----

----

I Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk

----

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1/2005

av den 22 december 2004

om skydd av djur under transport och därmed sammanhängande förfaranden och om ändring av direktiven 64/432/EEG och 93/119/EG och förordning (EG) nr 1255/97

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),

efter att ha hört Regionkommittén, och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

RÄCKVIDD, DEFINITIONER OCH ALLMÄNNA VILLKOR FÖR TRANSPORT AV DJUR

Artikel 1

Räckvidd

1.   Denna förordning skall tillämpas på transport av levande ryggradsdjur inom gemenskapen, inklusive de särskilda kontroller som behöriga tjänstemän skall genomföra av sändningar som ankommer till eller lämnar gemenskapens tullområde.

2.   Endast artiklarna 3 och 27 skall tillämpas på

3.   Denna förordning hindrar inte medlemsstaterna från att vidta strängare nationella åtgärder som syftar till att förbättra djurens välbefinnande under transporter som endast äger rum på deras territorium eller under sjötransporter från deras territorium.

4.   Denna förordning skall inte påverka tillämpningen av för gemenskapen gällande veterinärlagstiftning.

5.   Denna förordning skall inte tillämpas på djurtransporter som inte har samband med en ekonomisk verksamhet och inte heller på djurtransporter som på veterinärs inrådan företas direkt till eller från veterinärmottagning eller klinik.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

Artikel 3

Allmänna villkor för transport av djur

Ingen person får transportera eller låta transportera djur på ett sådant sätt att de riskerar att skadas eller orsakas onödigt lidande.

Dessutom skall följande villkor vara uppfyllda:

KAPITEL II

ORGANISATÖRER, TRANSPORTÖRER, DJURHÅLLARE OCH UPPSAMLINGSCENTRALER

Artikel 4

Transporthandlingar

1.   En person får transportera djur endast om det i transportmedlet medförs handlingar där följande uppgifter anges:

2.   Transportören skall på begäran ställa handlingarna enligt punkt 1 till de behöriga myndigheternas förfogande.

Artikel 5

Krav på planering av djurtransporten

1.   En person får endast ingå avtal om djurtransport eller lägga ut djurtransport på underentreprenad med transportörer som har tillstånd enligt artikel 10.1 eller artikel 11.1.

2.   Transportörer skall utse en fysisk person att ansvara för transporten och skall se till att uppgifter om planering, genomförande och slutförande av den del av befordran som de kontrollerar alltid finns att tillgå.

3.   Organisatörer skall vid varje befordran se till

4.   Vid långa transporter mellan medlemsstaterna eller med tredjeland av tama hästdjur, med undantag av registrerade hästdjur, och tamdjur av nötkreatur, får, getter och svin skall transportörer och organisatörer följa bestämmelserna om färdjournal enligt bilaga II.

Artikel 6

Transportörer

1.   En person får agera som transportör endast om vederbörande har ett tillstånd som utfärdats av en behörig myndighet enligt artikel 10.1 eller, i fråga om långa transporter, artikel 11.1. En kopia av detta tillstånd skall tillhandahållas den behöriga myndigheten underdjurtransporten.

2.   Transportörer skall till den behöriga myndigheten anmäla eventuella förändringar i förhållande till informationen och handlingarna enligt artikel 10.1 eller, i fråga om långa transporter, artikel 11.1 senast 15 arbetsdagar räknat från den dag då förändringarna inträffade.

3.   Transportörer skall transportera djur i enlighet med de tekniska föreskrifter som anges i bilaga I.

4.   Transportörer skall anförtro djurhanteringen till personal som har fått utbildning om tillämpliga bestämmelser enligt bilagorna I och II.

5.   Vägfordon för transport av tama hästdjur eller tamdjur av nötkreatur, får, getter, svin eller fjäderfä får endast framföras av personer som innehar ett kompetensbevis enligt artikel 17.2 och endast personer som innehar detta bevis får fungera som skötare. Detta kompetensbevis skall föreläggas den behöriga myndigheten i samband med djurtransporten.

6.   Transportörer skall se till att en skötare följer med varje sändning av djur utom i de fall

7.   Punkterna 1, 2, 4 och 5 gäller inte för personer som transporterar djur över ett avstånd på högst 65 kilometer räknat från avsändningsorten till bestämmelseorten.

8.   Transportörer skall i samband med djurtransporten tillhandahålla den behöriga myndigheten det intyg om godkännande som avses i artikel 18.2 eller artikel 19.2.

9.   Transportörer som utför långa transporter på väg av tama hästdjur, med undantag av registrerade hästdjur, och av tamdjur av nötkreatur, får, getter eller svin skall använda sig av ett sådant navigeringssystem som avses i punkt 4.2 i kapitel VI i bilaga I från och med den 1 januari 2007 för vägfordon som är i bruk för första gången och från och med den 1 januari 2009 för alla vägtransportmedel. De skall bevara journalerna över de uppgifter som erhållits genom detta navigeringssystem under minst tre år och skall på begäran ställa dem till den behöriga myndighetens förfogande, särskilt när sådana kontroller som avses i artikel 15.4 görs. Genomförandeåtgärder som avser denna punkt får fastställas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 31.2.

Artikel 7

Förhandsinspektion och godkännande av transportmedel

1.   En person får utföra långa djurtransporter på väg endast om transportmedlet har inspekterats och godkänts enligt artikel 18.1.

2.   En person får transportera tama hästdjur och tamdjur av nötkreatur, får, getter eller svin till sjöss mer än tio sjömil med fartyg för djurtransport som avgår från en gemenskapshamn endast om fartyget har inspekterats och godkänts enligt artikel 19.1.

3.   Bestämmelserna i punkterna 1 och 2 skall gälla för behållare som används för långa transporter på väg och/eller till sjöss av tama hästdjur eller tamdjur av nötkreatur, får, getter eller svin.

Artikel 8

Djurhållare

1.   Djurhållare på avsändningsorten, omlastningsplatsen eller bestämmelseorten skall se till att de tekniska föreskrifter som anges i kapitel I och III avsnitt 1 i bilaga I uppfylls i fråga om de djur som transporteras.

2.   Djurhållarna skall kontrollera alla djur som anländer till en omlastningsplats eller en bestämmelseort och fastställa om djuren är eller har varit föremål för lång transport mellan medlemsstaterna och med tredjeland. Vid långa transporter av tama hästdjur, med undantag av registrerade hästdjur, och tamdjur av nötkreatur, får, getter och svin skall djurhållare följa bestämmelserna om färdjournal enligt bilaga II.

Artikel 9

Uppsamlingscentraler

1.   Den som svarar för driften av en uppsamlingscentral skall se till att djuren behandlas i enlighet med de tekniska föreskrifter som anges i kapitel I och III avsnitt 1 i bilaga I.

2.   Den som svarar för driften av en uppsamlingscentral och är godkänd enligt gemenskapens veterinärlagstiftning skall dessutom

KAPITEL III

BEHÖRIGA MYNDIGHETERS UPPGIFTER OCH SKYLDIGHETER

Artikel 10

Krav för tillstånd för transportörer

1.   Tillstånd för transportörer skall meddelas av den behöriga myndigheten under förutsättning att

2.   Den behöriga myndigheten skall utfärda tillstånd enligt punkt 1 i enlighet med modellen i kapitel I i bilaga III. Tillstånden skall ha en giltighetstid på högst fem år räknat från den dag då tillståndet utfärdades och skall inte vara giltiga för långa transporter.

Artikel 11

Krav för tillstånd för transportörer som utför långa transporter

1.   Tillstånd för transportörer som utför långa transporter skall meddelas av den behöriga myndigheten efter ansökan, förutsatt att

2.   För tillämpningen av punkt 1 b iii skall transportörer vid långa transporter av tama hästdjur, med undantag av registrerade hästdjur, och tamdjur av nötkreatur, får, getter och svin visa att de använder det navigeringssystem som avses i artikel 6.9

3.   Den behöriga myndigheten skall utfärda tillstånden i enlighet med modellen i kapitel II i bilaga III. Tillstånden skall ha en giltighetstid på högst fem år räknat från den dag då tillståndet utfärdades och skall vara giltiga för all sorts befordran, inbegripet långa transporter.

Artikel 12

Begränsningar vad gäller ansökningar om tillstånd

Transportören får endast ansöka om tillstånd enligt artikel 10 eller artikel 11 hos en enda behörig myndighet och i en enda medlemsstat.

Artikel 13

Den behöriga myndighetens utfärdande av tillstånd

1.   Den behöriga myndigheten får begränsa tillämpningsområdet för ett tillstånd enligt artikel 10.1 eller, i fråga om långa transporter, artikel 11.1 enligt kriterier som kan kontrolleras under transporten.

2.   Den behöriga myndigheten skall vid utfärdandet förse varje tillstånd enligt artikel 10.1 eller, i fråga om långa transporter, artikel 11.1 med ett för medlemsstaten unikt nummer. Tillståndet skall avfattas på den utfärdande medlemsstatens officiella språk samt engelska när transportören sannolikt kommer att vara verksam i en annan medlemsstat.

3.   Den behöriga myndigheten skall registrera tillstånd enligt artikel 10.1 eller artikel 11.1 på ett sådant sätt att den behöriga myndigheten snabbt kan identifiera transportörer, i synnerhet vid eventuella överträdelser av bestämmelserna i denna förordning.

4.   Den behöriga myndigheten skall registrera tillstånd som utfärdats enligt artikel 11.1 i en elektronisk databas. Transportörens namn och tillståndsnummer skall under den period som tillståndet är giltigt hållas tillgängliga för allmänheten. Med förbehåll för gemenskapsbestämmelser och/eller nationella bestämmelser om integritetsskydd skall medlemsstaterna göra andra uppgifter som rör transportörers tillstånd tillgängliga för allmänheten. I databasen skall det även registreras beslut som anmälts enligt artikel 26.4 c och artikel 26.6.

Artikel 14

Kontroller och andra åtgärder avseende färdjournalen som den behöriga myndigheten skall utföra före långa transporter

1.   Före långa transporter mellan medlemsstaterna och med tredjeland av tama hästdjur och tamdjur av nötkreatur, får, getter och svin skall den behöriga myndigheten på avsändningsorten

2.   Genom undantag från punkt 1 c skall stämpling av färdjournalen inte krävas för transporter där det system som anges i artikel 6.9 används.

Artikel 15

Kontroller som den behöriga myndigheten skall genomföra när som helst under en lång transport

1.   Den behöriga myndigheten skall när som helst under den långa transporten stickprovsvis eller målinriktat på lämpligt sätt kontrollera att angivna transporttider är realistiska och att transporten överensstämmer med bestämmelserna i denna förordning och särskilt att transporttider och viloperioder har överensstämt med de begränsningar som anges i kapitel V i bilaga I.

2.   När det gäller långa transporter mellan medlemsstater eller mellan medlemsstater och tredjeländer skall kontrollerna på avsändningsorten av huruvida djuren är i skick att transporteras, enligt kapitel I i bilaga I, utövas före lastningen som ett led i kontrollerna avseende djurens hälsa enligt relevant veterinärlagstiftning i gemenskapen, inom de frister som fastställs i sådan lagstiftning.

3.   Om bestämmelseorten är ett slakteri får kontrollerna enligt punkt 1 utövas som ett led i besiktningen avseende djurskydd enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 854/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda bestämmelser för genomförandet av offentlig kontroll av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (19).

4.   De registreringar av vägtransportmedlens förflyttningar som erhålls från navigeringssystem får när så är lämpligt användas för att genomföra dessa kontroller.

Artikel 16

Den behöriga myndighetens personalutbildning och utrustning

Den behöriga myndigheten skall se till att dess personal har sådan utbildning och utrustning att den kan kontrollera uppgifter som registrerats av

Artikel 17

Utbildning och kompetensbevis

1.   Transportörers och uppsamlingscentralers personal skall få sådan utbildning som avses i artikel 6.4 och artikel 9.2 a.

2.   Det kompetensbevis för förare och skötare på vägfordon för transport av tama hästdjur eller tamdjur av nötkreatur, får, getter, svin eller fjäderfä som avses i artikel 6.5 skall meddelas i enlighet med bilaga IV. Kompetensbeviset skall avfattas på den utfärdande medlemsstatens officiella språk samt engelska när transportören sannolikt kommer att vara verksam i en annan medlemsstat. Kompetensbeviset skall utfärdas av den behöriga myndighet eller det behöriga organ som medlemsstaten har utsett för detta ändamål och i enlighet med modellen i kapitel III i bilaga III. Giltigheten för nämnda kompetensbevis får begränsas till att endast omfatta en viss djurart eller grupp av djurarter.

Artikel 18

Intyg om godkännande av vägtransportmedel

1.   Den behöriga myndighet eller det behöriga organ som medlemsstaten har utsett skall efter ansökan ställa ut ett intyg om godkännande för vägtransportmedel som används för långa transporter, förutsatt att detta transportmedel

2.   Den behöriga myndighet eller det behöriga organ som medlemsstaten har utsett, skall utfärda intyget i enlighet med modellen i kapitel IV i bilaga III och förse varje intyg med ett för medlemsstaten unikt nummer. Intyget skall avfattas på den utfärdande medlemsstatens officiella språk och engelska. Intygens giltighetstid skall vara högst fem år räknat från den dag då de utfärdades och de skall upphöra att gälla så snart som transportmedlet ändras eller byggs om på ett sätt som påverkar djurens välbefinnande.

3.   Den behöriga myndigheten skall registrera intygen om godkännande av vägtransportmedel för långa transporter i en elektronisk databas på ett sådant sätt att den behöriga myndigheten i samtliga medlemsstater snabbt kan identifiera dessa intyg, i synnerhet vid eventuella överträdelser av bestämmelserna i denna förordning.

4.   Medlemsstaterna får bevilja undantag från bestämmelserna i denna artikel och från bestämmelserna i kapitel V punkt 1.4 led b och kapitel VI i bilaga I för vägtransportmedel när det gäller befordran till den slutliga bestämmelseorten som inte överstiger 12 timmar.

Artikel 19

Intyg om godkännande av fartyg för djurtransport

1.   Den behöriga myndighet eller det behöriga organ som medlemsstaten har utsett skall efter ansökan ställa ut ett intyg om godkännande för ett fartyg för djurtransport, förutsatt att detta fartyg

2.   Den behöriga myndighet eller det behöriga organ som medlemsstaten har utsett, skall vid utfärdandet förse varje intyg med ett för medlemsstaten unikt nummer. Intyget skall avfattas på åtminstone ett av den utfärdande medlemsstatens officiella språk och engelska. Intygens giltighetstid skall vara högst fem år räknat från den dag då de utfärdades och de skall upphöra att gälla så snart som transportmedlet ändras eller byggs om på ett sätt som påverkar djurens välbefinnande.

3.   Den behöriga myndigheten skall registrera godkända fartyg för djurtransport på ett sådant sätt att de snabbt kan identifieras, i synnerhet vid eventuella överträdelser av bestämmelserna i denna förordning.

4.   Den behöriga myndigheten skall registrera intyg om godkännande av fartyg för djurtransport i en elektronisk databas på ett sådant sätt att intygen snabbt kan identifieras, i synnerhet vid överträdelser av bestämmelserna i denna förordning.

Artikel 20

Inspektion av fartyg för djurtransport vid i- och urlastning

1.   Den behöriga myndigheten skall inspektera fartyg för djurtransport innan djur lastas i för att i synnerhet kontrollera att

2.   Den behöriga myndigheten skall före och under i- och urlastning av fartyg för djurtransport företa nedanstående inspektioner för att försäkra sig om att

Artikel 21

Kontroller vid utförselställen och gränskontrollstationer

1.   Utan att det påverkar de kontroller som föreskrivs i artikel 2 i förordning (EG) nr 639/2003 när djur befinner sig på utförselställen eller gränskontrollstationer, skall officiella veterinärer i medlemsstaterna i fråga kontrollera att djuren transporteras i enlighet med bestämmelserna i denna förordning och i synnerhet

2.   Vid långa transporter av tama hästdjur och tamdjur av nötkreatur, får, getter och svin skall de officiella veterinärerna vid utförselställen och gränskontrollstationer utföra och journalföra de kontroller som anges i avsnitt 3, Bestämmelseort, i färdjournalen i bilaga II. Den behöriga myndigheten skall bevara uppgifterna om dessa kontroller och kontrollerna enligt punkt 1 under minst tre år räknat från den dag då kontrollerna utfördes samt en kopia av motsvarande diagramblad eller utskrift enligt bilaga I eller bilaga I B till förordning (EEG) nr 3821/85 om fordonet omfattas av den förordningen.

3.   Om den behöriga myndigheten anser att djuren inte är i skick att fullfölja transporten skall dessa lastas ur, vattnas, utfodras och få vila.

Artikel 22

Dröjsmål under transport

1.   Den behöriga myndigheten skall vidta nödvändiga åtgärder för att förhindra eller minimera dröjsmål under transporten eller djurs lidande vid oförutsedda omständigheter som förhindrar tillämpningen av denna förordning. Den behöriga myndigheten skall se till att särskilda åtgärder vidtas vid omlastningsplatser, utförselställen och gränskontrollstationer så att djurtransporter behandlas med prioritet.

2.   Sändningar av djur får inte fördröjas såvida detta inte är absolut nödvändigt för djurens välbefinnande eller med hänsyn till den allmänna säkerheten. Ingen opåkallad fördröjning får ske mellan fullbordad lastning och avresa. Om en sändning av djur har fördröjts i mer än två timmar, skall den behöriga myndigheten se till att lämpliga åtgärder vidtas så att djuren får skötsel och vid behov utfodras, vattnas, lastas ur och förvaras.

KAPITEL IV

GENOMFÖRANDE OCH INFORMATIONSUTBYTE

Artikel 23

Nödåtgärder vid transportörens bristande efterlevnad av bestämmelserna i denna förordning

1.   Om en behörig myndighet konstaterar att en bestämmelse i denna förordning inte efterlevs eller inte har efterlevts, skall den vidta, eller kräva att den person som ansvarar för djuren vidtar, alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa djurskyddet.

Sådana åtgärder får inte ge upphov till onödigt eller ytterligare lidande för djuren och skall stå i proportion till de risker som föreligger. Den behöriga myndigheten skall på vederbörligt sätt söka ersättning för de kostnader som uppkommer genom åtgärderna.

2.   Beroende på omständigheterna i det enskilda fallet får dessa åtgärder omfatta

Om det inte finns någon möjlighet att garantera djurens välbefinnande skall de dödas eller avlivas på ett humant sätt.

3.   Om åtgärder skall vidtas på grund av bristande efterlevnad av bestämmelserna i denna förordning enligt punkt 1 och djuren måste transporteras i strid med vissa av bestämmelserna i denna förordning, skall den behöriga myndigheten utfärda ett tillstånd för transporten av dessa djur. De berörda djuren skall vara identifierade i tillståndet och där skall även anges på vilka villkor djuren får transporteras fram till dess att bestämmelserna i denna förordning efterlevs fullt ut. Detta tillstånd skall medfölja djuren.

4.   Den behöriga myndigheten skall omedelbart se till att nödvändiga åtgärder vidtas om den person som ansvarar för djuren inte kan kontaktas eller inte följer myndighetens instruktioner.

5.   Beslut som fattas av den behöriga myndigheten och grunderna för dessa beslut skall så snart som möjligt delges transportören eller dennes ombud samt den behöriga myndighet som meddelade tillståndet enligt artikel 10.1 eller artikel 11.1. De behöriga myndigheterna skall vid behov bistå transportören för att underlätta genomförandet av de nödåtgärder som krävs.

Artikel 24

Ömsesidigt bistånd och informationsutbyte

1.   De regler och informationsförfaranden som anges i rådets direktiv 89/608/EEG (20) skall tillämpas för de syften som avses i denna förordning.

2.   Varje medlemsstat skall inom tre månader från denna förordnings ikraftträdande till kommissionen översända uppgifter om samt eventuell e-postadress till en kontaktpunkt för de syften som avses med denna förordning, samt alla ändringar av sådana uppgifter. Kommissionen skall vidarebefordra uppgifterna om kontaktpunkten till övriga medlemsstater inom ramen för Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

Artikel 25

Påföljder

Medlemsstaterna skall fastställa regler om påföljder som skall tillämpas vid överträdelser av bestämmelserna i denna förordning, och skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att de genomförs. De föreskrivna påföljderna skall vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna skall senast den 5 juli 2006 till kommissionen anmäla dessa bestämmelser samt tillämpningsföreskrifterna för artikel 26, och skall utan dröjsmål underrätta kommissionen om alla eventuella senare ändringar av dessa bestämmelser.

Artikel 26

Överträdelser och anmälan av överträdelser

1.   Vid eventuella överträdelser av denna förordning skall den behöriga myndigheten vidta de särskilda åtgärder som avses i punkterna 2–7.

2.   Om en behörig myndighet konstaterar att en transportör inte har iakttagit bestämmelserna i denna förordning eller att ett transportmedel inte uppfyller kraven enligt dessa bestämmelser, skall myndigheten utan dröjsmål anmäla detta till den behöriga myndighet som meddelade transportören tillståndet eller ställde ut intyget om godkännande av transportmedlet och, om föraren inte har iakttagit bestämmelserna i denna förordning, till den som utfärdat förarens kompetensbevis. Denna anmälan skall omfatta alla relevanta uppgifter och handlingar.

3.   Om en behörig myndighet på en bestämmelseort konstaterar att befordran skett i strid med denna förordning, skall denna myndighet utan dröjsmål anmäla detta till den behöriga myndigheten på avsändningsorten. Denna anmälan skall omfatta alla relevanta uppgifter och handlingar.

4.   Om en behörig myndighet konstaterar att en transportör inte har iakttagit bestämmelserna i denna förordning eller att ett transportmedel inte uppfyller kraven i densamma eller om en behörig myndighet får en anmälan enligt punkterna 2 eller 3 skall den om så är lämpligt

5.   Om en förare eller skötare som innehar ett kompetensbevis enligt artikel 17.2 gör sig skyldig till en överträdelse av bestämmelserna i denna förordning, får den behöriga myndigheten tillfälligt eller slutgiltigt återkalla detta kompetensbevis, i synnerhet om överträdelsen visar att föraren eller skötaren inte har tillräckliga kunskaper och information för att kunna transportera djur i enlighet med bestämmelserna i denna förordning.

6.   Vid upprepade eller allvarliga överträdelser av bestämmelserna i denna förordning får en medlemsstat tillfälligt förbjuda att djur transporteras på medlemsstatens territorium av denna transportör eller med detta transportmedel, även om en annan medlemsstat har meddelat transportören tillstånd eller godkänt transportmedlet, förutsatt att alla möjligheter inom ramen för det ömsesidiga bistånd och informationsutbyte som avses i artikel 24 är uttömda.

7.   Medlemsstaterna skall se till att alla kontaktpunkter enligt artikel 24.2 utan dröjsmål underrättas om alla beslut som fattas enligt punkt 4 c eller punkterna 5 eller 6 i den här artikeln.

Artikel 27

Behöriga myndigheters inspektioner och årliga rapporter

1.   Den behöriga myndigheten skall genom icke-diskriminerande inspektioner av djur, transportmedel och följedokument kontrollera att kraven i denna förordning är uppfyllda. Dessa inspektioner skall utföras på ett adekvat antal av de djur som transporteras årligen inom den enskilda medlemsstaten och de kan genomföras samtidigt med kontroller som utförs för andra ändamål. Antalet inspektioner skall ökas om det konstateras att bestämmelserna i denna förordning inte efterlevs. Ovannämnda antal djur och inspektioner skall fastställas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 31.2.

2.   Medlemsstaterna skall senast den 30 juni varje år lägga fram en rapport för kommissionen om de inspektioner enligt punkt 1 som utförts året dessförinnan. Rapporten skall även innehålla en analys av allvarliga brister som konstaterats och en åtgärdsplan för att avhjälpa dessa brister.

Artikel 28

Kontroller på plats

Kommissionens veterinärmedicinska experter kan, om det behövs för att denna förordning skall tillämpas enhetligt, i samverkan med den berörda medlemsstatens myndigheter företa kontroller på plats i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 45 i Europarlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 (21).

Artikel 29

Riktlinjer för god praxis

Medlemsstaterna skall främja utarbetandet av riktlinjer för god praxis där det även skall ingå riktlinjer för efterlevnaden av bestämmelserna i denna förordning, i synnerhet artikel 10.1. Dessa riktlinjer skall utarbetas på nationell nivå, mellan flera medlemsstater eller på gemenskapsnivå. Spridningen och användningen av såväl nationella riktlinjer som gemenskapsriktlinjer skall uppmuntras.

KAPITEL V

GENOMFÖRANDEBEFOGENHETER OCH KOMMITTÉFÖRFARANDE

Artikel 30

Ändring av bilagor och tillämpningsföreskrifter

1.   Bilagorna till förordningen skall ändras av rådet genom beslut med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen, särskilt i syfte att anpassa dem till vetenskapliga och tekniska framsteg, utom när det gäller kapitel IV och punkt 3.1 i kapitel VI i bilaga I, avsnitten 1–5 i bilaga II samt bilagorna III, IV, V och VI, vilka som får ändras i enlighet med förfarandet i artikel 31.2.

2.   Eventuella tillämpningsföreskrifter för denna förordning får fastställas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 31.2.

3.   Intyg eller andra handlingar som föreskrivs i gemenskapens veterinärlagstiftning för levande djur får kompletteras i enlighet med det förfarande som avses i artikel 31.2 för att ta hänsyn till kraven i denna förordning.

4.   Skyldigheten att inneha ett kompetensbevis enligt artikel 6.5 får, i enlighet med det förfarande som avses i artikel 31.2, utvidgas till att även gälla förare som transporterar andra tamdjur eller skötare av dessa.

5.   I samband med marknadsstödjande undantagsåtgärder som vidtas på grund av restriktioner för förflyttningar som hänger samman med veterinära åtgärder för att bekämpa en sjukdom får kommissionen medge undantag från punkt 2 e i kapitel I i bilaga I. Den kommitté som avses i artikel 31 skall underrättas om alla sådana beslut.

6.   Undantag från de krav som gäller för långa transporter får fastställas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 31.2, för att ta hänsyn till att vissa regioner är belägna långt från det europeiska fastlandet.

7.   Genom undantag från denna förordning får medlemsstaterna fortsätta att tillämpa de nuvarande nationella bestämmelserna om transport av djur i sina yttersta randområden, om djuren har sitt ursprung där eller anländer dit. De skall informera kommissionen om detta.

8.   I avvaktan på att detaljerade bestämmelser antas för djurarter som inte särskilt omnämns i bilagorna, får medlemsstaterna fastställa eller behålla nationella tilläggsregler som skall tillämpas på transport av dessa djurarter.

Artikel 31

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen skall biträdas av Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 (22).

2.   När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas.

Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

3.   Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

Artikel 32

Rapport

Inom fyra år från det datum som anges i artikel 37 andra stycket skall kommissionen lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet om konsekvenserna av denna förordning på djurskyddet under transport och på handelsflödena av levande djur inom den utvidgade gemenskapen. I rapporten skall särskilt beaktas vetenskapliga bevis om djurs behov från djurskyddssynpunkt, rapporten om genomförandet av navigeringssystemet enligt punkt 4.3 i kapitel VI i bilaga I, samt de socioekonomiska konsekvenserna av den här förordningen, inbegripet regionala aspekter. Rapporten kan vid behov åtföljas av lämpliga lagförslag som rör långa transporter, särskilt avseende transporttider, viloperioder och utrymme.

KAPITEL VI

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 33

Upphävande

Direktiv 91/628/EEG och förordning (EG) nr 411/98 skall upphöra att gälla från och med den 5 januari 2007. Hänvisningar till det upphävda direktivet och den upphävda förordningen skall anses som hänvisningar till den här förordningen.

Artikel 34

Ändringar av direktiv 64/432/EEG

Direktiv 64/432/EEG ändras härmed på följande sätt:

Artikel 35

Ändring av direktiv 93/119/EG

I bilaga A till direktiv 93/119/EG skall punkt 3 i del II ersättas med följande:

Artikel 36

Ändringar av förordning (EG) nr 1255/97

Förordning (EG) nr 1255/97 ändras på följande sätt:

Artikel 37

Ikraftträdande och tillämpningsdatum

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med den 5 januari 2007.

Artikel 6.5 skall dock tillämpas från och med den 5 januari 2008.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 22 december 2004

På rådets vägnar

C. VEERMAN

Ordförande

----

(1)  Yttrandet avgivet den 30 mars 2004 (ännu ej offentliggjort i EUT).

(2)EUT C 110, 30.4.2004, s. 135.

(3)EGT L 340, 11.12.1991, s. 17. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 806/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1).

(4)EGT L 148, 30.6.1995, s. 52.

(5)EGT C 273, 28.9.2001, s. 1.

(6)EGT L 174, 2.7.1997, s. 1. Förordningen senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 1040/2003 (EUT L 151, 19.6.2003, s. 21).

(7)EGT L 370, 31.12.1985, s. 1.

(8)EGT L 370, 31.12.1985, s. 8. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 432/2004 (EUT L 71, 10.3.2004, s. 3).

(9)EGT L 224, 18.8.1990, s. 42. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2004/68/EG (EUT L 139, 30.4.2004, s. 320).

(10)EGT P 121, 29.7.1964, s. 1977/64. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 21/2004 (EUT L 5, 9.1.2004, s. 8).

(11)EGT L 340, 31.12.1993, s. 21. Direktivet ändrat genom förordning (EG) nr 806/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1).

(12)EGT L 351, 2.12.1989, s. 34.

(13)EGT L 38, 12.2.1998, s. 10.

(14)EGT L 52, 21.2.1998, s. 8.

(15)EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

(16)EGT L 268, 24.9.1991, s. 56. Direktivet senast ändrat genom 2003 års anslutningsakt.

(17)EGT L 224, 18.8.1990, s. 29. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/33/EG (EGT L 315, 19.11.2002, s. 14).

(18)EGT L 224, 18.8.1990, s. 42. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2004/68/EG (EUT L 139, 30.4.2004, s. 320).

(19)EUT L 226, 25.6.2004, s. 83.

(20)EGT L 351, 2.12.1989, s. 34.

(21)EUT L 191, 28.5.2004, s. 1.

(22)EGT L 31, 1.2.2002, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1642/2003 (EUT L 245, 29.9.2003, s. 4).

(23)EUT L 3, 5 januari 2005.

(24)EGT L 224, 18.8.1990, s. 29.

(25)EUT L 3, 5 januari 2005.

----

BILAGA I

TEKNISKA FÖRESKRIFTER

(som avses i artiklarna 6.3, 8.1, 9.1 och 9.2 a)

KAPITEL I

I SKICK ATT TRANSPORTERAS

KAPITEL II

TRANSPORTMEDEL

1.   Bestämmelser för samtliga transportmedel

2.   Ytterligare bestämmelser för väg- och järnvägstransport

3.   Ytterligare bestämmelser för transport på rorofartyg

4.   Ytterligare bestämmelser för lufttransport

5.   Ytterligare bestämmelser för transport i behållare

KAPITEL III

TRANSPORTMETODER

1.   I- och urlastning samt hantering

Utrustning och metoder

Hantering av djuren

Åtskillnad

2.   Under transport

KAPITEL IV

YTTERLIGARE BESTÄMMELSER FÖR FARTYG FÖR DJURTRANSPORT ELLER FARTYG SOM TRANSPORTERAR BEHÅLLARE TILL SJÖSS

AVSNITT 1

Krav på konstruktion och utrustning i fråga om fartyg för djurtransport

AVSNITT 2

Utfodring och tillförsel av vatten på fartyg för djurtransport eller fartyg som transporterar behållare till sjöss

Fartyg för djurtransport eller fartyg som transporterar behållare till sjöss med tama hästdjur och tamdjur av nötkreatur, får, getter eller svin under mer än 24 timmar skall från avresan medföra tillräcklig mängd strö liksom en mängd foder och vatten som minst motsvarar det dagliga behovet enligt tabell 1 för hela befordran samt 25 % eller tre dagars reserv av strö, foder och vatten, varvid den större mängden skall gälla.

Tabell 1

Dagligt minimibehov av foder och vatten ombord på fartyg för djurtransport eller fartyg som transporterar djur i flyttbara behållare

Grovfoder kan ersättas med kraftfoder och vice versa. Dock skall med tanke på djurens ämnesomsättning vederbörlig hänsyn tas till att vissa kategorier av djur behöver vänja sig vid den ändrade utfodringen.

KAPITEL V

INTERVALLER FÖR VATTNING OCH UTFODRING SAMT TRANSPORTTIDENS OCH VILOPERIODENS LÄNGD

1.   Tama hästdjur och tamdjur av nötkreatur, får, getter och svin

2.   Övriga djurarter

KAPITEL VI

TILLÄGGSBESTÄMMELSER FÖR LÅNGA TRANSPORTER AV TAMA HÄSTDJUR OCH TAMDJUR AV NÖTKREATUR, FÅR, GETTER OCH SVIN

1.   Alla långa transporter

Tak

Golv och strö

Foder

Skiljeväggar

Minimikriterier för vissa djurarter

2.   Vattenförsörjning under väg- och järnvägstransport samt transport i behållare till sjöss

3.   Ventilation för vägtransportmedel och temperaturövervakning

4.   Navigeringssystem

KAPITEL VII

TILLGÄNGLIGT UTRYMME

Tillgängligt utrymme för djuren skall motsvara åtminstone följande mått:

A.   Tama hästdjur

Järnvägstransport

OBS! Under långa transporter måste föl och unghästar kunna ligga ner.

Dessa siffror kan variera med högst 10 % för fullvuxna hästar och ponnyer, och med högst 20 % för unghästar och föl, inte enbart beroende på hästarnas vikt och storlek, utan även på deras fysiska tillstånd, väderförhållandena och den troliga transporttiden.

Vägtransport

OBS! Under långa transporter måste föl och unghästar kunna ligga ner.

Dessa siffror kan variera med högst 10 % för fullvuxna hästar och ponnyer, och med högst 20 % för unghästar och föl, inte enbart beroende på hästarnas vikt och storlek, utan även på deras fysiska tillstånd, väderförhållandena och den troliga transporttiden.

Lufttransport

Beläggningsgrad för hästar i förhållande till golvytan

Sjötransport

B.   Nötkreatur

Järnvägstransport

Dessa siffror kan variera, inte enbart beroende på djurens vikt och storlek, utan även på deras fysiska tillstånd, väderförhållandena och den troliga transporttiden.

Vägtransport

Dessa siffror kan variera, inte enbart beroende på djurens vikt och storlek, utan även på deras fysiska tillstånd, väderförhållandena och den troliga transporttiden.

Lufttransport

Sjötransport

Dräktiga djur skall ha 10 % mer utrymme.

C.   Får/getter

Järnvägstransport

Den ovan angivna golvytan kan variera beroende på djurens ras, storlek, fysiska tillstånd och pälslängd, liksom på väderförhållandena och den tid som transporten varar.

Vägtransport

Den ovan angivna golvytan kan variera beroende på djurens ras, storlek, fysiska tillstånd och pälslängd, liksom på väderförhållandena och den tid som transporten varar. Exempelvis kan man för små lamm tillhandahålla en yta som är mindre än 0,2 m2 per djur.

Lufttransport

Beläggningsgrad för får och getter i relation till golvyta.

Sjötransport

D.   Svin

Järnvägs- och vägtransport

Alla svin måste åtminstone kunna ligga ner och stå upp i sin naturliga ställning.

För att göra det möjligt att uppfylla dessa minimikrav bör beläggningsgraden för svin på ca 100 kg inte överskrida 235 kg/m2.

Svinens ras, storlek och fysiska tillstånd kan göra det nödvändigt att öka ovannämnda minsta golvyta. Ytan kan också ökas med upp till 20 % beroende på väderförhållandena och den tid som transporten varar.

Lufttransport

Beläggningsgraden bör vara relativt hög för att förhindra skador vid start, turbulens eller landning. Dock måste alla djur kunna ligga ner. Vid bestämning av beläggningsgraden bör hänsyn tas till klimatet, den totala transporttiden och ankomsttiden.

Sjötransport

E.   Fjäderfä

Beläggningsgrader tillämpliga på transport av fjäderfä i behållare:

Minsta golvyta skall finnas enligt följande:

Dessa siffror kan variera, inte enbart beroende på fåglarnas vikt och storlek, utan även på deras fysiska tillstånd, väderförhållandena och den troliga transporttiden.

----

(1)EGT L 358, 18.12.1986, s. 1. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/65/EG (EUT L 230, 16.9.2003, s. 32).

(2)  Det minimibehov av vatten som anges i den fjärde kolumnen kan för samtliga arter ersättas med en mängd vatten som motsvarar 10 % av djurens levande vikt.

(3)  Den användbara standardbredden för vagnar är 2,6 till 2,7 m.

----

BILAGA II

FÄRDJOURNAL

(som avses i artikel 5.4, artikel 8.2, artikel 14.1 a och 14.1 csamt artikel 21.2)

Tillägg

AVSNITT 1

PLANERING

AVSNITT 2

AVSÄNDNINGSORT

AVSNITT 3

BESTÄMMELSEORT

AVSNITT 4

TRANSPORTÖRENS RAPPORT

AVSNITT 5

MALL FÖR AVVIKELSERAPPORT NR

En kopia av avvikelserapporten tillsammans med en kopia av avsnitt 1 i färdjournalen skall översändas till den behöriga myndigheten.

----

BILAGA III

BLANKETTER

(som avses i artiklarna 10.2, 11.2, 17.2 och 18.2)

KAPITEL I

Tillstånd för transportörer enligt artikel 10.1

KAPITEL II

Tillstånd för transportörer enligt artikel 11.1

KAPITEL III

Kompetensbevis för förare och skötare enligt artikel 17.2

KAPITEL IV

Intyg om godkännande av vägtransportmedel för långa transporter enligt artikel 18.2

----

BILAGA IV

UTBILDNING

----

BILAGA V

INTERNATIONELLA AVTAL

(som avses i artikel 21.1 e)

Europeiska konventionen om skydd av djur under internationella transporter.

----

BILAGA VI

INTERNATIONELLA NORMER FÖR BEHÅLLARE, FÅLLOR ELLER BÅS SOM ÄR LÄMPLIGA FÖR LUFTTRANSPORTER AV LEVANDE DJUR

(vilka avses i bilaga I kapitel II punkt 4.1)

IATA: s bestämmelser om levande djur 31: a upplagan, den 1 oktober 2004.

----