellan medlemsstaterna och samråd med parlamentet i enlighet med artikel 40a.2 i EU-fördraget skall hänvisas av talmannen till behörigt utskott för beredning. Artiklarna 35, 36, 37, 40, 49-56 och 75 i arbetsordningen skall tillämpas på lämpligt sätt.

2.   Behörigt utskott skall kontrollera om förslaget är förenligt med artikel 11 i EG-fördraget samt artiklarna 27a, 27b, 40, 43, 44 och 44a i EU-fördraget.

3.   Förslag till rättsakter som därefter läggs fram inom ramen för det närmare samarbetet, när detta väl upprättats, skall behandlas i parlamentet på samma sätt som när det inte förekommer något närmare samarbete.

KAPITEL 11

ÖVRIGA FÖRFARANDEN

Artikel 77

Yttranden i enlighet med artikel 122 i EG-fördraget

1.   När parlamentet uppmanas att yttra sig över rekommendationer som utarbetats av rådet i enlighet med artikel 122.2 i EG-fördraget skall parlamentet, efter det att rådet har redogjort för dessa rekommendationer vid ett plenarsammanträde, hålla överläggningar med utgångspunkt i ett muntligt eller skriftligt förslag från det ansvariga utskottet om att godkänna eller förkasta de rekommendationer som samrådet gäller.

2.   Parlamentet skall sedan rösta om dessa rekommendationer gemensamt. Inga ändringsförslag får inges.

Artikel 78

Förfaranden som rör dialogen mellan arbetsmarknadens parter

1.   Alla förslag som kommissionen utarbetar i enlighet med artikel 138 i EG-fördraget eller avtal som ingås av arbetsmarknadens parter i enlighet med artikel 139.1 i EG-fördraget liksom förslag som kommissionen lägger fram i enlighet med artikel 139.2 i EG-fördraget skall hänvisas av talmannen till behörigt utskott för beredning.

2.   Då arbetsmarknadens parter meddelar kommissionen att de önskar inleda det förfarande som anges i artikel 139 i EG-fördraget, kan behörigt utskott utarbeta ett betänkande om den aktuella sakfrågan.

3.   När arbetsmarknadens parter har ingått ett avtal och gemensamt begärt att avtalet skall genomföras genom ett beslut av rådet på förslag av kommissionen i enlighet med artikel 139.2 i EG-fördraget, skall behörigt utskott lägga fram ett resolutionsförslag med rekommendationer om att bevilja eller avvisa begäran.

Artikel 79

Förfaranden för kontroll av frivilliga överenskommelser

1.   Om kommissionen meddelar parlamentet att den avser att undersöka möjligheten att som ett alternativ till lagstiftning använda sig av frivilliga överenskommelser, får det ansvariga utskottet utarbeta ett betänkande om själva sakfrågan i enlighet med artikel 45.

2.   När kommissionen lägger fram ett formellt förslag om att använda sig av en frivillig överenskommelse, skall det ansvariga utskottet inge ett förslag till resolution som rekommenderar huruvida förslaget skall antas eller förkastas, och på vilka villkor.

Artikel 80

Kodifiering

1.   När ett kommissionsförslag om officiell kodifiering av gemenskapslagstiftning föreläggs parlamentet, skall det hänvisas till utskottet med behörighet i rättsliga frågor. Förutsatt att det konstateras att förslaget inte medför någon ändring av gällande gemenskapslagstiftning, skall förfarandet i artikel 43 tillämpas.

2.   Ansvarigt utskotts ordförande eller den föredragande som detta utskott har utsett har rätt att delta i behandlingen och utarbetandet av kodifieringsförslaget. Ansvarigt utskott kan eventuellt yttra sig i förväg.

3.   Trots vad som sägs i artikel 43.3 får förenklat förfarande inte tillämpas vid ett kodifieringsförslag, om en majoritet av ledamöterna i utskottet med behörighet i rättsliga frågor eller ansvarigt utskott motsätter sig detta.

Artikel 81

Genomförandebestämmelser

1.   Om kommissionen översänder ett förslag till en genomförandebestämmelser till parlamentet skall talmannen hänvisa förslaget till det utskott som är ansvarigt för den rättsakt som ligger till grund för genomförandebestämmelserna.

2.   På förslag av det ansvariga utskottet kan parlamentet, senast en månad – eller tre månader för åtgärder som rör finanstjänster – efter mottagandet av förslaget till genomförandeåtgärd, anta en resolution med invändningar mot förslaget till åtgärden, särskilt om den överskrider befogenheterna enligt den grundläggande rättsakten. Om det inte hålls någon sammanträdesperiod före tidsfristens utgång, eller när det är nödvändigt att handla snabbt, skall rätten att svara anses ha delegerats till ansvarigt utskott. Svaret skall vara i form av en skrivelse från utskottets ordförande till ansvarig kommissionsledamot. Samtliga ledamöter skall informeras om detta. Om parlamentet motsätter sig åtgärden, skall talmannen begära att kommissionen drar tillbaka eller ändrar åtgärden, eller lägger fram ett förslag enligt lämpligt lagstiftningsförfarande.

KAPITEL 12

FÖRDRAG OCH INTERNATIONELLA AVTAL

Artikel 82

Anslutningsfördrag

1.   Varje ansökan från en europeisk stat om medlemskap i Europeiska unionen skall hänvisas till behörigt utskott för beredning.

2.   Parlamentet kan på förslag av behörigt utskott, en politisk grupp eller minst 37 ledamöter besluta att uppmana kommissionen och rådet att delta i en debatt innan förhandlingarna med den ansökande staten inleds.

3.   Under förhandlingarna skall kommissionen och rådet regelbundet och utförligt informera ansvarigt utskott om hur förhandlingarna fortskrider. Vid behov skall sekretess gälla.

4.   Parlamentet har rätt att när som helst under förhandlingarna, på grundval av ett betänkande från ansvarigt utskott, anta rekommendationer och kräva att dessa beaktas innan ett fördrag om en ansökarstats anslutning till Europeiska unionen ingås. För antagandet av sådana rekommendationer fordras samma majoritet som vid det slutgiltiga samtycket.

5.   När förhandlingarna slutförts, men innan något avtal undertecknas, skall förslaget till fördrag föreläggas parlamentet för samtycke.

6.   Parlamentet skall på grundval av ett betänkande från ansvarigt utskott och med en majoritet av samtliga sina ledamöter ge sitt samtycke till en ansökan från en europeisk stat om medlemskap i Europeiska unionen.

Artikel 83

Internationella avtal

1.   Om avsikten är att inleda förhandlingar om ingående, förnyande eller ändring av internationella avtal, däribland avtal inom särskilda områden som monetära frågor och handel, skall ansvarigt utskott se till att kommissionen utförligt underrättar parlamentet om kommissionens rekommendation om förhandlingsmandat. Vid behov skall sekretess gälla.

2.   Parlamentet kan på förslag av ansvarigt utskott, en politisk grupp eller minst 37 ledamöter uppmana rådet att inte tillåta att förhandlingar inleds förrän parlamentet, med ett betänkande från ansvarigt utskott som grund, har yttrat sig om det föreslagna förhandlingsmandatet.

3.   När avsikten är att inleda förhandlingar, skall ansvarigt utskott se till att kommissionen angett en rättslig grund för att ingå de internationella avtal som avses i punkt 1. Ansvarigt utskott skall granska den valda rättsliga grunden i enlighet med artikel 35. Om kommissionen inte har angett en rättslig grund eller om dess lämplighet kan ifrågasättas, skall artikel 35 tillämpas.

4.   Under förhandlingarna skall kommissionen och rådet regelbundet och utförligt informera ansvarigt utskott om hur förhandlingarna fortskrider. Vid behov skall sekretess gälla.

5.   Parlamentet har rätt att när som helst under förhandlingarna, på grundval av ett betänkande från ansvarigt utskott och efter att ha prövat eventuella förslag som lagts fram i enlighet med artikel 114, anta rekommendationer och begära att dessa beaktas innan det internationella avtalet i fråga ingås.

6.   När förhandlingarna slutförts, men innan något avtal undertecknas, skall förslaget till avtal föreläggas parlamentet för yttrande eller samtycke. När det gäller samtyckesförfarandet skall artikel 75 tillämpas.

7.   Parlamentet skall i en enda omröstning med en majoritet av de avgivna rösterna avge ett yttrande eller ge sitt samtycke till ingående, förnyande eller ändring av ett internationellt avtal eller finansprotokoll. Ändringsförslag till avtals- eller protokolltexten är inte tillåtliga.

8.   Om parlamentet avstyrker, skall talmannen uppmana rådet att inte ingå avtalet i fråga.

9.   Om parlamentet med en majoritet av de avgivna rösterna inte ger sitt samtycke till ett internationellt avtal, skall talmannen meddela rådet att avtalet inte kan ingås.

Artikel 84

Förfaranden enligt artikel 300 i EG-fördraget när det gäller provisorisk tillämpning eller tillfälligt upphävande av internationella avtal eller fastställande av gemenskapens ståndpunkt i ett organ som inrättats genom ett internationellt avtal

När det åligger kommissionen och/eller rådet att, i enlighet med artikel 300.2 i EG-fördraget, omedelbart och fullständigt informera parlamentet skall detta ske genom ett uttalande i kammaren som skall följas av en debatt. Parlamentet kan utfärda rekommendationer i enlighet med artikel 83 eller 90 i arbetsordningen.

KAPITEL 13

UNIONENS EXTERNA REPRESENTATION OCH GEMENSAM UTRIKES- OCH SÄKERHETSPOLITIK

Artikel 85

Utnämning av den höge representanten för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken

1.   Före utnämningen av den höge representanten för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, skall talmannen uppmana rådets tjänstgörande ordförande att inför parlamentet göra ett uttalande i enlighet med artikel 21 i EU-fördraget. Talmannen skall uppmana kommissionens ordförande att uttala sig vid samma tillfälle.

2.   När rådet har utsett den nye höge representanten för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, i enlighet med artikel 207.2 i EG-fördraget, men innan han eller hon formellt tillträtt, skall talmannen uppmana den höge representanten att göra ett uttalande och besvara frågor inför behörigt utskott.

3.   Uttalandet och svaren i punkterna 1 och 2 kan följas av rekommendationer från parlamentet på initiativ från behörigt utskott eller i enlighet med artikel 114.

Artikel 86

Utnämning av särskilda representanter inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken

1.   När rådet har för avsikt att utse en särskild representant enligt artikel 18.5 i EU-fördraget, skall talmannen, på begäran av behörigt utskott, uppmana rådet att göra ett uttalande och besvara frågor om mandatet, syftet och annat som rör den särskilde representantens uppgifter och roll.

2.   Då den särskilde representanten har utsetts, men ännu inte tillträtt, kan denne uppmanas att uttala sig inför det behöriga utskottet och besvara frågor.

3.   Inom tre månader från utfrågningen kan utskottet föreslå en rekommendation enligt artikel 114 som direkt hänför sig till uttalandet och svaren.

4.   Den särskilde representanten skall uppmanas att hålla parlamentet fullständigt och regelbundet informerat om det praktiska genomförandet av representantens mandat.

Artikel 87

Uttalanden av den höge representanten för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och andra särskilda representanter

1.   Den höge representanten skall inbjudas att minst fyra gånger om året uttala sig i kammaren. Artikel 103 skall tillämpas.

2.   Den höge representanten skall minst fyra gånger om året inbjudas att närvara vid det behöriga utskottets sammanträden för att där göra ett uttalande och besvara frågor. Den höge representanten kan bjudas in vid andra tillfällen när utskottet anser detta nödvändigt eller på representantens egen begäran.

3.   När en särskild representant med mandat för en särskild politisk fråga utses av rådet, skall denne på parlamentets eller på eget initiativ inbjudas för att göra ett uttalande inför behörigt utskott.

Artikel 88

Internationell representation

1.   När en chef för en av kommissionens externa delegationer skall utses kan kandidaten uppmanas att framträda inför behörig instans i parlamentet för att göra ett uttalande och besvara frågor.

2.   Inom tre månader efter utfrågningen enligt punkt 1 kan behörigt utskott antingen anta en resolution eller lägga fram en rekommendation som direkt hänför sig till uttalandet och svaren.

Artikel 89

Samråd med och underrättande av parlamentet inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken

1.   När parlamentet hörs i enlighet med artikel 21 i EU-fördraget, skall ärendet hänvisas till behörigt utskott. Utskottet kan utarbeta rekommendationer i enlighet med artikel 90 i arbetsordningen.

2.   De berörda utskotten skall sträva efter att förmå den höge representanten för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, rådet och kommissionen att förse dem med regelbunden och aktuell information om utvecklingen och genomförandet av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, den beräknade kostnaden för varje beslut på detta område som har ekonomiska konsekvenser och om övriga finansiella aspekter som rör genomförandet av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. På begäran av kommissionen, rådet eller den höge representanten kan ett utskott i undantagsfall besluta att hålla sina sammanträden inom stängda dörrar.

3.   En gång om året skall det hållas en debatt om det samrådsdokument som rådet utarbetat om de viktigaste aspekterna och de grundläggande valmöjligheterna när det gäller den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, inbegripet konsekvenserna för unionens budget. Förfarandet i artikel 103 skall tillämpas.

(Se även tolkningen till artikel 114.)

4.   Rådet och/eller den höge representanten och kommissionen skall inbjudas till alla plenardebatter som rör utrikes-, säkerhets- eller försvarspolitik.

Artikel 90

Rekommendationer inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken

1.   Utskottet med behörighet i frågor som rör den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken kan, efter att ha beviljats tillstånd av talmanskonferensen eller på grundval av ett förslag i enlighet med artikel 114, utarbeta rekommendationer till rådet inom sitt behörighetsområde.

2.   I brådskande fall kan det tillstånd som avses i punkt 1 beviljas av talmannen, som även kan ge utskottet tillstånd att hålla ett brådskande sammanträde.

3.   I förbindelse med antagandet av dessa rekommendationer, vilka måste gå till omröstning i form av en skriftlig handling, skall artikel 138 inte tillämpas. Muntliga ändringsförslag får läggas fram.

Artikel 138 får endast frångås i utskott och endast i brådskande fall. Bestämmelserna i artikel 138 får inte frångås vare sig vid utskottssammanträden som inte har förklarats som brådskande eller vid plenarsammanträden.

Bestämmelsen om att muntliga ändringsförslag får läggas fram innebär att ingen kan motsätta sig att muntliga ändringsförslag går till omröstning i utskottet.

4.   De på detta sätt utarbetade rekommendationerna skall föras upp på föredragningslistan till nästföljande sammanträdesperiod. I brådskande fall, som fastställs av talmannen, kan rekommendationer föras upp på föredragningslistan till en pågående sammanträdesperiod. Rekommendationer skall anses antagna om inte minst 37 ledamöter före sammanträdesperiodens början inger en skriftlig invändning. I sådana fall skall var och en av utskottets rekommendationer föras upp på föredragningslistan för debatt och omröstning vid ett plenarsammanträde under denna sammanträdesperiod. En politisk grupp eller minst 37 ledamöter kan inge ändringsförslag.

Artikel 91

Kränkningar av de mänskliga rättigheterna

Vid varje sammanträdesperiod får samtliga behöriga utskott, utan att tillstånd krävs, lägga fram ett resolutionsförslag om fall av kränkningar av de mänskliga rättigheterna enligt samma förfarande som det som anges i artikel 90.4.

KAPITEL 14

POLISSAMARBETE OCH STRAFFRÄTTSLIGT SAMARBETE

Artikel 92

Underrättande av parlamentet när det gäller polissamarbete och straffrättsligt samarbete

1.   Behörigt utskott skall ansvara för att parlamentet utförligt och regelbundet underrättas om de åtgärder som omfattas av polissamarbete och straffrättsligt samarbete och att vederbörlig hänsyn tas till parlamentets yttranden, när rådet i enlighet med artikel 34.2 a antar gemensamma ståndpunkter, som anger unionens inställning i en viss fråga i EU-fördraget.

2.   På kommissionens eller rådets begäran kan ett utskott i undantagsfall besluta att hålla sina sammanträden inom stängda dörrar.

3.   Den debatt som avses i artikel 39.3 i EU-fördraget skall hållas i enlighet med bestämmelserna i artikel 103.2, 103.3 och 103.4 i arbetsordningen.

Artikel 93

Samråd med parlamentet när det gäller polissamarbete och straffrättsligt samarbete

Samråd med parlamentet i enlighet med artikel 34.2 b, 34.2 c och 34.2 d i EU-fördraget skall behandlas i enlighet med artiklarna 34-37, 40, 41 och 51 i arbetsordningen.

Sådana förslag skall sedan föras upp på föredragningslistan till den sammanträdesperiod som skall hållas omedelbart före utgången av den tidsfrist som har fastställts i enlighet med artikel 39.1 i EU-fördraget.

När parlamentet hörs om rådets förslag till beslut om utnämning av Europols direktör och styrelse skall artikel 101 i arbetsordningen gälla med vederbörliga ändringar.

Artikel 94

Rekommendationer när det gäller polissamarbete och straffrättsligt samarbete

1.   Utskottet med behörighet i frågor som rör polissamarbete och straffrättsligt samarbete kan, efter att ha inhämtat talmanskonferensens tillstånd eller på grundval av ett förslag i enlighet med artikel 114, utarbeta rekommendationer till rådet inom sitt behörighetsområde inom det område som faller inom avdelning VI i EU-fördraget.

2.   I brådskande fall kan det tillstånd som avses i punkt 1 beviljas av talmannen, som även kan bevilja utskottet tillstånd att hålla ett brådskande sammanträde.

3.   De på detta sätt utarbetade rekommendationerna skall tas upp på föredragningslistan till nästföljande sammanträdesperiod. Artikel 90.4 skall gälla med vederbörliga ändringar.

(Se även tolkningen till artikel 114.)

KAPITEL 15

EN MEDLEMSSTATS ÅSIDOSÄTTANDE AV GRUNDLÄGGANDE PRINCIPER

Artikel 95

Fastslående av åsidosättande

1.   Parlamentet kan, på grundval av ett särskilt betänkande från det ansvariga utskottet i enlighet med artikel 45,

2.   En begäran från rådet i vilken parlamentet uppmanas att ge sitt samtycke till ett förslag som lagts fram i enlighet med artikel 7.1 och 7.2 i EU-fördraget skall tillkännages i kammaren, tillsammans med medlemsstatens synpunkter. Parlamentet skall fatta beslut på grundval av ett förslag från det ansvariga utskottet, utom i brådskande fall och om det finns goda skäl.

3.   Beslut i enlighet med punkterna 1 och 2 kräver två tredjedelars majoritet av de avgivna rösterna och en majoritet av parlamentets samtliga ledamöter.

4.   Behörigt utskott kan lägga fram ett kompletterande resolutionsförslag i de fall då parlamentet uppmanas att ge sitt samtycke i enlighet med punkt 2. Ett sådant resolutionsförslag skall innehålla parlamentets synpunkter på att en medlemsstat gör sig skyldig till allvarligt åsidosättande och på lämpliga åtgärder för att ändra eller upphöra med dessa åtgärder.

5.   Behörigt utskott skall se till att parlamentet hålls fullständigt informerat och vid behov hörs om alla uppföljningsåtgärder till det samtycke som lämnats i enlighet med punkt 3. Rådet skall uppmanas att informera om utvecklingen på lämpligt sätt. På förslag av behörigt utskott, utarbetat med talmanskonferensens medgivande, kan parlamentet anta rekommendationer till rådet.

AVDELNING III

ÖPPENHET OCH INSYN

Artikel 96

Insyn i parlamentets verksamhet

1.   Parlamentet skall i linje med vad som sägs i artiklarna 1, 3 andra stycket, 28.1 och 41.1 i EU-fördraget, artikel 255 i EG-fördraget och artikel 42 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna se till att parlamentets verksamhet är så öppen som möjligt.

2.   Parlamentets överläggningar skall vara offentliga.

3.   Parlamentets utskott skall normalt hålla offentliga sammanträden. Utskotten kan emellertid, senast vid den tidpunkt då föredragningslistan till ett sammanträde godkänns, besluta att dela upp ärenden på föredragningslistan till ett bestämt sammanträde i ärenden som är offentliga och ärenden som skall behandlas inom stängda dörrar. Om ett sammanträde hålls inom stängda dörrar kan utskotten dock offentliggöra sammanträdeshandlingar och protokoll om inte annat följer av artikel 4.1-4.4 i förordning (EG) nr 1049/2001.

4.   Behandlingen i behörigt utskott av begäran som berör förfarandet om upphävande av immunitet i enlighet med artikel 7 skall alltid äga rum inom stängda dörrar.

Artikel 97

Allmänhetens tillgång till handlingar

1.   Varje unionsmedborgare och varje fysisk eller juridisk person som är bosatt eller har sitt säte i en medlemsstat skall ha rätt till tillgång till parlamentets handlingar i enlighet med artikel 255 i EG-fördraget, med beaktande av de principer, villkor och gränser som fastställs i förordning (EG) nr 1049/2001 och i enlighet med de särskilda bestämmelser som ingår i arbetsordningen.

Tillgång till parlamentets handlingar skall i den mån det är möjligt på samma sätt även garanteras andra fysiska och juridiska personer.

Förordning (EG) nr 1049/2001 skall offentliggöras för kännedom vid sidan om arbetsordningen.

2.   I frågor som berör tillgång till handlingar skall med begreppet ”parlamentets handlingar” avses varje innehåll i den bemärkelse som avses i artikel 3 a i förordning (EG) nr 1049/2001 som har utarbetats eller mottagits av innehavare av uppdrag som avses i kapitel 2 i avdelning I, parlamentets styrande organ, utskott eller interparlamentariska delegationer eller av parlamentets generalsekretariat.

Handlingar som utarbetats av enskilda ledamöter eller politiska grupper skall i frågor som berör tillgången till handlingar anses som parlamentshandlingar, om de framlagts i enlighet med arbetsordningen.

Presidiet skall fastställa bestämmelser för att säkerställa att alla parlamentshandlingar registreras.

3.   Parlamentet skall inrätta ett register över parlamentshandlingar. Lagstiftningshandlingar och andra handlingar som anges i en bilaga till arbetsordningen (12) skall göras direkt tillgängliga i enlighet med förordning (EG) nr 1049/2001 via parlamentets register. Hänvisningar till andra parlamentshandlingar skall i största möjliga utsträckning tas med i registret.

Typer av handlingar som är direkt tillgängliga skall tas upp i en förteckning som skall godkännas av parlamentet och bifogas arbetsordningen (13) som bilaga. Detta innebär inte att tillgången till handlingar av typer som inte finns med i förteckningen begränsas.

Parlamentshandlingar som inte är direkt tillgängliga via registret skall tillhandahållas efter skriftlig begäran.

Presidiet kan anta bestämmelser, som är i överensstämmelse med förordning (EG) nr 1049/2001, om hur tillgången praktiskt skall organiseras, och som skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

4.   Presidiet skall fastställa vilka myndigheter som skall ansvara för behandling av ursprungliga ansökningar (artikel 7 i förordning (EG) nr 1049/2001) samt anta beslut om bekräftande ansökningar (artikel 8 i nämnda förordning) och ansökningar om känsliga handlingar (artikel 9 i nämnda förordning).

5.   Talmanskonferensen skall utse parlamentets representanter till den interinstitutionella kommitté som skall inrättas enligt artikel 15.2 i förordning (EG) nr 1049/2001.

6.   Tillsynen över hur ansökningar om tillgång till handlingar behandlas skall åvila en av de vice talmännen.

7.   Ansvarigt parlamentsutskott skall, på grundval av upplysningar från presidiet och andra källor, utarbeta den årsrapport som avses i artikel 17 i förordning (EG) nr 1049/2001 och lägga fram den för kammaren.

Ansvarigt utskott skall också granska och utvärdera de rapporter som i enlighet med artikel 17 i nämnda förordning antas av andra institutioner och organ.

AVDELNING IV

FÖRBINDELSER MED ANDRA ORGAN

KAPITEL 1

NOMINERINGAR OCH UTNÄMNINGAR

Artikel 98

Val av kommissionens ordförande

1.   När rådet har enats om nomineringen av en kandidat till ämbetet som kommissionens ordförande, skall talmannen uppmana kandidaten att göra ett uttalande och redogöra för sitt politiska program inför parlamentet. Uttalandet skall följas av en debatt.

Rådet skall uppmanas att delta i debatten.

2.   Parlamentet skall godkänna eller avslå nomineringen med en majoritet av de avgivna rösterna.

Omröstningen skall vara sluten.

3.   Om kandidaten blir vald, skall talmannen underrätta rådet och uppmana rådet och den person som valts till kommissionens ordförande att i samförstånd nominera de övriga personer som de vill utse till ledamöter av kommissionen.

4.   Om parlamentet inte godkänner nomineringen, skall talmannen uppmana rådet att nominera en ny kandidat.

Artikel 99

Val av kommissionen

1.   Talmannen skall, efter att ha hört kommissionens nyvalde ordförande, uppmana dem som den nyvalde ordföranden och rådet nominerat till ledamöter av kommissionen att framträda inför lämpligt utskott i enlighet med deras framtida ansvarsområden. Dessa utfrågningar skall vara offentliga.

2.   Utskottet skall uppmana kandidaten att göra ett uttalande och besvara frågor.

3.   Den blivande ordföranden skall presentera kollegiet och dess program vid ett plenarsammanträde, där hela rådet inbjuds att delta. Programförklaringen skall följas av en debatt.

4.   Som avslutning på debatten har varje politisk grupp eller minst 37 ledamöter rätt att lägga fram ett resolutionsförslag. Artikel 103.3, 103.4 och 103.5 skall tillämpas.

Efter omröstningen om resolutionsförslaget skall parlamentet välja eller avvisa kommissionen med en majoritet av de avgivna rösterna.

Omröstningen skall förrättas med namnupprop.

Parlamentet kan skjuta upp omröstningen till nästföljande sammanträde.

5.   Talmannen skall underrätta rådet om huruvida kommissionen har valts eller inte.

6.   Om det under mandatperioden sker förändringar i ansvarsfördelningen inom kommissionen skall berörda kommissionsledamöter bjudas in till det utskott som ansvarar för dennes eller deras behörighetsområde.

Artikel 100

Misstroendeförklaring mot kommissionen

1.   En tiondel av parlamentsledamöterna kan förelägga talmannen ett förslag till misstroendeförklaring mot kommissionen.

2.   Förslaget skall betecknas ”förslag till misstroendeförklaring” och vara försett med motivering. Det skall översändas till kommissionen.

3.   Så snart talmannen mottagit ett förslag till misstroendeförklaring, skall talmannen underrätta ledamöterna om att ett sådant förslag har ingivits.

4.   Debatten om misstroendeförklaringen skall äga rum tidigast 24 timmar efter det att ledamöterna underrättats om förslaget till misstroendeförklaring.

5.   Omröstningen om förslaget skall förrättas med namnupprop och skall hållas tidigast 48 timmar efter debattens början.

6.   Debatten och omröstningen skall äga rum senast under den sammanträdesperiod som följer på ingivandet av förslaget.

7.   Förslaget till misstroendeförklaring antas om det erhåller en majoritet av två tredjedelar av de avgivna rösterna och en majoritet av parlamentets samtliga ledamöter. Rådets ordförande och kommissionens ordförande skall underrättas om omröstningsresultatet.

Artikel 101

Utnämning av revisionsrättens ledamöter

1.   Kandidater som har nominerats till ledamöter av revisionsrätten skall uppmanas att göra ett uttalande inför behörigt utskott samt besvara frågor från dess ledamöter. Utskottet skall genom sluten omröstning rösta om varje enskild nominering.

2.   Utskottet skall underrätta parlamentet huruvida det förordar ett godkännande av de nominerade kandidaterna. Detta skall ske i form av ett betänkande med separata förslag till beslut för varje enskild nominering.

3.   Omröstningen i kammaren skall förrättas inom två månader från det att nomineringen mottagits, såvida inte parlamentet på begäran av behörigt utskott, en politisk grupp eller minst 37 ledamöter beslutar annorlunda. Omröstningen skall vara sluten och parlamentet skall rösta separat om varje nominering och fatta sitt beslut med majoritet av de avgivna rösterna.

4.   Om parlamentet avstyrker en enskild nominering skall talmannen uppmana rådet att dra tillbaka sitt förslag och förelägga parlamentet ett nytt.

Artikel 102

Utnämning av direktionsledamöter i Europeiska centralbanken

1.   Den kandidat som nomineras till Europeiska centralbankens ordförande skall uppmanas att göra ett uttalande inför behörigt utskott samt besvara frågor från dess ledamöter.

2.   Utskottet skall meddela parlamentet huruvida det förordar ett godkännande av nomineringen.

3.   Omröstningen skall förrättas inom två månader från det att nomineringen mottagits, såvida inte parlamentet på begäran av behörigt utskott, en politisk grupp eller minst 37 ledamöter beslutar annorlunda.

4.   Om parlamentet avstyrker nomineringen skall talmannen uppmana rådet att dra tillbaka sitt förslag och förelägga parlamentet ett nytt.

5.   Samma förfarande skall tillämpas vid nomineringar till vice ordförande och andra direktionsledamöter i Europeiska centralbanken.

KAPITEL 2

UTTALANDEN

Artikel 103

Uttalanden av kommissionen, rådet och Europeiska rådet

1.   Ledamöter av kommissionen, rådet och Europeiska rådet kan när som helst anhålla om talmannens tillstånd att göra ett uttalande. Talmannen avgör när ett uttalande får göras och huruvida ett sådant uttalande kan följas av en fullständig debatt eller endast 30 minuters frågestund med korta och koncisa frågor från ledamöterna.

2.   När ett uttalande med debatt har förts upp på föredragningslistan, skall kammaren besluta om debatten skall avslutas med att en resolution antas. Om inte talmannen på grund av särskilda omständigheter beslutar annorlunda, skall debatten inte avslutas med att en resolution antas om ett betänkande om samma ämne skall tas upp under samma eller nästkommande sammanträdesperiod. Om kammaren beslutar att avsluta en debatt med att en resolution antas får ett utskott, en politisk grupp eller minst 37 ledamöter lägga fram ett resolutionsförslag.

3.   Ett sådant resolutionsförslag skall gå till omröstning samma dag. Talmannen skall fatta beslut om eventuella undantag. Röstförklaringar skall tillåtas.

4.   Ett gemensamt resolutionsförslag kan ersätta de resolutionsförslag som förslagsställarna ingivit tidigare, men inte dem som ingivits av andra utskott, politiska grupper eller ledamöter.

5.   När en resolution har antagits får inga andra resolutionsförslag gå till omröstning om inte talmannen i undantagsfall beslutar annorlunda.

Artikel 104

Förklaringar av kommissionens beslut

Talmannen kan efter samråd med talmanskonferensen uppmana kommissionens ordförande, den kommissionsledamot som ansvarar för förbindelserna med parlamentet, eller enligt överenskommelse någon annan kommissionsledamot, att uttala sig inför parlamentet efter vart och ett av kommissionens sammanträden för att förklara de viktigaste besluten. Uttalandet skall följas av en minst 30 minuter lång debatt, under vilken ledamöterna får ställa korta och koncisa frågor.

Artikel 105

Uttalanden av revisionsrätten

1.   Revisionsrättens ordförande kan, som ett led i ansvarsfrihetsförfarandet eller parlamentets verksamhet inom budgetkontrollområdet, uppmanas att presentera kommentarerna i revisionsrättens årsrapport, särskilda rapporter eller yttranden, eller att förklara rättens arbetsprogram.

2.   Parlamentet kan besluta att i närvaro av kommissionen och rådet hålla en särskild debatt om varje fråga som tas upp i ett sådant uttalande, särskilt om oegentligheter i budgetförvaltningen har påvisats.

Artikel 106

Uttalanden av Europeiska centralbanken

1.   Europeiska centralbankens ordförande skall förelägga parlamentet bankens årsrapport om verksamheten inom Europeiska centralbankssystemet och om den monetära politiken under det föregående och det innevarande året.

2.   Därefter skall parlamentet hålla en allmän debatt.

3.   Europeiska centralbankens ordförande skall uppmanas att närvara vid sammanträden i behörigt utskott åtminstone fyra gånger om året för att göra ett uttalande och besvara frågor.

4.   Europeiska centralbankens ordförande, vice ordförande och övriga direktionsledamöter skall inbjudas att närvara vid ytterligare sammanträden, om de själva eller parlamentet begär detta.

5.   Ett fullständigt förhandlingsreferat från de sammanträden som hålls i enlighet med punkterna 3 och 4 skall upprättas på de officiella språken.

Artikel 107

Rekommendation om de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken

1.   Kommissionens förslag till rekommendation om allmänna riktlinjer för medlemsstaternas och gemenskapens ekonomiska politik skall hänvisas till behörigt utskott, som skall förelägga kammaren ett betänkande.

2.   Rådet skall uppmanas att informera parlamentet om innehållet i sin rekommendation och om den ståndpunkt som intagits av Europeiska rådet.

KAPITEL 3

FRÅGOR TILL RÅDET, KOMMISSIONEN OCH EUROPEISKA CENTRALBANKEN

Artikel 108

Frågor för muntligt besvarande med debatt

1.   Ett utskott, en politisk grupp eller minst 37 ledamöter får ställa frågor till rådet och kommissionen och begära att de skall föras upp på parlamentets föredragningslista.

Sådana frågor skall skriftligen inges till talmannen som utan dröjsmål skall hänskjuta dem till talmanskonferensen.

Talmanskonferensen skall avgöra om och i vilken ordning frågor skall föras upp på föredragningslistan. Frågor som inte förts upp på parlamentets föredragningslista inom tre månader efter det att de ingivits skall utgå.

2.   Frågor till kommissionen skall vidarebefordras till denna institution minst en vecka före det sammanträde, då frågorna enligt föredragningslistan skall behandlas. Frågor till rådet skall vidarebefordras minst tre veckor före det sammanträde, då frågorna enligt föredragningslistan skall behandlas.

3.   Tidsfristen i punkt 2 i denna artikel gäller inte frågor angående de områden som avses i artiklarna 17 och 34 i Fördraget om Europeiska unionen. Rådet skall besvara sådana frågor tillräckligt snabbt för att hålla parlamentet vederbörligen informerat.

4.   En av frågeställarna har högst fem minuter till förfogande för att utveckla frågan. En ledamot av en av de berörda institutionerna skall besvara frågan.

Frågeställaren har rätt att utnyttja hela sin talartid.

5.   Artikel 103.2-5 gäller i tillämpliga delar.

Artikel 109

Frågestund

1.   Frågestund för frågor till rådet och kommissionen skall hållas under varje sammanträdesperiod vid tidpunkter som bestäms av parlamentet på förslag av talmanskonferensen. Särskild tid kan avsättas för frågor till kommissionens ordförande och enskilda ledamöter av kommissionen.

2.   Under en och samma sammanträdesperiod får ingen ledamot ställa mer än en fråga till rådet och kommissionen.

3.   Frågor skall inges skriftligen till talmannen, som avgör deras tillåtlighet och den ordning i vilken de skall behandlas. Frågeställaren skall omgående underrättas om beslutet.

4.   Närmare bestämmelser om förfarandet skall fastställas genom riktlinjer (14).

Artikel 110

Frågor för skriftligt besvarande

1.   Alla ledamöter får ställa frågor till rådet och kommissionen. Frågeställaren får själv avgöra vad frågorna skall handla om.

2.   Sådana frågor skall skriftligen inges till talmannen, som skall vidarebefordra dem till berörd institution.

3.   Om en fråga inte kan besvaras inom utsatt tid, skall den på frågeställarens begäran föras upp på föredragningslistan till nästa sammanträde i behörigt utskott. Artikel 109 gäller i tillämpliga delar.

4.   Frågor som kräver ett omedelbart svar, men inte någon ingående undersökning (prioriterade frågor), skall besvaras inom tre veckor. Varje ledamot har rätt att ställa en prioriterad fråga per månad.

Andra frågor (icke-prioriterade frågor) skall besvaras senast sex veckor efter det att de ingivits till den berörda institutionen.

Ledamöter skall ange vilken typ av fråga det rör sig om. Det slutgiltiga avgörandet träffas av talmannen.

5.   Frågor och svar skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 111

Frågor till Europeiska centralbanken för skriftligt besvarande

1.   Alla ledamöter får ställa frågor för skriftligt besvarande till Europeiska centralbanken.

2.   Sådana frågor skall inges skriftligen till ordföranden för det ansvariga utskottet. Denne skall vidarebefordra frågorna till Europeiska centralbanken.

3.   Frågor och svar skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

4.   Om en fråga inte har besvarats inom den fastställda tidsfristen skall den på frågeställarens begäran föras upp på föredragningslistan för det ansvariga utskottets närmast påföljande sammanträde med ordföranden för Europeiska centralbanken.

KAPITEL 4

RAPPORTER FRÅN ANDRA INSTITUTIONER

Artikel 112

Årsrapporter och andra rapporter från andra institutioner

1.   Årsrapporter och andra rapporter från andra institutioner om vilka parlamentet enligt fördragen eller enligt andra rättsliga bestämmelser skall höras, skall behandlas genom ett betänkande som skall läggas fram för kammaren.

2.   Årsrapporter och andra rapporter från andra institutioner vilka inte omfattas av vad som sägs i punkt 1 skall hänvisas till behörigt utskott som sedan får föreslå att utskottet skall utarbeta ett betänkande i enlighet med artikel 45.

KAPITEL 5

RESOLUTIONER OCH REKOMMENDATIONER

Artikel 113

Resolutionsförslag

1.   Varje ledamot får inge ett resolutionsförslag i ett ämne som faller inom Europeiska unionens verksamhetsområde.

Förslaget får omfatta högst 200 ord.

2.   Ansvarigt utskott skall avgöra vilket förfarande som skall tillämpas.

Utskottet kan sammanfoga ett resolutionsförslag med andra resolutionsförslag eller betänkanden.

Utskottet kan besluta att avge ett yttrande, eventuellt i form av en skrivelse.

Utskottet kan besluta att utarbeta ett betänkande i enlighet med artikel 45.

3.   Författarna till ett resolutionsförslag skall underrättas om utskottets och talmanskonferensens beslut.

4.   Betänkandet skall innehålla resolutionsförslagets text.

5.   Yttranden i form av skrivelser adresserade till andra institutioner inom Europeiska unionen skall översändas av talmannen.

6.   Författaren eller författarna till ett resolutionsförslag som lagts fram i enlighet med artikel 103.2, 108.5 eller 115.2 har rätt att dra tillbaka förslaget före slutomröstningen.

7.   Ett resolutionsförslag som lagts fram i enlighet med punkt 1 kan dras tillbaka av författaren, författarna eller den förste som undertecknat förslaget om detta görs innan ansvarigt utskott i enlighet med punkt 2 har beslutat att utarbeta ett betänkande om förslaget.

När ett förslag på detta sätt har övertagits av utskottet har endast utskottet självt rätt att dra tillbaka det fram till dess att slutomröstningen om förslaget inleds.

8.   Ett resolutionsförslag som dragits tillbaka kan omgående övertas och inges på nytt av en grupp, ett utskott eller samma antal ledamöter som ursprungligen hade rätt att inge förslaget.

Utskotten är skyldiga att se till att alla resolutionsförslag som lagts fram i enlighet med denna artikel, och som uppfyller de krav som fastställts, följs upp och nämns i uppföljningsdokumenten.

Artikel 114

Rekommendationer till rådet

1.   En politisk grupp eller minst 37 ledamöter kan förelägga rådet ett förslag till rekommendation om frågor som behandlas i avsnitten V och VI i Fördraget om Europeiska unionen eller, när parlamentet inte har hörts, om internationella avtal inom ramen för artikel 83 eller 84 i arbetsordningen.

2.   Sådana förslag skall hänvisas till behörigt utskott för beredning.

I förekommande fall skall behörigt utskott överlämna ärendet till kammaren i enlighet med bestämmelserna i denna arbetsordning.

3.   När behörigt utskott avger ett betänkande skall det förelägga parlamentet ett förslag till rekommendation till rådet, tillsammans med en kortfattad motivering och eventuella yttranden från de utskott som har hörts.

Tillämpning av punkt 3 kräver inte förhandsgodkännande av talmanskonferensen.

4.   Bestämmelserna i artikel 90 eller 94 skall tillämpas.

Artikel 115

Debatter om fall av kränkningar av de mänskliga rättigheterna samt av demokratiska och rättsstatliga principer

1.   Ett utskott, en interparlamentarisk delegation, en politisk grupp eller minst 37 ledamöter får skriftligen uppmana talmannen att hålla en debatt om ett brådskande fall av kränkning av de mänskliga rättigheterna samt av demokratiska och rättsstatliga principer (artikel 130.3).

2.   På grundval av en sådan begäran som avses i punkt 1, och i enlighet med bestämmelserna i bilaga III, skall talmanskonferensen upprätta en förteckning över de ämnen som skall föras upp i det slutgiltiga förslaget till föredragningslista inför nästa debatt om fall av kränkningar av de mänskliga rättigheterna samt av demokratiska och rättsstatliga principer. Högst tre ämnen, inklusive underavdelningar, får föras upp på föredragningslistan.

Parlamentet kan i enlighet med artikel 132 besluta att ett ämne som skall debatteras skall utgå och ersättas med ett debattämne som inte finns på föredragningslistan. Resolutionsförslag om de ämnen som valts skall inges senast på kvällen den dag då föredragninglistan godkänns. Talmannen skall fastställa den exakta tidsfristen för ingivande av sådana resolutionsförslag.

3.   Inom ramen för maximitiden på 60 minuter för sådana debatter skall den totala talartiden för politiska grupper och grupplösa ledamöter fördelas i enlighet med bestämmelserna i artikel 142.2 och 142.3.

När den tid som beräknats för redogörelse för och omröstning om resolutionsförslag liksom även den talartid som eventuellt tilldelats rådet eller kommissionen räknats bort, skall återstående talartid fördelas mellan de politiska grupperna och de grupplösa ledamöterna.

4.   Omröstning skall förrättas omedelbart efter debattens slut. Artikel 163 skall inte tillämpas.

Omröstningar som förrättas i överensstämmelse med denna artikel får efter talmannens och talmanskonferensens beslut anordnas som en enda omröstning.

5.   Om två eller flera resolutionsförslag inges om samma ämne, skall förfarandet i artikel 103.4 tillämpas.

6.   Talmannen och ordförandena i de politiska grupperna får besluta att låta ett resolutionsförslag gå till omröstning utan debatt. För ett sådant beslut fordras enhällighet bland ordförandena i samtliga politiska grupper.

Bestämmelserna i artiklarna 167, 168 och 170 skall inte tillämpas på resolutionsförslag som tagits upp på föredragningslistan till en debatt om fall av kränkningar av de mänskliga rättigheterna samt av demokratiska och rättsstatliga principer.

Resolutionsförslag till en debatt om fall av kränkningar av de mänskliga rättigheterna samt av demokratiska och rättsstatliga principer skall läggas fram först efter det att förteckningen över ämnen har godkänts. Alla resolutionsförslag som inte hinner behandlas inom den tidsram som avsatts för debatten bortfaller. Detsamma gäller resolutionsförslag för vilka det, efter en begäran enligt artikel 149.3, fastslås att beslutförhet saknas. Ledamöter har naturligtvis rätt att åter lägga fram sådana förslag, antingen för beredning i utskott i enlighet med artikel 113 eller till debatten om fall av kränkningar av de mänskliga rättigheterna samt av demokratiska och rättsstatliga principer vid nästföljande sammanträdesperiod.

Ett ämne kan inte tas upp på föredragningslistan till en debatt om fall av kränkningar av de mänskliga rättigheterna samt av demokratiska och rättsstatliga principer, om det redan förekommer på föredragningslistan till den sammanträdesperioden.

Det finns inte några bestämmelser i arbetsordningen om att det är tillåtet att hålla en gemensam debatt om ett resolutionsförslag som lagts fram i enlighet med punkt 2 andra stycket och ett utskottsbetänkande som avser samma fråga.

***

En begäran om fastställande av beslutförhet i enlighet med artikel 149.3 skall endast gälla för de resolutionsförslag som skall gå till omröstning och inte för efterföljande förslag.

Artikel 116

Skriftliga förklaringar

1.   En skriftlig förklaring på högst 200 ord om ett ämne som faller inom Europeiska unionens verksamhetsområde kan inges av upp till fem ledamöter. Skriftliga förklaringar skall tryckas på de officiella språken och delas ut. De skall tillsammans med namnen på undertecknarna finnas i ett register. Detta register skall vara offentligt och skall under sammanträdesperioderna placeras utanför ingången till kammaren, medan det mellan sammanträdesperioderna skall placeras på en lämplig plats som bestäms av kvestorskollegiet.

2.   Varje ledamot har rätt att underteckna en sådan förklaring som införts i registret.

3.   När en majoritet av parlamentets ledamöter har undertecknat en förklaring skall talmannen underrätta parlamentet om detta och i protokollet offentliggöra namnen på undertecknarna.

4.   En sådan förklaring skall efter sammanträdesperioden översändas till de institutioner som anges i förklaringen, tillsammans med namnen på undertecknarna. Förklaringen skall ingå i protokollet från det sammanträde där förklaringen tillkännagavs. När förklaringen på detta sätt har offentliggjorts är förfarandet avslutat.

5.   En skriftlig förklaring bortfaller om den har varit införd i registret längre än tre månader och inte har undertecknats av minst hälften av parlamentets samtliga ledamöter.

Artikel 117

Samråd med Europeiska ekonomiska och sociala kommittén

1.   Ett utskott kan begära att samråd skall ske med Europeiska ekonomiska och sociala kommittén i allmänna eller särskilda frågor.

Utskottet skall ange när Europeiska ekonomiska och sociala kommittén skall ha yttrat sig.

2.   En begäran om samråd med Europeiska ekonomiska och sociala kommittén skall godkännas av kammaren utan debatt.

Artikel 118

Samråd med Regionkommittén

1.   Ett utskott kan begära att samråd skall ske med Regionkommittén i allmänna eller särskilda frågor.

Utskottet skall ange när Regionkommittén skall ha yttrat sig.

2.   En begäran om samråd med Regionkommittén skall godkännas av kammaren utan debatt.

Artikel 119

Hemställan till EU-organ

1.   I frågor där parlamentet har rätt att rikta en hemställan till ett EU-organ har varje ledamot möjlighet att lämna in en sådan hemställan i form av en skrivelse till parlamentets talman. Hemställan skall gälla frågor som faller inom ifrågavarande EU-organs uppdrag och åtföljas av bakgrundsinformation som förklarar den fråga som skall beaktas och gemenskapens intresse däri.

2.   Efter att ha rådfrågat ansvarigt utskott skall talmannen antingen vidarebefordra hemställan till organet i fråga eller vidta annan lämplig åtgärd. Den ledamot som inlämnat hemställan skall omedelbart underrättas om detta. I samband med varje hemställan som talmannen översänder till ett organ skall även tidsfrist för det begärda svaret anges.

3.   Om organet i fråga anser sig vara oförmöget att yttra sig i frågan såsom den framställts, eller anser att frågan bör omformuleras, skall det omgående meddela talmannen, som skall vidta lämpliga åtgärder efter att vid behov ha rådfrågat ansvarigt utskott.

KAPITEL 6

INTERINSTITUTIONELLA AVTAL

Artikel 120

Interinstitutionella avtal

1.   Parlamentet kan ingå avtal med andra institutioner om fördragens tillämpning och om förbättring eller förtydligande av olika förfaranden.

Sådana avtal kan utgöras av gemensamma förklaringar, skriftväxlingar, förhållningsregler eller andra lämpliga instrument. De skall efter behandling i utskottet med behörighet i konstitutionella frågor och efter parlamentets godkännande undertecknas av talmannen. De kan för kännedom fogas som bilagor till arbetsordningen.

2.   Om avtalen medför ändringar i befintliga rättigheter eller skyldigheter enligt arbetsordningen eller skapar nya rättigheter eller skyldigheter enligt arbetsordningen för parlamentets ledamöter eller organ, eller om avtalen på annat sätt medför ändringar i eller tolkningar till arbetsordningen, skall ärendet innan avtalet undertecknas hänvisas till behörigt utskott för att prövas i enlighet med artikel 201.2-6.

KAPITEL 7

TALAN VID DOMSTOLEN

Artikel 121

Talan vid domstolen

1.   Före utgången av de tidsfrister för att väcka talan som gäller för Europeiska unionens institutioner och för fysiska och juridiska personer i enlighet med fördragen och domstolens stadgar, skall parlamentet pröva gemenskapslagstiftningen och genomförandebestämmelserna för att försäkra sig om att fördragen till fullo respekteras, framför allt vad gäller parlamentets rättigheter.

2.   Ansvarigt utskott skall underrätta parlamentet, vid behov muntligen, om det misstänker en kränkning av gemenskapsrätten.

3.   Talmannen skall i enlighet med en rekommendation från det behöriga utskottet väcka talan på parlamentets vägnar.

I början av nästföljande sammanträdesperiod kan talmannen förelägga kammaren ett beslut om att stå fast vid talan. Om kammaren med en majoritet av de avgivna rösterna fattar ett beslut som går emot talan, skall talmannen dra tillbaka denna.

Om talmannen väcker talan i strid med rekommendationen från det behöriga utskottet, skall denne i början av nästföljande sammanträdesperiod förelägga kammaren ett beslut om att stå fast vid talan.

Artikel 122

Följder av rådets underlåtenhet att agera efter det att dess gemensamma ståndpunkt har godkänts enligt samarbetsförfarandet

Har parlamentet inom tre eller, med rådets samtycke, fyra månader efter mottagandet av den gemensamma ståndpunkten i enlighet med artikel 252 i EG-fördraget varken avvisat eller ändrat den gemensamma ståndpunkten och rådet underlåter att anta den enligt den gemensamma ståndpunkten föreslagna rättsakten, får talmannen på parlamentets vägnar och efter att ha hört utskottet med behörighet i rättsliga frågor väcka talan vid domstolen mot rådet i enlighet med artikel 232 i EG-fördraget.

AVDELNING V

FÖRBINDELSER MED NATIONELLA PARLAMENT

Artikel 123

Utbyte av uppgifter samt kontakter och ömsesidiga resurser

1.   Parlamentet skall regelbundet underrätta medlemsstaternas nationella parlament om parlamentets verksamhet.

2.   Talmanskonferensen kan ge talmannen mandat att förhandla om resurser som på ömsesidig grund skall ställas till medlemsstaternas nationella parlaments förfogande och föreslå andra åtgärder för att underlätta kontakterna med de nationella parlamenten.

Artikel 124

Konferensen mellan organ för EG- och EU-frågor (COSAC)

1.   Talmanskonferensen skall på förslag av talmannen utse och ge mandat åt ledamöterna i parlamentets delegation till COSAC. Delegationen skall ledas av en av de vice talmännen med ansvar för förbindelserna med de nationella parlamenten.

2.   De övriga delegationsledamöterna skall utses med hänsyn till de ämnen som skall behandlas vid COSAC: s sammanträde och med beaktande av den övergripande politiska jämvikten i parlamentet. Delegationen skall lämna en rapport efter varje sammanträde.

Artikel 125

Parlamentariska konferenser

Talmanskonferensen skall utse medlemmar i parlamentets delegationer till konvent, konferenser eller liknande organ där företrädare för parlament skall ingå. Talmanskonferensen skall ge delegationerna mandat som står i överensstämmelse med relevanta parlamentsresolutioner. Delegationerna skall själva utse ordförande och i förekommande fall en eller flera vice ordförande.

AVDELNING VI

SESSIONER

KAPITEL 1

PARLAMENTETS SESSIONER

Artikel 126

Parlamentets valperiod, sessioner, sammanträdesperioder, sammanträden

1.   Parlamentets valperiod sammanfaller med ledamöternas mandattid enligt akten av den 20 september 1976.

2.   Session är den årslånga period som föreskrivs i ovannämnda akt och i fördragen.

3.   Sammanträdesperioder är de perioder – som regel varje månad – då parlamentet sammanträder. Dessa är uppdelade i sammanträden, ett per dag.

Plenarsammanträden som hålls samma dag betraktas som ett enda sammanträde.

Artikel 127

Sammankallande av parlamentet

1.   Parlamentet sammanträder utan att kallelse krävs den andra tisdagen i mars varje år och avgör då de sammanträdesfria periodernas längd under sessionen.

2.   Parlamentet sammanträder dessutom utan att kallelse krävs den första tisdagen efter utgången av en period på en månad från och med slutet av den period som avses i artikel 10.1 i akten av den 20 september 1976.

3.   Om skäl anförs kan talmanskonferensen senast två veckor före den av parlamentet fastställda tidpunkten då sessionen skall återupptas ändra längden på de i enlighet med punkt 1 fastställda sammanträdesfria perioderna. Tidpunkten för återupptagande av sessionen kan dock inte uppskjutas mer än två veckor.

4.   Talmannen skall, efter att ha hört talmanskonferensen, sammankalla parlamentet till ett extra sammanträde om en majoritet av parlamentets ledamöter, kommissionen eller rådet begär detta.

I undantagsfall kan talmannen med talmanskonferensens samtycke i brådskande fall sammankalla parlamentet till ett extra sammanträde.

Artikel 128

Plats för sammanträden

1.   Parlamentet skall hålla sina plenarsammanträden och utskottssammanträden i enlighet med vad som föreskrivs i fördragen.

Förslag om extra sammanträdesperioder i Bryssel och ändringsförslag till dessa behöver endast majoritet av de avgivna rösterna för att antas.

2.   Alla utskott kan begära att ett eller flera sammanträden hålls på annan ort. En begäran försedd med motivering skall överlämnas till talmannen som skall lägga fram den för presidiet. I brådskande fall kan talmannen själv fatta beslut i frågan. Om presidiet eller talmannen avslår begäran skall skälen till detta redovisas.

Artikel 129

Deltagande i sammanträden

1.   Vid varje sammanträde skall det finnas en närvarolista som ledamöterna skall skriva på.

2.   Namnen på de ledamöter som är närvarande enligt närvarolistan skall föras till protokollet från varje sammanträde.

KAPITEL 2

PARLAMENTETS ARBETSGÅNG

Artikel 130

Förslag till föredragningslista

1.   Före varje sammanträdesperiod skall talmanskonferensen upprätta ett förslag till föredragningslista på grundval av utskottsordförandekonferensens rekommendationer och med beaktande av det antagna lagstiftningsprogram som avses i artikel 33.

Kommissionen och rådet har rätt att på talmannens inbjudan delta i talmanskonferensens överläggningar om förslag till föredragningslista.

2.   I förslaget till föredragningslista kan tider för omröstningar fastställas för enskilda punkter på föredragningslistan.

3.   I förslaget till föredragningslista kan en eller två perioder på sammanlagt högst 60 minuter avsättas för debatter om fall av kränkningar av de mänskliga rättigheterna samt av demokratiska och rättsstatliga principer i enlighet med artikel 115.

4.   Det slutgiltiga förslaget till föredragningslista skall delas ut till ledamöterna senast tre timmar före sammanträdesperiodens början.

Artikel 131

Förfarande i kammaren utan ändringsförslag och debatt

1.   Lagstiftningsförslag (första behandlingen) och resolutionsförslag som inte rör lagstiftning och som har antagits av utskottet varvid färre än en tiondel av utskottsledamöterna röstat emot, skall föras upp på parlamentets förslag till föredragningslista för omröstning utan ändringsförslag.

Ärendet skall sedan vara föremål för en enda omröstning, såvida inte politiska grupper eller enskilda ledamöter som tillsammans utgör en tiondel av parlamentets ledamöter före upprättandet av det slutgiltiga förslaget till föredragningslistan skriftligen begär att ärendet skall vara föremål för ändringsförslag. I så fall skall talmannen fastställa en tidsfrist för att inge ändringsförslag.

2.   Ärenden som har förts upp på det slutgiltiga förslaget till föredragningslista för omröstning utan ändringsförslag skall även avgöras utan debatt, såvida inte parlamentet, på förslag av talmanskonferensen eller på begäran av en politisk grupp eller minst 37 ledamöter, beslutar annorlunda då föredragningslistan godkänns vid sammanträdesperiodens inledning.

3.   När talmanskonferensen upprättar det slutgiltiga förslaget till föredragningslista för en sammanträdesperiod får den föreslå att andra ärenden skall behandlas utan ändringsförslag eller debatt. När parlamentet godkänner föredragningslistan får det inte godkänna något sådant förslag om en politisk grupp eller minst 37 ledamöter skriftligen har motsatt sig detta minst en timme innan sammanträdesperioden inleds.

4.   När ett ärende avgörs utan debatt får föredraganden eller ordföranden i behörigt utskott omedelbart före omröstningen göra ett kort uttalande på högst två minuter.

Artikel 132

Godkännande och ändring av föredragningslistan

1.   Parlamentet skall vid början av varje sammanträdesperiod fatta beslut om det slutgiltiga förslaget till föredragningslista. Ändringsförslag kan läggas fram av ett utskott, en politisk grupp eller minst 37 ledamöter. Alla sådana förslag skall vara talmannen tillhanda senast en timme före sammanträdesperiodens början. Talmannen kan ge ordet till förslagsställaren, en talare som är för förslaget och en talare som är emot förslaget. Talartiden får inte överstiga en minut.

2.   När föredragningslistan väl har godkänts kan den inte ändras, förutom i enlighet med artiklarna 134 och 167-171 eller på förslag av talmannen.

Förkastas ett förslag om att ändra föredragningslistan, kan detta förslag inte läggas fram på nytt vid samma sammanträdesperiod.

3.   Innan talmannen avslutar sammanträdet skall datum, tidpunkt och föredragningslista för nästa sammanträde meddelas.

Artikel 133

Särskild debatt

1.   En politisk grupp eller minst 37 ledamöter kan begära att en särskild debatt om ett ämne av större vikt med anknytning till Europeiska unionens politik skall föras upp på parlamentets föredragningslista. Under varje sammanträdesperiod skall det i regel endast hållas en särskild debatt.

2.   En sådan begäran skall inges skriftligen till talmannen senast tre timmar före inledningen av den sammanträdesperiod under vilken den särskilda debatten skall äga rum. Omröstningen om en sådan begäran skall genomföras vid sammanträdesperiodens inledning i samband med godkännandet av föredragningslistan.

3.   För att kunna reagera på händelser som inträffar efter godkännandet av föredragningslistan för en sammanträdesperiod kan talmannen, efter samråd med de politiska gruppernas ordförande, föreslå en särskild debatt. Omröstningen om en sådan begäran skall hållas i början av ett sammanträde eller vid en tidpunkt som fastställts för omröstning. Ledamöterna skall informeras om sådana omröstningar minst en timme i förväg.

4.   Talmannen skall fastställa tidpunkten för en särskild debatt. Den sammanlagda tiden för en sådan debatt får inte överstiga 60 minuter. Talartiden skall fördelas mellan de politiska grupperna och de grupplösa ledamöterna i enlighet med artikel 142.2 och 142.3.

5.   Debatten skall avslutas utan att någon resolution antas.

Artikel 134

Brådskande förfarande

1.   Talmannen, ett utskott, en politisk grupp, minst 37 ledamöter, kommissionen eller rådet kan begära att parlamentet skall förklara en debatt brådskande om ett förslag om vilket parlamentet har hörts i enlighet med artikel 40.1. Denna begäran skall inges skriftligen och vara försedd med motivering.

2.   Så snart talmannen har mottagit en begäran om brådskande förfarande skall talmannen underrätta parlamentet om detta. Omröstning om en sådan begäran skall hållas vid inledningen av det sammanträde som följer på det sammanträde då tillkännagivandet gjordes, förutsatt att det förslag som begäran avser har delats ut på de officiella språken. Finns det fler än en begäran om brådskande debatt som rör samma ämne, skall bifall respektive avslag på en begäran om brådskande debatt gälla varje begäran som rör detta ämne.

3.   Före omröstningen kan endast den person som inkommit med en begäran, en talare för, en talare emot samt ansvarigt utskotts ordförande eller föredragande tilldelas ordet i högst tre minuter var.

4.   De ärenden om vilka kammaren beslutar att tillämpa brådskande förfarande skall ges företräde framför andra punkter på föredragningslistan. Talmannen fastställer tidpunkten för debatt och omröstning.

5.   En brådskande debatt kan hållas utan betänkande eller i undantagsfall på grundval av ett muntligt betänkande från ansvarigt utskott.

Artikel 135

Gemensam debatt

Kammaren kan när som helst fatta beslut om att debattera liknande eller ämnesmässigt besläktade ärenden tillsammans i en gemensam debatt.

Artikel 136

Tidsfrister

Förutom i de brådskande fall som avses i artiklarna 115 och 134, får en debatt eller omröstning om en text endast inledas om texten delats ut minst 24 timmar tidigare.

KAPITEL 3

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER FÖR PLENARSAMMANTRÄDEN

Artikel 137

Tillträde till plenisalen

1.   Tillträde till plenisalen har endast parlamentsledamöter, ledamöter av kommissionen och rådet, parlamentets generalsekreterare, parlamentspersonal vars uppgifter kräver närvaro där samt unionens experter och tjänstemän.

2.   Endast innehavare av ett av talmannen eller parlamentets generalsekreterare vederbörligen utställt tillträdeskort har rätt att vistas på åhörarläktaren.

3.   Åhörare som vistas på åhörarläktaren måste förbli sittande och vara tysta. Åhörare som uttrycker bifall eller ogillande skall genast föras ut av vaktmästarna.

Artikel 138

Språk

1.   Samtliga parlamentets handlingar skall avfattas på de officiella språken.

2.   Samtliga ledamöter skall ha rätt att hålla sina anföranden i parlamentet på det officiella språk de önskar. Anföranden på ett av de officiella språken skall simultantolkas till övriga officiella språk och till varje annat språk som presidiet anser nödvändigt.

3.   Vid varje utskotts- och delegationssammanträde skall tolkning finnas tillgänglig från och till de officiella språk som ledamöterna och suppleanterna i utskottet eller delegationen i fråga använder och begär.

4.   Vid utskotts- och delegationssammanträden utanför de vanliga arbetsorterna skall tolkning finnas tillgänglig från och till de språk som används av de ledamöter som bekräftat att de kommer att delta i sammanträdet. Avsteg från dessa regler får göras undantagsvis med godkännande från ledamöterna i utskottet eller delegationen. Om en överenskommelse inte kan uppnås skall presidiet avgöra frågan.

Om det efter tillkännagivandet av resultatet av en omröstning visar sig att olika språkversioner avviker från varandra, skall talmannen i enlighet med artikel 164.5 avgöra om det meddelade resultatet är giltigt. Förklarar talmannen resultatet giltigt, skall talmannen avgöra vilken version som skall anses antagen. Det är emellertid inte alltid originalversionen kan betraktas som officiell text, eftersom en situation kan uppstå där alla de övriga språken avviker från originalversionen.

Artikel 139

Övergångsbestämmelser

1.   När artikel 138 tillämpas skall det undantagsvis i fråga om de officiella språken i de medlemsstater som anslöt sig till Europeiska unionen den 1 maj 2004, från och med detta datum och till och med den 31 december 2006, tas hänsyn till om det faktiskt finns tillräckligt många tolkar och översättare för dessa språk.

2.   Generalsekreteraren skall varje kvartal förelägga presidiet en utförlig rapport om de framsteg som görs mot en fullständig tillämpning av artikel 138 och sända ett exemplar till alla ledamöter.

3.   Parlamentet kan efter det att presidiet lämnat en motiverad rekommendation när som helst besluta att upphäva denna artikel i förtid, eller att förlänga giltighetstiden för densamma vid utgången av den frist som anges i punkt 1.

Artikel 140

Utdelning av handlingar

Handlingar som utgör underlag för parlamentets debatter och beslut skall tryckas och delas ut till ledamöterna. En förteckning över dessa handlingar skall offentliggöras i protokollen från parlamentets sammanträden.

Utan att det påverkar tillämpningen av första stycket, skall ledamöter och politiska grupper ha direkt tillgång till parlamentets interna datasystem för att konsultera alla förberedande handlingar som inte är sekretessbelagda (förslag till betänkanden, förslag till rekommendationer, förslag till yttranden, arbetsdokument och ändringsförslag som lagts fram i utskott).

Artikel 141

Tilldelning av ordet och anförandenas innehåll

1.   Ingen ledamot har rätt att yttra sig om inte talmannen tilldelat ledamoten ordet. Ledamöter skall tala från sina platser och rikta sig till talmannen. Talmannen kan be en ledamot att tala från podiet.

2.   Om en talare avviker från ämnet, skall talmannen återkalla talaren till ordningen. Har talaren vid samma debatt redan återkallats till ordningen två gånger, har talmannen rätt att den tredje gången frånta talaren ordet för återstoden av den debatt som rör detta ämne.

3.   Utan att det påverkar talmannens övriga disciplinära befogenheter, kan talmannen från det fullständiga förhandlingsreferatet avföra anföranden och inlägg från ledamöter som inte tilldelats ordet eller som överskridit den tilldelade talartiden.

4.   En talare får inte avbrytas annat än av talmannen. Talaren kan dock med talmannens medgivande själv avbryta sitt anförande för att låta en annan ledamot, kommissionen eller rådet ställa en fråga angående en bestämd punkt i anförandet.

Artikel 142

Fördelning av talartid

1.   Talmanskonferensen kan föreslå parlamentet att talartid fördelas för en bestämd debatt. Parlamentet skall utan debatt fatta beslut om ett sådant förslag.

2.   Talartiden skall fördelas i enlighet med följande kriterier:

3.   Avsätts en gemensam talartid för flera punkter på föredragningslistan, skall de politiska grupperna underrätta talmannen om hur stor del av talartiden som skall användas för varje enskild punkt. Talmannen skall se till att dessa talartider respekteras.

4.   Talartiden för inlägg om sammanträdesprotokollen, arbetsordningen, ändringar till det slutgiltiga förslaget till föredragningslista eller till föredragningslistan får inte överstiga en minut.

5.   Kommissionen och rådet skall som regel ha rätt att yttra sig i en debatt om ett betänkande direkt efter det att betänkandet har lagts fram av föredraganden. När ett kommissionsförslag debatteras skall talmannen dock uppmana kommissionen att yttra sig först för att kortfattat redogöra för förslaget, och när en text från rådet debatteras kan talmannen uppmana rådet att yttra sig först. I samtliga fall skall föredraganden tilldelas ordet efter dessa anföranden. Kommissionen och rådet får höras igen, särskilt för att bemöta uttalanden från Europaparlamentets ledamöter.

6.   Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 197 i EG-fördraget skall talmannen försöka komma överens med kommissionen och rådet om en lämplig fördelning av talartiden för dessa institutioner.

7.   Ledamöter som inte yttrat sig under en debatt kan, högst en gång per sammanträdesperiod, lämna in en skriftlig förklaring på högst 200 ord som skall bifogas protokollet från debatten.

Artikel 143

Talarlista

1.   Namnen på de ledamöter som begär ordet skall föras upp på talarlistan i den ordning deras begäran togs emot.

2.   Talmannen tilldelar ledamöter ordet och skall så långt det är möjligt se till att talare från olika politiska åsiktsriktningar och talare som talar olika språk växelvis tilldelas ordet.

3.   Ansvarigt utskotts föredragande, politiska gruppers ordförande som önskar tala på gruppens vägnar eller talare som ersätter dessa, kan på begäran ges företräde framför andra talare.

4.   Ingen ledamot får utan talmannens medgivande yttra sig mer än två gånger om samma ämne.

Berörda utskotts ordförande och föredragande skall dock på egen begäran få tala under en tid som bestäms av talmannen.

Artikel 144

Anföranden på en minut

Under högst trettio minuter vid varje sammanträdesperiods första sammanträde skall talmannen tilldela de ledamöter ordet som önskar göra anföranden på högst en minut för att uppmärksamma parlamentet på en fråga av politisk vikt. Talmannen kan besluta att tillåta ytterligare en sådan period senare under samma sammanträdesperiod.

Artikel 145

Personliga uttalanden

1.   En ledamot som begär att få göra ett personligt uttalande skall tilldelas ordet i slutet av debatten om den punkt på föredragningslistan som behandlas, eller när protokollet från det sammanträde begäran av ordet avser skall justeras.

Ledamoten i fråga får inte yttra sig i sakfrågan utan skall begränsa sitt inlägg till att vederlägga yttranden som under debattens gång fällts om ledamotens person eller påståenden om ledamotens åsikter eller för att tillrättalägga sina egna tidigare yttranden.

2.   Ett personligt uttalande får inte överstiga tre minuter om inte kammaren beslutar annorlunda.

Artikel 146

Ordning i kammaren

1.   Varje ledamot som uppträder störande skall kallas till ordningen av talmannen.

2.   Upprepas förseelsen skall talmannen återigen kalla ledamoten till ordningen, och saken skall föras till sammanträdesprotokollet.

3.   Om ytterligare förseelser begås kan talmannen utvisa ledamoten i fråga från plenisalen för återstoden av sammanträdet. Generalsekreteraren skall med hjälp av vaktmästarna och vid behov med hjälp av parlamentets säkerhetstjänst se till att denna disciplinära åtgärd genast verkställs.

Artikel 147

Avstängning av ledamöter

1.   Vid grova fall av störande uppträdande eller försök att störa parlamentets överläggningar kan talmannen, efter en formell varning, antingen genast eller senast vid nästföljande sammanträdesperiod, föreslå parlamentet att ledamoten omgående utvisas från plenisalen och avstängs i två till fem dagar.

2.   Parlamentet skall ta ställning till en sådan disciplinär åtgärd vid en tidpunkt som talmannen fastställer, antingen vid det sammanträde vid vilket händelsen i fråga ägde rum eller, om händelserna inträffade utanför kammaren, när talmannen informerades eller i båda fallen senast vid nästföljande sammanträdesperiod. Den berörda ledamoten skall ha rätt att bli hörd av parlamentet före omröstningen. Talartiden får inte överstiga fem minuter.

3.   Vid begäran om disciplinära åtgärder skall omröstning förrättas elektroniskt och utan debatt. Yrkanden i enlighet med artikel 149.3 eller 160.1 är inte tillåtliga.

Artikel 148

Störande uppträdande

Om ett störande uppträdande i kammaren hotar att förhindra överläggningarna i kammaren får talmannen, för att återställa ordningen, avbryta sammanträdet under en viss tid eller avsluta detsamma. Kan talmannen inte göra sig hörd skall talmannen lämna ordförandeplatsen, vilket avslutar sammanträdet. Talmannen är den som kallar till fortsatt sammanträde.

KAPITEL 4

BESLUTFÖRHET OCH OMRÖSTNING

Artikel 149

Beslutförhet

1.   Parlamentet har rätt att hålla överläggningar, fastställa föredragningslista och justera sammanträdesprotokoll oavsett antal närvarande ledamöter.

2.   Beslutförhet föreligger om en tredjedel av parlamentets samtliga ledamöter är närvarande i plenisalen.

3.   Alla omröstningar är giltiga oavsett antalet deltagare i en omröstning, såvida inte talmannen i samband med omröstningen, till följd av en begäran gjord av minst 37 ledamöter innan omröstningen inletts, förklarar att beslutförhet inte föreligger. Om omröstningen visar att beslutförhet inte föreligger, skall omröstningen tas upp på föredragningslistan till nästföljande sammanträde.

En begäran om fastställandet av huruvida beslutförhet föreligger måste göras av minst 37 ledamöter. En begäran på en politisk grupps vägnar är inte tillåtlig.

När omröstningsresultatet fastställs skall hänsyn tas dels till antalet närvarande ledamöter i kammaren enligt punkt 2, dels till antalet ledamöter som begärde ett fastställande av beslutförhet enligt punkt 4. Det elektroniska omröstningssystemet får inte användas för detta syfte. Plenisalens dörrar får inte stängas.

Om antalet närvarande ledamöter inte uppgår till det antal som krävs för beslutförhet, skall talmannen inte kungöra omröstningsresultatet utan förklara att beslutförhet inte föreligger.

Punkt 3 sista meningen skall inte tillämpas vid omröstningar om procedurfrågor utan endast vid omröstningar om sakfrågor.

4.   Ledamöter som begärt ett fastställande av beslutförhet skall räknas som närvarande enligt punkt 2, även om de inte längre befinner sig i plenisalen.

5.   Är färre än 37 ledamöter närvarande, har talmannen rätt att fastslå att beslutförhet inte föreligger.

Artikel 150

Ingivande och framläggande av ändringsförslag

1.   Ansvarigt utskott, en politisk grupp eller minst 37 ledamöter kan inge ändringsförslag för behandling i kammaren.

Ändringsförslag skall inges skriftligen och vara undertecknade av förslagsställarna.

Ändringsförslag till handlingar av lagstiftningskaraktär enligt artikel 40.1 kan förses med en kort motivering. Förslagsställaren skall ansvara för motiveringen som inte skall gå till omröstning.

2.   Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 151 kan ett ändringsförslag syfta till att ändra vilken del som helst av en text och till att stryka, tillföra eller ersätta ord eller siffror.

Med ”text” avses i denna artikel och i artikel 151 hela den samlade textmassan i ett resolutionsförslag, förslag till lagstiftningsresolution, förslag till beslut eller kommissionsförslag.

3.   Talmannen skall fastställa en tidsfrist för ingivande av ändringsförslag.

4.   Ett ändringsförslag kan under debatten läggas fram av förslagsställaren eller av varje annan ledamot som förslagsställaren utsett till ersättare.

5.   Om en förslagsställare drar tillbaka sitt ändringsförslag skall detta bortfalla, såvida det inte genast övertas av en annan ledamot.

6.   Ändringsförslag skall gå till omröstning först efter det att de tryckts och delats ut på alla officiella språk, såvida inte kammaren beslutar annorlunda. Kammaren kan inte fatta ett sådant beslut om minst 37 ledamöter motsätter sig detta.

Artikel 139 skall i tillämpliga delar tillämpas på denna punkt.

Muntliga ändringsförslag som läggs fram i ett utskott kan gå till omröstning, såvida inte någon av utskottets ledamöter motsätter sig detta.

Artikel 151

Ändringsförslags tillåtlighet

1.   Ett ändringsförslag är otillåtligt om

2.   Ett ändringsförslag bortfaller om det är oförenligt med tidigare fattade beslut om samma text vid samma omröstning.

3.   Talmannen skall avgöra om ett ändringsförslag är tillåtligt.

Talmannens beslut i punkt 3 angående ändringsförslags tillåtlighet skall inte uteslutande grundas på bestämmelserna i punkt 1 och 2 i denna artikel utan på bestämmelserna i arbetsordningen i allmänhet.

4.   En politisk grupp får inge ett alternativt resolutionsförslag till ett resolutionsförslag i ett utskottsbetänkande som inte avser en rättsakt.

I så fall får gruppen inte inge ändringsförslag till utskottets resolutionsförslag. Ett sådant resolutionsförslag får inte vara längre än utskottets resolutionsförslag. Resolutionsförslaget skall gå till omröstning genom en enda omröstning och utan ändringsförslag.

Artikel 152

Omröstningar

1.   Vid betänkanden skall följande omröstningsordning tillämpas:

2.   Följande omröstningsordning skall tillämpas vid andra behandlingen:

3.   Förfarandet i artikel 65 skall tillämpas vid tredje behandlingen.

4.   Vid omröstningar om lagstiftningstexter och resolutionsförslag som inte rör lagstiftning, skall de delar som rör det egentliga innehållet gå till omröstning först. Först därefter skall eventuella led i beaktandemeningen och skäl gå till omröstning. Om ett ändringsförslag står i strid med ett tidigare omröstningsresultat skall det bortfalla.

5.   Utskottets föredragande är den ende ledamot som får yttra sig i samband med omröstningen och endast för att kortfattat redovisa sitt utskotts ståndpunkter angående de ändringsförslag som omröstningen gäller.

Artikel 153

Lika röstetal

1.   Uppkommer lika röstetal i en omröstning enligt artikel 152.1 b eller 152.1 d, skall förslaget i sin helhet återförvisas till utskottet. Detta skall även gälla omröstningar enligt artiklarna 3 och 7 och slutomröstningar enligt artiklarna 177 och 188. I de två sistnämnda fallen skall förslaget återförvisas till talmanskonferensen.

2.   Uppkommer lika röstetal vid en omröstning om föredragningslistan i sin helhet (artikel 132), protokollet i sin helhet (artikel 172) eller vid en delad omröstning enligt artikel 157, skall texten anses antagen.

3.   I alla övriga fall av lika röstetal skall texter eller förslag som gått till omröstning anses förkastade. Detta gäller inte då kvalificerad majoritet krävs.

Artikel 154

Grundläggande principer för omröstningen

1.   Omröstning om ett betänkande skall förrättas på grundval av en rekommendation från ansvarigt utskott. Utskottet kan delegera denna uppgift till sin ordförande eller föredragande.

2.   Utskottet kan rekommendera att en gemensam omröstning förrättas om alla eller flera av ändringsförslagen och att dessa skall antas, förkastas eller utgå.

Utskottet kan även lägga fram kompromissändringsförslag.

3.   Rekommenderar ansvarigt utskott en gemensam omröstning om ändringsförslag, skall den gemensamma omröstningen förrättas först.

4.   Om ansvarigt utskott lägger fram ett kompromissändringsförslag, skall omröstning om detta förrättas först.

5.   Omröstning om ändringsförslag för vilka namnupprop har begärts, skall förrättas separat.

6.   Delad omröstning skall inte tillåtas vid en gemensam omröstning eller en omröstning om ett kompromissändringsförslag.

Artikel 155

Omröstningsordning vid ändringsförslag

1.   Ändringsförslag har företräde framför den text de avser och skall gå till omröstning före denna text.

2.   Har två eller flera ändringsförslag, som ömsesidigt utesluter varandra, lagts fram till samma textavsnitt, skall det ändringsförslag som avviker mest från den ursprungliga texten ha företräde och vara det som först går till omröstning. Antas detta skall de övriga ändringsförslagen anses ha förkastats. Förkastas det skall omröstning förrättas om det ändringsförslag som står närmast i tur och på samma sätt för vart och ett av de återstående ändringsförslagen. Råder det tvekan om den inbördes ordningen, skall denna avgöras av talmannen. Förkastas samtliga ändringsförslag skall den ursprungliga texten anses antagen om inte särskild omröstning begärts inom föreskriven tid.

3.   Talmannen kan låta den ursprungliga texten gå till omröstning först, eller låta ett ändringsförslag, som står närmare den ursprungliga texten än det ändringsförslag som avviker mest gå till omröstning före detta förslag.

Erhåller endera av dessa majoritet bortfaller alla övriga ändringsförslag som avser samma text.

4.   I undantagsfall kan det på förslag av talmannen förrättas omröstning om ändringsförslag som lagts fram efter det att debatten avslutats, om ändringsförslagen är kompromissändringsförslag eller om tekniska problem föreligger. Talmannen skall inhämta kammarens samtycke till att låta sådana ändringsförslag gå till omröstning.

Talmannen skall, i enlighet med artikel 151.3, avgöra huruvida ändringsförslag är tillåtliga. Vid kompromissändringsförslag som lagts fram efter en debatts avslutande i enlighet med punkt 4 ovan, skall talmannen i varje enskilt fall avgöra ändringsförslagens tillåtlighet med hänsyn till deras kompromisskaraktär.

Följande allmänna kriterier för tillåtlighet kan tillämpas:

Endast talmannen kan föreslå att ett kompromissändringsförslag skall behandlas. För att ett kompromissändringsförslag skall gå till omröstning, måste talmannen inhämta kammarens samtycke genom att fråga om det finns några invändningar mot en sådan omröstning. Framförs invändningar skall kammaren avgöra frågan med majoritet av de avgivna rösterna.

5.   När ansvarigt utskott har lagt fram en rad ändringsförslag som avser samma text som betänkandet, skall talmannen låta dem gå till gemensam omröstning, såvida inte en politisk grupp eller minst 37 ledamöter begärt särskild omröstning eller andra ändringsförslag lagts fram.

6.   Talmannen kan låta andra ändringsförslag gå till gemensam omröstning om de kompletterar varandra. I så fall skall förfarandet i punkt 5 tillämpas. Författarna till ändringsförslag som kompletterar varandra har rätt att föreslå en gemensam omröstning.

7.   Efter det att ett visst ändringsförslag har antagits eller förkastats, kan talmannen besluta att flera andra ändringsförslag med liknande innehåll eller liknande syften skall gå till gemensam omröstning. Talmannen kan i förväg inhämta kammarens medgivande.

Sådana grupper av ändringsförslag kan avse olika delar av den ursprungliga texten.

8.   Om två eller fler identiska ändringsförslag läggs fram av olika personer, skall de gå till omröstning som ett enda ändringsförslag.

Artikel 156

Behandling i utskott av ändringsförslag ingivna för plenum

Om fler än 50 ändringsförslag har ingetts till ett betänkande för behandling i plenum får talmannen, efter samråd med utskottsordföranden, uppmana det ansvariga utskottet att hålla ett sammanträde för att behandla ändringsförslagen. Endast ändringsförslag som då stöds av minst en tiondel av utskottets ledamöter skall tas upp till omröstning i plenum.

Artikel 157

Delad omröstning

1.   En politisk grupp eller minst 37 ledamöter kan begära delad omröstning om ett textavsnitt som skall gå till omröstning innehåller två eller flera bestämmelser, syftar på två eller flera punkter eller kan indelas i två eller flera delar som var och en har en egen logisk betydelse eller ett eget normativt värde.

2.   Begäran om delad omröstning skall göras kvällen före omröstningen, såvida inte talmannen fastställer en ny tidsfrist. Talmannen skall fatta beslut om en sådan begäran.

Artikel 158

Rösträtt

Rösträtten är personlig.

Ledamöter skall avge sina röster personligen och var för sig.

Alla brott mot denna artikel skall anses vara ett grovt fall av störande uppträdande enligt artikel 147.1 och skall ha de rättsliga följder som anges i den artikeln.

Artikel 159

Omröstning

1.   Parlamentet röstar normalt med handuppräckning.

2.   Finner talmannen att resultatet av omröstningen är oklart skall en ny omröstning äga rum med hjälp av det elektroniska omröstningssystemet eller, om detta är ur funktion, genom att ledamöterna reser sig upp.

3.   Omröstningsresultaten skall registreras.

Artikel 160

Omröstning med namnupprop

1.   Utöver de fall som anges i artiklarna 99.4 och 100.5, skall omröstning med namnupprop förrättas om detta skriftligen begärs av en politisk grupp eller minst 37 ledamöter kvällen före omröstningen, såvida inte talmannen fastställer en ny tidsfrist.

2.   Namnuppropet skall ske i bokstavsordning och börja med namnet på en ledamot som tas fram genom lottdragning. Talmannen skall vara den siste som kallas att rösta.

Omröstningen sker genom att varje ledamot högt och tydligt säger ”ja”, ”nej” eller ”avstår”. Vid rösträkningen skall hänsyn endast tas till de röster som avgivits för eller emot ett förslag. Talmannen skall fastställa omröstningsresultatet och tillkännage detta.

Resultatet av omröstningen skall föras till protokollet från sammanträdet. Ledamöternas namn skall föras upp i bokstavsordning efter politisk grupptillhörighet och med angivelse av hur de röstat.

Artikel 161

Elektronisk omröstning

1.   Talmannen kan när som helst besluta att de omröstningar som avses i artiklarna 159, 160 och 162 skall förrättas med elektroniskt omröstningssystem.

Om det elektroniska omröstningssystemet av tekniska orsaker inte kan användas, skall omröstningen förrättas i enlighet med artikel 159, artikel 160.2 eller artikel 162.

Tekniska instruktioner för användningen av det elektroniska omröstningssystemet skall fastställas av presidiet.

2.   Används det elektroniska omröstningssystemet skall resultatet registreras endast i siffror.

Har omröstning med namnupprop begärts i enlighet med artikel 160.1, skall omröstningsresultatet emellertid registreras namn för namn och föras till protokollet från sammanträdet efter politisk grupp och i bokstavsordning efter ledamöternas namn.

3.   Omröstning med namnupprop skall förrättas i enlighet med artikel 160.2 om en majoritet av de närvarande ledamöterna så begär. Det förfarande som beskrivs i punkt 1 kan användas för att avgöra om en sådan majoritet föreligger.

Artikel 162

Sluten omröstning

1.   Vid utnämningar skall sluten omröstning förrättas. Tillämpningen av artiklarna 12.1 och 177.1 samt artikel 182.2 andra stycket påverkas dock inte.

Endast röstsedlar med nominerade ledamöters namn skall beaktas vid räkningen av antalet avgivna röster.

2.   Sluten omröstning kan även förrättas om minst en femtedel av parlamentets samtliga ledamöter så begär. En sådan begäran måste framställas innan omröstningen inleds.

3.   En begäran om sluten omröstning har företräde framför en begäran om omröstning med namnupprop.

4.   Två till sex genom lottdragning framtagna ledamöter skall räkna de röster som avges i en sluten omröstning.

Vid omröstning enligt punkt 1 får nominerade kandidater inte vara rösträknare.

Namnen på de ledamöter som deltagit i en sluten omröstning skall föras till protokollet från det sammanträde då omröstningen ägde rum.

Artikel 163

Röstförklaringar

1.   När den allmänna debatten har avslutats, har varje ledamot rätt att i samband med slutomröstningen avge en muntlig röstförklaring på högst en minut eller en skriftlig röstförklaring på högst 200 ord, vilka skall ingå i det fullständiga förhandlingsreferatet.

Varje politisk grupp har rätt att avge en röstförklaring på högst två minuter.

När den första röstförklaringen har påbörjats skall ingen ytterligare begäran om att få avge röstförklaringar beviljas.

Röstförklaringar till slutomröstning kan avges om alla frågor som tagits upp i kammaren. Termen ”slutomröstning” anger inte vilken typ av omröstning det gäller, utan hänför sig till den sista omröstningen.

2.   Röstförklaringar skall inte tillåtas vid omröstning om procedurfrågor.

3.   Är ett kommissionsförslag eller ett betänkande uppfört på föredragningslistan enligt artikel 131, kan ledamöter inge en skriftlig röstförklaring i enlighet med punkt 1 ovan.

Såväl muntliga som skriftliga röstförklaringar måste ha ett direkt samband med den text som är föremål för omröstning.

Artikel 164

Tvister beträffande omröstningar

1.   Talmannen skall vid varje enskild omröstning förklara omröstningen påbörjad och avslutad.

2.   När talmannen har förklarat en omröstning påbörjad, kan ingen utom talmannen själv göra inlägg förrän omröstningen är avslutad.

3.   Ordningsfrågor beträffande en omröstnings giltighet kan tas upp efter det att talmannen har förklarat omröstningen avslutad.

4.   När resultatet av en omröstning med handuppräckning har tillkännagivits, kan en ledamot begära att resultatet skall kontrolleras med hjälp av det elektroniska omröstningssystemet.

5.   Talmannen avgör om det tillkännagivna resultatet är giltigt. Talmannens beslut kan inte överklagas.

KAPITEL 5

PROCEDURFRÅGOR

Artikel 165

Förslag som rör förfaranden

1.   En begäran om följande förslag som rör förfaranden skall ha företräde framför varje annan begäran om att tilldelas ordet:

Endast förslagsställaren samt en talare för, en talare emot och ansvarigt utskotts ordförande eller föredragande har rätt att yttra sig om sådana förslag.

2.   Talartiden får inte överstiga en minut.

Artikel 166

Ordningsfrågor

1.   En ledamot kan tilldelas ordet för att göra talmannen uppmärksam på eventuella brott mot parlamentets arbetsordning. Ledamoten skall först ange vilken artikel som åsyftas.

2.   En begäran om att ta upp en sådan ordningsfråga skall ha företräde framför varje annan begäran om att tilldelas ordet.

3.   Talartiden får inte överstiga en minut.

4.   Talmannen skall omedelbart fatta beslut i ordningsfrågor i enlighet med arbetsordningen och skall meddela sitt beslut omedelbart efter det att ordningsfrågan har tagits upp. Det skall inte förrättas någon omröstning om detta.

5.   Talmannen kan i undantagsfall förklara att beslutet kommer att tillkännages senare, dock senast 24 timmar efter det att ordningsfrågan togs upp. Skjuts beslutet upp medför detta emellertid inte att debatten skjuts upp. Talmannen kan hänvisa ärendet till behörigt utskott.

Artikel 167

Avvisning av ett ärende som otillåtligt

1.   När en debatt om en bestämd punkt på föredragningslistan inleds kan förslag väckas om att avvisa denna punkt som otillåtlig. Ett sådant förslag skall omedelbart gå till omröstning.

Avsikt att begära avvisning på grund av otillåtlighet skall anmälas till talmannen minst 24 timmar i förväg. Talmannen skall omgående informera parlamentet.

2.   Godkänns förslaget skall kammaren genast fortsätta till nästa punkt på föredragningslistan.

Artikel 168

Återförvisning till utskott

1.   En politisk grupp eller minst 37 ledamöter kan begära återförvisning till utskott när föredragningslistan skall fastställas eller innan debatten inleds.

Avsikt att begära återförvisning till utskott skall anmälas till talmannen minst 24 timmar i förväg. Talmannen skall omgående informera parlamentet.

2.   En politisk grupp eller minst 37 ledamöter kan även begära återförvisning till utskott före eller under en omröstning. En sådan begäran skall tas upp till omröstning omedelbart.

3.   En sådan begäran kan endast göras en gång vid var och en av dessa olika etapper i förfarandet.

4.   Återförvisning till utskott innebär att behandlingen av punkten i fråga skjuts upp.

5.   Kammaren kan fastställa en tidpunkt före vilken utskottet skall redogöra för sina slutsatser.

Artikel 169

Avslutning av en debatt

1.   Kammaren kan på förslag av talmannen eller på begäran av en politisk grupp eller minst 37 ledamöter avsluta en debatt innan samtliga talare på talarlistan tilldelats ordet. Ett sådant förslag eller en sådan begäran skall genast gå till omröstning.

2.   Om förslaget godkänns eller begäran beviljas har endast en ledamot från varje politisk grupp som ännu inte haft ordet rätt att göra inlägg.

3.   Efter de inlägg som avses i punkt 2 skall debatten avslutas och kammaren övergå till omröstning om punkten i fråga, såvida det inte i förväg har fastställts en tidpunkt för omröstning.

4.   Ett förslag eller en begäran som förkastats respektive avslagits kan inte läggas fram på nytt vid samma debatt utom av talmannen.

Artikel 170

Uppskjutande av en debatt och en omröstning

1.   Vid inledandet av en debatt om en punkt på föredragningslistan kan en politisk grupp eller minst 37 ledamöter begära att debatten skjuts upp till en viss bestämd tidpunkt. Ett sådant förslag skall omedelbart gå till omröstning.

Avsikt att begära uppskjutande skall anmälas till talmannen minst 24 timmar i förväg. Talmannen skall omgående informera parlamentet.

2.   Om begäran bifalls skall kammaren gå vidare till nästa punkt på föredragningslistan. Den uppskjutna debatten skall återupptas vid den tidpunkt som angivits.

3.   Om begäran avslås kan den inte läggas fram på nytt under samma sammanträdesperiod.

4.   Före eller under en omröstning kan en politisk grupp eller minst 37 ledamöter begära att omröstningen skall skjutas upp. Omröstning om en sådan begäran skall ske omedelbart.

Beslutar parlamentet att skjuta upp en debatt till en senare sammanträdesperiod skall beslutet ange den sammanträdesperiod på vars föredragningslista debatten skall tas upp. Föredragningslistan till denna sammanträdesperiod skall naturligtvis upprättas i enlighet med artiklarna 130 och 132 i arbetsordningen.

Artikel 171

Avbrytande eller avslutande av sammanträde

Ett sammanträde kan avbrytas eller avslutas under en debatt eller omröstning, om parlamentet på förslag av talmannen eller på begäran av en politisk grupp eller minst 37 ledamöter så beslutar. Ett sådant förslag eller en sådan begäran skall omedelbart gå till omröstning.

KAPITEL 6

DOKUMENTATION AV SAMMANTRÄDEN

Artikel 172

Protokoll

1.   Protokollet från varje sammanträde, innehållande parlamentets beslut och namnen på talarna, skall delas ut minst en halvtimme före inledningen av det därpå följande sammanträdets eftermiddagsblock.

Som ”beslut” avses i samband med ett lagstiftningsförfarande även alla av parlamentet antagna ändringsförslag, även om kommissionsförslaget eller rådets gemensamma ståndpunkt till slut avvisas i enlighet med artikel 52.1 respektive artikel 61.3.

De texter som parlamentet antagit skall delas ut separat. När de texter av lagstiftningskaraktär som parlament antagit omfattar ändringar, skall de offentliggöras i en konsoliderad version.

2.   Vid inledningen av varje sammanträdes eftermiddagsblock skall talmannen förelägga kammaren protokollet från föregående sammanträde för justering.

3.   Framförs invändningar mot protokollet skall kammaren avgöra huruvida de föreslagna ändringarna skall beaktas. Ingen ledamot får yttra sig om protokollet i mer än en minut.

4.   Protokollen skall undertecknas av talmannen och generalsekreteraren och förvaras i parlamentets arkiv. De skall inom en månad offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 173

Fullständigt förhandlingsreferat

1.   För varje sammanträde skall ett fullständigt förhandlingsreferat upprättas på de officiella språken.

2.   Talare är skyldiga att återlämna utskrifter av sina anföranden till sekretariatet senast dagen efter det att de mottagit dem.

3.   Det fullständiga förhandlingsreferatet skall offentliggöras som bilaga till Europeiska unionens officiella tidning.

AVDELNING VII

UTSKOTT, UNDERSÖKNINGSKOMMITTÉER OCH DELEGATIONER

KAPITEL 1

UTSKOTT OCH UNDERSÖKNINGSKOMMITTÉER – TILLSÄTTNING OCH BEHÖRIGHETSOMRÅDEN

Artikel 174

Tillsättning av ständiga utskott

Parlamentet skall på förslag från talmanskonferensen tillsätta ständiga utskott vars behörighetsområden fastställs i en bilaga till denna arbetsordning (15). Val av utskottsledamöter skall äga rum vid den första sammanträdesperioden efter nyval till parlamentet och på nytt två och ett halvt år därefter.

Ständiga utskotts behörighetsområden kan fastställas vid en annan tidpunkt än när de tillsätts.

Artikel 175

Tillsättning av tillfälliga utskott

Parlamentet kan när som helst på förslag från talmanskonferensen tillsätta tillfälliga utskott, vars behörighetsområden, sammansättning och mandatperioder skall fastställas vid samma tidpunkt som beslut om deras tillsättning fattas. Mandatperioden får vara högst tolv månader, såvida inte parlamentet vid denna periods utgång förlänger den.

Eftersom tillfälliga utskotts behörighetsområden, sammansättning och mandatperioder fastställs vid samma tidpunkt som dessa utskott tillsätts, kan parlamentet inte vid en senare tidpunkt besluta att ändra behörighetsområdena genom att begränsa eller utvidga dessa.

Artikel 176

Undersökningskommittéer

1.   Parlamentet kan på begäran av en fjärdedel av ledamöterna tillsätta en undersökningskommitté för att utreda påstådda överträdelser av gemenskapsrätten eller fall av missförhållanden vid tillämpningen av gemenskapsrätten, oavsett om dessa skulle ha begåtts av en gemenskapsinstitution, ett gemenskapsorgan, en offentlig myndighet i en medlemsstat eller av personer som enligt gemenskapsrätten är bemyndigade att tillämpa denna.

Beslut om att tillsätta en undersökningskommitté skall inom en månad offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning. Parlamentet skall därutöver vidta alla nödvändiga åtgärder för att försäkra sig om att beslutet får största möjliga spridning.

2.   Undersökningskommitténs arbetssätt skall regleras av de bestämmelser i denna arbetsordning som rör utskott, utan att det påverkar tillämpningen av de särskilda bestämmelserna i denna artikel och Europaparlamentets, rådets och kommissionens beslut 95/167/EG, Euratom, EKSG av den 19 april 1995 om närmare föreskrifter för utövandet av Europaparlamentets undersökningsrätt (16) som fogas som bilaga till denna arbetsordning.

3.   En begäran om att en undersökningskommitté skall tillsättas skall ange vad som skall utredas och innehålla en detaljerad redogörelse för de skäl som motiverar undersökningen. På förslag av talmanskonferensen skall kammaren fatta beslut om huruvida undersökningskommittén skall tillsättas och hur den i så fall skall vara sammansatt. Beslut om sammansättning skall fattas i enlighet med bestämmelserna i artikel 177.

4.   Undersökningskommittén skall avsluta sitt arbete genom att lägga fram en rapport inom tolv månader. Parlamentet kan två gånger besluta att förlänga denna frist med ytterligare tre månader.

Endast ordinarie ledamöter, eller i deras frånvaro de ständiga suppleanterna, har rösträtt i en undersökningskommitté.

5.   Undersökningskommittén skall välja sin ordförande och två vice ordförande samt en eller flera föredragande. Undersökningskommittén får dessutom inom ramen för sin verksamhet anförtro uppgifter, uppdrag och särskilda befogenheter åt sina medlemmar, som sedan skall avlägga en utförlig rapport.

Mellan sammanträdena skall presidiet i brådskande fall eller i nödfall utöva undersökningskommitténs befogenheter, vilket skall godkännas vid nästföljande sammanträde.

6.   När en undersökningskommitté anser att någon av dess rättigheter inte har respekterats, kan den föreslå talmannen att vidta lämpliga åtgärder.

7.   En undersökningskommitté kan vända sig till sådana institutioner eller personer som avses i artikel 3 i det beslut som avses i punkt 2 i syfte att genomföra utfrågningar eller inhämta handlingar.

Kostnader för resa och uppehälle för ledamöter och tjänstemän vid gemenskapens institutioner och organ skall täckas av de sistnämnda. Kostnader för resa och uppehälle för andra personer som hörs av en undersökningskommitté skall ersättas av Europaparlamentet enligt gällande villkor för utfrågning av sakkunniga.

De personer som hörs av en undersökningskommitté kan åberopa de rättigheter som de skulle åtnjuta såsom vittnen inför en domstol i sitt hemland. De skall informeras om dessa rättigheter innan vittnesmål avläggs.

Beträffande de språk som skall användas skall undersökningskommittén tillämpa bestämmelserna i artikel 138 i arbetsordningen. Kommitténs presidium kan emellertid

8.   Ordföranden i en undersökningskommitté skall i samarbete med presidiet se till att eventuell sekretess respekteras och att ledamöterna vederbörligen informeras om detta.

Ordföranden skall dessutom uttryckligen hänvisa till bestämmelserna i artikel 2.2 i ovannämnda beslut. Bestämmelserna i bilaga VII, del A i arbetsordningen skall tillämpas.

9.   När sekretessbelagda handlingar, som har vidarebefordrats, behandlas skall sådana tekniska hjälpmedel användas som kan garantera att endast de ledamöter som är ansvariga för ärendet i fråga får tillgång till dessa handlingar. Dessa ledamöter skall högtidligen förbinda sig att inte låta någon annan person få tillgång till sekretessbelagda uppgifter som avses i denna artikel och att inte använda sådan information för andra ändamål än för att utarbeta sin rapport till undersökningskommittén. Sammanträden skall hållas i lokaler som utrustats på ett sådant sätt att ingen obehörig har möjlighet till avlyssning.

10.   När undersökningskommittén har slutfört sitt arbete, skall den förelägga kammaren en rapport om de resultat den kommit fram till under arbetet. Eventuella avvikande meningar skall redovisas i enlighet med artikel 48. Denna rapport skall offentliggöras.

På begäran av undersökningskommittén skall kammaren hålla en debatt om denna rapport under den sammanträdesperiod som följer på dess framläggande.

Undersökningskommittén kan även förelägga parlamentet ett förslag till rekommendation avsett för gemenskapernas eller medlemsstaternas institutioner och organ.

11.   Talmannen skall ålägga behörigt utskott att i enlighet med bilaga VI se till att resultatet av undersökningskommitténs arbete följs upp och att om nödvändigt utarbeta ett betänkande. Talmannen skall vidta alla övriga åtgärder som bedöms vara lämpliga för att undersökningens slutsatser skall leda till konkret resultat.

Ändringsförslag är tillåtliga endast till talmanskonferensens förslag om undersökningskommittéers sammansättning (punkt 3) i enlighet med artikel 177.2.

Inga ändringsförslag är tillåtliga vad beträffar ämnet för undersökningen såsom det har fastställts av en fjärdedel av parlamentets samtliga ledamöter (punkt 3) och inte heller till tidsperioden inom vilken en rapport skall läggas fram i enlighet med punkt 4.

Artikel 177

Utskottens och undersökningskommittéernas sammansättning

1.   Val av ledamöter till utskott (17) och undersökningskommittéer skall förrättas efter nomineringar från de politiska grupperna och de grupplösa ledamöterna. Talmanskonferensen skall förelägga kammaren förslag. Utskottens sammansättning skall så långt som möjligt avspegla kammarens sammansättning.

Om en ledamot byter politisk grupp, skall ledamoten för återstoden av sin mandattid på två och ett halvt år behålla de platser ledamoten innehar i utskott. Om en ledamots byte av politisk grupp medför att den rättvisa fördelningen av politiska åsiktsriktningar i ett utskott rubbas, skall dock nya förslag om detta utskotts sammansättning läggas fram av talmanskonferensen enligt förfarandet i punkt 1 andra meningen, varvid den enskilda ledamotens individuella rättigheter skall garanteras.

2.   Ändringsförslag till talmanskonferensens förslag är endast tillåtliga om de inges av minst 37 ledamöter. Kammaren skall förrätta sluten omröstning om sådana förslag.

3.   Ledamöter som föreslås av talmanskonferensen, eventuellt efter ändringar enligt punkt 2, skall anses valda.

4.   Om en politisk grupp underlåter att inom en av talmanskonferensen fastställd tid inge nomineringar till ledamöter av en undersökningskommitté i enlighet med punkt 1, skall talmanskonferensen endast förelägga parlamentet de nomineringar som ingivits före utgången av denna frist.

5.   Talmanskonferensen kan, med de berörda ledamöternas samtycke och med beaktande av punkt 1 ovan, besluta att tillfälligt fylla en vakant plats.

6.   Alla sådana ändringar skall föreläggas kammaren för godkännande vid det följande sammanträdet.

Artikel 178

Suppleanter

1.   De politiska grupperna och de grupplösa ledamöterna kan till varje utskott utse ett antal ständiga suppleanter, vars antal skall svara mot det antal ordinarie ledamöter som företräder de olika grupperna och de grupplösa ledamöterna i respektive utskott. Talmannen skall underrättas om detta. Ständiga suppleanter har rätt att närvara och yttra sig vid utskottssammanträden och, i en ordinarie ledamots frånvaro, delta i omröstningar.

2.   Är en ordinarie ledamot frånvarande och inga ständiga suppleanter har utsetts, eller om även suppleanterna är frånvarande, kan den ordinarie ledamoten välja att låta sig företrädas av en annan ledamot från samma politiska grupp, vilken har rätt att rösta på dennes vägnar. Namnet på denne företrädare skall anmälas till utskottsordföranden före omröstningen.

Punkt 2 gäller i tillämpliga delar även för de grupplösa ledamöterna.

Den i förväg avgivna anmälan som avses i punkt 2 sista meningen måste inges innan debatten avslutas eller innan omröstningen inleds om den eller de punkter vid vilka den ordinarie ledamoten låter sig ersättas.

***

I dessa bestämmelser anges klart och tydligt två principer.

Detta innebär följande:

Artikel 179

Utskottens uppgifter

1.   Ständiga utskott skall behandla ärenden som hänvisas till dem av kammaren eller, under ett sessionsuppehåll, av talmannen på talmanskonferensens vägnar. Tillfälliga utskotts och undersökningskommittéers uppgifter skall fastställas när de tillsätts. De har inte rätt att avge yttranden till andra utskott.

(Se tolkningen till artikel 175.)

2.   Om ett ständigt utskott förklarar sig obehörigt att behandla ett ärende, eller om en behörighetstvist uppstår mellan två eller flera ständiga utskott, skall frågan om behörighet hänskjutas till talmanskonferensen senast fyra arbetsveckor efter det att ärendets hänvisning till utskott har tillkännagivits i kammaren. Utskottsordförandekonferensen skall underrättas, vilken kan utfärda rekommendationer till talmanskonferensen. Talmanskonferensen skall fatta beslut senast sex arbetsveckor efter det att ärendet hänskjutits till konferensen. Annars skall ärendet tas upp till beslut på föredragningslistan för påföljande sammanträdesperiod.

3.   Om två eller flera ständiga utskott är behöriga att bereda ett ärende skall ett utskott utses till ansvarigt utskott och de övriga till rådgivande utskott.

Ett ärende får dock inte samtidigt hänvisas till fler än tre utskott, såvida det inte på goda grunder beslutas att denna regel skall frångås i enlighet med bestämmelserna i punkt 1.

4.   Två eller flera utskott eller underutskott kan gemensamt bereda ärenden som hör till deras behörighetsområde, men de har inte rätt att fatta beslut.

5.   Alla utskott kan med presidiets samtycke ge en eller flera av sina ledamöter ett studie- eller informationsuppdrag.

Artikel 180

Utskott med ansvar för valprövning

Bland de utskott som tillsatts i överensstämmelse med bestämmelserna i denna arbetsordning skall ett utskott åläggas att granska bevis och bereda beslut om alla invändningar om huruvida ett val är giltigt.

Artikel 181

Underutskott

1.   Efter att först ha inhämtat talmanskonferensens medgivande kan ett ständigt eller tillfälligt utskott, om dess arbete så kräver, tillsätta ett eller flera underutskott och samtidigt fastställa dessa underutskotts sammansättning (se artikel 177) och behörighetsområden. Underutskott skall inge rapporter till det utskott som tillsatt dem.

2.   Det förfarande som gäller för utskott skall även gälla för underutskott.

3.   Suppleanter har rätt att närvara vid underutskottssammanträden på samma villkor som vid utskottssammanträden.

4.   Denna artikel skall tillämpas på ett sådant sätt att beroendeförhållandet mellan ett underutskott och det utskott som tillsatt det garanteras. Därför skall alla ordinarie ledamöter i ett underutskott väljas bland de ledamöter som sitter i huvudutskottet.

Artikel 182

Utskottspresidium

1.   Vid det första utskottssammanträdet efter det att val av utskottsledamöter har förrättats i enlighet med artikel 177, skall utskottet i separata omröstningar välja ett presidium bestående av en ordförande och en, två eller tre vice ordförande.

2.   Om antalet kandidater svarar mot antalet lediga platser, kan valet ske med acklamation.

Om detta inte är fallet, eller på begäran av en sjättedel av utskottets ledamöter, skall valet ske med sluten omröstning.

Om det endast finns en kandidat, skall valet ske med en absolut majoritet av de avgivna rösterna. Som avgivna röster skall endast räknas röster för och emot.

Om det finns fler än en kandidat i den första valomgången, skall den kandidat väljas som erhåller en absolut majoritet av de avgivna rösterna, i enlighet med föregående stycke. Vid den andra valomgången skall den kandidat som erhåller flest röster väljas. Vid lika antal röster skall den äldste kandidaten anses vald.

Om en andra valomgång krävs kan nya kandidater utses.

KAPITEL 2

UTSKOTT OCH UNDERSÖKNINGSKOMMITTÉER – ARBETSSÄTT

Artikel 183

Utskottssammanträden

1.   Ett utskott (18) skall sammanträda på kallelse av sin ordförande eller på uppmaning av talmannen.

2.   Kommissionen och rådet får delta i utskottssammanträden, om de av utskottets ordförande på utskottets vägnar inbjuds att delta.

Ett utskott får efter särskilt beslut inbjuda vem som helst att närvara och yttra sig vid ett sammanträde.

Beslut om huruvida en ledamots personliga assistenter skall få närvara vid utskottssammanträden skall på samma sätt överlåtas till varje enskilt utskott.

Ett ansvarigt utskott får med presidiets medgivande anordna en utfrågning av sakkunniga om det anser att en sådan utfrågning är nödvändig för att på ett effektivt sätt kunna utföra sitt arbete i ett bestämt ärende.

Rådgivande utskott har rätt att närvara vid utfrågningen om det så önskar.

3.   Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 46.6, och om ett utskott inte beslutar annorlunda, får ledamöter närvara vid sammanträden i utskott som de inte tillhör, dock utan att delta i utskottets överläggningar.

Sådana ledamöter kan emellertid av utskottet bemyndigas att i en rådgivande roll delta i utskottets arbete.

Artikel 184

Protokoll från utskottssammanträden

Protokoll från varje utskottssammanträde skall delas ut till alla utskottets ledamöter och föreläggas utskottet för justering vid det därpå följande sammanträdet.

Artikel 185

Omröstningar i utskott

1.   Alla ledamöter har rätt att inge ändringsförslag för beredning i utskott.

2.   I ett utskott föreligger beslutförhet endast när minst en fjärdedel av ledamöterna är närvarande. Om en sjättedel av utskottets ledamöter innan omröstningen inleds så kräver, skall emellertid omröstningen endast anses giltig om en majoritet av utskottets samtliga ledamöter har deltagit i den.

3.   Omröstningar i utskott skall ske med handuppräckning, såvida inte en fjärdedel av utskottets ledamöter begär omröstning med namnupprop. I så fall skall omröstningen ske i enlighet med artikel 160.2.

4.   Utskottets ordförande har rätt att delta i överläggningar och omröstningar, men har inte utslagsröst.

5.   Med beaktande av de ingivna ändringsförslagen kan utskottet, i stället för att låta förslagen gå till omröstning, uppmana föredraganden att inkomma med ett nytt förslag och därvidlag beakta så många ändringsförslag som möjligt. En ny tidsfrist skall därefter fastställas för ändringsförslag till detta förslag.

Artikel 186

Bestämmelser för plenarsammanträden som även skall gälla utskottssammanträden

Artiklarna 11, 12, 13, 16, 17, 140, 141, 143.1, 146, 148, 150-153, 155, 157.1, 158, 159, 161, 162, 164-167, 170 och 171 skall i tillämpliga delar gälla även utskottssammanträden.

Artikel 187

Frågestund i utskott

Ett utskott kan hålla en frågestund om utskottet så beslutar. Varje utskott fastställer självt regler för frågestundens genomförande.

KAPITEL 3

INTERPARLAMENTARISKA DELEGATIONER

Artikel 188

Tillsättning av interparlamentariska delegationer och delegationernas uppgifter

1.   På talmanskonferensens förslag skall parlamentet tillsätta ständiga interparlamentariska delegationer samt besluta om deras utformning och antalet ledamöter med hänsyn till delegationernas uppgifter. Val av ledamöter i delegationerna för hela valperioden skall förrättas vid den första eller andra sammanträdesperioden efter nyval till parlamentet.

2.   Val av ledamöter förrättas efter att de politiska grupperna och de grupplösa parlamentsledamöterna ingivit nomineringar till talmanskonferensen. Talmanskonferensen skall förelägga kammaren förslag som så långt det är möjligt garanterar en rättvis fördelning av medlemsstater och politiska åsiktsriktningar. Artikel 177.2, 177.3, 177.5 och 177.6 skall tillämpas.

3.   Sammansättningen av delegationernas presidier skall fastställas enligt det förfarande som gäller för de ständiga utskotten enligt artikel 182.

4.   Kammaren skall fastställa de enskilda delegationernas allmänna befogenheter. Den får när som helst besluta att utvidga eller inskränka dessa befogenheter.

5.   De genomförandebestämmelser som krävs för att delegationerna skall kunna utföra sitt arbete skall antas av talmanskonferensen på förslag av delegationsordförandekonferensen.

6.   Delegationsordföranden skall överlämna en rapport om delegationens verksamhet till utskottet med behörighet i utrikes-, säkerhets- och försvarsfrågor.

Artikel 189

Samarbete med Europarådets parlamentariska församling

1.   Parlamentets organ, framförallt utskotten, skall samarbeta med motsvarande organ i Europarådets parlamentariska församling på de områden som är av gemensamt intresse för att på så sätt effektivisera arbetet och undvika dubbelarbete.

2.   Talmanskonferensen skall i samförstånd med behöriga organ vid Europarådets parlamentariska församling fastställa närmare föreskrifter för genomförandet av dessa bestämmelser.

Artikel 190

Gemensamma parlamentarikerkommittéer

1.   Europaparlamentet kan tillsätta gemensamma parlamentarikerkommittéer tillsammans med parlamenten i stater associerade med gemenskapen eller stater med vilka anslutningsförhandlingar har inletts.

Sådana kommittéer har rätt att utarbeta rekommendationer till de deltagande parlamenten. När det gäller Europaparlamentet skall dessa rekommendationer hänvisas till behörigt utskott, vilket skall lägga fram förslag om åtgärder som bör vidtas.

2.   De gemensamma parlamentarikerkommittéernas allmänna befogenheter skall fastställas av Europaparlamentet och genom avtal med berört tredje land.

3.   Gemensamma parlamentarikerkommittéer skall lyda under de bestämmelser som fastställs i själva avtalet i fråga. Dessa bestämmelser skall baseras på principen om jämlikhet mellan Europaparlamentets delegation och det berörda parlamentets delegation.

4.   Gemensamma parlamentarikerkommittéer skall utarbeta sina egna arbetsordningar. Dessa skall föreläggas Europaparlamentets presidium och berört parlaments presidium för godkännande.

5.   Val av ledamöter till Europaparlamentets delegationer till gemensamma parlamentarikerkommittéer och tillsättning av delegationernas presidier skall ske enligt det förfarande som fastställts för interparlamentariska delegationer.

AVDELNING VIII

FRAMSTÄLLNINGAR

Artikel 191

Rätt att inge framställningar

1.   Alla medborgare i Europeiska unionen och alla fysiska och juridiska personer som är bosatta i eller har sin hemvist eller säte i en medlemsstat har rätt att ensamma eller tillsammans med andra medborgare eller personer göra en framställning till parlamentet i en fråga som hör till Europeiska unionens verksamhetsområde och som direkt berör framställaren.

2.   Framställningar till parlamentet skall vara försedda med namn, nationalitet och hemvist för varje framställare.

3.   Framställningar skall vara avfattade på ett av Europeiska unionens officiella språk.

Framställningar som är avfattade på ett annat språk skall endast behandlas om framställaren bifogar en översättning eller en sammanfattning av innehållet på ett av Europeiska unionens officiella språk. Översättningen eller sammanfattningen skall utgöra parlamentets arbetsunderlag. Parlamentets korrespondens med framställaren skall ske på det officiella språk som översättningen eller sammanfattningen avfattats på.

4.   Framställningar som uppfyller villkoren i punkt 2 skall tas upp i ett register i den ordning de tas emot. Om villkoren ovan inte uppfylls, skall framställningarna läggas till handlingarna och framställaren underrättas om skälen till detta.

5.   Framställningar som upptagits i registret, skall av talmannen hänvisas till behörigt utskott, som skall förvissa sig om att de faller inom Europeiska unionens verksamhetsområde.

6.   Framställningar som ett utskott förklarar otillåtliga, skall läggas till handlingarna. Framställaren skall underrättas om beslutet och skälen till detta.

7.   Det ansvariga utskottet kan i sådana fall föreslå framställaren att vända sig till en behörig myndighet i den berörda medlemsstaten eller till behörig myndighet i Europeiska unionen.

8.   Såvida inte framställaren önskar att sekretess skall gälla vid behandlingen av framställningen, skall den tas upp i ett offentligt register.

9.   Om utskottet anser det lämpligt kan det hänvisa ärendet till ombudsmannen.

10.   Framställningar till parlamentet som ingivits av fysiska eller juridiska personer som varken är medborgare i Europeiska unionen, bosatta i en medlemsstat eller har sin hemvist eller säte i en medlemsstat, skall registreras och arkiveras separat. En gång i månaden skall talmannen översända en förteckning över de framställningar som mottagits under föregående månad, med angivande av vilket ämne de behandlar, till utskottet med behörighet i frågor som rör prövning av framställningar. Utskottet kan begära in de framställningar som det önskar pröva.

Artikel 192

Prövning av framställningar

1.   Ansvarigt utskott kan besluta att utarbeta ett betänkande eller på annat sätt yttra sig över de framställningar som det har förklarat tillåtliga.

Utskottet kan, speciellt vid framställningar som söker ändra gällande rätt, begära yttranden från andra utskott i enlighet med artikel 46.

2.   Det skall inrättas ett elektroniskt register i vilket medborgarna kan ansluta sig till framställaren genom att med sin egen elektroniska underskrift skriva på en framställning som har förklarats tillåtlig och som har upptagits i registret.

3.   Vid prövningen av framställningar eller för att utreda sakförhållanden kan utskottet höra framställare, anordna allmänna utfrågningar eller skicka ut ledamöter för att på ort och ställe orientera sig om sakförhållanden.

4.   Som ett led i förberedandet av sitt yttrande kan utskottet uppmana kommissionen att inkomma med handlingar, lämna upplysningar och ge utskottet tillgång till dess tjänster.

5.   Utskottet kan eventuellt förelägga parlamentet resolutionsförslag om framställningar som det har behandlat.

Utskottet kan även uppmana talmannen att vidarebefordra utskottets yttrande till kommissionen eller rådet.

6.   En gång varje halvår skall utskottet underrätta parlamentet om resultatet av sina överläggningar.

Utskottet skall i synnerhet underrätta parlamentet om åtgärder som kommissionen eller rådet vidtagit beträffande framställningar som parlamentet vidarebefordrat till dem.

7.   Talmannen skall underrätta framställarna om fattade beslut och skälen till dessa.

Artikel 193

Tillkännagivande av framställningar

1.   Framställningar uppförda i det register som avses i artikel 191.4, samt de viktigaste besluten som rör det förfarande som skall tillämpas vid prövning av enskilda framställningar, skall tillkännages vid ett sammanträde med kammaren. Sådana tillkännagivanden skall föras till protokollet från sammanträdet.

2.   Titel på och sammanfattning av texterna till de i registret upptagna framställningarna samt de yttranden som översänts och de viktigaste beslut som fattats i samband med behandlingen av framställningarna skall med framställarens medgivande göras tillgängliga för allmänheten i en databas. Sekretessbelagda framställningar skall förvaras i parlamentets arkiv, där de skall vara tillgängliga för alla ledamöter.

AVDELNING IX

OMBUDSMANNEN

Artikel 194

Utnämning av ombudsmannen

1.   Omedelbart efter valet av talman vid början av varje valperiod eller vid de fall som avses i punkt 8 skall talmannen begära nomineringar till ämbetet som ombudsman samt fastställa en tidsfrist för ingivandet av dessa nomineringar. Denna begäran skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

2.   Nomineringar måste ha stöd av minst 37 av parlamentets ledamöter som skall komma från minst två medlemsstater.

Varje ledamot kan endast stödja en nominering.

Nomineringarna skall innehålla alla de handlingar som krävs för att styrka att kandidaten uppfyller villkoren i föreskrifterna för utövandet av ämbetet som ombudsman.

3.   Nomineringarna skall vidarebefordras till behörigt utskott. Utskottet kan begära att få höra kandidaterna.

Utfrågningarna skall vara öppna för parlamentets samtliga ledamöter.

4.   En alfabetisk förteckning över godkända nomineringar föreläggs sedan parlamentet för omröstning.

5.   Omröstningen skall vara sluten, och en majoritet av de avgivna rösterna krävs.

Om ingen kandidat har valts efter de två första valomgångarna, får endast de två kandidater som erhöll flest antal röster vid andra valomgången kvarstå som kandidater.

Vid lika röstetal ges företräde åt den äldste kandidaten.

6.   Talmannen skall innan omröstningen inleds försäkra sig om att minst hälften av parlamentets ledamöter är närvarande.

7.   Den utnämnda ombudsmannen skall omedelbart avlägga en ed inför domstolen.

8.   Ombudsmannen skall, såvida han eller hon inte avsätts eller avlider, utföra sina uppgifter till dess att en efterträdare övertar ämbetet.

Artikel 195

Ombudsmannens verksamhet

1.   Beslutet om de föreskrifter och allmänna villkor för ombudsmannens ämbetsutövning samt bestämmelserna för genomförandet av detta beslut, sådana de antagits av ombudsmannen, bifogas parlamentets arbetsordning (19) för kännedom.

2.   Ombudsmannen skall i enlighet med artikel 3.6 och 3.7 i ovannämnda beslut underrätta parlamentet om fel och försummelser som upptäckts, och det behöriga utskottet kan utarbeta ett betänkande om dessa. Ombudsmannen skall också enligt artikel 3.8 i ovannämnda beslut överlämna en rapport om sina utredningsresultat till parlamentet vid slutet av varje session. Det behöriga utskottet skall utarbeta ett betänkande om denna rapport, vilket skall läggas fram för debatt i kammaren.

3.   Ombudsmannen kan också underrätta behörigt utskott på begäran av detta eller på eget initiativ höras av behörigt utskott.

Artikel 196

Avsättning av ombudsmannen

1.   En tiondel av parlamentets ledamöter kan begära att ombudsmannen skall avsättas, om ombudsmannen inte längre uppfyller de krav som ställs för att utföra uppgifterna eller om ombudsmannen gjort sig skyldig till allvarlig försummelse.

2.   En sådan begäran skall översändas till ombudsmannen och till behörigt utskott som, om en majoritet av dess ledamöter anser skälen vara välgrundade, skall förelägga parlamentet ett betänkande. Ombudsmannen skall, om denne så begär, höras innan betänkandet går till omröstning. Parlamentet skall efter en debatt fatta beslut med sluten omröstning.

3.   Innan omröstningen inleds skall talmannen förvissa sig om att minst hälften av parlamentets ledamöter är närvarande.

4.   Om parlamentet antar förslaget om avsättning av ombudsmannen och ombudsmannen underlåter att ta konsekvenserna av detta skall talmannen, senast vid den sammanträdesperiod som följer på den vid vilken omröstningen ägde rum, vända sig till domstolen med en hemställan om att utan dröjsmål förklara ombudsmannen avsatt.

Avgår ombudsmannen på egen begäran inställs detta förfarande.

AVDELNING X

PARLAMENTETS GENERALSEKRETARIAT

Artikel 197

Generalsekretariat

1.   Parlamentet skall biträdas av en generalsekreterare som utses av presidiet.

Generalsekreteraren skall inför presidiet avge en högtidlig försäkran om att utföra sina uppgifter samvetsgrant och helt opartiskt.

2.   Generalsekreteraren skall leda ett sekretariat, vars sammansättning och organisation skall fastställas av presidiet.

3.   Presidiet skall fastställa generalsekretariatets tjänsteförteckning och föreskrifter för tjänstemäns och övriga anställdas rättsliga ställning och ekonomiska situation.

Presidiet skall också fastställa vilka kategorier av tjänstemän och övriga anställda som helt eller delvis omfattas av artiklarna 12-14 i Europeiska gemenskapernas protokoll om immunitet och privilegier.

Talmannen skall vederbörligen underrätta Europeiska unionens berörda institutioner.

AVDELNING XI

BEFOGENHETER GÄLLANDE POLITISKA PARTIER PÅ EUROPEISK NIVÅ

Artikel 198

Talmannens befogenheter

Talmannen skall företräda Europaparlamentet i dess förbindelser med politiska partier på europeisk nivå i enlighet med artikel 19.4.

Artikel 199

Presidiets befogenheter

1.   Presidiet skall besluta om en ansökan om finansiering som lämnats in av ett politiskt parti på europeisk nivå och om fördelningen av anslagen mellan de stödmottagande partierna. Presidiet skall upprätta en förteckning över stödmottagare och beviljade belopp.

2.   Presidiet skall besluta om eventuell indragning eller minskning av finansieringen och eventuellt återbetalning av belopp som erhållits felaktigt.

3.   Efter budgetåret skall presidiet godkänna den slutliga verksamhetsrapporten och den ekonomiska redovisningen från de politiska partier som har erhållit stöd.

4.   Presidiet får enligt de villkor som fastställs i förordning (EG) nr 2004/2003 ge tekniskt stöd till politiska partier på europeisk nivå i överensstämmelse med deras förslag. Vissa beslut om att ge tekniskt stöd får presidiet delegera till generalsekreteraren.

5.   I alla de fall som avses i föregående punkter skall presidiet agera på förslag av generalsekreteraren. Utom i de fall som avses i punkterna 1 och 4, skall presidiet innan det fattar beslut höra företrädare för det berörda politiska partiet. Presidiet får när som helst begära att talmanskonferensen yttrar sig.

6.   Om parlamentet efter kontroll konstaterar att ett politiskt parti på europeisk nivå inte längre respekterar principerna om frihet, demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt rättsstatsprincipen skall presidiet besluta att detta parti skall uteslutas från finansiering.

Artikel 200

Ansvarigt utskotts och plenums befogenheter

1.   På begäran av en fjärdedel av parlamentets ledamöter, vilka skall företräda minst tre politiska grupper, skall talmannen efter diskussion med talmanskonferensen ge ansvarigt utskott i uppdrag att kontrollera om ett politiskt parti på europeisk nivå fortfarande respekterar (i synnerhet i sitt program och i sin verksamhet) de principer på vilka Europeiska unionen grundas, nämligen principerna om frihet, demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt rättsstatsprincipen.

2.   Det ansvariga utskottet skall, innan det lägger fram ett förslag till beslut för parlamentet, höra företrädarna för det berörda politiska partiet på europeisk nivå, begära att den kommitté bestående av oavhängiga personer, som avses i förordning (EG) nr 2004/2003, yttrar sig i frågan samt behandla kommitténs yttrande.

3.   Parlamentet skall med en majoritet av de avgivna rösterna anta ett förslag till beslut i vilket parlamentet konstaterar huruvida det berörda politiska partiet respekterar principerna som anges i punkt 1 eller inte. Inga ändringsförslag får inges. Om förslaget till beslut inte antas med en majoritet av de avgivna rösterna skall motsatt beslut anses antaget.

4.   Parlamentets beslut gäller från den dag då den begäran som avses i punkt 1 ingavs.

5.   Talmannen skall företräda parlamentet i kommittén bestående av oavhängiga personer.

6.   Det ansvariga utskottet skall utarbeta den rapport som avses i förordning (EG) nr 2004/2003 om tillämpningen av den förordningen och de finansierade verksamheterna och lägga fram rapporten för kammaren.

AVDELNING XII

TILLÄMPNING OCH ÄNDRING AV ARBETSORDNINGEN

Artikel 201

Tillämpning av arbetsordningen

1.   Uppstår tveksamheter vid tillämpningen eller tolkningen av denna arbetsordning, kan talmannen, utan att det påverkar tillämpningen av tidigare beslut inom detta område, hänvisa frågan till behörigt utskott för beredning.

Om en ordningsfråga tas upp i enlighet med artikel 166 kan talmannen likaledes hänvisa frågan till behörigt utskott.

2.   Utskottet skall avgöra om det är nödvändigt att föreslå en ändring av arbetsordningen. I så fall skall förfarandet i artikel 202 tillämpas.

3.   Beslutar utskottet att en tolkning av gällande arbetsordning är tillräcklig, skall det översända sin tolkning till talmannen som skall underrätta parlamentet under den påföljande sammanträdesperioden.

4.   Om en politisk grupp eller minst 37 ledamöter framför invändningar mot utskottets tolkning, skall frågan gå till omröstning i parlamentet. Texten skall antas med majoritet av de avlagda rösterna, under förutsättning att minst en tredjedel av samtliga ledamöter är närvarande. Vid avslag skall frågan återförvisas till utskottet.

5.   Tolkningar som inte bestrids och tolkningar som antas av parlamentet skall i kursiv stil fogas som förklarande kommentarer till berörda artiklar i arbetsordningen.

6.   Dessa tolkningar skall utgöra prejudikat för framtida tillämpning och tolkning av de berörda artiklarna.

7.   Ansvarigt utskott skall regelbundet se över tolkningar och arbetsordningens artiklar.

8.   När arbetsordningen ger ett bestämt antal ledamöter vissa rättigheter, skall detta antal automatiskt justeras till det närmaste hela antal som svarar mot samma procentandel av parlamentets ledamöter om parlamentets totala antal ledamöter ökar, t.ex. efter en utvidgning av Europeiska unionen.

Artikel 202

Ändring av arbetsordningen

1.   Alla ledamöter har rätt att föreslå ändringar av arbetsordningen och dess bilagor. Ändringsförslagen kan vid behov vara försedda med korta motiveringar.

Sådana ändringsförslag skall översättas, tryckas, delas ut och hänvisas till behörigt utskott, som bereder dem och avgör om de skall föreläggas parlamentet.

Då artiklarna 150, 151 och 155 tillämpas vid behandlingen i kammaren av ändringsförslag till arbetsordningen, skall benämningarna ”den ursprungliga texten” och ”ett kommissionsförslag” i dessa artiklar betraktas som hänvisningar till gällande bestämmelser.

2.   Ändringsförslag till denna arbetsordning skall endast antas om de erhåller en majoritet av rösterna från parlamentets samtliga ledamöter.

3.   Såvida det inte vid omröstningstillfället beslutas annorlunda, skall ändringar till denna arbetsordning och dess bilagor träda i kraft den första dagen under den sammanträdesperiod som följer på deras antagande.

AVDELNING XIII

DIVERSE BESTÄMMELSER

Artikel 203

Oavslutade ärenden

Vid slutet av den sista sammanträdesperioden före val till parlamentet, skall samtliga oavslutade ärenden, som förelagts parlamentet, anses ha bortfallit, om inte annat följer av bestämmelserna i andra stycket i denna artikel.

I början på varje valperiod skall talmanskonferensen fatta beslut om varje motiverad begäran från utskott och övriga institutioner om att återuppta eller fortsätta behandlingen av dessa ärenden.

Dessa bestämmelser gäller inte framställningar och texter om vilka beslut inte skall fattas.

Artikel 204

Bilagor till arbetsordningen

Bilagor till arbetsordningen skall ha följande indelning:

----

(1)  För utskottssammanträden se artikel 184.

(2)EUT L 145, 31.5.2001, s. 43.

(3)  Se bilaga I.

(4)  Se bilaga IX.

(5)  Se bilaga IX.

(6)  Se bilaga XI.

(7)EUT L 297, 15.11.2003, s. 1.

(8)  Se bilaga XIV.

(9)  Se bilaga IV.

(10)  Se bilaga V.

(11)  Se bilaga IV.

(12)  Se bilaga XV.

(13)  Se bilaga XV.

(14)  Se bilaga II.

(15)  Se bilaga VI.

(16)  Se bilaga VIII.

(17)  Med utskott avses även undersökningskommittéer i resten av detta kapitel.

(18)  Med utskott avses även undersökningskommittéer i hela detta kapitel.

(19)  Se bilaga X.

----

BILAGA I

GENOMFÖRANDEBESTÄMMELSER TILL ARTIKEL 9.1 – ÖPPENHET OCH LEDAMÖTERNAS EKONOMISKA INTRESSEN

Artikel 1

1.   Varje ledamot som har direkta ekonomiska intressen i en fråga som debatteras skall muntligen uppge dessa intressen om denne föreslås som föredragande samt innan denne yttrar sig i kammaren eller i något av parlamentets organ.

2.   Innan en ledamot kan ges ett uppdrag inom parlamentet eller något av dess organ i enlighet med artiklarna 12 eller 182 eller artikel 188.2 i arbetsordningen, eller delta i en officiell delegation i enlighet med artikel 64 eller artikel 188.2 i arbetsordningen, måste ledamoten ha lämnat de upplysningar som avses i artikel 2.

Artikel 2

Kvestorerna skall föra ett register dit samtliga ledamöter personligen lämnar detaljerade upplysningar angående:

Ledamöterna har inte rätt att ta emot andra gåvor eller förmåner vid utövande av sitt mandat.

Varje ledamot har ett personligt ansvar för de upplysningar som lämnas till registret, vilka skall uppdateras årligen.

Presidiet kan regelbundet ange de uppgifter det anser bör ingå i registret.

Om en ledamot efter vederbörlig uppmaning inte lämnar uppgifter enligt led a och b ovan skall talmannen på nytt uppmana ledamoten att lämna dessa uppgifter inom två månader. Löper denna tidsfrist ut utan att uppgifterna lämnats skall ledamotens namn, med uppgift om överträdelsen, offentliggöras genom en anteckning i protokollet från det första sammanträdet under varje sammanträdesperiod sedan tidsfristen löpt ut. Vägrar ledamoten även sedan överträdelsen offentliggjorts att lämna dessa uppgifter skall talmannen tillämpa bestämmelserna i artikel 147 i arbetsordningen och avstänga ledamoten i fråga.

Ordförandena för de olika grupperingarna inom parlamentet, både tvärpolitiska grupper och andra inofficiella grupperingar av ledamöter, skall redogöra för alla bidrag, både ekonomiska och andra (exempelvis sekreterarhjälp), som, om de hade erbjudits ledamöterna personligen, skulle ha uppgivits i enlighet med denna artikel.

Kvestorerna skall ansvara för att ett register förs och skall fastställa detaljerade bestämmelser för hur grupperingarna skall redogöra för bidrag från utomstående.

Artikel 3

Registret skall vara offentligt.

Registret kan vara tillgängligt för allmänheten på elektronisk väg.

Artikel 4

I avvaktan på att en stadga införs för ledamöter av Europaparlamentet, som kan ersätta det stora antalet nationella bestämmelser, omfattas ledamöterna när det gäller deklaration av förmögenhet av lagstiftningen i den medlemsstat där de valts.

----

BILAGA II

GENOMFÖRANDE AV FRÅGESTUNDEN I ARTIKEL 109

A.   RIKTLINJER

Följdfrågor

Besvarande av frågor

Tidsfrister

Uppläggning

B.   REKOMMENDATIONER

(Utdrag ur parlamentets resolution av den 13 november 1986)

Europaparlamentet

----

(1)  Nu artikel 109.

(2)  Nu artikel 109.3.

----

BILAGA III

RIKTLINJER OCH ALLMÄNNA PRINCIPER FÖR ATT FASTSTÄLLA VILKA FRÅGOR SOM SKALL TAS UPP PÅ FÖREDRAGNINGSLISTAN TILL DEBATTER OM FALL AV KRÄNKNINGAR AV DE MÄNSKLIGA RÄTTIGHETERNA SAMT AV DEMOKRATISKA OCH RÄTTSSTATLIGA PRINCIPER ENLIGT ARTIKEL 115

Grundläggande kriterier

Praktiska detaljer

Begränsning och tilldelning av talartid

Tidsfrist för ingivande av ändringsförslag

----

BILAGA IV

GENOMFÖRANDEBESTÄMMELSER FÖR BEHANDLING AV EUROPEISKA UNIONENS ALLMÄNNA BUDGET OCH TILLÄGGSBUDGETAR

Artikel 1

Sammanträdeshandlingar

1.   Följande handlingar skall tryckas och delas ut:

2.   Dessa handlingar skall hänvisas till ansvarigt utskott. Alla berörda utskott har rätt att yttra sig.

3.   Önskar andra utskott yttra sig skall talmannen fastställa när dessa yttranden skall ha inkommit till ansvarigt utskott.

Artikel 2

Maximal procentsats

1.   Varje ledamot kan, under förutsättning att nedanstående villkor beaktas, lägga fram och motivera förslag till beslut om fastställandet av en ny maximal procentsats.

2.   Sådana förslag är tillåtliga endast om de inges skriftligen och är undertecknade av minst 37 ledamöter, eller inges på en politisk grupps eller ett utskotts vägnar.

3.   Talmannen skall fastställa en tidsfrist för ingivandet av sådana förslag.

4.   Ansvarigt utskott skall avge ett betänkande om dessa förslag innan de behandlas i kammaren.

5.   Parlamentet skall därefter låta förslagen gå till omröstning.

Parlamentet skall fatta beslut med en majoritet av samtliga ledamöter och med en majoritet av tre femtedelar av de avgivna rösterna.

Har rådet meddelat parlamentet att det samtycker till fastställandet av en ny sats skall talmannen i kammaren förklara den nya satsen antagen.

Om så inte är fallet skall rådets ståndpunkt återförvisas till ansvarigt utskott.

Artikel 3

Behandling av budgetförslaget – första etappen

1.   Med de begränsningar som anges nedan får varje ledamot inge och framlägga:

2.   Förslag till ändringar skall för att kunna antas inges skriftligen, vara undertecknade av minst 37 ledamöter eller ingivna på en politisk grupps eller ett utskotts vägnar, ange den punkt i budgeten som de avser och respektera upprätthållandet av en balans mellan inkomster och utgifter. Förslagen till ändringar skall omfatta alla relevanta uppgifter vad gäller de anmärkningar som berör den avsedda punkten i budgeten

Samma bestämmelser gäller för ändringsförslag.

Alla förslag till ändringar av och alla ändringsförslag till budgetförslaget måste åtföljas av en skriftlig motivering.

3.   Talmannen skall fastställa tidsfrister för ingivandet av förslag till ändringar och ändringsförslag.

Talmannen skall fastställa två tidsfrister för ingivande av förslag till ändringar och ändringsförslag: en före och en efter antagandet av betänkandet i ansvarigt utskott.

4.   Ansvarigt utskott skall yttra sig om de ingivna förslagen innan de behandlas i kammaren.

Förslag till ändringar och ändringsförslag som ansvarigt utskott har avvisat skall inte gå till omröstning i kammaren, om inte ett utskott eller minst 37 ledamöter skriftligen begär det före en tidpunkt som fastställs av talmannen. Denna tidsfrist får under inga omständigheter löpa ut senare än 24 timmar innan omröstningen inleds.

5.   Förslag till ändring av parlamentets budgetberäkning vars innehåll liknar de förslag som parlamentet redan förkastade när budgetberäkningen upprättades, skall endast behandlas om ansvarigt utskott ger sitt samtycke till detta.

6.   Trots vad som anges i artikel 51.2 i arbetsordningen skall parlamentet förrätta särskilda och på varandra följande omröstningar om

Bestämmelserna i artikel 155.4–8 i arbetsordningen skall dock tillämpas.

7.   De artiklar, kapitel, avdelningar och avsnitt i budgetförslaget till vilka inga förslag till ändringar eller ändringsförslag har lagts fram skall anses antagna.

8.   För att godkännas måste ett förslag till ändring erhålla en majoritet av parlamentets samtliga ledamöter.

För att godkännas måste ett ändringsförslag erhålla en majoritet av de avgivna rösterna.

9.   Medför de av parlamentet antagna ändringarna en ökning av utgifterna utöver den fastställda maximala procentsatsen, skall ansvarigt utskott förelägga parlamentet ett förslag till ny maximal procentsats i enlighet med artikel 78.9 sista stycket i EKSG-fördraget, artikel 272.9 sista stycket i EG-fördraget och artikel 177.9 sista stycket i Euratomfördraget. Förslaget om ny maximal procentsats skall gå till omröstning efter det att omröstning om budgetförslagets olika avsnitt har ägt rum. Parlamentet skall fatta beslut med en majoritet av samtliga ledamöter och en majoritet av tre femtedelar av de avgivna rösterna. Förkastas förslaget skall budgetförslaget i sin helhet återförvisas till ansvarigt utskott.

10.   Har parlamentet företagit ändringar av budgetförslaget eller godkänt ändringsförslag, skall det ändrade budgetförslaget eller ändringsförslagen översändas till rådet och kommissionen tillsammans med motiveringar.

Har parlamentet företagit ändringar av budgetförslaget eller godkänt ändringsförslag, skall det ändrade budgetförslaget eller ändringsförslagen översändas till rådet och kommissionen.

11.   Protokollet från det sammanträde vid vilket parlamentet yttrade sig över budgetförslaget skall översändas till rådet och kommissionen.

Artikel 4

Slutgiltigt antagande av budgeten efter första behandlingen

Har rådet underrättat parlamentet om att det inte har modifierat parlamentets ändringar och att det har godkänt eller inte avslagit parlamentets ändringsförlag skall talmannen i kammaren förklara budgeten slutgiltigt antagen. Talmannen skall se till att budgeten offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 5

Beaktande av rådets överläggningar – andra etappen

1.   Har rådet modifierat en eller flera av de av parlamentet antagna ändringarna skall den av rådet på detta sätt modifierade texten hänvisas till ansvarigt utskott.

2.   Varje ledamot kan, med de begränsningar som anges nedan, inge och lägga fram förslag till ändring av den av rådet modifierade texten.

3.   För att vara tillåtliga skall sådana förslag till ändringar inges skriftligen, vara undertecknade av minst 37 ledamöter eller ingivna på ett utskotts vägnar samt respektera upprätthållandet av balansen mellan inkomster och utgifter. Artikel 46.5 i arbetsordningen skall inte tillämpas.

Förslag till ändringar är tillåtliga endast om de avser den av rådet modifierade texten.

4.   Talmannen skall fastställa en tidsfrist för ingivande av förslag till ändringar.

5.   Ansvarigt utskott skall ta ställning till den av rådet modifierade texten och yttra sig om förslagen till ändring av denna text.

6.   Förslagen till ändring av den av rådet modifierade texten skall gå till omröstning i kammaren, utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 3.4 andra stycket. Parlamentet skall fatta beslut med en majoritet av samtliga ledamöter och tre femtedelar av de avgivna rösterna. Antas förslagen till ändringar skall den av rådet modifierade texten anses förkastad. Förkastas de skall den av rådet modifierade texten anses antagen.

7.   Rådets sammanfattning av resultatet av överläggningarna om de ändringsförslag som parlamentet har godkänt skall bli föremål för en debatt, vilken kan avslutas med omröstning om ett resolutionsförslag.

8.   När förfarandet i denna artikel är avslutat, skall, om inte annat följer av bestämmelserna i artikel 6, talmannen i kammaren förklara budgeten slutgiltigt antagen. Talmannen skall se till att budgeten offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 6

Avslag på hela budgetförslaget

1.   Ett utskott eller minst 37 ledamöter har rätt att, om synnerliga skäl föreligger, lägga fram ett förslag om att budgetförslaget skall avslås i sin helhet. Ett sådant förslag är tillåtligt endast om det åtföljs av en skriftlig motivering och inges inom en av talmannen fastställd tid. Skälen för avslag får inte vara inbördes oförenliga.

2.   Ansvarigt utskott skall yttra sig om ett sådant förslag innan det går till omröstning i kammaren.

Parlamentet skall fatta beslut med en majoritet av samtliga ledamöter och två tredjedelar av de avgivna rösterna. Antas förslaget skall budgetförslaget i sin helhet återförvisas till rådet.

Artikel 7

Systemet med de provisoriska tolftedelarna

1.   Varje ledamot kan, med de begränsningar som anges nedan, lägga fram ett förslag till beslut som skiljer sig från det som rådet har fattat och som godkänner utgifter som överstiger den provisoriska tolftedelen, för utgifter utöver de som är en nödvändig följd av fördraget eller av rättsakter antagna på grundval av fördraget.

2.   För att vara tillåtliga skall sådana förslag till beslut inges skriftligen, vara undertecknade av minst 37 ledamöter eller ingivna av en politisk grupp eller ett utskott samt åtföljas av en motivering.

3.   Ansvarigt utskott skall yttra sig över de ingivna förslagen innan de behandlas i kammaren.

4.   Parlamentet skall fatta beslut med en majoritet av samtliga ledamöter och tre femtedelar av de avgivna rösterna.

Artikel 8

Förfarande för upprättandet av parlamentets budgetberäkning

1.   När det gäller frågor som rör parlamentets budget skall presidiet och utskottet med behörighet i frågor som rör budget i etapper fatta beslut om

2.   Beslut om tjänsteförteckningen skall fattas på följande sätt:

3.   Utarbetandet av själva budgetberäkningen skall påbörjas så snart presidiet har fattat det slutliga beslutet om tjänsteförteckningen. Detta skall i enlighet med artikel 73 i arbetsordningen ske etappvis på följande sätt:

----

BILAGA V

FÖRFARANDE FÖR ÖVERLÄGGNINGAR OM OCH ANTAGANDE AV BESLUT OM BEVILJANDE AV ANSVARSFRIHET

Artikel 1

Handlingar

1.   Följande handlingar skall tryckas och delas ut:

2.   Dessa handlingar skall hänvisas till ansvarigt utskott. Alla berörda utskott har rätt att yttra sig.

3.   Önskar andra utskott yttra sig skall talmannen fastställa när dessa yttranden skall ha inkommit till ansvarigt utskott.

Artikel 2

Behandling av betänkanden

1.   Parlamentet skall i enlighet med budgetförordningen senast den 30 april året efter det att revisionsrättens årsrapport har antagits behandla ett betänkande från ansvarigt utskott om ansvarsfrihet.

2.   Såvida annat inte föreskrivs i denna bilaga skall de bestämmelser i parlamentets arbetsordning som avser ändringsförslag och omröstningar tillämpas.

Artikel 3

Betänkandets innehåll

1.   Betänkandet om beviljande av ansvarsfrihet från ansvarigt utskott skall innehålla följande:

2.   Om ansvarigt utskott föreslår att beslutet om beviljande av ansvarsfrihet skall uppskjutas, skall i det tillhörande förslaget till resolution särskilt anges bland annat följande:

Artikel 4

Behandling och omröstning i parlamentet

1.   Samtliga betänkanden från ansvarigt utskott som rör ansvarsfrihet skall tas upp på föredragningslistan till den sammanträdesperiod som följer på ingivandet.

2.   Ändring får endast inges till det förslag till resolution som lagts fram i enlighet med artikel 3.1 c.

3.   Omröstning om förslag till beslut och förslag till resolution skall, såvida inget annat anges i artikel 5, ske i den ordning som anges i artikel 3.

4.   Parlamentet skall besluta med en majoritet av de avgivna rösterna, i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget.

Artikel 5

Möjliga förfaranden

1.   Omröstning under sammanträdesperioden i april

I detta första skede skall betänkandet om beviljande av ansvarsfrihet innehålla ett förslag om att ansvarsfrihet beviljas eller att beslutet om beviljande av ansvarsfrihet uppskjuts.

2.   Omröstning under sammanträdesperioden i oktober

I detta andra skede skall betänkandet om beviljande av ansvarsfrihet innehålla ett förslag om att bevilja eller inte bevilja ansvarsfrihet.

3.   Om förslaget till resolution eller förslaget om avslutning av räkenskaperna innehåller något som verkar stå i strid med parlamentets omröstning om ansvarsfrihet, får talmannen efter samråd med ordföranden i ansvarigt utskott uppskjuta omröstningen och fastställa en ny tidsfrist för ingivande av ändringsförslag.

Artikel 6

Genomförande av beslut om ansvarsfrihet

1.   Talmannen skall i enlighet med artikel 3 översända alla parlamentets beslut eller resolutioner till kommissionen och till var och en av de övriga institutionerna. Talmannen skall se till att de offentliggörs i serien för bindande rättsakter (L-serien) i Europeiska unionens officiella tidning.

2.   Ansvarigt utskott skall minst en gång om året underrätta parlamentet om de åtgärder som institutionerna har vidtagit till följd av de i beslutet om ansvarsfrihet åtföljande kommentarerna och andra i parlamentets resolutioner ingående kommentarer som rör utgifter.

3.   På grundval av ett betänkande från utskottet med behörighet i frågor som rör budgetkontroll kan talmannen, på parlamentets vägnar och i enlighet med artikel 232 i EG-fördraget, väcka talan inför domstolen mot berörd institution för underlåtenhet att utföra de förpliktelser som anges i kommentarerna till beslutet om ansvarsfrihet eller andra resolutioner som avser genomförande av utgifter.

----

BILAGA VI

STÄNDIGA UTSKOTTS BEHÖRIGHETSOMRÅDEN (1)

I.   Utskottet för utrikesfrågor

Utskottet är behörigt i frågor som rör följande områden:

II.   Utskottet för utveckling

Utskottet är behörigt i frågor som rör följande områden:

III.   Utskottet för internationell handel

Utskottet är behörigt i frågor som rör följande områden:

Inrättandet och genomförandet av unionens gemensamma handelspolitik och unionens externa ekonomiska förbindelser, särskilt inom följande områden:

IV.   Budgetutskottet

Utskottet är behörigt i frågor som rör följande områden:

V.   Budgetkontrollutskottet

Utskottet är behörigt i frågor som rör följande områden:

VI.   Utskottet för ekonomi och valutafrågor

Utskottet är behörigt i frågor som rör följande områden:

VII.   Utskottet för sysselsättning och sociala frågor

Utskottet är behörigt i frågor som rör följande områden:

VIII.   Utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet

Utskottet är behörigt i frågor som rör följande områden:

IX.   Utskottet för industrifrågor, forskning och energi

Utskottet är behörigt i frågor som rör följande områden:

X.   Utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd

Utskottet är behörigt i frågor som rör följande områden:

XI.   Utskottet för transport och turism

Utskottet är behörigt i frågor som rör följande områden:

XII.   Utskottet för regional utveckling

Utskottet är behörigt i frågor som rör följande områden:

Regionalpolitik och sammanhållningspolitik, framför allt följande:

XIII.   Jordbruksutskottet

Utskottet är behörigt i frågor som rör följande områden:

XIV.   Fiskeriutskottet

Utskottet är behörigt i frågor som rör följande områden:

XV.   Utskottet för kultur och utbildning

Utskottet är behörigt i frågor som rör följande områden:

XVI.   Utskottet för rättsliga frågor

Utskottet är behörigt i frågor som rör följande områden:

XVII.   Utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor

Utskottet är behörigt i frågor som rör följande områden:

XVIII.   Utskottet för konstitutionella frågor

Utskottet är behörigt i frågor som rör följande områden:

XIX.   Utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män

Utskottet är behörigt i frågor som rör följande områden:

XX.   Utskottet för framställningar

Utskottet är behörigt i frågor som rör följande områden:

----

(1)  Antagen genom parlamentets beslut av den 29 januari 2004.

----

BILAGA VII

SEKRETESSBELAGDA HANDLINGAR OCH KÄNSLIG INFORMATION

A.   Behandling av sekretessbelagda handlingar som förelagts parlamentet

Förfarande för behandling av sekretessbelagda handlingar som förelagts Europaparlamentet (1)

B.   Parlamentets tillgång till känslig information om säkerhets- och försvarspolitiken

Interinstitutionellt avtal av den 20 november 2002 mellan Europaparlamentet och rådet om Europaparlamentets tillgång till känslig information i rådet om säkerhets- och försvarspolitiken (2)

EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET HAR INGÅTT DETTA INTERINSTITUTIONELLA AVTAL

av följande skäl:

EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET HAR ENATS OM FÖLJANDE

1.   Räckvidd

2.   Allmänna bestämmelser

3.   Bestämmelser om tillgång till och hantering av känslig information

Informationen eller dokumenten i fråga får inte offentliggöras eller lämnas vidare till någon annan mottagare.

4.   Slutbestämmelser

BILAGA

Det interinstitutionella avtalet skall tillämpas i enlighet med relevanta tillämpliga bestämmelser, särskilt i överensstämmelse med principen att upphovsmannens samtycke krävs för överlämnande av sekretessbelagd information enligt punkt 1.2.

När medlemmarna i Europaparlamentets särskilda kommitté får tillgång till känsliga handlingar skall detta ske i en säkrad lokal på rådet.

Det interinstitutionella avtalet skall träda i kraft efter det att Europaparlamentet har antagit interna säkerhetsåtgärder som överensstämmer med de principer som anges i punkt 2.1 och som är jämförbara med de åtgärder som tillämpas på de andra institutionerna, i syfte att garantera en likvärdig skyddsnivå för den känsliga informationen i fråga.

C.   Genomförandet av det interinstitutionella avtalet om Europaparlamentets tillgång till känslig information om säkerhets- och försvarspolitiken

Europaparlamentets beslut av den 23 oktober 2002 om genomförandet av det interinstitutionella avtalet om Europaparlamentets tillgång till känslig information i rådet om säkerhets- och försvarspolitiken (6).

EUROPAPARLAMENTET HAR BESLUTAT FÖLJANDE:

med beaktande av artikel 9, särskilt punkterna 6 och 7, i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (7),

med beaktande av arbetsordningens bilaga VII, del A, punkt 1,

med beaktande av artikel 20 i presidiets beslut av den 28 november 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets handlingar (8),

med beaktande av det interinstitutionella avtalet mellan Europaparlamentet och rådet om Europaparlamentets tillgång till känslig information från rådet på säkerhets- och försvarspolitikens område,

med beaktande av presidiets förslag och av följande skäl:

Viss information om säkerhets- och försvarspolitiken som är belagd med sträng sekretess är av särskild natur och har ett särskilt känsligt innehåll.

Rådet är förpliktigat att tillhandahålla Europaparlamentet information om känsliga handlingar i enlighet med vad som överenskommits mellan institutionerna.

De av Europaparlamentets ledamöter som ingår i den särskilda kommitté som inrättas genom det interinstitutionella avtalet bör genomgå en säkerhetsprövning för att få tillgång till känslig information i enlighet med principen att de behöver ha tillgång till uppgifterna för tjänsteutövningen.

Det är nödvändigt att införa särskilda arrangemang för att ta emot, hantera och kontrollera känslig information från rådet, medlemsstaterna, tredje länder eller internationella organisationer.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syftet med detta beslut är att anta kompletterande åtgärder som är nödvändiga för att genomföra det interinstitutionella avtalet om Europaparlamentets tillgång till känslig information från rådet på säkerhets- och försvarspolitikens område.

Artikel 2

Europaparlamentets begäran om tillgång till känslig information från rådet skall behandlas av rådet i enlighet med dess bestämmelser. När de begärda handlingarna har upprättats av andra institutioner, medlemsstater, tredje länder eller internationella organisationer, översänds handlingarna när dessa gett sitt medgivande.

Artikel 3

Europaparlamentets talman skall ansvara för genomförandet av detta interinstitutionella avtal inom parlamentet.

Talmannen skall för detta ändamål vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att den information som mottas direkt från rådets ordförande eller generalsekreterare/höge representant eller som inhämtas i samband med att känsliga handlingar konsulteras i rådets lokaler omfattas av sekretess.

Artikel 4

När Europaparlamentets talman eller ordföranden för utskottet för utrikesfrågor, mänskliga rättigheter, gemensam säkerhet och försvarspolitik uppmanar rådets ordförandeskap eller generalsekreterare/höge representant att tillhandahålla känslig information till den särskilda kommitté som inrättas genom det interinstitutionella avtalet, skall denna information tillhandahållas snarast. Europaparlamentet skall utrusta ett rum särskilt för detta ändamål. Valet av rum skall göras så att en likvärdig skyddsnivå garanteras som den som fastställs för denna typ av möten i rådets beslut 2001/264/EG av den 19 mars 2001 om antagande av rådets säkerhetsbestämmelser (9).

Artikel 5

Informationsmötet, som leds av Europaparlamentets talman eller av ovannämnda utskottsordförande, skall hållas inom stängda dörrar.

Med undantag för de fyra ledamöter som utses av talmanskonferensen skall enbart de tjänstemän som på grund av sina arbetsuppgifter eller tjänsteåligganden genomgått säkerhetsprövning och beviljats tillstånd, få tillträde till möteslokalen under förutsättning att de behöver ha tillgång till uppgifterna för tjänsteutövningen.

Artikel 6

När Europaparlamentets talman eller ordföranden i ovannämnda utskott beslutar att begära att få konsultera handlingar med känslig information, skall handlingarna i enlighet med punkt 3.3 i ovannämnda interinstitutionella avtal konsulteras i rådets lokaler.

Handlingarna skall konsulteras på plats i de versioner som finns tillgängliga.

Artikel 7

De ledamöter av Europaparlamentet som skall delta i informationsmöten eller ta del av känsliga handlingar skall genomgå ett liknande säkerhetsprövningsförfarande som medlemmarna av rådet och ledamöterna av kommissionen. I detta avseende skall Europaparlamentets talman vidta nödvändiga åtgärder vid de behöriga nationella myndigheterna.

Artikel 8

De tjänstemän som skall få kännedom om känslig information skall genomgå säkerhetsprövning i enlighet med de bestämmelser som fastställts för övriga institutioner. De tjänstemän som genomgått en sådan säkerhetsprövning, under förutsättning att de behöver ha tillgång till uppgifterna för tjänsteutövningen, skall kunna få delta i ovannämnda informationsmöten eller få kännedom om deras innehåll. Generalsekreteraren skall bevilja tillstånd till detta efter att ha inhämtat yttranden från de nationella behöriga myndigheterna i medlemsstaterna och på grundval av de säkerhetsprövningar som samma myndigheter genomfört.

Artikel 9

Den information som erhålls vid dessa möten eller när handlingar konsulteras i rådets lokaler får inte röjas, spridas eller mångfaldigas, vare sig fullständigt eller delvis, i någon som helst form. Det är inte heller tillåtet att göra någon form av upptagning av den känsliga information som rådet tillhandahållit.

Artikel 10

De ledamöter av Europaparlamentet som av talmanskonferensen utsetts för att få tillgång till känslig information skall ha tystnadsplikt. Vid brott mot tystnadsplikten skall ledamöterna i den särskilda kommittén bytas ut mot en annan ledamot som talmanskonferensen utser. En ledamot som brutit mot tystnadsplikten kan, innan han eller hon utesluts från den särskilda kommittén, höras av talmanskonferensen som då skall hålla ett särskilt sammanträde inom stängda dörrar. Den ledamot som gjort sig skyldig till informationsläckan kan, i förekommande fall, förutom att bli utesluten ur den särskilda kommittén, även bli föremål för rättsliga åtgärder i enlighet med gällande lagstiftning.

Artikel 11

De tjänstemän som på vederbörligt sätt genomgått säkerhetsprövning och som skall få tillgång till känslig information på grundval av principen att de behöver ha tillgång till uppgifterna för tjänsteutövningen skall ha tystnadsplikt. Eventuella brott mot tystnadsplikten skall bli föremål för en utredning som leds av Europaparlamentets talman och, i förekommande fall, ett disciplinförfarande i enlighet med tjänsteföreskrifterna. Om det blir fråga om rättsliga åtgärder skall talmannen vidta de åtgärder som krävs för att de behöriga nationella myndigheterna skall kunna inleda lämpliga förfaranden.

Artikel 12

Presidiet skall vara behörigt att genomföra de eventuella anpassningar, ändringar eller tolkningar som kan bli nödvändiga för att tillämpa detta beslut.

Artikel 13

Detta beslut återges i Europaparlamentets arbetsordning och träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

----

(1)  Antaget genom parlamentets beslut av den 15 februari 1989 och ändrat genom parlamentets beslut den 13 november 2001.

(2)EGT C 298, 30.11.2002, s. 1.

(3)EGT L 145, 31.5.2001, s. 43.

(4)EGT L 113, 19.5.1995, s. 2.

(5)EGT C 172, 18.6.1999, s. 1.

(6)EGT C 298, 30.11.2002, s. 4.

(7)EGT L 145, 31.5.2001, s. 43.

(8)EGT C 374, 29.12.2001, s. 1.

(9)EGT L 101, 11.4.2001, s. 1.

----

BILAGA VIII

NÄRMARE FÖRESKRIFTER FÖR UTÖVANDET AV EUROPAPARLAMENTETS UNDERSÖKNINGSRÄTT

Europaparlamentets, rådets och kommissionens beslut 95/167/EG, Euratom, EKSG av den 19 april 1995 om närmare föreskrifter för utövandet av Europaparlamentets undersökningsrätt (1)

EUROPAPARLAMENTET, RÅDET OCH KOMMISSIONEN HAR I SAMFÖRSTÅND FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen, särskilt artikel 20b,

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 193,

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 107b, och

med beaktande av följande:

Det bör fastställas närmare föreskrifter för Europaparlamentets utövande av undersökningsrätten med hänsyn till bestämmelserna i Fördragen om upprättandet av Europeiska gemenskaperna.

De tillfälliga undersökningskommittéerna måste ha nödvändiga medel för att fullgöra sina uppgifter; i detta avseende är det viktigt att medlemsstaterna samt Europeiska gemenskapernas institutioner och organ vidtar alla åtgärder som kan underlätta fullgörandet av dessa uppgifter.

Sekretess och konfidentiell behandling i samband med de tillfälliga undersökningskommittéernas arbete måste säkerställas.

Föreskrifterna för utövandet av undersökningsrätten kan på begäran av en av de tre institutionerna ses över efter utgången av Europaparlamentets valperiod mot bakgrund av gjorda erfarenheter.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE

Artikel 1

Närmare föreskrifter om utövandet av Europaparlamentets undersökningsrätt skall fastställas i detta beslut i enlighet med artikel 20b i EKSG-fördraget, artikel 193 i EG-fördraget och artikel 107b i Euratomfördraget.

Artikel 2

1.   Europaparlamentet kan vid fullgörandet av sina uppgifter på de villkor och inom de gränser som fastställs i de fördrag som anges i artikel 1 på begäran av en fjärdedel av sina ledamöter tillsätta en tillfällig undersökningskommitté för att undersöka påstådda fel eller missförhållanden vid tillämpningen av gemenskapsrätten, oavsett om dessa skulle ha begåtts av en gemenskapsinstitution, ett gemenskapsorgan, en offentlig myndighet i en medlemsstat eller av personer som enligt gemenskapsrätten är bemyndigade att tillämpa denna.

Europaparlamentet skall fastställa de tillfälliga undersökningskommittéernas sammansättning samt närmare regler för deras arbetssätt.

Beslutet om att tillsätta en tillfällig undersökningskommitté, i vilket särskilt skall anges kommitténs syfte och tidsfristen för att överlämna dess rapport, skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

2.   Den tillfälliga undersökningskommittén skall fullgöra sina uppgifter i enlighet med de befogenheter fördragen tilldelat gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen.

Medlemmarna av den tillfälliga undersökningskommittén och varje annan person som i sin tjänsteutövning får kännedom om sakförhållanden, information, kunskap, dokument eller annat där sekretess gäller i enlighet med en medlemsstats eller gemenskapsinstitutions bestämmelser är skyldig att bibehålla denna sekretess gentemot obehöriga personer och allmänheten, även efter att deras tjänsteutövning har upphört.

Förhör och avgivande av vittnesmål skall vara offentliga. På begäran av en fjärdedel av medlemmarna i den tillfälliga undersökningskommittén, eller på begäran av gemenskapernas myndigheter eller nationella myndigheter, eller om den tillfälliga undersökningkommittén har förelagts uppgifter för vilka sekretess gäller, skall förhandlingarna ske bakom stängda dörrar. Vittnen och sakkunniga har rätt att avge utlåtande eller vittnesmål bakom stängda dörrar.

3.   En tillfällig undersökningskommitté får inte utreda en sak som är föremål för rättslig prövning vid en gemenskapsinstans eller en nationell instans, så länge som den rättsliga prövningen inte är avslutad.

Inom en tidsfrist på två månader, antingen efter offentliggörandet i enlighet med punkt 1, eller efter att kommissionen har informerats om att undersökningskommittén har förelagts ett påstående om att en medlemsstat har överträtt gemenskapsrätten, får kommissionen underrätta Europaparlamentet om att en sak som är hänskjuten till en tillfällig undersökningskommitté är underkastad ett förberedande gemenskapsförfarande; i detta fall skall den tillfälliga undersökningskommittén vidta alla nödvändiga åtgärder för att kommissionen fullt ut skall kunna utöva de befogenheter den tilldelats i enlighet med fördragen.

4.   Den tillfälliga undersökningskommittén skall upplösas när den har överlämnat sin rapport inom den tidsfrist som fastställdes när den tillsattes, eller senast vid utgången av en tidsfrist på maximalt tolv månader från den dag då den tillsattes, eller, under alla omständigheter, vid utgången av valperioden.

Europaparlamentet kan efter ett motiverat beslut två gånger förlänga tolvmånadersfristen med tre månader. Detta beslut skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

5.   En tillfällig undersökningskommitté får inte tillsättas eller tillsättas på nytt angående en sak som redan varit föremål för undersökning av en tillfällig undersökningskommitté förrän det har gått minst tolv månader efter överlämnandet av denna undersöknings rapport, eller efter det att uppgiften har avslutats, och endast under förutsättning att nya omständigheter har framkommit.

Artikel 3

1.   Den tillfälliga undersökningskommittén skall företa de undersökningar som är nödvändiga för att undersöka påstådda överträdelser eller missförhållanden vid tillämpningen av gemenskapsrätten enligt nedanstående villkor.

2.   Den tillfälliga undersökningskommittén kan anmoda en gemenskapsinstitution, ett gemenskapsorgan eller en medlemsstats regering att utse en av sina ledamöter eller medlemmar att delta i kommitténs arbete.

3.   På motiverad begäran av den tillfälliga undersökningskommittén skall berörda medlemsstater och gemenskapsinstitutioner eller gemenskapsorgan utse en tjänsteman eller annan anställd som de bemyndigar att uppträda inför den tillfälliga undersökningskommittén, såvida inte sekretess eller hänsyn till nationell och allmän säkerhet på grund av nationell lagstiftning eller gemenskapslagstiftning utgör hinder för detta.

De aktuella tjänstemännen eller andra anställda skall yttra sig på sin regerings eller institutions vägnar och efter instruktion från dessa. De skall fortsätta att vara bundna av de förpliktelser som följer av de för dem gällande föreskrifterna.

4.   Medlemsstaternas myndigheter och gemenskapsinstitutionerna eller gemenskapsorganen skall, antingen på begäran av den tillfälliga undersökningskommittén eller på eget initiativ, tillhandahålla den tillfälliga undersökningskommittén de handlingar som är nödvändiga för att den skall kunna utföra sitt arbete om de inte på grund av sekretess eller av hänsyn till allmän och nationell säkerhet är förhindrade att göra detta på grund av medlemstaternas och gemenskapernas lagar och föreskrifter.

5.   Bestämmelserna i punkterna 3 och 4 skall inte påverka andra nationella bestämmelser som hindrar en tjänsteman att uppträda eller utlämning av handlingar.

Hinder som uppstår med hänsyn till sekretess, offentlig eller nationell säkerhet eller på grund av bestämmelserna i första stycket, skall anmälas till Europaparlamentet av en företrädare som är behörig att binda den berörda medlemsstatens regering eller institution.

6.   Gemenskapsinstitutionerna eller gemenskapsorganen får inte tillhandahålla den tillfälliga undersökningskommittén handlingar från en medlemsstat utan att först ha informerat den berörda medlemsstaten om detta.

De får inte överlämna handlingar som omfattas av punkt 5 till den tillfälliga undersökningskommittén utan att först ha inhämtat den berörda medlemsstatens samtycke.

7.   Bestämmelserna i punkterna 3-5 skall tillämpas på fysiska och juridiska personer som är bemyndigade enligt gemenskapsrätten att tillämpa denna.

8.   Den tillfälliga undersökningskommittén kan begära att varje annan person avlägger vittnesmål inför kommittén i den mån det är nödvändigt för fullgörandet av dess uppgifter. Om omnämnandet av en person i förbindelse med en undersökning kan åsamka skada skall den tillfälliga undersökningskommittén underrätta personen om detta samt höra personen ifall denne så begär.

Artikel 4

1.   De upplysningar som den tillfälliga undersökningskommittén samlar in får endast användas för att fullgöra dess uppgifter. Upplysningarna får inte offentliggöras om de innehåller sekretessbelagda uppgifter eller uppgifter av konfidentiell natur eller om personer härigenom namnges.

Europaparlamentet skall anta de administrativa och reglementariska bestämmelser som behövs för att säkerställa sekretess och konfidentiell behandling i förbindelse med de tillfälliga undersökningskommittéernas arbete.

2.   Den tillfälliga undersökningskommitténs rapport skall föreläggas Europaparlamentet som kan bestämma att rapporten skall offentliggöras, om inte annat följer av bestämmelserna i punkt 1.

3.   Europaparlamentet får överlämna de rekommendationer som det har antagit på grundval av den tillfälliga undersökningskommitténs rapport till gemenskapsinstitutionerna eller gemenskapsorganen eller medlemsstaterna. Dessa skall dra de slutsatser därav som de anser lämpliga.

Artikel 5

Alla meddelanden till medlemsstaternas nationella myndigheter för genomförandet av detta beslut skall gå via medlemsstaternas fasta representationer vid Europeiska unionen.

Artikel 6

På begäran av Europaparlamentet, rådet eller kommissionen kan ovanstående bestämmelser ses över mot bakgrund av gjorda erfarenheter, från det att Europaparlamentets valperiod har löpt ut.

Artikel 7

Detta beslut skall träda i kraft den dag det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

----

(1)EGT L 113, 19.5.1995, s. 2.

----

BILAGA IX

Genomförandebestämmelser till artikel 9.2 – Lobbygrupper vid Europaparlamentet

Artikel 1

Passerkort

1.   Passerkortet skall utgöras av ett inplastat kort med ett fotografi av innehavaren, innehavarens för- och efternamn samt namnet på det företag, den organisation eller den person som innehavaren arbetar för.

Innehavare av passerkort skall alltid bära kortet synligt inom alla parlamentets lokaler. Underlåtenhet att göra detta kan leda till att kortet dras in.

Passerkortet skall särskiljas i form och färg från de passerkort som utfärdas till tillfälliga besökare.

2.   Passerkort skall endast förnyas om innehavaren har uppfyllt de krav som anges i artikel 9.2 i arbetsordningen.

I det fall en ledamot ifrågasätter en representants eller en lobbygrupps verksamhet skall frågan hänvisas till kvestorerna, som skall göra en utredning och avgöra om passerkortet ifråga får behållas eller skall dras in.

3.   Passerkort ger under inga omständigheter innehavaren rätt att närvara vid andra av parlamentets eller dess organs sammanträden än de som förklarats öppna för allmänheten och ger i detta fall inte innehavaren rätt till undantag från de regler om tillträde som gäller för alla övriga unionsmedborgare.

Artikel 2

Assistenter

1.   Vid början av varje mandatperiod skall kvestorerna besluta om det högsta antal assistenter som kan registreras av varje ledamot.

Registrerade assistenter skall när de tillträder sin tjänst avge en skriftlig förklaring beträffande sin yrkesverksamhet och andra uppdrag och verksamheter som de utför mot ersättning.

2.   Assistenterna skall ha tillträde till parlamentet enligt samma villkor som personal vid generalsekretariatet eller de politiska grupperna.

3.   Övriga personer, även de som arbetar direkt med ledamöterna, skall enbart ha tillträde till parlamentet enligt vad som föreskrivs i artikel 9.2 i arbetsordningen.

Artikel 3

Ordningsregler

1.   I sina förbindelser med parlamentet skall de personer vars namn förekommer i registret som avses i artikel 9.2 i arbetsordningen

2.   Brott mot dessa ordningsregler kan medföra att passerkortet dras in för berörda personer, och eventuellt för deras företag.

----

BILAGA X

OMBUDSMANNENS ÄMBETSUTÖVNING

Europaparlamentet har beslutat följande:

med beaktande av fördragen om upprättandet av Europeiska gemenskaperna särskilt artikel 195.4 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen artikel 20d.4 i Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen samt artikel 107d.4 i Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen,

med beaktande av kommissionens yttrande,

med beaktande av rådets godkännande och

med beaktande av följande:

Föreskrifterna och de allmänna villkoren för ombudsmannens ämbetsutövning bör fastställas i enlighet med bestämmelserna i fördragen om upprättandet av Europeiska gemenskaperna.

De förutsättningar under vilka ett klagomål kan inlämnas till ombudsmannen måste fastställas liksom förhållandet mellan ombudsmannens ämbetsutövning och rättsliga eller administrativa förfaranden.

Ombudsmannen, som även kan handla på eget initiativ, måste ha tillgång till allt som behövs för ämbetsutövningen. Därför måste gemenskapens institutioner och organ på ombudsmannens begäran tillhandahålla all information som begärs om det inte finns vederbörligen fullgoda skäl för sekretess och utan att det påverkar ombudsmannens förpliktelse att inte avslöja sådan information; medlemsstaternas myndigheter måste förse ombudsmannen med all nödvändig information utom när sådan information omfattas av lagar och andra författningar om sekretess eller av bestämmelser som hindrar dess spridning. Om ombudsmannen inte får den begärda hjälpen bör ombudsmannen underrätta Europaparlamentet som vidtar lämpliga åtgärder.

Förfaranden måste fastställas för fall där ombudsmannens undersökningar uppdagar fel eller försummelser. Det bör även läggas fast att ombudsmannen vid slutet av varje årlig session överlämnar en uttömmande rapport till Europaparlamentet.

Ombudsmannen och personalen måste behandla den information som de har fått under sin ämbetsutövning förtroligt; ombudsmannen måste dock underrätta de behöriga myndigheterna om förhållanden som troligen kan omfattas av straffrättslig lagstiftning och som kommit till ombudsmannens kännedom genom undersökningar.

Bestämmelser bör fastställas för ett eventuellt samarbete mellan ombudsmannen och samma slags myndigheter i vissa medlemsstater i överensstämmelse med tillämplig nationell lagstiftning.

I början av varje mandatperiod och för hela dess längd bör Europaparlamentet till ombudsman utse en person som är medborgare i unionen och som uppvisar alla erforderliga bevis för oavhängighet och kompetens.

Det bör fastställas under vilka villkor som ombudsmannens ämbetsutövning skall upphöra.

Ombudsmannen måste utöva sitt ämbete med fullständig oavhängighet och vid ämbetstillträdet avge en högtidlig försäkran inför Europeiska gemenskapernas domstol att ombudsmannen ämnar göra detta. Bestämmelser om vilka handlingar som är oförenliga med ombudsmannens ämbetsutövning bör läggas fast liksom bestämmelser om ombudsmannens ersättning, immunitet och privilegier.

Bestämmelser bör fastställas för tjänstemän och andra anställda vid ombudsmannens kansli som bistår ombudsmannen samt för verksamhetens budget. Ombudsmannen bör ha samma säte som Europaparlamentet.

Det är ombudsmannens uppgift att anta bestämmelser för genomförandet av detta beslut. Dessutom bör vissa övergångsbestämmelser fastställas för den första ombudsman som utses efter det att Fördraget om Europeiska unionen har trätt i kraft.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE

Artikel 1

1.   Föreskrifterna och de allmänna villkoren för ombudsmannens ämbetsutövning skall vara de som avses i detta beslut i enlighet med artikel 195.4 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen artikel 20d.4 i Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen samt artikel 107d.4 i Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen.

2.   Ombudsmannen skall utöva sitt ämbete i enlighet med de befogenheter som fördragen ger gemenskapens institutioner och organ.

3.   Ombudsmannen får inte ingripa i mål som är anhängiga vid domstol eller ifrågasätta domstolsavgöranden.

Artikel 2

1.   Inom ramarna för de ovan nämnda fördragen och de villkor som slås fast i dem skall ombudsmannen bidra till upptäckten av fel och försummelser i samband med verksamheten inom gemenskapens institutioner och organ med undantag av domstolen och förstainstansrätten i deras rättsliga funktion och föreslå åtgärder för att avhjälpa dessa fel och försummelser. Handlingar som företas av någon annan myndighet eller person kan inte vara föremål för klagan hos ombudsmannen.

2.   Varje unionsmedborgare eller varje fysisk eller juridisk person som har sitt hemvist eller säte i en av unionens medlemsstater kan antingen direkt eller genom en ledamot av Europaparlamentet inge ett klagomål till ombudsmannen gällande fel eller försummelser i samband med verksamheten inom gemenskapens institutioner och organ med undantag av domstolen och förstainstansrätten i deras rättsliga funktion. Ombudsmannen skall underrätta institutionen eller organet i fråga så snart ett klagomål inges.

3.   Klagomålet skall innehålla uppgifter om klagomålets innehåll och vem som framför klagomålet; denne kan begära att klagomålet behandlas förtroligt.

4.   Ett klagomål skall göras inom två år från den dag då omständigheterna på vilka klagomålet grundar sig blev kända av den person som framför klagomålet och måste föregås av lämpliga hänvändelser till de berörda institutionerna och organen.

5.   Ombudsmannen kan råda den person som framför klagomålet att vända sig till en annan myndighet.

6.   Klagomål som inges till ombudsmannen skall inte påverka tidsfrister för överklaganden i administrativa förfaranden eller domstolsförfaranden.

7.   När ombudsmannen måste avvisa ett klagomål eller avbryta sin undersökning på grund av pågående eller avslutade rättsliga åtgärder rörande omständigheter som tagits upp i ett klagomål skall resultatet av de undersökningar som redan är gjorda arkiveras utan ytterligare åtgärder.

8.   Klagomål som rör arbetsförhållanden mellan gemenskapens institutioner och organ och deras tjänstemän och annan personal får inte inges till ombudsmannen om inte alla andra möjligheter att framföra interna administrativa önskemål och klagomål, särskilt förfarandena som avses i artikel 90.1-2 i tjänsteföreskrifterna, har uttömts av den berörda personen och tidsfristerna för svar från den myndighet till vilken hänvändelse har gjorts har gått ut.

9.   Ombudsmannen skall snarast möjligt underrätta den person som har framfört klagomålet om vilka åtgärder som vidtagits.

Artikel 3

1.   Ombudsmannen skall på eget initiativ eller på grund av ett klagomål genomföra alla undersökningar som finnes vara berättigade för att reda ut misstänkta fel eller försummelser i samband med verksamheten inom gemenskapens institutioner och organ. Ombudsmannen skall underrätta den berörda institutionen eller det berörda organet om detta och de kan ge alla relevanta upplysningar.

2.   Gemenskapens institutioner och organ måste förse ombudsmannen med all information som begärs av dem och ge tillgång till relevanta dokument. De får vägra endast om det finns vederbörligen fullgoda skäl för sekretess.

De skall ge tillgång till dokument som är hemliga enligt lag eller andra författningar med ursprung i en medlemsstat endast om denna medlemsstat på förhand har givit sitt samtycke.

De skall ge tillgång till andra dokument med ursprung i en medlemsstat efter att ha informerat medlemsstaten i fråga.

I båda fallen får ombudsmannen i enlighet med artikel 4 inte avslöja innehållet i sådana dokument.

Tjänstemän och andra anställda inom gemenskapens institutioner och organ skall avlägga vittnesmål på begäran av ombudsmannen; de skall uttala sig på sin administrations vägnar och enligt instruktioner från denna och skall ha fortsatt tystnadsplikt.

3.   På begäran av ombudsmannen måste medlemsstaternas myndigheter via medlemsstaternas beskickningar vid Europeiska gemenskaperna tillhandahålla all information som kan bidra till att reda ut misstänkta fel eller försummelser i samband med verksamheten inom gemenskapens institutioner och organ utom när sådan information omfattas av lagar och andra författningar om sekretess eller av bestämmelser som hindrar dess spridning. I det senare fallet kan dock den berörda medlemsstaten tillåta ombudsmannen att ta del av informationen under förutsättning att han förbinder sig att inte avslöja den.

4.   Om ombudsmannen inte får den begärda hjälpen skall parlamentet underrättas. Parlamentet skall vidta lämpliga åtgärder.

5.   Ombudsmannen skall så långt det är möjligt försöka att tillsammans med institutionen eller organet i fråga nå en lösning som rättar till felet eller gottgör försummelsen och som tillfredsställer klagomålet.

6.   Om ombudsmannen upptäcker fall av fel eller försummelse skall institutionen eller organet i fråga meddelas och när så är lämpligt föreslå rekommendationer. Institutionen eller organet skall inom tre månader sända ett detaljerat yttrande till ombudsmannen.

7.   Ombudsmannen skall sedan sända en rapport till Europaparlamentet och till institutionen eller organet i fråga. Rapporten får innehålla rekommendationer. Ombudsmannen skall underrätta den person som inlämnat klagomålet om undersökningens resultat om yttrandet från institutionen eller organet i fråga samt om ombudsmannens rekommendationer.

8.   Vid slutet av varje årlig session skall ombudsmannen överlämna en rapport om sina undersökningsresultat till Europaparlamentet.

Artikel 4

1.   Ombudsmannen och personalen på vilka artikel 287 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen artikel 47.2 i Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen samt artikel 194 i Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen skall tillämpas får inte avslöja information eller innehåll i dokument som de får tillgång till i sina undersökningar. De skall också visa diskretion när det gäller information som kan skada den person som har lämnat in klagomålet eller någon annan inblandad person dock utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2.

2.   Om ombudsmannen i sina undersökningar upptäcker förhållanden som troligen kan omfattas av straffrättslig lagstiftning måste de nationella behöriga myndigheterna genast underrättas via medlemsstaternas beskickningar vid Europeiska gemenskaperna och i tillämpliga fall den gemenskapsinstitution som har maktbefogenheter över tjänstemannen eller den anställde i fråga; institutionen kan eventuellt åberopa artikel 18 andra stycket i protokollet om immunitet och privilegier för Europeiska gemenskaperna. Ombudsmannen får även informera gemenskapsinstitutionen eller gemenskapsorganet i fråga om förhållanden som från disciplinär synpunkt ifrågasätter uppträdandet hos en av deras anställda.

Artikel 5

Ombudsmannen får samarbeta med myndigheter av samma typ i vissa medlemsstater under förutsättning att det sker i enlighet med gällande nationell lagstiftning om det gör undersökningsarbetet mer effektivt och ger bättre skydd för rättigheter och intressen åt de personer som lämnar in klagomål. Ombudsmannen får inte på dessa grunder begära att få se dokument som ombudsmannen inte skulle ha tillgång till enligt artikel 3.

Artikel 6

1.   Efter varje val till Europaparlamentet skall en ombudsman utses av Europaparlamentet för hela valperiodens längd. Ombudsmannens mandat kan förlängas.

2.   Ombudsmannen skall utses bland personer som är unionsmedborgare som fullt ut äger medborgerliga och politiska rättigheter, som uppvisar alla erforderliga bevis för oavhängighet och som uppfyller kraven för utövandet av det högsta domarämbetet i sina länder eller besitter en sådan erkänd kompetens och erfarenhet som krävs för att utöva ombudsmannaämbetet.

Artikel 7

1.   Ombudsmannen skall upphöra att utöva sitt ämbete antingen vid slutet av sin ämbetsperiod eller vid frivillig avgång eller avskedande.

2.   Ombudsmannen skall stanna i sitt ämbete till dess att efterträdare har utsetts utom vid avskedande.

3.   Om ämbetet frånträds i förtid skall en efterträdare utses för den resterande delen av parlamentssessionen inom tre månader från den tidpunkt då ämbetet blev vakant.

Artikel 8

En ombudsman som inte längre uppfyller de krav som ställs för utförande av uppgifterna eller som gör sig skyldig till allvarlig försummelse kan avsättas av Europeiska gemenskapernas domstol på begäran av Europaparlamentet.

Artikel 9

1.   Ombudsmannen skall utöva sitt ämbete med fullständig oavhängighet i gemenskapernas och unionsmedborgarnas allmänna intresse. I sin ämbetsutövning skall ombudsmannen varken begära eller acceptera instruktioner från någon regering eller från något annat organ. Ombudsmannen skall avstå från alla handlingar som är oförenliga med ämbetsutövningen.

2.   När ombudsmannen tillträder sitt ämbete skall en högtidlig försäkran avges inför Europeiska gemenskapernas domstol att ombudsmannen ämnar utöva sitt ämbete med fullständig oavhängighet och opartiskhet samt under och efter sin ämbetsperiod kommer att respektera de åtaganden som följer av ämbetet särskilt plikten att efter ämbetstidens utgång uppträda med integritet och diskretion när det gäller att acceptera vissa befattningar eller förmåner.

Artikel 10

1.   Under ämbetsperioden får ombudsmannen inte åtaga sig någon annan politisk eller administrativ uppgift eller utöva någon annan verksamhet oavsett om den är avlönad eller inte.

2.   Ombudsmannen skall ha samma ställning som en domare vid Europeiska gemenskapernas domstol när det gäller lön, traktamenten och pension.

3.   Artikel 12-15 och artikel 18 i protokollet om immunitet och privilegier för Europeiska gemenskaperna skall tillämpas på ombudsmannen samt tjänstemännen och övriga anställda vid ombudsmannens kansli.

Artikel 11

1.   Ombudsmannen skall biträdas av ett kansli vars chefstjänsteman ombudsmannen skall utse.

2.   Tjänstemännen och andra anställda vid ombudsmannens kansli skall lyda under de regler och bestämmelser som gäller för tjänstemän och andra anställda inom Europeiska gemenskaperna. Deras antal skall anpassas varje år som ett led i budgetprocessen.

3.   Anställda i Europeiska gemenskaperna och i medlemsstaterna som utses att tjänstgöra vid ombudsmannens kansli skall flyttas över i tjänstens intresse och skall garanteras återinträde i en tjänst vid sin ursprungliga arbetsplats.

4.   I personalärenden skall ombudsmannen ha samma status som institutionerna i den betydelse som avses i artikel 1 i tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen i Europeiska gemenskaperna.

Artikel 12

(Utgår)

Artikel 13

Ombudsmannen skall ha samma säte som Europaparlamentet.

Artikel 14

Ombudsmannen skall anta bestämmelser för genomförandet av detta beslut.

Artikel 15

Den första ombudsman som utses efter ikraftträdandet av Fördraget om Europeiska unionen skall utses för den resterande delen av parlamentets valperiod.

Artikel 16

(Utgår)

Artikel 17

Detta beslut skall offenliggöras i Europeiska unionens officiella tidning. Det träder i kraft samma dag som det offentliggörs.

B.   Europeiska ombudsmannens beslut om antagande av genomförandebestämmelser (2)

Artikel 1

Definitioner

I dessa genomförandebestämmelser avses med

Artikel 2

Inkommande klagomål

2.1   Inkommande klagomål skall identifieras, registreras och numreras.

2.2   Mottagandet skall bekräftas till den person som lämnat in klagomålet, med angivande av klagomålets registreringsnummer och namn på den juridiska handläggare som handlägger det.

2.3   En framställning som Europaparlamentet med framställarens medgivande överför till ombudsmannen skall behandlas som ett klagomål.

2.4   Ombudsmannen får, när så är lämpligt och med medgivande av den person som lämnat in klagomålet, överföra ett klagomål till Europaparlamentet för behandling som en framställning.

2.5   Ombudsmannen får, när så är lämpligt och med medgivande av den person som lämnat in klagomålet, överföra ett klagomål till en annan behörig myndighet.

Artikel 3

Klagomåls tillåtlighet

3.1   Ombudsmannen skall på grundval av de kriterier som fastställs i fördraget och i stadgan avgöra om ett klagomål ligger inom hans ämbetsområde eller inte och, om så är fallet, om det är tillåtligt. Han får begära att den person som lämnat in klagomålet lämnar ytterligare uppgifter eller handlingar innan han fattar sitt beslut.

3.2   Om klagomålet ligger utanför ombudsmannens ämbetsområde eller är otillåtligt skall han avvisa klagomålet. Han skall informera den person som lämnat in klagomålet om sitt beslut och om skälen mot det. Ombudsmannen kan råda den person som lämnat in klagomålet att vända sig till annan myndighet.

Artikel 4

Undersökningar av tillåtna klagomål

4.1   Ombudsmannen skall besluta om det finns tillräckliga grunder för att inleda en undersökning av ett tillåtligt klagomål.

4.2   Om ombudsmannen anser att det saknas tillräckliga grunder för att motivera en undersökning skall han avsluta ärendet och informera den person som lämnat in klagomålet om detta.

4.3   Om ombudsmannen anser att det finns tillräckliga grunder för att motivera en undersökning skall han informera den person som lämnat in klagomålet och den berörda institutionen om detta. Han skall skicka en kopia av klagomålet till den berörda institutionen med en uppmaning att avge ett yttrande inom en angiven tidsperiod på normalt högst tre månader. Uppmaningen till den berörda institutionen får innehålla specifikationer om särskilda aspekter av klagomålet eller särskilda frågor som bör tas upp i yttrandet.

4.4   Ombudsmannen skall skicka den berörda institutionens yttrande till den person som lämnat in klagomålet. Denne skall beredas möjlighet att avge kommentarer till ombudsmannen inom en angiven tidsperiod på normalt högst en månad.

4.5   Efter att ha övervägt yttrandet och eventuella kommentarer från den person som lämnat in klagomålet får ombudsmannen antingen avsluta ärendet med ett motiverat beslut eller fortsätta sin undersökning. Han skall informera den person som lämnat in klagomålet och den berörda institutionen om detta.

Artikel 5

Undersökningsbefogenheter

5.1   Ombudsmannen får i enlighet med de villkor som fastställs i stadgan begära att gemenskapens institutioner och organ och medlemsstaternas myndigheter inom rimlig tid tillhandahåller information eller handlingar för en undersökning.

5.2   Ombudsmannen får inspektera den berörda gemenskapsinstitutionens samtliga handlingar i ett ärende för att kontrollera huruvida institutionen har lämnat ett korrekt och uttömmande svar. Ombudsmannen får ta kopior på alla handlingar i ett ärende ärendet eller vissa handlingar i det. Ombudsmannen skall informera den person som lämnat in klagomålet om att en inspektion har skett.

5.3   På begäran av ombudsmannen skall tjänstemän eller andra anställda inom gemenskapens institutioner eller organ avlägga vittnesmål i enlighet med de villkor som fastställs i stadgan.

5.4   Ombudsmannen kan begära att gemenskapens institutioner och organ vidtar åtgärder så att han kan utföra sina undersökningar på plats.

5.5   Ombudsmannen får beställa de undersökningar och expertrapporter han anser nödvändiga för att för att på ett tillfredsställande sätt genomföra en undersökning.

Artikel 6

Uppgörelser i godo

6.1   Om ombudsmannen konstaterar administrativa missförhållanden skall han i så stor utsträckning som möjligt samarbeta med den berörda institutionen för att nå en uppgörelse i godo om att undanröja dem på ett tillfredsställande sätt för den person som lämnat in klagomålet.

6.2   Om ombudsmannen anser att detta samarbete har gett ett tillfredsställande resultat skall han avsluta ärendet med ett motiverat beslut. Han skall informera den person som lämnat in klagomålet och den berörda institutionen om sitt beslut.

6.3   Om ombudsmannen anser att en uppgörelse i godo inte är möjlig, eller om försök till en sådan har misslyckats, skall han antingen avsluta ärendet med ett motiverat beslut som kan inbegripa en kritisk anmärkning eller utarbeta en rapport med förslag till rekommendationer.

Artikel 7

Kritiska anmärkningar

7.1   Ombudsmannen skall utfärda en kritisk anmärkning om han anser

7.2   När ombudsmannen avslutar ett ärende med en kritisk anmärkning skall han informera den person som lämnat in klagomålet om sitt beslut.

Artikel 8

Rapporter och rekommendationer

8.1   Ombudsmannen skall lägga fram en rapport med förslag till rekommendationer till institutionen i fråga om han anser att det antingen

8.2   Ombudsmannen skall skicka en kopia av sin rapport och sina förslag till rekommendationer till den berörda institutionen och till den person som lämnat in klagomålet.

8.3   Den berörda institutionen skall avge ett detaljerat yttrande till ombudsmannen inom tre månader. Det detaljerade yttrandet kan bestå av ett godkännande av ombudsmannens beslut och en beskrivning av de åtgärder som vidtagits för att genomföra de föreslagna rekommendationerna.

8.4   Om ombudsmannen inte anser att det detaljerade yttrandet är tillfredsställande kan han utarbeta en särskild rapport till Europaparlamentet om det administrativa missförhållandet. Den särskilda rapporten kan innehålla rekommendationer. Ombudsmannen skall skicka en kopia av rapporten till den berörda institutionen och till den person som lämnat in klagomålet.

Artikel 9

Undersökningar på eget initiativ

9.1   Ombudsmannen får besluta att göra undersökningar på eget initiativ.

9.2   Ombudsmannen skall vid undersökningar på eget initiativ ha samma undersökningsbefogenheter som vid undersökningar till följd av klagomål.

9.3   De förfaranden som tillämpas vid undersökningar till följd av klagomål skall på motsvarande sätt tillämpas vid undersökningar på eget initiativ.

Artikel 10

Procedurfrågor

10.1   Ombudsmannen skall behandla klagomålet konfidentiellt om den person som lämnat in klagomålet begär det. Om ombudsmannen anser det nödvändigt att skydda den klagandes eller tredje parts intressen får han på eget initiativ klassificera ett klagomål som konfidentiellt.

10.2   Om ombudsmannen anser det lämpligt får han vidta åtgärder för att se till att ett klagomål prioriteras.

10.3   Om rättsliga förfaranden inleds rörande omständigheter som ombudsmannen utreder skall han avsluta ärendet. Resultatet av de undersökningar som är gjorda skall arkiveras utan ytterligare åtgärder.

10.4   Om ombudsmannen under en undersökning upptäcker förhållanden som omfattas av strafflagstiftning skall han underrätta de nationella behöriga myndigheterna och, i tillämpliga fall, en gemenskapsinstitution eller ett gemenskapsorgan. Ombudsmannen får även informera en gemenskapsinstitution eller ett gemenskapsorgan om förhållanden som han anser kan motivera disciplinära åtgärder.

Artikel 11

Rapporter till Europaparlamentet

11.1   Ombudsmannen skall till Europaparlamentet överlämna en årsrapport om hela sin verksamhet, inbegripet sina undersökningsresultat.

11.2   Utöver särskilda rapporter enligt artikel 8.4 ovan får ombudsmannen överlämna andra särskilda rapporter till Europaparlamentet om han anser det lämpligt för att uppfylla sina förpliktelser enligt fördragen och stadgan.

11.3   Årsrapporten och de särskilda rapporterna från ombudsmannen får innehålla sådana rekommendationer han anser lämpliga för att uppfylla sina förpliktelser enligt fördragen och stadgan.

Artikel 12

Samarbete med ombudsmän och liknande instanser i medlemsstaterna

Ombudsmannen får samarbeta med ombudsmän och liknande instanser i medlemsstaterna för att effektivisera sina egna undersökningar och de undersökningar som görs av ombudsmän och liknande instanser i medlemsstaterna, och för att garantera mer verksamma åtgärder för att bevaka de rättigheter och intressen som omfattas av Europeiska unionens och Europeiska gemenskapens lagstiftning.

Artikel 13

Den klagande personens rätt att se handlingar i ärendet

13.1   Den person som lämnat in klagomålet har i enlighet med bestämmelserna i artikel 13.3 rätt att ta del av ombudsmannens handlingar angående hans eller hennes klagomål.

13.2   Den person som lämnat in klagomålet kan kräva att få se handlingarna på plats. Han eller hon kan begära att ombudsmannen tillhandahåller kopior av alla handlingar i ärendet eller av specifika handlingar.

13.3   Om ombudsmannen inspekterar den berörda institutionens handlingar i ärendet eller mottar vittnesmål i enlighet med artikel 5.2 och 5.3 skall den person som lämnat in klagomålet inte ha tillgång till konfidentiella handlingar eller uppgifter som erhållits genom inspektionen eller utfrågningen.

Artikel 14

Allmänhetens tillgång till handlingar som innehas av ombudsmannen

14.1   Allmänheten skall, på samma villkor och med samma gränser som fastställs i förordning (EG) 1049/2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (3) och i artikel 14.2 nedan, ha tillgång till icke offentliggjorda handlingar som innehas av ombudsmannen.

14.2   Om ombudsmannen inspekterar samtliga handlingar i ett ärende vid den berörda institutionen eller mottar vittnesmål i enlighet med artikel 5.2 och 5.3 skall allmänheten inte ha tillgång till konfidentiella handlingar eller konfidentiella uppgifter som erhållits genom inspektionen eller utfrågningen.

14.3   Ansökningar om tillgång till handlingar skall vara skriftliga (brev, fax eller e-post) och tillräckligt utförliga för att handlingarna skall kunna identifieras.

14.4   Ansökningar om tillgång till följande handlingar skall beviljas automatiskt, med undantag för handlingar angående klagomål som klassificerats som konfidentiella i enlighet med artikel 10.1:

14.5   Tillgång skall antingen ges på plats eller genom att sökanden får en kopia. Ombudsmannen får ta ut rimliga avgifter för att tillhandahålla kopior. Alla avgifter skall specificeras.

14.6   Tillgång till de handlingar som anges i artikel 14.4 ovan skall beredas snarast. Beslut om ansökan om tillgång till andra handlingar skall fattas inom 15 arbetsdagar från det att ansökan mottagits.

14.7   Om en ansökan om tillgång till en handling helt eller delvis avslås skall grunderna för beslutet anges.

Artikel 15

Språk

15.1   Klagomål som inges till ombudsmannen skall vara skrivet på ett av fördragsspråken. Ombudsmannen behöver inte behandla klagomål som ingetts på andra språk än dessa.

15.2   Språket vid ombudsmannens förhandlingar skall vara ett av fördragsspråken. Vid klagomål skall det språk på vilket klagomålet är skrivet användas.

15.3   Ombudsmannen skall avgöra vilka handlingar som skall upprättas på det språk som används vid förhandlingarna.

15.4   Skriftväxling med medlemsstaternas myndigheter skall ske på den berörda statens officiella språk.

15.5   Årsrapporten, särskilda rapporter och, i den mån det är möjligt, övriga handlingar som ombudsmannen offentliggör skall finnas tillgängliga på samtliga officiella språk.

Artikel 16

Rapporternas offentliggörande

16.1   Ombudsmannen skall offentliggöra meddelanden om antagna årliga och särskilda rapporter i Europeiska unionens officiella tidning och offentliggöra på vilket sätt allmänheten kan få tillgång till de fullständiga handlingarna.

16.2   Samtliga rapporter och sammanfattningar av ombudsmannens beslut som rör konfidentiella klagomål skall offentliggöras i en utformning som gör att den person som lämnat in klagomålet inte kan identifieras.

Artikel 17

Ikraftträdande

17.1   Genomförandebestämmelserna av den 16 oktober 1997 skall upphävas.

17.2   Detta beslut skall träda i kraft den 1 januari 2003.

17.3   Europaparlamentets ordförande skall informeras om att detta beslut antagits. Ett meddelande skall även offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

----

(1)EGT L 113, 4.5.1994, s. 15. Ändrat genom parlamentets beslut 2002/262/EG av den 14 mars 2002 (EGT L 92, 9.4.2002, s. 13) genom vilket artiklarna 12 och 16 utgår.

(2)  Antaget den 8 juli 2002 och ändrat genom ombudsmannens beslut av den 5 april 2004.

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (EGT L 145, 31.5.2001, s. 43).

----

BILAGA XI

VILLKOR OCH NÄRMARE BESTÄMMELSER FÖR INTERNA UTREDNINGAR FÖR ATT BEKÄMPA BEDRÄGERIER, KORRUPTION OCH ALL ANNAN OLAGLIG VERKSAMHET SOM KAN SKADA GEMENSKAPERNAS INTRESSEN

Europaparlamentets beslut om villkor och närmare bestämmelser för interna utredningar för att bekämpa bedrägerier, korruption och all annan olaglig verksamhet som kan skada gemenskapernas intressen (1)

Europaparlamentet har fattat detta beslut

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 199,

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen, särskilt artikel 25,

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 112,

med beaktande av Europaparlamentets arbetsordning, särskilt artikel 186 c (2), och av följande skäl:

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 (3) och rådets förordning (Euratom) nr 1074/1999 (4) om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning innehåller bestämmelser om att byrån skall inleda och utföra administrativa utredningar inom de institutioner, organ och byråer som inrättats genom EG-fördraget och Euratomfördraget eller på grundval av dessa fördrag.

Ansvaret för Europeiska byrån för bedrägeribekämpning, som inrättats av kommissionen, omfattar förutom skyddet av ekonomiska intressen även all verksamhet som har samband med skyddet av gemenskapens intressen mot oegentligheter som kan leda till administrativa eller straffrättsliga påföljder.

Det är viktigt att öka bedrägeribekämpningens omfattning och effektivitet med hjälp av de experter som finns inom området för administrativa utredningar.

Alla institutioner, organ och byråer bör i kraft av sin administrativa självständighet ge byrån i uppdrag att inom dessa utföra administrativa utredningar för att efterforska sådana omständigheter av allvarlig art som har samband med tjänsteutövningen och som skulle kunna utgöra sådana brister när det gäller att uppfylla de skyldigheter som åligger tjänstemän och anställda i gemenskaperna som avses i artiklarna 11, 12 andra och tredje styckena, 13, 14, 16 och 17 första stycket i tjänsteföreskrifterna för tjänstemän och anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna (nedan kallade ”Tjänsteföreskrifterna”). Detta gäller vidare brister som kan skada dessa gemenskapers intressen och som kan leda till disciplinära åtgärder och, i förekommande fall, straffrättsliga åtgärder. Det gäller även allvarliga tjänstefel enligt artikel 22 i tjänsteföreskrifterna, och bristande uppfyllelse av motsvarande skyldigheter som åvilar ledamöter eller personal vid Europaparlamentet, som inte omfattas av tjänsteföreskrifterna.

Dessa utredningar skall utföras med iakttagande av tillämpliga bestämmelser i fördragen om upprättandet av Europeiska gemenskaperna, särskilt protokollet om immunitet och privilegier, texter som antagits för deras tillämpning samt tjänsteföreskrifterna.

Dessa utredningar skall utföras på samma villkor inom alla institutioner, organ och byråer inom gemenskapen utan att överlämnandet av denna uppgift till byrån skall påverka institutionernas, organens och byråernas eget ansvar eller på något sätt minska de berörda personernas rättsliga skydd.

De praktiska villkoren bör fastställas för hur institutionernas och organens ledamöter, byråernas chefer och tjänstemännen och de anställda inom dessa skall samarbeta för att de interna utredningarna skall kunna utföras väl, i avvaktan på att tjänsteföreskrifterna ändras.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE:

Artikel 1

Skyldighet att samarbeta med byrån

Generalsekreteraren, de olika enheterna, alla tjänstemän och övriga anställda inom Europaparlamentet är skyldiga att till fullo samarbeta med byråns anställda och att lämna all den hjälp som behövs för utredningen. I detta avseende skall de till byråns anställda lämna alla upplysningar och alla förklaringar som behövs.

Ledamöterna skall till fullo samarbeta med byrån utan att detta inverkar på tillämpliga bestämmelser i fördragen om upprättandet av Europeiska gemenskaperna, särskilt protokollet om immunitet och privilegier, eller de texter som antagits för deras tillämpning.

Artikel 2

Skyldighet att lämna upplysningar

Varje tjänsteman eller anställd inom Europaparlamentet som får kännedom om omständigheter som tyder på förekomst av eventuella fall av bedrägeri, korruption eller all annan olaglig verksamhet som riktar sig mot gemenskapernas intressen eller om omständigheter av allvarlig art som har samband med tjänsteutövningen och som skulle kunna utgöra brister när det gäller att uppfylla de skyldigheter som åligger tjänstemän och anställda i gemenskaperna eller personal som inte omfattas av tjänsteföreskrifterna, brister som skulle kunna leda till disciplinära åtgärder och i förekommande fall, straffrättsliga åtgärder, skall utan dröjsmål underrätta sin avdelningschef eller generaldirektör. Om den anställde anser det nödvändigt skall den anställde lämna upplysningarna direkt till sin generalsekreterare eller till byrån, då det är fråga om en tjänsteman, en anställd eller en medlem av personalen som inte omfattas av tjänsteföreskrifterna, eller till Europaparlamentets talman, då det fråga om en bristande uppfyllelse av motsvarande skyldigheter som åvilar ledamöter.

Talman, generalsekreterare, generaldirektörer och avdelningschefer skall utan dröjsmål till byrån överlämna alla uppgifter som de får kännedom om och som tyder på förekomsten av sådana oegentligheter som avses i första stycket.

En tjänsteman eller anställd vid Europaparlamentet får aldrig utsättas för en orättvis eller diskriminerande behandling på grund av ett sådant uppgiftslämnande som avses i första och andra styckena.

Ledamöter som får kännedom om uppgifter som avses i första stycket skall underrätta Europaparlamentets talman, eller om ledamöterna anser det vara lämpligt, byrån direkt.

Denna artikel skall tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av de krav på sekretess som fastställts i rättsakt eller Europaparlamentets arbetsordning.

Artikel 3

Hjälp från säkerhetsbyrån

På begäran av byråns direktör skall Europaparlamentets säkerhetsbyrå hjälpa byråns anställda vid det praktiska genomförandet av utredningarna.

Artikel 4

Immunitet och ledamöters rätt att inte vittna

Bestämmelserna om parlamentarisk immunitet och ledamöternas rätt att inte vittna skall inte beröras.

Artikel 5

Information till den som berörs av utredningen

Om det finns en möjlighet att en ledamot, tjänsteman eller anställd är personligt involverad skall den berörde snabbt informeras, om detta inte riskerar att skada utredningen. Under inga omständigheter får slutsatser dras efter utredningen om en namngiven ledamot, tjänsteman eller anställd inom Europaparlamentet, utan att den berörde har givits möjlighet att yttra sig över alla uppgifter som rör honom.

Om det är nödvändigt med absolut sekretess med avseende på utredningen och om utredningsåtgärder som faller under en nationell rättslig myndighets befogenheter används, får denna skyldighet att ge ledamoten, tjänstemannen eller den anställde vid Europaparlamentet möjlighet att yttra sig skjutas upp, efter överenskommelse med talmannen då det är fråga om en ledamot respektive generalsekreteraren då det är fråga om en tjänsteman eller annan anställd.

Artikel 6

Information om nedläggning av utredningen utan vidare åtgärder

Om inget av det som lagts ledamoten, tjänstemannen eller den anställde vid Europaparlamentet till last kan vidhållas efter en intern utredning, skall den interna utredningen mot honom eller henne läggas ned utan vidare åtgärder efter beslut av byråns direktör, som skriftligen skall underrätta den berörde om detta.

Artikel 7

Upphävande av immunitet

Varje begäran från en nationell polismyndighet eller en nationell rättslig myndighet om upphävande av immunitet för en tjänsteman eller anställd vid Europaparlamentet, som gäller eventuella fall av bedrägeri, korruption eller all annan olaglig verksamhet, skall överlämnas till byråns direktör för yttrande. Om en begäran om upphävande av immunitet gäller en ledamot av Europaparlamentet skall byrån informeras om detta.

Artikel 8

När beslutet skall träda i kraft

Detta beslut träder i kraft den dag det fattas av Europaparlamentet.

----

(1)  Antaget den 18 november 1999.

(2)  Nu artikel 204 c.

(3)EGT L 136, 31.5.1999, s. 1.

(4)EGT L 136, 31.5.1999, s. 8.

----

BILAGA XII

UTÖVANDET AV KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBEFOGENHETER

A.   Utdrag ur Europaparlamentets resolution (1) om överenskommelsen mellan Europaparlamentet och kommissionen om de förfaranden som skall tillämpas för rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (2)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution,

I artikel 8 i rådets beslut av den 28 juni 1999 ges Europaparlamentet rätt att ingripa om det anser att genomförandebefogenheterna överskridits. Texten anger att kommissionen då skall ompröva förslaget till genomförandeåtgärd, efter att ha beaktat parlamentets resolution, och att kommissionen även skall informera om hur den följt resolutionens innehåll.

I artikel 7.3 i beslutet sägs att Europaparlamentet skall få komplett information av kommissionen avseende dagordningar, utkast till åtgärder för genomförande av rättsakter som antagits enligt medbestämmandeförfarandet, resultat av omröstningar, sammanfattningar av möten, förteckningar över de personer som ingår i kommittéerna, och de förslag till genomförandeåtgärder som översänts till rådet.

Rådets nya beslut om kommittésystemet motsvarar inte helt Europaparlamentets förväntningar, men det bör ändå betonas att det är ett verkligt framsteg jämfört med den tidigare situationen.

Europaparlamentet och kommissionen har beslutat att träffa en överenskommelse om hur beslutet om kommittésystemet skall tillämpas. Överenskommelsen med kommissionen gäller särskilt tillämpningen av artikel 7.3 gällande informationen till Europaparlamentet och artikel 8 om Europaparlamentets rätt att ingripa.

B.   Överenskommelse mellan Europaparlamentet och kommissionen om tillämpningsförskrifter till rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter

----

(1)  Antagen den 17 februari 2000.

(2)EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

(3)EGT C 203, 17.7.1999, s. 1.

(4)  Nu artikel 81.

(5)EGT C 102, 4.4.1996, s. 1.

(6)  REG 1999, s. II-2463.

----

BILAGA XIII

RAMAVTAL OM FÖRBINDELSERNA MELLAN EUROPAPARLAMENTET OCH KOMMISSIONEN (1)

Europaparlamentet och Europeiska gemenskapernas kommission antar detta avtal

med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen,

med beaktande av de uttalanden som gjorts av kommissionens ordförande i Europaparlamentet sedan maj 1999,

med beaktande av de skriftliga och muntliga förklaringar som de personer som kandiderade till kommissionsledamotsposterna gjorde i samband med utfrågningarna i Europaparlamentets utskott och de bedömningar av dessa kandidater som presenterats av utskottsordförandena efter utfrågningarna,

med beaktande av det uttalande som kandidaten till kommissionens ordförandepost gjorde inför talmanskonferensen den 7 september 1999,

med beaktande av den nya kommissionens program som den 14 september 1999 lades fram av kandidaten till kommissionens ordförandepost,

med beaktande av Europaparlamentets beslut av den 15 september 1999 (2), i vilket Europaparlamentet bekräftar sitt godkännande av nomineringen av Romano Prodi till ordförande för kommissionen och nomineringen av kommissionen för resten av den mandattid som gick ut den 22 januari 2000 samt den mandattid som sträcker sig från den 23 januari 2000 till den 22 januari 2005,

med beaktande av artikel 214 i EG-fördraget,

med beaktande av Europaparlamentets arbetsordning, framför allt artiklarna 32 och 33 (3) i denna, och

av följande skäl:

Fördraget om Europeiska unionen har bland annat till syfte att stärka den demokratiska legitimiteten i unionens beslutsprocess.

Att Europaparlamentet skall godkänna kommissionen åskådliggör det förhållande av ömsesidigt förtroende som bör förena de båda institutionerna under hela mandatperioden.

Detta ramavtal inkräktar varken på Europaparlamentets eller kommissionens ansvarsområden eller befogenheter utan syftar till att dessa utövas på bästa sätt inom den gemensamma institutionella ram som grundar sig på artikel 3 i Fördraget om Europeiska unionen.

Härigenom avtalas följande:

Allmänna principer

Utvidgning av den konstruktiva dialogen och det politiska samarbetet

Politiskt ansvar

Informationsflödet

Parlamentsarbetets förlopp

Administrativa reformer

Slutbestämmelser

BILAGA 1

SÄRSKILT AVTAL OM LAGSTIFTNINGSPROCESSEN

Lagstiftningsplanering och det årliga lagstiftningsprogrammet

Val av rättslig grund

Allmänna lagstiftningsförfaranden

Kommissionens egna normativa befogenheter

Genomförandebefogenheter

Kontroll av gemenskapsrättens tillämpning

BILAGA 2

ÖVERSÄNDANDE AV HANDLINGAR TILL EUROPAPARLAMENTET NÄR DET GÄLLER INTERNATIONELLA AVTAL OCH UTVIDGNINGEN SAMT EUROPAPARLAMENTETS MEDVERKAN I DESSA FRÅGOR

Internationella avtal

Utvidgningen

BILAGA 3

ÖVERFÖRING AV SEKRETESSBELAGD INFORMATION TILL EUROPAPARLAMENTET

1.   Tillämpningsområde

2.   Allmänna bestämmelser

3.   Former för tillgång till och behandling av sekretessbelagd information

4.   Uppdatering

Kommissionens ordförande och Europaparlamentets talman kan på grundval av gjorda erfarenheter föreslå att denna bilaga kompletteras eller ändras.

----

(1)  Godkänt av talmanskonferensen den 29 juni 2000.

(2)EGT C 54, 25.2.2000, s. 51.

(3)  Nu artiklarna 98 och 99.

(4)  Nu artikel 103.

(5)EGT C 89, 10.4.1995, s. 68.

(6)EGT C 279, 1.10.1999, s. 230.

(7)EGT L 256, 10.10.2000, s. 19. Se bilaga XII.

(8)EGT C 279, 1.10.1999, s. 488.

(9)  Nu artikel 82.

(10)EGT L 136, 31.5.1999, s. 20.

----

BILAGA XIV

EUROPEISKA KOMMISSIONENS LAGSTIFTNINGS- OCH ARBETSPROGRAM

Europeiska kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram (1)

Parlamentet och Europeiska kommissionen skall samarbeta under förberedelserna av kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram enligt följande steg (2):

----

(1)  Tidsplan godkänd av talmanskonferensen den 31 januari 2002.

(2)  I maj lägger kommissionen fram sitt preliminära budgetförslag. Första behandlingen av budgetförslaget äger rum i oktober och andra behandlingen i december.

(3)  Den utvärdering av lagstiftnings- och arbetsprogrammets genomförande som görs efter halva året kan utnyttjas av parterna för att tillsammans se över användbarheten när det gäller de olika formerna av lagstiftningsprogram, för att gemensamt kunna bestämma vilka planeringsverktyg som är bäst lämpade att användas i samband med arbetsprogrammet för 2003.

(4)  Bland annat tidsplan, och i förekommande fall den rättsliga grunden och budgetkonsekvenserna.

----

BILAGA XV

FÖRTECKNING ÖVER DE HANDLINGAR SOM ALLMÄNHETEN GES DIREKT TILLGÅNG TILL VIA REGISTER ÖVER PARLAMENTSHANDLINGAR

1.   Handlingar som rör parlamentets verksamhet

2.   Handlingar med allmän information

3.   Officiella handlingar översända av andra institutioner

Officiella handlingar som de andra institutionerna har översänt i enlighet med och inom ramen för förordning (EG) nr 1049/2001 och i överensstämmelse med de förfaranden som institutionerna har kommit överens om, framför allt i samband med den interinstitutionella kommitté som avses i artikel 15 i förordningen.

4.   Handlingar från tredje man

5.   Administrativa handlingar

Officiella skrivelser – Generalsekreterarens meddelanden om parlamentets beslut

----

BILAGA XVI

Förordning (EG) nr 1049/2001 om allmänhetens tillgång till handlingar

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) NR 1049/2001 AV DEN 30 MAJ 2001 OM ALLMÄNHETENS TILLGÅNG TILL EUROPAPARLAMENTETS, RÅDETS OCH KOMMISSIONENS HANDLINGAR (1)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 255.2 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag (2),

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3),

och av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte

Syftet med denna förordning är

Artikel 2

Tillgångsberättigade och tillämpningsområde

1.   Varje unionsmedborgare och varje fysisk eller juridisk person som är bosatt eller har sitt säte i en medlemsstat skall ha rätt till tillgång till institutionernas handlingar, med beaktande av de principer, villkor och gränser som fastställs i denna förordning.

2.   Institutionerna får med beaktande av samma principer, villkor och gränser bevilja fysiska eller juridiska personer som inte är bosatta eller har sitt säte i en medlemsstat tillgång till handlingar.

3.   Denna förordning skall tillämpas på alla handlingar som finns hos en institution, det vill säga handlingar som upprättats eller mottagits och som innehas av institutionen, inom samtliga Europeiska unionens verksamhetsområden.

4.   Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 4 och 9 skall handlingar göras tillgängliga antingen efter en skriftlig ansökan eller direkt i elektronisk form eller genom ett register. Särskilt handlingar som upprättats eller mottagits under ett lagstiftningsförfarande skall göras direkt tillgängliga i enlighet med artikel 12.

5.   Känsliga handlingar enligt definitionen i artikel 9.1 skall vara föremål för särskild behandling i enlighet med den artikeln.

6.   Denna förordning skall inte påverka allmänhetens rätt till tillgång till handlingar som finns hos institutionerna, vilken kan följa av folkrättsliga instrument eller av rättsakter som institutionerna antagit för att genomföra dessa instrument.

Artikel 3

Definitioner

I denna förordning avses med

Artikel 4

Undantag

1.   Institutionerna skall vägra att ge tillgång till en handling om ett utlämnande skulle undergräva skyddet för

2.   Institutionerna skall vägra att ge tillgång till en handling om ett utlämnande skulle undergräva skyddet för

om det inte föreligger ett övervägande allmänintresse av utlämnandet.

3.   Tillgång till en handling som upprättats av en institution för internt bruk eller mottagits av en institution, och som gäller en fråga där institutionen inte fattat något beslut, skall vägras om utlämnande av handlingen allvarligt skulle undergräva institutionens beslutsförfarande, om det inte föreligger ett övervägande allmänintresse av utlämnandet.

Tillgång till en handling som innehåller yttranden för internt bruk och som är en del av överläggningar och inledande samråd inom den berörda institutionen skall vägras även efter det att beslutet fattats, om utlämnande av handlingen allvarligt skulle undergräva institutionens beslutsförfarande, om det inte föreligger ett övervägande allmänintresse av utlämnandet.

4.   För handlingar som härrör från tredje part skall institutionen samråda med den berörda tredje parten för att bedöma om de undantag som anges i punkterna 1 och 2 skall tillämpas, om det inte är uppenbart att handlingen skall eller inte skall lämnas ut.

5.   En medlemsstat får begära att institutionen inte skall lämna ut en handling som härrör från denna medlemsstat utan att medlemsstaten dessförinnan har lämnat sitt medgivande.

6.   Om enbart delar av den begärda handlingen omfattas av något av undantagen, skall övriga delar av handlingen lämnas ut.

7.   De undantag som anges i punkterna 1-3 ovan skall enbart tillämpas under den period då skyddet är motiverat på grundval av handlingens innehåll. Undantagen får gälla i högst 30 år. För handlingar som omfattas av undantagen gällande privatliv eller affärsintressen och för känsliga handlingar får undantagen om det är nödvändigt fortsätta att gälla även efter denna period.

Artikel 5

Handlingar i medlemsstaterna

När en medlemsstat tar emot en begäran om tillgång till en handling som medlemsstaten innehar och som härrör från en institution skall medlemsstaten, om det inte är uppenbart att handlingen skall eller inte skall lämnas ut, rådgöra med institutionen i fråga för att fatta ett beslut som inte äventyrar att syftena med denna förordning uppnås.

En medlemsstat kan i stället hänskjuta en sådan begäran till institutionen.

Artikel 6

Ansökningar

1.   En ansökan om tillgång till en handling skall inges i skriftlig form på valfritt sätt, inklusive i elektronisk form, på ett av de språk som anges i artikel 314 i EG-fördraget och vara tillräckligt utförlig för att institutionen skall kunna identifiera handlingen. Sökanden är inte skyldig att ange några skäl för sin ansökan.

2.   Om en ansökan inte är tillräckligt utförlig skall institutionen uppmana sökanden att förtydliga sin ansökan och bistå sökanden med detta, t.ex. genom att tillhandahålla information om användning av de offentliga registren över handlingar.

3.   Om en ansökan avser en mycket omfattande handling eller ett mycket stort antal handlingar får den berörda institutionen informellt samråda med sökanden för att finna en rimlig lösning.

4.   Institutionerna skall ge medborgarna information om och hjälp med på vilket sätt en ansökan skall göras och var den skall ges in.

Artikel 7

Behandling av ursprungliga ansökningar

1.   En ansökan om tillgång till en handling skall behandlas skyndsamt. En bekräftelse om mottagande skall skickas till sökanden. Institutionen skall inom 15 arbetsdagar efter det att en ansökan registrerats antingen bevilja tillgång till den begärda handlingen och ge tillgång till den i enlighet med artikel 10 inom samma tidsfrist, eller skriftligen ange skälen för att ansökningen helt eller delvis har avslagits och upplysa sökanden om dennes rätt att göra en bekräftande ansökan i enlighet med punkt 2 i den här artikeln.

2.   Om ansökningen helt eller delvis avslås får sökanden inom 15 arbetsdagar efter att ha mottagit institutionens besked ge in en bekräftande ansökan till institutionen med begäran om omprövning.

3.   I undantagsfall, t.ex. om en ansökan avser en mycket omfattande handling eller ett mycket stort antal handlingar, får den tidsfrist som anges i punkt 1 förlängas med 15 arbetsdagar, förutsatt att sökanden underrättas på förhand och att utförliga skäl anges.

4.   Om inget besked ges av institutionen inom den föreskrivna tidsfristen skall sökanden ha rätt att inge en bekräftande ansökan.

Artikel 8

Behandling av bekräftande ansökningar

1.   En bekräftande ansökan skall behandlas skyndsamt. Institutionen skall inom 15 arbetsdagar efter det att en sådan ansökan registrerats antingen bevilja tillgång till den begärda handlingen och ge tillgång till den i enlighet med artikel 10 inom samma tidsfrist, eller skriftligen ange skälen för att ansökan helt eller delvis har avslagits. Om en ansökan helt eller delvis avslås skall institutionen underrätta sökanden om de rättsmedel som finns, nämligen att väcka talan mot institutionen och/eller framföra klagomål till ombudsmannen enligt de villkor som anges i artikel 230 respektive 195 i EG-fördraget.

2.   I undantagsfall, t.ex. om en ansökan avser en mycket omfattande handling eller ett mycket stort antal handlingar, får den tidsfrist som anges i punkt 1 förlängas med 15 arbetsdagar, förutsatt att sökanden underrättas på förhand och att utförliga skäl anges.

3.   Om inget besked ges av institutionen inom den föreskrivna tidsfristen, skall ansökan anses ha avslagits och sökanden skall ha rätt att väcka talan mot institutionen och/eller framföra klagomål till ombudsmannen i enlighet med relevanta bestämmelser i EG-fördraget.

Artikel 9

Behandling av känsliga handlingar

1.   En känslig handling är en handling som härrör från institutionerna eller organ som har upprättats av dem eller från medlemsstaterna, tredje länder eller internationella organisationer och som i enlighet med den berörda institutionens bestämmelser klassificerats som ”TRÈS SECRET/TOP SECRET”, ”SECRET” eller ”CONFIDENTIEL” och som skyddar Europeiska unionens eller en eller flera av dess medlemsstaters väsentliga intressen på de områden som omfattas av artikel 4.1 a, i synnerhet allmän säkerhet, försvar och militära frågor.

2.   En ansökan om tillgång till en känslig handling i enlighet med de förfaranden som anges i artiklarna 7 och 8 skall behandlas enbart av personer som har rätt att befatta sig med sådana handlingar. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 11.2 skall dessa personer även avgöra vilka hänvisningar till känsliga handlingar som kan göras i det offentliga registret.

3.   Känsliga handlingar skall registreras eller lämnas ut endast om den varifrån handlingen härrör givit sitt samtycke.

4.   En institution som beslutar att vägra tillgång till en känslig handling skall ange skälen för sitt beslut på ett sådant sätt att de intressen som skyddas i artikel 4 inte skadas.

5.   Medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder för att se till att principerna i den här artikeln och i artikel 4 respekteras vid behandling av ansökningar om tillgång till känsliga handlingar.

6.   Institutionernas bestämmelser om känsliga handlingar skall offentliggöras.

7.   Kommissionen och rådet skall informera Europaparlamentet om känsliga handlingar i enlighet med en ordning om vilken institutionerna skall komma överens.

Artikel 10

Tillgång efter en ansökan

1.   Sökanden skall få tillgång till en handling antingen genom att få ta del av den på stället eller genom att erhålla en kopia, inklusive en kopia i elektronisk form, om handlingen finns i sådan form, i enlighet med sökandens önskemål. Kostnaden för framställning och utskick av kopior får åläggas sökanden. Avgiften får inte vara högre än den faktiska kostnaden för att framställa och skicka kopiorna. Att ta del av en handling på stället, erhålla kopior på färre än 20 A4-sidor och ges direkt tillgång i elektronisk form eller via registret skall vara kostnadsfritt.

2.   Om en handling redan har offentliggjorts av den berörda institutionen och är lätt tillgänglig för sökanden, får institutionen fullgöra sitt åliggande att ge tillgång till handlingen genom att upplysa sökanden om hur denne kan få tillgång till den begärda handlingen.

3.   Handlingen skall ställas till förfogande i en befintlig version och i ett befintligt format (inklusive i elektroniskt eller i ett alternativt format såsom blindskrift, stor stil eller bandupptagning), med fullständigt beaktande av sökandens önskemål.

Artikel 11

Register

1.   För att medborgarna effektivt skall kunna utnyttja sina rättigheter enligt denna förordning, skall varje institution ställa ett register över handlingar till allmänhetens förfogande. Tillgång till registret bör ges i elektronisk form. Hänvisningar till handlingar skall omgående föras in i registret.

2.   Registret skall för varje handling innehålla ett referensnummer (inklusive i förekommande fall den interinstitutionella referensen), ämnet och/eller en kort beskrivning av innehållet i handlingen och det datum då handlingen mottogs eller upprättades och registrerades. Hänvisningarna skall göras på ett sätt som inte undergräver skyddet för intressena i artikel 4.

3.   Institutionerna skall omedelbart vidta de åtgärder som är nödvändiga för att upprätta ett register som skall vara i bruk senast den 3 juni 2002.

Artikel 12

Direkt tillgång i elektronisk form eller via ett register

1.   Institutionerna skall i största möjliga utsträckning ge allmänheten direkt tillgång till handlingar i elektronisk form eller via ett register, i enlighet med den berörda institutionens bestämmelser.

2.   Särskilt lagstiftningshandlingar, det vill säga handlingar som upprättats eller mottagits i samband med ett förfarande för att anta rättsakter som är juridiskt bindande i eller för medlemsstaterna, bör göras direkt tillgängliga, om inte annat följer av artiklarna 4 och 9.

3.   Om möjligt bör andra handlingar, i synnerhet handlingar som rör utformning av policy eller strategier, göras direkt tillgängliga.

4.   Om direkt tillgång inte ges via registret skall registret i största möjliga utsträckning ange var handlingen finns.

Artikel 13

Offentliggörande i Officiella tidningen

1.   Utöver de akter som avses i artikel 254.1 och 254.2 i EG-fördraget och artikel 163 första stycket i Euratomfördraget skall följande handlingar offentliggöras i Officiella tidningen, om inte annat följer av artiklarna 4 och 9 i denna förordning:

2.   I största möjliga utsträckning skall följande handlingar offentliggöras i Officiella tidningen:

3.   Varje institution får i sin arbetsordning fastställa vilka övriga handlingar som skall offentliggöras i Officiella tidningen.

Artikel 14

Information

1.   Varje institution skall vidta nödvändiga åtgärder för att upplysa allmänheten om de rättigheter som följer av denna förordning.

2.   Medlemsstaterna skall samarbeta med institutionerna när det gäller att ge medborgarna information.

Artikel 15

Förvaltningsrutiner inom institutionerna

1.   Institutionerna skall utveckla goda förvaltningsrutiner för att underlätta utövandet av den rätt till tillgång till handlingar som garanteras genom denna förordning.

2.   Institutionerna skall inrätta en interinstitutionell kommitté som skall undersöka de bästa rutinerna, ta upp eventuella meningsskiljaktigheter och diskutera den framtida utvecklingen i fråga om allmänhetens tillgång till handlingar.

Artikel 16

Mångfaldigande av handlingar

Denna förordning skall inte påverka tillämpningen av befintliga bestämmelser om upphovsrätt som kan begränsa tredje parts rätt att mångfaldiga eller utnyttja handlingar som lämnats ut.

Artikel 17

Rapporter

1.   Varje institution skall årligen offentliggöra en rapport för föregående år, vilken skall ta upp det antal fall då institutionen har avslagit ansökningar om tillgång till handlingar, skälen för dessa avslagsbeslut samt antalet känsliga handlingar som inte har registerförts.

2.   Kommissionen skall senast den 31 januari 2004 offentliggöra en rapport om genomförandet av principerna i denna förordning och ge rekommendationer som, om det är lämpligt, även innehåller förslag om översyn av denna förordning och ett handlingsprogram med åtgärder som institutionerna skall vidta.

Artikel 18

Tillämpningsåtgärder

1.   Varje institution skall anpassa sin arbetsordning i enlighet med bestämmelserna i denna förordning. Dessa anpassningar skall gälla med verkan från och med den 3 december 2001.

2.   Senast sex månader efter det att denna förordning trätt i kraft skall kommissionen undersöka hur rådets förordning (EEG, Euratom) nr 354/83 av den 1 februari 1983 om öppnandet för allmänheten av Europeiska ekonomiska gemenskapens och Europeiska atomenergigemenskapens historiska arkiv (7) överensstämmer med denna förordning, för att säkerställa att handlingar i största möjliga utsträckning bevaras och arkiveras.

3.   Senast sex månader efter det att denna förordning trätt i kraft skall kommissionen undersöka hur de befintliga bestämmelserna om tillgång till handlingar överensstämmer med denna förordning.

Artikel 19

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med den 3 december 2001.

----

(1)EGT L 145, 31.5.2001, s. 43.

(2)EGT C 177 E, 27.6.2002, s. 70.

(3)  Europaparlamentets yttrande av den 3 maj 2001 och rådets beslut av den 28 maj 2001.

(4)EGT L 340, 31.12.1993, s. 43. Beslutet senast ändrat genom beslut 2000/527/EG (EGT L 212, 23.8.2000, s. 9).

(5)EGT L 46, 18.2.1994, s. 58. Beslutet ändrat genom beslut 96/567/EG, EKSG, Euratom (EGT L 247, 28.9.1997, s. 45).

(6)EGT L 263, 25.9.1997, s. 27.

(7)EGT L 43, 15.2.1983, s. 1.

----