# Euroopan unionin C 47/2012

| | ISSN 1977-1053
  doi:10.3000/19771053.C_2012.047.fin |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 47 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 55. vuosikerta17. helmikuu 2012 |

ISSN 1977-1053

doi:10.3000/19771053.C_2012.047.fin

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 47

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

55. vuosikerta17. helmikuu 2012

---

| Ilmoitusnumero | Sisältö | Sivu |
| --- | --- | --- |
| | III   Valmistavat säädökset |
| | TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIN |
| 2012/C 047/01 | Lausunto N:o 7/2011 (esitetty Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusehdotus yhteiseen strategiakehykseen kuuluvia Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä ja Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta | 1 |

Ilmoitusnumero

Sisältö

Sivu

III   Valmistavat säädökset

TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIN

2012/C 047/01

Lausunto N:o 7/2011 (esitetty Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusehdotus yhteiseen strategiakehykseen kuuluvia Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä ja Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta

(esitetty Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti)

1

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

III Valmistavat säädökset

TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIN

| 17.2.2012 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 47/1 |
| --- | --- | --- | --- |

17.2.2012

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 47/1

---

LAUSUNTO N:o 7/2011

(esitetty Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti)

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusehdotus yhteiseen strategiakehykseen kuuluvia Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä ja Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta

2012/C 47/01

SISÄLLYS

| | Kohta | Sivu |
| --- | --- | --- |
| JOHDANTO ... | 1–2 | 2 |
| OSA I ... | 3–50 | 2 |
| Yleiset huomautukset ... | 3–8 | 2 |
| Strategiset kysymykset ... | 9–21 | 3 |
| EU:n tason lisäarvo ... | 9–10 | 3 |
| Temaattinen keskittäminen ... | 11–13 | 4 |
| Yhteinen strategiakehys ... | 14 | 4 |
| Kumppanuussopimukset ... | 15 | 4 |
| Ennakkoehdot ... | 16 | 4 |
| Toteumaperusteinen ehdollisuus (väliarviointi, suoritusvaraus) ... | 17–18 | 5 |
| Makroekonomiset ehdot ... | 19–20 | 5 |
| Yhteiset toimintasuunnitelmat ... | 21 | 5 |
| Yhteiset hallinto- ja valvontajärjestelyt ... | 22–50 | 5 |
| Institutionaaliset valmiudet ... | 22–23 | 5 |
| Kansallisen hyväksynnän järjestelmä ... | 24–26 | 5 |
| Hallinnollinen vahvistuslausuma ... | 27–29 | 6 |
| Tilien tarkastus ja hyväksyminen, vähittäinen päättäminen ja rahoitusoikaisut ... | 30–37 | 6 |
| Seuranta ja arviointi ... | 38–39 | 7 |
| Yksinkertaistetut ja rationalisoidut tukikelpoisuussäännöt ... | 40–43 | 8 |
| Paikallisyhteisöjen omat kehittämishankkeet ... | 44–45 | 8 |
| Rahoitusvälineet ... | 46–50 | 8 |
| OSA II – Komission ehdotusta koskevat yksityiskohtaiset huomautukset ... | 9 |

Kohta

Sivu

JOHDANTO ...

1–2

2

OSA I ...

3–50

2

Yleiset huomautukset ...

3–8

2

Strategiset kysymykset ...

9–21

3

EU:n tason lisäarvo ...

9–10

3

Temaattinen keskittäminen ...

11–13

4

Yhteinen strategiakehys ...

14

4

Kumppanuussopimukset ...

15

4

Ennakkoehdot ...

16

4

Toteumaperusteinen ehdollisuus (väliarviointi, suoritusvaraus) ...

17–18

5

Makroekonomiset ehdot ...

19–20

5

Yhteiset toimintasuunnitelmat ...

21

5

Yhteiset hallinto- ja valvontajärjestelyt ...

22–50

5

Institutionaaliset valmiudet ...

22–23

5

Kansallisen hyväksynnän järjestelmä ...

24–26

5

Hallinnollinen vahvistuslausuma ...

27–29

6

Tilien tarkastus ja hyväksyminen, vähittäinen päättäminen ja rahoitusoikaisut ...

30–37

6

Seuranta ja arviointi ...

38–39

7

Yksinkertaistetut ja rationalisoidut tukikelpoisuussäännöt ...

40–43

8

Paikallisyhteisöjen omat kehittämishankkeet ...

44–45

8

Rahoitusvälineet ...

46–50

8

OSA II – Komission ehdotusta koskevat yksityiskohtaiset huomautukset ...

9

EUROOPAN TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIN, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin perustamissopimuksen ja erityisesti sen 4 ja 5 artiklan, sekä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) ja erityisesti sen 174–178 artiklan, 287 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan sekä 317, 318 ja 322 artiklan,

ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (1) ja sen soveltamista koskevat säännökset (2),

ottaa huomioon neuvoston esittämän lausuntopyynnön, jonka tilintarkastustuomioistuin vastaanotti 11. marraskuuta 2011,

ottaa huomioon yleisasetusta koskevan komission ehdotuksen (3) sekä rahastokohtaiset ehdotukset (4),

ottaa huomioon ehdotettua rakenne- ja koheesiorahastojen hallinnointiin sovellettavien säännösten tarkistusta koskevan säädöspaketin osalta tehdyn vaikutustenarvioinnin (5),

ottaa huomioon komission tiedotteet ”Taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta käsittelevän viidennen kertomuksen ”Koheesiopolitiikan tulevaisuus” päätelmät” (6), EU:n talousarvion kokonaistarkastelu (7) ja Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio (8),

ottaa huomioon vuosikertomuksensa ja erityiskertomuksensa sekä tilintarkastustuomioistuimen lausunnon nro 2/2004 yhtenäisestä tarkastusmallista (9), Euroopan tilintarkastustuomioistuimen vastauksen komission tiedonantoon ”Talousarvion uudistus, muuttuva Eurooppa” (10), tilintarkastustuomioistuimen lausunnon nro 1/2010 ”Euroopan unionin talousarviohallinnon parantaminen: riskit ja haasteet” (11) sekä varainhoitoasetuksen muuttamisehdotusta koskevan tilintarkastustuomioistuimen lausunnon nro 6/2010 (12),

Euroopan unionin perustamissopimuksen 5 artiklan nojalla unioni toimii aloilla, jotka eivät kuulu sen yksinomaiseen toimivaltaan, ainoastaan jos ja siltä osin kuin ehdotetun toiminnan tavoitteet voidaan toiminnan laajuuden tai vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla,

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 174 artiklassa säädetään, että edistääkseen koko unionin sopusointuista kehitystä unioni kehittää ja harjoittaa toimintaansa taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi,

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 317 artiklan mukaan komissio vastaa talousarvion toteuttamisesta moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisesti ja vaatii jäsenvaltioita olemaan yhteistyössä komission kanssa varmistaakseen, että määrärahat käytetään moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisesti,

ON ANTANUT SEURAAVAN LAUSUNNON:

JOHDANTO

| 1. | Euroopan aluekehitysrahastolla (EAKR), Euroopan sosiaalirahastolla (ESR), koheesiorahastolla, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastolla ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastolla (jäljempänä ’yhteisen strategiakehyksen rahastot’ (13)) pyritään saavuttamaan toisiaan täydentäviä toimintapolitiikan tavoitteita, ja rahastojen hallinnointi on jaettu jäsenvaltioiden ja komission kesken. Yhteisen strategiakehityksen rahastot saattavat vastata jopa 45 prosentista kauden 2014–2020 kokonaismenoista; kauden pääteemana on Eurooppa 2020 -strategia (14) Se, kuinka paljon EU:n talousarviolla edistetään Eurooppa 2020 -tavoitteiden saavuttamista, riippuu siis suuressa määrin yhteisen strategiakehityksen rahastojen taloudellisesta, tehokkaasta ja vaikuttavasta käytöstä. Tällä on myös vaikutusta EU:n toiminnan uskottavuuteen ja legitimiteettiin. |
| --- | --- |

1.

Euroopan aluekehitysrahastolla (EAKR), Euroopan sosiaalirahastolla (ESR), koheesiorahastolla, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastolla ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastolla (jäljempänä ’yhteisen strategiakehyksen rahastot’ (13)) pyritään saavuttamaan toisiaan täydentäviä toimintapolitiikan tavoitteita, ja rahastojen hallinnointi on jaettu jäsenvaltioiden ja komission kesken. Yhteisen strategiakehityksen rahastot saattavat vastata jopa 45 prosentista kauden 2014–2020 kokonaismenoista; kauden pääteemana on Eurooppa 2020 -strategia (14) Se, kuinka paljon EU:n talousarviolla edistetään Eurooppa 2020 -tavoitteiden saavuttamista, riippuu siis suuressa määrin yhteisen strategiakehityksen rahastojen taloudellisesta, tehokkaasta ja vaikuttavasta käytöstä. Tällä on myös vaikutusta EU:n toiminnan uskottavuuteen ja legitimiteettiin.

| 2. | Tilintarkastustuomioistuimen lausunto noudattaa mahdollisimman suurelta osin yleisasetuksen sisältöä koskevien komission perustelujen rakennetta. Lausunto koostuu kahdesta osasta, joista ensimmäisessä käsitellään yleisiä huomautuksia ja toinen sisältää yksityiskohtaisen analyysin yleisasetusta koskevasta ehdotuksesta. |
| --- | --- |

2.

Tilintarkastustuomioistuimen lausunto noudattaa mahdollisimman suurelta osin yleisasetuksen sisältöä koskevien komission perustelujen rakennetta. Lausunto koostuu kahdesta osasta, joista ensimmäisessä käsitellään yleisiä huomautuksia ja toinen sisältää yksityiskohtaisen analyysin yleisasetusta koskevasta ehdotuksesta.

OSA I

Yleiset huomautukset

| 3. | Yleisasetusta koskevan komission ehdotuksen tarkoituksena on antaa yhteiset perussäännöt, joilla edistetään tulossuuntautuneisuutta yksinkertaistamalla politiikan täytäntöönpanoa ja lisäämällä tuen ehdollisuutta. Ehdotuksessa käsitellään myös jäsenvaltioiden kykyä saada käytettyä suuria määriä EU-varoja ja tarvetta vahvistaa jäsenvaltioiden hallinnollisia ja institutionaalisia valmiuksia. Jäsenvaltioiden myöntämille määrärahoille asetettua enimmäisosuutta ehdotetaan pienennettäväksi, mikä on merkittävä toimintapolitiikan muutos, jonka vaikutukset komission on aiheellista arvioida. |
| --- | --- |

3.

Yleisasetusta koskevan komission ehdotuksen tarkoituksena on antaa yhteiset perussäännöt, joilla edistetään tulossuuntautuneisuutta yksinkertaistamalla politiikan täytäntöönpanoa ja lisäämällä tuen ehdollisuutta. Ehdotuksessa käsitellään myös jäsenvaltioiden kykyä saada käytettyä suuria määriä EU-varoja ja tarvetta vahvistaa jäsenvaltioiden hallinnollisia ja institutionaalisia valmiuksia. Jäsenvaltioiden myöntämille määrärahoille asetettua enimmäisosuutta ehdotetaan pienennettäväksi, mikä on merkittävä toimintapolitiikan muutos, jonka vaikutukset komission on aiheellista arvioida.

| 4. | Yleisesti ottaen ehdotuksessa pohjimmiltaan pitäydytään siinä kehyksessä, joka oli käytössä aikaisemmilla ohjelmakausilla. Ehdotuksessa kuitenkin painotetaan aiempaa enemmän jäsenvaltioiden vastuuta, erityisesti järjestelmien perustamisessa ja varainhoidossa. Komission ja jäsenvaltioiden roolit ja vastuualueet ovat edelleen keskeinen tekijä luotaessa koheesiopolitiikan alan varainkäytön välineitä. Unionin jatkuvana haasteena on saada aikaan hyviä laadullisia tuloksia järjestelmällä, jossa varat jaetaan ennakkoon jäsenvaltioiden kesken ja jossa niiden käyttö on implisiittisenä tavoitteena. Jos varojen käyttöä koskeva valvonta ja tilivelvollisuus toteutuvat komissiossa vaikuttavalla tavalla, jäsenvaltioilla on paremmat valmiudet käyttää kyseiset varat onnistuneesti. |
| --- | --- |

4.

Yleisesti ottaen ehdotuksessa pohjimmiltaan pitäydytään siinä kehyksessä, joka oli käytössä aikaisemmilla ohjelmakausilla. Ehdotuksessa kuitenkin painotetaan aiempaa enemmän jäsenvaltioiden vastuuta, erityisesti järjestelmien perustamisessa ja varainhoidossa. Komission ja jäsenvaltioiden roolit ja vastuualueet ovat edelleen keskeinen tekijä luotaessa koheesiopolitiikan alan varainkäytön välineitä. Unionin jatkuvana haasteena on saada aikaan hyviä laadullisia tuloksia järjestelmällä, jossa varat jaetaan ennakkoon jäsenvaltioiden kesken ja jossa niiden käyttö on implisiittisenä tavoitteena. Jos varojen käyttöä koskeva valvonta ja tilivelvollisuus toteutuvat komissiossa vaikuttavalla tavalla, jäsenvaltioilla on paremmat valmiudet käyttää kyseiset varat onnistuneesti.

| 5. | Koheesiomenoja koskeva järjestelmä on monimutkainen. Säännöksiä on kuudella eri tasolla (yhteiset säännökset, yleiset säännökset, rahastokohtaiset säännökset, delegoidut säädökset, täytäntöönpanosäädökset, komission ohjeet). Kansallinen lainsäädäntö muodostaa joissakin tapauksissa vielä yhden tason. Tilintarkastustuomioistuin panee tyytyväisenä merkille, että edunsaajien hallinnollista taakkaa pyritään vähentämään (esimerkiksi lisäämällä kertakorvausten ja vakiokustannusten käyttöä). EU:n ja kansallisten viranomaisten hallinnollinen taakka pysyy kuitenkin suurena ja saattaa jopa lisääntyä nykyisestä. |
| --- | --- |

5.

Koheesiomenoja koskeva järjestelmä on monimutkainen. Säännöksiä on kuudella eri tasolla (yhteiset säännökset, yleiset säännökset, rahastokohtaiset säännökset, delegoidut säädökset, täytäntöönpanosäädökset, komission ohjeet). Kansallinen lainsäädäntö muodostaa joissakin tapauksissa vielä yhden tason. Tilintarkastustuomioistuin panee tyytyväisenä merkille, että edunsaajien hallinnollista taakkaa pyritään vähentämään (esimerkiksi lisäämällä kertakorvausten ja vakiokustannusten käyttöä). EU:n ja kansallisten viranomaisten hallinnollinen taakka pysyy kuitenkin suurena ja saattaa jopa lisääntyä nykyisestä.

| 6. | Vaikka tuloksia ilmoitetaankin painotettavan aiempaa enemmän, järjestelmä pysyy edelleen panospainotteisena ja siinä painotetaan enemmän säännösten noudattamista kuin toiminnan tuloksellisuutta. Viimeksi mainittu tavoite jää pohjimmiltaan suoritusvarauksen ja yhteisten toimintasuunnitelmien käyttöönoton varaan (suoritusvarauksen hyödyllisyys riippuu siitä, kyetäänkö sopivia indikaattoreita kehittämään; yhteisessä toimintasuunnitelmassa erityiset tavoitteet, tulosindikaattorit ja tuotokset muodostavat perustan maksuille). Oletuksena on, että nykyistä panospainotteista hallintorakennetta ei enää tarvita. Ennakkoehtojen käyttöönotolla on tarkoitus puuttua EU:n eri politiikkojen keskinäisen koordinoinnin puutteeseen, joka on havaittu aiemmilla kausilla. |
| --- | --- |

6.

Vaikka tuloksia ilmoitetaankin painotettavan aiempaa enemmän, järjestelmä pysyy edelleen panospainotteisena ja siinä painotetaan enemmän säännösten noudattamista kuin toiminnan tuloksellisuutta. Viimeksi mainittu tavoite jää pohjimmiltaan suoritusvarauksen ja yhteisten toimintasuunnitelmien käyttöönoton varaan (suoritusvarauksen hyödyllisyys riippuu siitä, kyetäänkö sopivia indikaattoreita kehittämään; yhteisessä toimintasuunnitelmassa erityiset tavoitteet, tulosindikaattorit ja tuotokset muodostavat perustan maksuille). Oletuksena on, että nykyistä panospainotteista hallintorakennetta ei enää tarvita. Ennakkoehtojen käyttöönotolla on tarkoitus puuttua EU:n eri politiikkojen keskinäisen koordinoinnin puutteeseen, joka on havaittu aiemmilla kausilla.

| 7. | Tilintarkastustuomioistuin panee myös merkille eron ilmaisujen ”yhteiset” säännökset ja ”yleiset” säännökset välillä (”yhteisiä” säännöksiä sovelletaan kaikkiin yhteisen strategiakehyksen rahastoihin ja ”yleisiä” säännöksiä sovelletaan vain osaan strategiakehyksen rahastoista eli Euroopan aluekehitysrahastoon, Euroopan sosiaalirahastoon ja koheesiorahastoon). Edellä mainittu seikka on syynä siihen, että lainsäädäntökehys on epäjohdonmukainen. Kysymys kuuluukin, olisiko mielekästä rajoittaa yleisasetusta siten, että se sisältäisi vain ne säännökset, joita sovelletaan kaikkiin viiteen rahastoon (”yhteiset” säännökset), ja sisällyttää muut säännökset (”yleiset” säännökset) rahastokohtaisiin asetuksiin. |
| --- | --- |

7.

Tilintarkastustuomioistuin panee myös merkille eron ilmaisujen ”yhteiset” säännökset ja ”yleiset” säännökset välillä (”yhteisiä” säännöksiä sovelletaan kaikkiin yhteisen strategiakehyksen rahastoihin ja ”yleisiä” säännöksiä sovelletaan vain osaan strategiakehyksen rahastoista eli Euroopan aluekehitysrahastoon, Euroopan sosiaalirahastoon ja koheesiorahastoon). Edellä mainittu seikka on syynä siihen, että lainsäädäntökehys on epäjohdonmukainen. Kysymys kuuluukin, olisiko mielekästä rajoittaa yleisasetusta siten, että se sisältäisi vain ne säännökset, joita sovelletaan kaikkiin viiteen rahastoon (”yhteiset” säännökset), ja sisällyttää muut säännökset (”yleiset” säännökset) rahastokohtaisiin asetuksiin.

| 8. | Lopuksi tilintarkastustuomioistuin haluaa tuoda esiin, että useiden seikkojen osalta säännösten antamista lykätään myöhempään vaiheeseen, eli niistä säädetään SEUT:n 290 ja 291 artiklan mukaisten delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten kautta. On näin ollen olennaisen tärkeää, että kaikkia sidosryhmiä kuullaan asianmukaisesti etukäteen, jotta voidaan varmistaa, että kyseiset säädökset vastaavat täysin yleisasetuksessa säädettyjä tavoitteita. Tilintarkastustuomioistuin panee erityisesti merkille, että asiat, joiden on määrä kuulua EU:n lainsäädännön vähemmän keskeiset osa-alueet kattavien delegoitujen säädösten soveltamisalaan, liittyvät todellisuudessa tulevan koheesiojärjestelyn keskeisiin osatekijöihin (15). Kun on kyse täytäntöönpanovaltuuksien siirtämisestä komissiolle (16), tilintarkastustuomioistuin havaitsee, että useissa tapauksissa ei ole täsmennetty menettelyä, jota kyseisten säädösten asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaiseen hyväksymiseen sovelletaan (neuvoa-antava menettely tai tarkastelumenettely). Tästä syystä komission ja jäsenvaltioiden roolit ovat määrittelemättä (esimerkiksi maksujen keskeyttämisen ja rahoitusoikaisujen tapauksessa, ks. yleisasetuksen 134 artiklan 2 kohta ja 137 artiklan 5 kohta). |
| --- | --- |

8.

Lopuksi tilintarkastustuomioistuin haluaa tuoda esiin, että useiden seikkojen osalta säännösten antamista lykätään myöhempään vaiheeseen, eli niistä säädetään SEUT:n 290 ja 291 artiklan mukaisten delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten kautta. On näin ollen olennaisen tärkeää, että kaikkia sidosryhmiä kuullaan asianmukaisesti etukäteen, jotta voidaan varmistaa, että kyseiset säädökset vastaavat täysin yleisasetuksessa säädettyjä tavoitteita. Tilintarkastustuomioistuin panee erityisesti merkille, että asiat, joiden on määrä kuulua EU:n lainsäädännön vähemmän keskeiset osa-alueet kattavien delegoitujen säädösten soveltamisalaan, liittyvät todellisuudessa tulevan koheesiojärjestelyn keskeisiin osatekijöihin (15). Kun on kyse täytäntöönpanovaltuuksien siirtämisestä komissiolle (16), tilintarkastustuomioistuin havaitsee, että useissa tapauksissa ei ole täsmennetty menettelyä, jota kyseisten säädösten asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaiseen hyväksymiseen sovelletaan (neuvoa-antava menettely tai tarkastelumenettely). Tästä syystä komission ja jäsenvaltioiden roolit ovat määrittelemättä (esimerkiksi maksujen keskeyttämisen ja rahoitusoikaisujen tapauksessa, ks. yleisasetuksen 134 artiklan 2 kohta ja 137 artiklan 5 kohta).

Strategiset kysymykset

EU:n tason lisäarvo

| 9. | Tilintarkastustuomioistuin on korostanut olevan ylipäätään epätodennäköistä, että meno-ohjelmat, jotka eivät luo EU:n tason lisäarvoa, olisivat vaikuttava ja tehokas tapa käyttää EU:n veronmaksajien rahoja (17). Tilintarkastustuomioistuin onkin suositellut, että Euroopan tasolla saatavan lisäarvon käsitteestä olisi siksi laadittava asianmukainen poliittinen julkilausuma tai käsite olisi sisällytettävä EU:n lainsäädäntöön, jotta EU:n päättävät elimet voisivat viitata siihen valitessaan etusijalle asetettavia menoaloja (18). Lainsäädäntöviranomaisilla olisi suotuisa mahdollisuus tehdä näin, kun kauden 2014–2020 lainsäädäntökehystä perustetaan. |
| --- | --- |

9.

Tilintarkastustuomioistuin on korostanut olevan ylipäätään epätodennäköistä, että meno-ohjelmat, jotka eivät luo EU:n tason lisäarvoa, olisivat vaikuttava ja tehokas tapa käyttää EU:n veronmaksajien rahoja (17). Tilintarkastustuomioistuin onkin suositellut, että Euroopan tasolla saatavan lisäarvon käsitteestä olisi siksi laadittava asianmukainen poliittinen julkilausuma tai käsite olisi sisällytettävä EU:n lainsäädäntöön, jotta EU:n päättävät elimet voisivat viitata siihen valitessaan etusijalle asetettavia menoaloja (18). Lainsäädäntöviranomaisilla olisi suotuisa mahdollisuus tehdä näin, kun kauden 2014–2020 lainsäädäntökehystä perustetaan.

| 10. | EU-menojen lisäarvon perusedellytys on, että menojen avulla on pystyttävä tarjoamaan EU:lle ja sen kansalaisille sellaisia selviä ja näkyviä hyötyjä, joita ei saataisi aikaan pelkästään kansallisen, alueellisen tai paikallisen tason rahoituksella (19). Tilintarkastustuomioistuin on tätä silmällä pitäen ehdottanut, että meno-ohjelmat laadittaisiin uudelleen pitäen lähtökohtana hyväksyttäviä tuotoksia siten, että ohjelmat perustuisivat joukkoon konkreettisia tavoitteita ja maksut olisivat sidoksissa tulosten saavuttamiseen (20). Komissio tuki tätä ajatustapaa varainhoitoasetuksen muuttamista koskevassa ehdotuksessaan (21), ja se toteaa yleisasetusta koskevan ehdotuksen perusteluissa, että tulospainotteisuus on seuraavan ohjelmajoukon keskeisiä ominaisuuksia (22). Ehdotettu tuleva koheesiojärjestelmä ei kuitenkaan – varainhoitoasetuksen muuttamisehdotuksen (23) tapaan – vastaa käytännössä riittävästi tätä pyrkimystä, vaan siinä pohjimmiltaan painotetaan edelleen panoksia. Väitettyä siirtymistä tuloksellisuuteen painottuvaan järjestelmään rajoittaa suoritusvarauksen ja yhteisten toimintasuunnitelmien käyttöönotto. |
| --- | --- |

10.

EU-menojen lisäarvon perusedellytys on, että menojen avulla on pystyttävä tarjoamaan EU:lle ja sen kansalaisille sellaisia selviä ja näkyviä hyötyjä, joita ei saataisi aikaan pelkästään kansallisen, alueellisen tai paikallisen tason rahoituksella (19). Tilintarkastustuomioistuin on tätä silmällä pitäen ehdottanut, että meno-ohjelmat laadittaisiin uudelleen pitäen lähtökohtana hyväksyttäviä tuotoksia siten, että ohjelmat perustuisivat joukkoon konkreettisia tavoitteita ja maksut olisivat sidoksissa tulosten saavuttamiseen (20). Komissio tuki tätä ajatustapaa varainhoitoasetuksen muuttamista koskevassa ehdotuksessaan (21), ja se toteaa yleisasetusta koskevan ehdotuksen perusteluissa, että tulospainotteisuus on seuraavan ohjelmajoukon keskeisiä ominaisuuksia (22). Ehdotettu tuleva koheesiojärjestelmä ei kuitenkaan – varainhoitoasetuksen muuttamisehdotuksen (23) tapaan – vastaa käytännössä riittävästi tätä pyrkimystä, vaan siinä pohjimmiltaan painotetaan edelleen panoksia. Väitettyä siirtymistä tuloksellisuuteen painottuvaan järjestelmään rajoittaa suoritusvarauksen ja yhteisten toimintasuunnitelmien käyttöönotto.

Temaattinen keskittäminen

| 11. | Tilintarkastustuomioistuin on todennut, että menojen järkevä keskittäminen todennäköisesti tukee jo lähtökohtaisesti lisäarvoa koskevaa tavoitetta (24): sen avulla voitaisiin luoda kriittinen massa ja varmistaa paremmin, että EU:n tukitoimilla on käytännössä vaikutusta. |
| --- | --- |

11.

Tilintarkastustuomioistuin on todennut, että menojen järkevä keskittäminen todennäköisesti tukee jo lähtökohtaisesti lisäarvoa koskevaa tavoitetta (24): sen avulla voitaisiin luoda kriittinen massa ja varmistaa paremmin, että EU:n tukitoimilla on käytännössä vaikutusta.

| 12. | Ehdotuksessa (yleisasetusta koskevan ehdotuksen 9 artikla) esitetään 11 temaattista tavoitetta, jotka ovat peräisin Eurooppa 2020 -strategiasta. Yhdessä ne kattavat laajan kirjon toimintoja, joita voidaan tukea yhteisen strategiakehyksen rahastojen varoilla. EAKR-tukitoimien pitäisi keskittyä kolmeen (25) näistä temaattisista tavoitteista, erityisesti kehittyneemmillä alueilla ja siirtymäalueilla. ESR:a varten ehdotetaan neljää ”temaattista tavoitetta” (26). Näiden ”temaattisten tavoitteiden” sisällä ESR:a koskevien investointiprioriteettien lukumäärä on rajattu neljään (ESR:a koskevan asetusehdotuksen 4 artiklan 3 kohta). EAKR voisi kuitenkin toteuttaa tukitoimia kussakin säädetyssä 32 investointiprioriteetissa (EAKR:a koskevan asetusehdotuksen 5 artikla). Se mahdollistaisi lähes kaikenlaisten hankkeiden rahoittamisen (27). Lisäksi keskittämisen ei katsota olevan tarpeellista tiettyjen temaattisten tavoitteiden yhteydessä (28), joten olisi entistäkin vaikeampaa saavuttaa tarvittava kriittinen massa näiden prioriteettien osalta. |
| --- | --- |

12.

Ehdotuksessa (yleisasetusta koskevan ehdotuksen 9 artikla) esitetään 11 temaattista tavoitetta, jotka ovat peräisin Eurooppa 2020 -strategiasta. Yhdessä ne kattavat laajan kirjon toimintoja, joita voidaan tukea yhteisen strategiakehyksen rahastojen varoilla. EAKR-tukitoimien pitäisi keskittyä kolmeen (25) näistä temaattisista tavoitteista, erityisesti kehittyneemmillä alueilla ja siirtymäalueilla. ESR:a varten ehdotetaan neljää ”temaattista tavoitetta” (26). Näiden ”temaattisten tavoitteiden” sisällä ESR:a koskevien investointiprioriteettien lukumäärä on rajattu neljään (ESR:a koskevan asetusehdotuksen 4 artiklan 3 kohta). EAKR voisi kuitenkin toteuttaa tukitoimia kussakin säädetyssä 32 investointiprioriteetissa (EAKR:a koskevan asetusehdotuksen 5 artikla). Se mahdollistaisi lähes kaikenlaisten hankkeiden rahoittamisen (27). Lisäksi keskittämisen ei katsota olevan tarpeellista tiettyjen temaattisten tavoitteiden yhteydessä (28), joten olisi entistäkin vaikeampaa saavuttaa tarvittava kriittinen massa näiden prioriteettien osalta.

| 13. | EAKR:n, ESR:n ja koheesiorahaston yhteydessä tuen enimmäismäärä on määriteltävä kunkin toimintalinjan osalta, mutta Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston ja Euroopan meri- ja kalatalousrahaston yhteydessä kyseinen tuen enimmäismäärä on määriteltävä kunkin toimenpiteen tasolla. Tällaista erottelua ei perustella millään tavalla. Nykyisin Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston ohjelmien varat osoitetaan toimintalinjoille, minkä ansioista on mahdollista vahvistaa (ja keskittää) määrärahat pikemminkin tavoitteittain kuin toimenpiteittäin. |
| --- | --- |

13.

EAKR:n, ESR:n ja koheesiorahaston yhteydessä tuen enimmäismäärä on määriteltävä kunkin toimintalinjan osalta, mutta Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston ja Euroopan meri- ja kalatalousrahaston yhteydessä kyseinen tuen enimmäismäärä on määriteltävä kunkin toimenpiteen tasolla. Tällaista erottelua ei perustella millään tavalla. Nykyisin Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston ohjelmien varat osoitetaan toimintalinjoille, minkä ansioista on mahdollista vahvistaa (ja keskittää) määrärahat pikemminkin tavoitteittain kuin toimenpiteittäin.

Yhteinen strategiakehys

| 14. | Yhteistä strategiakehystä koskevan säännöksen (yleisasetusta koskevan ehdotuksen 11 artikla) tarkoituksena on muuntaa unionin prioriteettien yleiset ja erityiset tavoitteet keskeisiksi toimiksi yhteisen strategiakehyksen rahastojen osalta. Yhteisessä strategiakehyksessä pitäisi myös yksilöidä koheesiorahastojen ja muiden EU:n politiikkojen ja välineiden (esimerkiksi EIP:n rahoitusvälineet, tutkimuksen puiteohjelmat, Verkkojen Eurooppa -väline sekä Euroopan laajuiset verkot, kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelma) keskinäiset koordinointimekanismit. Tällainen koordinointi tulee olemaan erityisen tärkeää tutkimuksen ja innovoinnin alalla, kun otetaan huomioon yhteisen strategiakehyksen rahastojen ehdotettu merkittävä osuus kyseisellä alalla. Kaavailtu koordinointi mahdollistaisi rahastoista toimenpideohjelmiin suoritettavan osarahoitusosuuden määrittämisen siten, että otetaan huomioon EU:n eri rahoituslähteet; näin mahdollisesti lisättäisiin unionin varojen kerrannaisvaikutusta. |
| --- | --- |

14.

Yhteistä strategiakehystä koskevan säännöksen (yleisasetusta koskevan ehdotuksen 11 artikla) tarkoituksena on muuntaa unionin prioriteettien yleiset ja erityiset tavoitteet keskeisiksi toimiksi yhteisen strategiakehyksen rahastojen osalta. Yhteisessä strategiakehyksessä pitäisi myös yksilöidä koheesiorahastojen ja muiden EU:n politiikkojen ja välineiden (esimerkiksi EIP:n rahoitusvälineet, tutkimuksen puiteohjelmat, Verkkojen Eurooppa -väline sekä Euroopan laajuiset verkot, kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelma) keskinäiset koordinointimekanismit. Tällainen koordinointi tulee olemaan erityisen tärkeää tutkimuksen ja innovoinnin alalla, kun otetaan huomioon yhteisen strategiakehyksen rahastojen ehdotettu merkittävä osuus kyseisellä alalla. Kaavailtu koordinointi mahdollistaisi rahastoista toimenpideohjelmiin suoritettavan osarahoitusosuuden määrittämisen siten, että otetaan huomioon EU:n eri rahoituslähteet; näin mahdollisesti lisättäisiin unionin varojen kerrannaisvaikutusta.

Kumppanuussopimukset

| 15. | Tulossuuntautuneen varainkäytön kannustamiseksi yleisasetusta koskevan ehdotuksen 14 artiklassa säädetään yhdessä sovittavien ehtojen ja tavoitteiden asettamisesta. Tätä varten ehdotuksessa kaavaillaan kumppanuussopimuksen käyttöönottoa; näin luotaisiin lisätaso nykyiseen ohjelmakauteen nähden. On kuitenkin aiheellista miettiä, onko tämä lisäsäännös tarpeellinen vai voitaisiinko ehdot ja tavoitteet määrittää sen sijaan itse ohjelmissa siten, että perustana olisi EU:n ja toimenpideohjelmiin osallistuvien kansallisten viranomaisten välinen nykyisellä ohjelmakaudella sovellettava implisiittinen ”sopimus”. |
| --- | --- |

15.

Tulossuuntautuneen varainkäytön kannustamiseksi yleisasetusta koskevan ehdotuksen 14 artiklassa säädetään yhdessä sovittavien ehtojen ja tavoitteiden asettamisesta. Tätä varten ehdotuksessa kaavaillaan kumppanuussopimuksen käyttöönottoa; näin luotaisiin lisätaso nykyiseen ohjelmakauteen nähden. On kuitenkin aiheellista miettiä, onko tämä lisäsäännös tarpeellinen vai voitaisiinko ehdot ja tavoitteet määrittää sen sijaan itse ohjelmissa siten, että perustana olisi EU:n ja toimenpideohjelmiin osallistuvien kansallisten viranomaisten välinen nykyisellä ohjelmakaudella sovellettava implisiittinen ”sopimus”.

Ennakkoehdot

| 16. | Komissio ehdottaa (yleisasetusta koskevan ehdotuksen 17 artikla ja liite IV), että kunkin rahaston osalta on määriteltävä ennakkoehdot. Kyseessä on keskeinen kehitysaskel, joka voisi vahvistaa EU:n ”toimintalogiikkaa” helpottamalla yhteisen strategiakehyksen rahoituksen tarpeellista yhdentymistä EU:n muiden politiikkojen kanssa ja jolla viime kädessä olisi myönteinen vaikutus investointien vaikuttavuuteen. Tilintarkastustuomioistuimen tarkastustyö (29) onkin osoittanut, että rahoitushankkeet, joissa ei oteta huomioon laajempia EU:n toimintapolitiikan vaatimuksia (esimerkiksi ympäristön ja vesivarojen suojelua) ja jotka jäävät kattavan, pitkän aikavälin tarpeet ja sopivat painopistealueet vahvistavan kehittämissuunnitelman ulkopuolelle, eivät ole vaikuttavin tapa käyttää EU-varoja. |
| --- | --- |

16.

Komissio ehdottaa (yleisasetusta koskevan ehdotuksen 17 artikla ja liite IV), että kunkin rahaston osalta on määriteltävä ennakkoehdot. Kyseessä on keskeinen kehitysaskel, joka voisi vahvistaa EU:n ”toimintalogiikkaa” helpottamalla yhteisen strategiakehyksen rahoituksen tarpeellista yhdentymistä EU:n muiden politiikkojen kanssa ja jolla viime kädessä olisi myönteinen vaikutus investointien vaikuttavuuteen. Tilintarkastustuomioistuimen tarkastustyö (29) onkin osoittanut, että rahoitushankkeet, joissa ei oteta huomioon laajempia EU:n toimintapolitiikan vaatimuksia (esimerkiksi ympäristön ja vesivarojen suojelua) ja jotka jäävät kattavan, pitkän aikavälin tarpeet ja sopivat painopistealueet vahvistavan kehittämissuunnitelman ulkopuolelle, eivät ole vaikuttavin tapa käyttää EU-varoja.

Toteumaperusteinen ehdollisuus (väliarviointi, suoritusvaraus)

| 17. | Komissio suunnittelee uudella kaudella sitovansa varojenmaksun tuloksiin 5 prosentin kohdalla varoista (yleisasetusta koskevan ehdotuksen 18, 19 ja 20 artikla). Vuosina 2000–2006 oli käytössä samanlainen suoritusvaraus, joka ei kuitenkaan osoittautunut kovin onnistuneeksi. Tämä johtui siitä, että menoja oli saatu toteutettua hyvin vähäinen määrä väliarviointiin mennessä, ja lisäksi ei ollut käytettävissä sopivia menetelmiä ohjelmien edistymisen arvioimiseksi. Kaudella 2007–2013 jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön tällaisen varauksen, mutta vain hyvin harva on käyttänyt tällaista mahdollisuutta. |
| --- | --- |

17.

Komissio suunnittelee uudella kaudella sitovansa varojenmaksun tuloksiin 5 prosentin kohdalla varoista (yleisasetusta koskevan ehdotuksen 18, 19 ja 20 artikla). Vuosina 2000–2006 oli käytössä samanlainen suoritusvaraus, joka ei kuitenkaan osoittautunut kovin onnistuneeksi. Tämä johtui siitä, että menoja oli saatu toteutettua hyvin vähäinen määrä väliarviointiin mennessä, ja lisäksi ei ollut käytettävissä sopivia menetelmiä ohjelmien edistymisen arvioimiseksi. Kaudella 2007–2013 jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön tällaisen varauksen, mutta vain hyvin harva on käyttänyt tällaista mahdollisuutta.

| 18. | Tulosten tarkasteluun käytetty menetelmä (joka esitetään yksityiskohtaisesti yleisasetusta koskevan ehdotuksen liitteessä I) osoittaa, että tarkastelussa keskitytään edelleen pääasiassa rahoituksen toteutumiseen (taloudelliset indikaattorit), tuotoksiin ja vain vähäisessä määrin tuloksiin (seuraukset ja vaikutukset). Kuten vaikutustenarvioinnissa ehdotetaan, olisi myös mietittävä, onko mahdollista asettaa päteviä indikaattoreita, kuinka voitaisiin yksilöidä tekijät, jotka eivät ole sidoksissa tiettyyn ohjelmaan, kuinka voitaisiin ottaa huomioon tulokset, jotka saattavat olla nähtävissä vasta pitkällä aikavälillä (30). Suoritusvarauksesta saatava lisäarvo vähenee huomattavasti, jos tavoitteet asetetaan hyvin matalalle ja ne on helppo saavuttaa tai jos suoritukseen liittyvät maksut lopulta perustuvat pääasiassa menojen toteutumiseen, kuten tilintarkastustuomioistuin havaitsi kauden 2000–2006 osalta. Lisäksi suoritusvarauksen jakamisen ehtona tulisi olla toimenpideohjelmien riittävä täytäntöönpano (31). Olisi siksi säädettävä, että tulosten tarkastelussa käytettävät viitevuodet (nykyisin 2016 ja 2018) saatetaan vaihtaa, jos ohjelmien käynnistyminen viivästyy. |
| --- | --- |

18.

Tulosten tarkasteluun käytetty menetelmä (joka esitetään yksityiskohtaisesti yleisasetusta koskevan ehdotuksen liitteessä I) osoittaa, että tarkastelussa keskitytään edelleen pääasiassa rahoituksen toteutumiseen (taloudelliset indikaattorit), tuotoksiin ja vain vähäisessä määrin tuloksiin (seuraukset ja vaikutukset). Kuten vaikutustenarvioinnissa ehdotetaan, olisi myös mietittävä, onko mahdollista asettaa päteviä indikaattoreita, kuinka voitaisiin yksilöidä tekijät, jotka eivät ole sidoksissa tiettyyn ohjelmaan, kuinka voitaisiin ottaa huomioon tulokset, jotka saattavat olla nähtävissä vasta pitkällä aikavälillä (30). Suoritusvarauksesta saatava lisäarvo vähenee huomattavasti, jos tavoitteet asetetaan hyvin matalalle ja ne on helppo saavuttaa tai jos suoritukseen liittyvät maksut lopulta perustuvat pääasiassa menojen toteutumiseen, kuten tilintarkastustuomioistuin havaitsi kauden 2000–2006 osalta. Lisäksi suoritusvarauksen jakamisen ehtona tulisi olla toimenpideohjelmien riittävä täytäntöönpano (31). Olisi siksi säädettävä, että tulosten tarkastelussa käytettävät viitevuodet (nykyisin 2016 ja 2018) saatetaan vaihtaa, jos ohjelmien käynnistyminen viivästyy.

Makroekonomiset ehdot

| 19. | Ehtojen esittämisen yhteydessä komissio ehdottaa myös (yleisasetusta koskevan ehdotuksen 11 ja 21 artikla), että koheesiopolitiikan ja Euroopan talouden ohjauksen välille luodaan yhteys, esim. liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn, liiallista epätasapainoa koskevan menettelyn ja talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson kautta. Komissio voisi pyytää tarkistamaan ohjelmia tai keskeyttämään rahoituksen, jos korjaavia toimia ei toteuteta. |
| --- | --- |

19.

Ehtojen esittämisen yhteydessä komissio ehdottaa myös (yleisasetusta koskevan ehdotuksen 11 ja 21 artikla), että koheesiopolitiikan ja Euroopan talouden ohjauksen välille luodaan yhteys, esim. liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn, liiallista epätasapainoa koskevan menettelyn ja talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson kautta. Komissio voisi pyytää tarkistamaan ohjelmia tai keskeyttämään rahoituksen, jos korjaavia toimia ei toteuteta.

| 20. | Suunniteltujen makroekonomisten ehtojen soveltaminen vaatisi huolellista harkintaa, sillä se saattaisi vaikeuttaa yhteisen strategiakehyksen ohjelmien täytäntöönpanoa sekä luoda oikeudellisia epävarmuustekijöitä ja mahdollisen riskin, että pitkän aikavälin velvoitteet, joihin kansallisen ja alueellisen tason kumppanit ovat sitoutuneet kumppanuussopimuksissa, eivät täyty. |
| --- | --- |

20.

Suunniteltujen makroekonomisten ehtojen soveltaminen vaatisi huolellista harkintaa, sillä se saattaisi vaikeuttaa yhteisen strategiakehyksen ohjelmien täytäntöönpanoa sekä luoda oikeudellisia epävarmuustekijöitä ja mahdollisen riskin, että pitkän aikavälin velvoitteet, joihin kansallisen ja alueellisen tason kumppanit ovat sitoutuneet kumppanuussopimuksissa, eivät täyty.

Yhteiset toimintasuunnitelmat

| 21. | Yksinkertaistamista ja EU-varojen tulossuuntautuneisuuden lisäämistä silmällä pitäen komissio ehdottaa yhteisten toimintasuunnitelmien käyttöönottoa (yleisasetusta koskevan ehdotuksen 93 artikla) EAKR:n, ESR:n ja koheesiorahaston yhteydessä. Ne koostuvat joukosta hankkeita, jotka toteutetaan toimenpideohjelman osana, ja EU-varat ovat suoraan sidoksissa erityisten tavoitteiden, tuotosten ja sovittujen välitavoitteiden saavuttamiseen sekä tulosindikaattorien soveltamiseen. Tällainen väline voisi toimia vaihtoehtoisena, tuloksellisuuteen suuntautuneena tukimekanismina, kunhan se ennemminkin korvaisi kuin täydentäisi nykyistä panokseen perustuvaa hallinnointirakennetta. |
| --- | --- |

21.

Yksinkertaistamista ja EU-varojen tulossuuntautuneisuuden lisäämistä silmällä pitäen komissio ehdottaa yhteisten toimintasuunnitelmien käyttöönottoa (yleisasetusta koskevan ehdotuksen 93 artikla) EAKR:n, ESR:n ja koheesiorahaston yhteydessä. Ne koostuvat joukosta hankkeita, jotka toteutetaan toimenpideohjelman osana, ja EU-varat ovat suoraan sidoksissa erityisten tavoitteiden, tuotosten ja sovittujen välitavoitteiden saavuttamiseen sekä tulosindikaattorien soveltamiseen. Tällainen väline voisi toimia vaihtoehtoisena, tuloksellisuuteen suuntautuneena tukimekanismina, kunhan se ennemminkin korvaisi kuin täydentäisi nykyistä panokseen perustuvaa hallinnointirakennetta.

Yhteiset hallinto- ja valvontajärjestelyt

Institutionaaliset valmiudet

| 22. | Riittävät institutionaaliset valmiudet ovat välttämätön edellytys varmistettaessa, että EU-varat käytetään asianmukaisesti kestävän taloudellisen kehityksen tukemiseen. Kansallisten hallinto- ja valvontajärjestelmien vaikuttavuus olisi siksi varmistettava heti alussa. Sääntely ei yksinään kuitenkaan riitä (32). Tässä suhteessa avainasemassa on komissiossa ja jäsenvaltioissa toimivien hallinnoijien päivittäinen toiminta, sillä EU:n tasolla saatava varmuus nojautuu suurelta osin näiden hallinnoijien järjestelmiin. Esimerkiksi komission analyysissä, joka koski koheesiopolitiikan virheitä vuosina 2006-2009, ilmeni, että hallinnollisiin valmiuksiin ja kansallisiin hallinto- ja valvontajärjestelmiin liittyvät puutteet olivat pääasiallisena syynä kyseisiin virheisiin (33). |
| --- | --- |

22.

Riittävät institutionaaliset valmiudet ovat välttämätön edellytys varmistettaessa, että EU-varat käytetään asianmukaisesti kestävän taloudellisen kehityksen tukemiseen. Kansallisten hallinto- ja valvontajärjestelmien vaikuttavuus olisi siksi varmistettava heti alussa. Sääntely ei yksinään kuitenkaan riitä (32). Tässä suhteessa avainasemassa on komissiossa ja jäsenvaltioissa toimivien hallinnoijien päivittäinen toiminta, sillä EU:n tasolla saatava varmuus nojautuu suurelta osin näiden hallinnoijien järjestelmiin. Esimerkiksi komission analyysissä, joka koski koheesiopolitiikan virheitä vuosina 2006-2009, ilmeni, että hallinnollisiin valmiuksiin ja kansallisiin hallinto- ja valvontajärjestelmiin liittyvät puutteet olivat pääasiallisena syynä kyseisiin virheisiin (33).

| 23. | Tilintarkastustuomioistuin panee merkille, että yksi temaattisista tavoitteista, joka tuodaan esiin yleisasetusta koskevassa ehdotuksessa, on ”institutionaalisten valmiuksien ja tehokkaan julkishallinnon edistäminen”. Se ei itsessään ole niinkään tavoite vaan lähinnä ennakkoedellytys muiden kymmenen temaattisen tavoitteen saavuttamiselle. Lisäksi pannaan merkille, että ESR:n tapauksessa hallinnollisten valmiuksien tukeminen rajoittuu niihin jäsenvaltioihin, joissa on vähemmän kehittyneitä alueita tai jotka ovat oikeutettuja koheesiorahaston tukeen; EAKR:n tapauksessa näin ei ole, vaikka näiden kahden rahaston kansallisiin järjestelmiin sovelletaan samanlaisia vaatimuksia. |
| --- | --- |

23.

Tilintarkastustuomioistuin panee merkille, että yksi temaattisista tavoitteista, joka tuodaan esiin yleisasetusta koskevassa ehdotuksessa, on ”institutionaalisten valmiuksien ja tehokkaan julkishallinnon edistäminen”. Se ei itsessään ole niinkään tavoite vaan lähinnä ennakkoedellytys muiden kymmenen temaattisen tavoitteen saavuttamiselle. Lisäksi pannaan merkille, että ESR:n tapauksessa hallinnollisten valmiuksien tukeminen rajoittuu niihin jäsenvaltioihin, joissa on vähemmän kehittyneitä alueita tai jotka ovat oikeutettuja koheesiorahaston tukeen; EAKR:n tapauksessa näin ei ole, vaikka näiden kahden rahaston kansallisiin järjestelmiin sovelletaan samanlaisia vaatimuksia.

Kansallisen hyväksynnän järjestelmä

| 24. | Asetusehdotus vahvistaa hyväksyntämenettelyn käyttöönotolla jäsenvaltioiden vastuuta kansallisten hallinto- ja valvontaelinten hallinnollisten valmiuksien osalta (yleisasetusta koskevan ehdotuksen johdanto-osan 42–44 kappaleet ja 64 artikla). Tarkoituksena on soveltaa hyväksymismenettelyä kaikkiin yhteisen strategiakehyksen rahastojen hallinnoinnista ja valvonnasta vastaaviin elimiin (yleisasetusta koskevan ehdotuksen 64 artiklan 1 kohta). Näin ollen kansalliset viranomaiset hyväksyisivät hallintoviranomaiset ja tarvittaessa todentamisviranomaiset EAKR:n, ESR:n ja koheesiorahaston toteuttamista varten. |
| --- | --- |

24.

Asetusehdotus vahvistaa hyväksyntämenettelyn käyttöönotolla jäsenvaltioiden vastuuta kansallisten hallinto- ja valvontaelinten hallinnollisten valmiuksien osalta (yleisasetusta koskevan ehdotuksen johdanto-osan 42–44 kappaleet ja 64 artikla). Tarkoituksena on soveltaa hyväksymismenettelyä kaikkiin yhteisen strategiakehyksen rahastojen hallinnoinnista ja valvonnasta vastaaviin elimiin (yleisasetusta koskevan ehdotuksen 64 artiklan 1 kohta). Näin ollen kansalliset viranomaiset hyväksyisivät hallintoviranomaiset ja tarvittaessa todentamisviranomaiset EAKR:n, ESR:n ja koheesiorahaston toteuttamista varten.

| 25. | Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että komission, joka viime kädessä vastaa talousarvion toteuttamisesta, on toimittava valvojana tässä prosessissa. Näin vähennetään riskiä, että mahdollisten puutteiden havaitseminen jää myöhempiin tarkastuksiin. Tällaisen valvonnan puuttuminen voisi johtaa useammin toimitettuihin tarkastuksiin sekä useampiin toimintasuunnitelman laatimista koskeviin vaatimuksiin ja rahoitusoikaisuihin (34). Valvojan roolissa komission olisi vahvistettava, esimerkiksi pääjohtajien vuotuisissa toimintakertomuksissa, että hallinto- ja valvontaelimet ovat asianomaisessa delegoidussa säädöksessä annettujen kansallisen hyväksynnän saamisen ehtojen mukaiset. Se edellyttäisi, että ohjelmien käynnistyessä arvioidaan jäsenvaltioiden toimittama todentava aineisto ja sen jälkeen tarkistetaan järjestelmien toiminta, esimerkiksi riskiperusteisesti perusteluissa esitetyn ehdotuksen mukaisesti (35). |
| --- | --- |

25.

Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että komission, joka viime kädessä vastaa talousarvion toteuttamisesta, on toimittava valvojana tässä prosessissa. Näin vähennetään riskiä, että mahdollisten puutteiden havaitseminen jää myöhempiin tarkastuksiin. Tällaisen valvonnan puuttuminen voisi johtaa useammin toimitettuihin tarkastuksiin sekä useampiin toimintasuunnitelman laatimista koskeviin vaatimuksiin ja rahoitusoikaisuihin (34). Valvojan roolissa komission olisi vahvistettava, esimerkiksi pääjohtajien vuotuisissa toimintakertomuksissa, että hallinto- ja valvontaelimet ovat asianomaisessa delegoidussa säädöksessä annettujen kansallisen hyväksynnän saamisen ehtojen mukaiset. Se edellyttäisi, että ohjelmien käynnistyessä arvioidaan jäsenvaltioiden toimittama todentava aineisto ja sen jälkeen tarkistetaan järjestelmien toiminta, esimerkiksi riskiperusteisesti perusteluissa esitetyn ehdotuksen mukaisesti (35).

| 26. | Lisäksi asetusehdotuksessa esitetään, että jäsenvaltiot nimeävät tarkastusviranomaiset, jotka antavat lausunnon komissiolle esitetystä yhteisen strategiakehyksen tilinpäätöksestä. Komissio käyttää kyseisten elinten työtä tietolähteenä varmuuden saamiseen, ja näin ollen tilintarkastustuomioistuin katsoo, että komission olisi varmistettava näiden lähteiden luotettavuus tarkastamalla (järjestelmällisesti paikan päällä) kyseisten elinten järjestelmät ja niiden toiminta (36). Tilintarkastustuomioistuin tuo myös esiin, että komission ehdotus ei ole selvä siltä osin, millainen rooli tilinpäätöksillä ja niiden tarkastamisella on. Asetusehdotuksessa vaaditaan, että varainhoitovuoden puolivälissä on annettava laajat kirjanpitotiedot (joita ei nykyisin vaadita komission tilien osalta), mutta ehdotuksessa ei ole selvää vaatimusta siitä, että vuoden lopussa on toimitettava luotettavat tiedot (jollaiset vaaditaan komission tilien osalta). Komission ehdotus vaatii siksi merkittäviä selvennyksiä. |
| --- | --- |

26.

Lisäksi asetusehdotuksessa esitetään, että jäsenvaltiot nimeävät tarkastusviranomaiset, jotka antavat lausunnon komissiolle esitetystä yhteisen strategiakehyksen tilinpäätöksestä. Komissio käyttää kyseisten elinten työtä tietolähteenä varmuuden saamiseen, ja näin ollen tilintarkastustuomioistuin katsoo, että komission olisi varmistettava näiden lähteiden luotettavuus tarkastamalla (järjestelmällisesti paikan päällä) kyseisten elinten järjestelmät ja niiden toiminta (36). Tilintarkastustuomioistuin tuo myös esiin, että komission ehdotus ei ole selvä siltä osin, millainen rooli tilinpäätöksillä ja niiden tarkastamisella on. Asetusehdotuksessa vaaditaan, että varainhoitovuoden puolivälissä on annettava laajat kirjanpitotiedot (joita ei nykyisin vaadita komission tilien osalta), mutta ehdotuksessa ei ole selvää vaatimusta siitä, että vuoden lopussa on toimitettava luotettavat tiedot (jollaiset vaaditaan komission tilien osalta). Komission ehdotus vaatii siksi merkittäviä selvennyksiä.

Hallinnollinen vahvistuslausuma

| 27. | Vahvistaakseen menettelyjä varainhoidon ja siitä saatavan varmuuden alalla komissio ehdottaa, että käyttöön otetaan hallinnollinen tarkastuslausuma, jonka laatimisesta vastaavat toimenpideohjelmien hallintoviranomaiset (yleisasetusta koskevan ehdotuksen 114 artiklan 4 kohdan e alakohta). Kyseinen lausuma annetaan hallinto- ja valvontajärjestelmien toiminnasta, tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta ja moitteettoman varainhoidon periaatteen noudattamisesta (37). |
| --- | --- |

27.

Vahvistaakseen menettelyjä varainhoidon ja siitä saatavan varmuuden alalla komissio ehdottaa, että käyttöön otetaan hallinnollinen tarkastuslausuma, jonka laatimisesta vastaavat toimenpideohjelmien hallintoviranomaiset (yleisasetusta koskevan ehdotuksen 114 artiklan 4 kohdan e alakohta). Kyseinen lausuma annetaan hallinto- ja valvontajärjestelmien toiminnasta, tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta ja moitteettoman varainhoidon periaatteen noudattamisesta (37).

| 28. | Kuten tilintarkastustuomioistuin toteaa, vahvistuslausumien tietojen hyödyllisyys komission saamaa varmuutta silmällä pitäen riippuu lausuman perustana olevan työn sisällöstä ja laadusta (38). Tämä pitäisi selventää täytäntöönpanosäädöksessä, jossa säädetään hallinnollisen vahvistuslausuman mallista. Tältä osin tilintarkastustuomioistuin tuo esiin puutteet, jotka havaittiin maatalouden alalla (39) (maksajavirastojen tarkastuslausuman perusta ei ollut riittävä, todentamisviranomaisten lausuntojen lisäarvo oli vähäinen). Jos näitä puutteita ei korjata, ne heikentävät varmuutta, jonka komissio voi saada kyseisistä lausumista. |
| --- | --- |

28.

Kuten tilintarkastustuomioistuin toteaa, vahvistuslausumien tietojen hyödyllisyys komission saamaa varmuutta silmällä pitäen riippuu lausuman perustana olevan työn sisällöstä ja laadusta (38). Tämä pitäisi selventää täytäntöönpanosäädöksessä, jossa säädetään hallinnollisen vahvistuslausuman mallista. Tältä osin tilintarkastustuomioistuin tuo esiin puutteet, jotka havaittiin maatalouden alalla (39) (maksajavirastojen tarkastuslausuman perusta ei ollut riittävä, todentamisviranomaisten lausuntojen lisäarvo oli vähäinen). Jos näitä puutteita ei korjata, ne heikentävät varmuutta, jonka komissio voi saada kyseisistä lausumista.

| 29. | Tilintarkastustuomioistuin panee myös merkille, että se, missä määrin kyseinen lausuma voi merkityksekkäällä tavalla kattaa koheesiorahaston moitteettoman varainhoidon, edellyttää siirtymistä nykyisestä prosesseihin ja rahoituksen täytäntöönpanoon painottuvasta lähestymistavasta tulossuuntautuneeseen järjestelmään, jossa on kriteerit toiminnan tulosten mittaamiseksi. Tältä osin, kuten aiemmin todettiin (ks. kohta 6), koheesiojärjestelmä pysyy perusteiltaan panossuuntautuneena; lisäksi on syytä huomata, että vaikka hallintoviranomaisella on periaatteessa päivittäinen vastuu moitteettoman varainhoidon varmistamisesta, hallintoviranomaisen tehtäväkuvaus sisältää pääasiassa vain sääntöjenmukaisuutta koskevia vaatimuksia (40). |
| --- | --- |

29.

Tilintarkastustuomioistuin panee myös merkille, että se, missä määrin kyseinen lausuma voi merkityksekkäällä tavalla kattaa koheesiorahaston moitteettoman varainhoidon, edellyttää siirtymistä nykyisestä prosesseihin ja rahoituksen täytäntöönpanoon painottuvasta lähestymistavasta tulossuuntautuneeseen järjestelmään, jossa on kriteerit toiminnan tulosten mittaamiseksi. Tältä osin, kuten aiemmin todettiin (ks. kohta 6), koheesiojärjestelmä pysyy perusteiltaan panossuuntautuneena; lisäksi on syytä huomata, että vaikka hallintoviranomaisella on periaatteessa päivittäinen vastuu moitteettoman varainhoidon varmistamisesta, hallintoviranomaisen tehtäväkuvaus sisältää pääasiassa vain sääntöjenmukaisuutta koskevia vaatimuksia (40).

Tilien tarkastus ja hyväksyminen, vähittäinen päättäminen ja rahoitusoikaisut

| 30. | Komissio ehdottaa, että käyttöön otetaan vuotuinen tilien tarkastus- ja hyväksymismenettely ja vuotuinen päätökseen saatujen toimien tai menojen vähittäinen päättäminen (yleisasetusta koskevan ehdotuksen 130 ja 131 artikla). |
| --- | --- |

30.

Komissio ehdottaa, että käyttöön otetaan vuotuinen tilien tarkastus- ja hyväksymismenettely ja vuotuinen päätökseen saatujen toimien tai menojen vähittäinen päättäminen (yleisasetusta koskevan ehdotuksen 130 ja 131 artikla).

| 31. | Tilintarkastustuomioistuin panee merkille, että ”tilien tarkastusta ja hyväksymistä koskeva päätös” (ehdotuksen 76 artikla) kattaa ”esitettyjen tilinpäätöstietojen täydellisyyden, oikeellisuuden ja totuudenmukaisuuden, eikä se rajoita mahdollisten myöhempien rahoitusoikaisujen soveltamista”. Koska vuotuinen tilien tarkastusta ja hyväksymistä koskeva päätös ei kattaisi tilien perustana olevien toimien laillisuutta ja asianmukaisuutta, tilintarkastustuomioistuimen maatalousmenojen (41) kohdalla havaitsemat ongelmat laajenisivat koskemaan kaikkia yhteisen strategiakehyksen rahastoja. Tilintarkastustuomioistuin suosittelee, että 76 artikla yhdenmukaistetaan varainhoitoasetuksen säännösten kanssa. Kuten jo erityiskertomuksessa nro 7/2010 tuotiin esiin, tilintarkastustuomioistuin suosittelee lisäksi, että menettelyn jokaiselle vaiheelle asetetaan määräaika ja etenkin sille, mihin mennessä komission on tehtävä lopullinen päätös yksittäisen varainhoitovuoden osalta. |
| --- | --- |

31.

Tilintarkastustuomioistuin panee merkille, että ”tilien tarkastusta ja hyväksymistä koskeva päätös” (ehdotuksen 76 artikla) kattaa ”esitettyjen tilinpäätöstietojen täydellisyyden, oikeellisuuden ja totuudenmukaisuuden, eikä se rajoita mahdollisten myöhempien rahoitusoikaisujen soveltamista”. Koska vuotuinen tilien tarkastusta ja hyväksymistä koskeva päätös ei kattaisi tilien perustana olevien toimien laillisuutta ja asianmukaisuutta, tilintarkastustuomioistuimen maatalousmenojen (41) kohdalla havaitsemat ongelmat laajenisivat koskemaan kaikkia yhteisen strategiakehyksen rahastoja. Tilintarkastustuomioistuin suosittelee, että 76 artikla yhdenmukaistetaan varainhoitoasetuksen säännösten kanssa. Kuten jo erityiskertomuksessa nro 7/2010 tuotiin esiin, tilintarkastustuomioistuin suosittelee lisäksi, että menettelyn jokaiselle vaiheelle asetetaan määräaika ja etenkin sille, mihin mennessä komission on tehtävä lopullinen päätös yksittäisen varainhoitovuoden osalta.

| 32. | Varainhoitoasetuksen (53 b artiklan 4 kohta) ja sen soveltamissääntöjen (42 artikla) mukaan tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn tarkoituksena on määrittää komission tekemien asianmukaisten tarkastusten jälkeen niiden menojen määrä, jotka katsotaan voitavan rahoittaa talousarviosta. Yleisasetusta koskevan ehdotuksen mukaan komissio toimittaisi tarkastukset vasta tilien tarkastuksen ja hyväksymisen jälkeen, joten prosessissa ei otettaisi huomioon myöhempiä rahoitusoikaisuja. |
| --- | --- |

32.

Varainhoitoasetuksen (53 b artiklan 4 kohta) ja sen soveltamissääntöjen (42 artikla) mukaan tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn tarkoituksena on määrittää komission tekemien asianmukaisten tarkastusten jälkeen niiden menojen määrä, jotka katsotaan voitavan rahoittaa talousarviosta. Yleisasetusta koskevan ehdotuksen mukaan komissio toimittaisi tarkastukset vasta tilien tarkastuksen ja hyväksymisen jälkeen, joten prosessissa ei otettaisi huomioon myöhempiä rahoitusoikaisuja.

| 33. | Komissio pyrkii vähittäisen päättämisen avulla tarjoamaan yksittäisille edunsaajille oikeusvarmuuden tietyn varainhoitovuoden tukikelpoisista menoista ja vähentämään asiakirjojen pitkästä säilytysajasta aiheutuvaa rasitetta. Kuten tilien tarkastuksen ja hyväksymisen jälkeen, myös vähittäisen päättämisen jälkeen voidaan vielä tehdä tarkastuksia, eikä sitä niin ollen voida pitää toimien lopullisena päättämisenä. Vähittäisestä päättämisestä saattaa kuitenkin olla hyötyä koheesiopolitiikan alalla, sillä kansalliset tarkastukset on tehtävä aiemmassa vaiheessa, mikä mahdollistaa entistä paremmat ehkäisevät valvontajärjestelyt. Kaikki vuotuisen tilinpäätöksen esittämisen jälkeen havaitut sääntöjenvastaisuudet johtavat automaattisesti nettomääräiseen rahoitusoikaisuun (yleisasetusta koskevan ehdotuksen 137 artiklan 6 kohta), mikä on seurausta jäsenvaltioiden kasvaneesta vastuusta ja suuremmasta luottamuksesta niiden esittämiin korvaushakemuksiin. |
| --- | --- |

33.

Komissio pyrkii vähittäisen päättämisen avulla tarjoamaan yksittäisille edunsaajille oikeusvarmuuden tietyn varainhoitovuoden tukikelpoisista menoista ja vähentämään asiakirjojen pitkästä säilytysajasta aiheutuvaa rasitetta. Kuten tilien tarkastuksen ja hyväksymisen jälkeen, myös vähittäisen päättämisen jälkeen voidaan vielä tehdä tarkastuksia, eikä sitä niin ollen voida pitää toimien lopullisena päättämisenä. Vähittäisestä päättämisestä saattaa kuitenkin olla hyötyä koheesiopolitiikan alalla, sillä kansalliset tarkastukset on tehtävä aiemmassa vaiheessa, mikä mahdollistaa entistä paremmat ehkäisevät valvontajärjestelyt. Kaikki vuotuisen tilinpäätöksen esittämisen jälkeen havaitut sääntöjenvastaisuudet johtavat automaattisesti nettomääräiseen rahoitusoikaisuun (yleisasetusta koskevan ehdotuksen 137 artiklan 6 kohta), mikä on seurausta jäsenvaltioiden kasvaneesta vastuusta ja suuremmasta luottamuksesta niiden esittämiin korvaushakemuksiin.

| 34. | Kuten edellä todettiin, koheesiojärjestelmä on laadittu monivuotiseksi prosessiksi. Komissio ei edellytä menojen täysimääräistä sääntöjenmukaisuutta vuosittain vaan useita vuosia myöhemmin ja viime kädessä toimenpideohjelmien päättämisen yhteydessä. Rahoitusoikaisumekanismit ovat tässä keskeinen väline. Niitä soveltavat ensisijaisesti jäsenvaltiot itse. Jos jäsenvaltiot eivät kykene oikaisemaan sääntöjenvastaisuuksia, komissio voi puolestaan määrätä rahoitusoikaisuja jäsenvaltioille. |
| --- | --- |

34.

Kuten edellä todettiin, koheesiojärjestelmä on laadittu monivuotiseksi prosessiksi. Komissio ei edellytä menojen täysimääräistä sääntöjenmukaisuutta vuosittain vaan useita vuosia myöhemmin ja viime kädessä toimenpideohjelmien päättämisen yhteydessä. Rahoitusoikaisumekanismit ovat tässä keskeinen väline. Niitä soveltavat ensisijaisesti jäsenvaltiot itse. Jos jäsenvaltiot eivät kykene oikaisemaan sääntöjenvastaisuuksia, komissio voi puolestaan määrätä rahoitusoikaisuja jäsenvaltioille.

| 35. | Tilintarkastustuomioistuimen viimeaikaisissa tarkastuksissa on saatu vahvistus aiemmille huomioille (42). Pitkällisestä hallinnollisesta prosessista huolimatta ei ole varmuutta siitä, että rahoitusoikaisumekanismien avulla voidaan kompensoida havaitsematta jääneet virheet riittävällä tavalla ja että kaikki olennaiset ongelmat ratkaistaan toimenpideohjelmia päätettäessä. Ei myöskään ole näyttöä siitä, että rahoitusoikaisumekanismeilla saadaan aikaan kestäviä järjestelmäparannuksia, joiden ansiosta voitaisiin välttää havaitsematta jääneiden virheiden esiintyminen vastaisuudessa. Yhtenä syynä tähän on rahoitusoikaisumekanismien vähäinen taloudellinen vaikutus (joten jäsenvaltioiden näkökulmasta kannustin parantaa järjestelmien tuloksellisuutta on vain vähäinen), sillä suurin osa ”sääntöjenvastaisista” menoista korvataan käyttämällä kansallisia varoja. Tämä ei kuitenkaan vähennä tilien perustana olevien tapahtumien laittomuutta/sääntöjenvastaisuutta, ja (hyväksymättä jätetyt) menot siirtyvät mekanismien vaikutuksesta maksettavaksi kansallisista talousarvioista sen sijaan, että ne suoritettaisiin EU:n talousarviosta. Lopputulos on, että loppukäyttäjien tilanne saattaa säilyä täysin muuttumattomana. |
| --- | --- |

35.

Tilintarkastustuomioistuimen viimeaikaisissa tarkastuksissa on saatu vahvistus aiemmille huomioille (42). Pitkällisestä hallinnollisesta prosessista huolimatta ei ole varmuutta siitä, että rahoitusoikaisumekanismien avulla voidaan kompensoida havaitsematta jääneet virheet riittävällä tavalla ja että kaikki olennaiset ongelmat ratkaistaan toimenpideohjelmia päätettäessä. Ei myöskään ole näyttöä siitä, että rahoitusoikaisumekanismeilla saadaan aikaan kestäviä järjestelmäparannuksia, joiden ansiosta voitaisiin välttää havaitsematta jääneiden virheiden esiintyminen vastaisuudessa. Yhtenä syynä tähän on rahoitusoikaisumekanismien vähäinen taloudellinen vaikutus (joten jäsenvaltioiden näkökulmasta kannustin parantaa järjestelmien tuloksellisuutta on vain vähäinen), sillä suurin osa ”sääntöjenvastaisista” menoista korvataan käyttämällä kansallisia varoja. Tämä ei kuitenkaan vähennä tilien perustana olevien tapahtumien laittomuutta/sääntöjenvastaisuutta, ja (hyväksymättä jätetyt) menot siirtyvät mekanismien vaikutuksesta maksettavaksi kansallisista talousarvioista sen sijaan, että ne suoritettaisiin EU:n talousarviosta. Lopputulos on, että loppukäyttäjien tilanne saattaa säilyä täysin muuttumattomana.

| 36. | Näiden mekanismien vaikuttavuus riippuu siitä, missä määrin ne kannustavat perimään sääntöjenvastaiset maksut takaisin loppukäyttäjiltä ja parantamaan valvontajärjestelmiä. Jos yksittäisissä toimissa on havaittu virheitä, joista loppukäyttäjä on vastuussa, on käynnistettävä menettely varojen perimiseksi takaisin (43). Komission pitäisi niin ollen katsoa sääntöjenvastaiset menot selvitetyiksi vain silloin, kun jäsenvaltio on ainakin käynnistänyt takaisinperintämenettelyn. |
| --- | --- |

36.

Näiden mekanismien vaikuttavuus riippuu siitä, missä määrin ne kannustavat perimään sääntöjenvastaiset maksut takaisin loppukäyttäjiltä ja parantamaan valvontajärjestelmiä. Jos yksittäisissä toimissa on havaittu virheitä, joista loppukäyttäjä on vastuussa, on käynnistettävä menettely varojen perimiseksi takaisin (43). Komission pitäisi niin ollen katsoa sääntöjenvastaiset menot selvitetyiksi vain silloin, kun jäsenvaltio on ainakin käynnistänyt takaisinperintämenettelyn.

| 37. | Kun puutteet välitavoitteiden tai tavoitteiden saavuttamisessa ovat merkittäviä, on lisäksi tarpeen arvioida, kuinka tosiasiallisesti rahoitusoikaisuja aiotaan soveltaa (johdanto-osan 18 kappale, 20 artiklan 4 kohta). Komissio ei ehkä kykene arvioimaan jäsenvaltioiden toimittamien tietojen luotettavuutta eikä sillä kenties ole käytettävissään riippumattomia tietolähteitä (ks. 39 kohta). Vielä ei myöskään ole määritelty, mitä ovat ”merkittävät” puutteet välitavoitteiden tai tavoitteiden saavuttamisessa. |
| --- | --- |

37.

Kun puutteet välitavoitteiden tai tavoitteiden saavuttamisessa ovat merkittäviä, on lisäksi tarpeen arvioida, kuinka tosiasiallisesti rahoitusoikaisuja aiotaan soveltaa (johdanto-osan 18 kappale, 20 artiklan 4 kohta). Komissio ei ehkä kykene arvioimaan jäsenvaltioiden toimittamien tietojen luotettavuutta eikä sillä kenties ole käytettävissään riippumattomia tietolähteitä (ks. 39 kohta). Vielä ei myöskään ole määritelty, mitä ovat ”merkittävät” puutteet välitavoitteiden tai tavoitteiden saavuttamisessa.

Seuranta ja arviointi

| 38. | Yleisasetusta koskevan ehdotuksen mukaan (24 artikla) kussakin rahoitettavassa ohjelmassa on määriteltävä prioriteetit ja esitettävä erityiset tavoitteet. Kunkin prioriteetin osalta on esitettävä indikaattorit, joilla arvioidaan ohjelman täytäntöönpanon edistymistä tavoitteiden saavuttamisessa ja joita käytetään perustana seurannassa, arvioinnissa ja tulosten tarkastelussa (kohdennettuihin menoihin liittyvät taloudelliset indikaattorit, tuettaviin toimiin liittyvät tuotosindikaattorit ja prioriteettiin liittyvät tulosindikaattorit). Indikaattorit liittyvät lähinnä tuotoksiin, mutta osa koskee myös välivaiheen tuloksia. Hallintoviranomainen laatii ohjelmakauden mittaan jokaisen toimintalinjan osalta vähintään yhden arvion tukitoimenpiteiden vaikutuksista ja vaikuttavuudesta. |
| --- | --- |

38.

Yleisasetusta koskevan ehdotuksen mukaan (24 artikla) kussakin rahoitettavassa ohjelmassa on määriteltävä prioriteetit ja esitettävä erityiset tavoitteet. Kunkin prioriteetin osalta on esitettävä indikaattorit, joilla arvioidaan ohjelman täytäntöönpanon edistymistä tavoitteiden saavuttamisessa ja joita käytetään perustana seurannassa, arvioinnissa ja tulosten tarkastelussa (kohdennettuihin menoihin liittyvät taloudelliset indikaattorit, tuettaviin toimiin liittyvät tuotosindikaattorit ja prioriteettiin liittyvät tulosindikaattorit). Indikaattorit liittyvät lähinnä tuotoksiin, mutta osa koskee myös välivaiheen tuloksia. Hallintoviranomainen laatii ohjelmakauden mittaan jokaisen toimintalinjan osalta vähintään yhden arvion tukitoimenpiteiden vaikutuksista ja vaikuttavuudesta.

| 39. | Tästä syystä yleisasetusta koskevassa ehdotuksessa edellytetään, että jäsenvaltiot tuottavat ohjelmien seurantaa ja arviointia varten merkittävän määrän tietoja (yleisasetusta koskevan ehdotuksen 41–50 artikla). Tilintarkastustuomioistuin on tarkastuksissaan (44) havainnut, että jäsenvaltioiden komissiolle esittämien tietojen merkityksellisyydessä ja luotettavuudessa on vakavia puutteita. Jos siis EU varojen myöntämisen edellytykseksi aiotaan asettaa tulosten saavuttaminen, on tehtävä merkittäviä parannuksia – tietojen perusteella saatetaan päättää EU-varojen maksamisesta, joten tietoihin olisi sovellettava tarkistus- ja valvontamenettelyjä. Näin sitä suuremmalla syyllä, että perussopimuksen (SEUT 318 artikla) mukaan komission on vuosittain laadittava unionin varoja koskeva arviointikertomus, joka perustuu saavutettuihin tuloksiin. Komission olisi niin ollen harkittava, missä määrin on mahdollista varmistaa, että jäsenvaltioiden tuottamat tiedot, jotka liittyvät ohjelmien seurantaan, arviointiin ja tuloksellisuuteen, ovat laadultaan riittävän merkityksellisiä, vertailukelpoisia ja luotettavia. |
| --- | --- |

39.

Tästä syystä yleisasetusta koskevassa ehdotuksessa edellytetään, että jäsenvaltiot tuottavat ohjelmien seurantaa ja arviointia varten merkittävän määrän tietoja (yleisasetusta koskevan ehdotuksen 41–50 artikla). Tilintarkastustuomioistuin on tarkastuksissaan (44) havainnut, että jäsenvaltioiden komissiolle esittämien tietojen merkityksellisyydessä ja luotettavuudessa on vakavia puutteita. Jos siis EU varojen myöntämisen edellytykseksi aiotaan asettaa tulosten saavuttaminen, on tehtävä merkittäviä parannuksia – tietojen perusteella saatetaan päättää EU-varojen maksamisesta, joten tietoihin olisi sovellettava tarkistus- ja valvontamenettelyjä. Näin sitä suuremmalla syyllä, että perussopimuksen (SEUT 318 artikla) mukaan komission on vuosittain laadittava unionin varoja koskeva arviointikertomus, joka perustuu saavutettuihin tuloksiin. Komission olisi niin ollen harkittava, missä määrin on mahdollista varmistaa, että jäsenvaltioiden tuottamat tiedot, jotka liittyvät ohjelmien seurantaan, arviointiin ja tuloksellisuuteen, ovat laadultaan riittävän merkityksellisiä, vertailukelpoisia ja luotettavia.

Yksinkertaistetut ja rationalisoidut tukikelpoisuussäännöt

| 40. | Yleisasetusta koskevassa ehdotuksessa tukikelpoisuussääntöjä yhdenmukaistetaan EU:n muihin rahoitustukivälineisiin nähden. Samalla säilytetään yleinen periaate, joka otettiin käyttöön nykyisellä ohjelmakaudella 2007–2013 ja jonka mukaan tukikelpoisuussäännöt täsmennetään jäsenvaltioiden tasolla (ja mahdollisesti toimenpideohjelmakohtaisesti) (ks. johdanto-osan 39 kappale). Kokemus on osoittanut, että nämä kaksi periaatetta voivat joskus olla keskenään ristiriidassa. |
| --- | --- |

40.

Yleisasetusta koskevassa ehdotuksessa tukikelpoisuussääntöjä yhdenmukaistetaan EU:n muihin rahoitustukivälineisiin nähden. Samalla säilytetään yleinen periaate, joka otettiin käyttöön nykyisellä ohjelmakaudella 2007–2013 ja jonka mukaan tukikelpoisuussäännöt täsmennetään jäsenvaltioiden tasolla (ja mahdollisesti toimenpideohjelmakohtaisesti) (ks. johdanto-osan 39 kappale). Kokemus on osoittanut, että nämä kaksi periaatetta voivat joskus olla keskenään ristiriidassa.

| 41. | Lisäksi tilintarkastustuomioistuin panee merkille, että yksinkertaistettua kustannusten korvaamista koskevien vaihtoehtojen käyttöä aiotaan jatkaa. Tämä on tarkoituksenmukaista, sillä se voi joissakin tapauksissa keventää edunsaajille aiheutuvaa hallinnollista rasitetta sekä vähentää virheiden mahdollisuutta. |
| --- | --- |

41.

Lisäksi tilintarkastustuomioistuin panee merkille, että yksinkertaistettua kustannusten korvaamista koskevien vaihtoehtojen käyttöä aiotaan jatkaa. Tämä on tarkoituksenmukaista, sillä se voi joissakin tapauksissa keventää edunsaajille aiheutuvaa hallinnollista rasitetta sekä vähentää virheiden mahdollisuutta.

| 42. | Yleisasetusta koskevassa ehdotuksessa säädetään sähköisestä tietojen hallinnoinnista ja edellytetään, että kaikki jäsenvaltiot perustavat vuoden 2014 loppuun mennessä järjestelmät, joiden avulla edunsaajat ja loppukäyttäjät voivat toimittaa kaikki tiedot sähköisesti. Jotta ehdotus voitaisiin toteuttaa, useista teknisistä näkökohdista ja täsmennyksistä on sovittava jäsenvaltioiden ja alueiden tasolla sekä komission eri pääosastojen ja kansallisten viranomaisten kesken. Vielä on myös määritettävä, minkä tyyppisiä muita kuin rahoitukseen liittyviä seurantatietoja olisi raportoitava. |
| --- | --- |

42.

Yleisasetusta koskevassa ehdotuksessa säädetään sähköisestä tietojen hallinnoinnista ja edellytetään, että kaikki jäsenvaltiot perustavat vuoden 2014 loppuun mennessä järjestelmät, joiden avulla edunsaajat ja loppukäyttäjät voivat toimittaa kaikki tiedot sähköisesti. Jotta ehdotus voitaisiin toteuttaa, useista teknisistä näkökohdista ja täsmennyksistä on sovittava jäsenvaltioiden ja alueiden tasolla sekä komission eri pääosastojen ja kansallisten viranomaisten kesken. Vielä on myös määritettävä, minkä tyyppisiä muita kuin rahoitukseen liittyviä seurantatietoja olisi raportoitava.

| 43. | Tilintarkastustuomioistuin pitää lisäksi hyödyllisenä yleisasetusta koskevan ehdotuksen säännöstä, jossa annetaan mahdollisuus hallintoviranomaisen ja todentamisviranomaisen tehtävien sulauttamiseen (113 artiklan 3 kohta). Tämä saattaa parantaa tilivelvollisuutta, koska vastuu varainhoidosta ja valvonnasta osoitettaisiin yhdelle viranomaiselle, ja keventää jäsenvaltioille aiheutuvaa hallinnollista taakkaa sekä edunsaajille valvonnasta aiheutuvaa rasitetta. Tarkastusviranomaisen säilyttäminen itsenäisenä tarkastuselimenä ja sen keskeisten tehtävien säilyttäminen takaavat periaatteessa, että eri tehtävät on erotettu toisistaan vaaditulla tavalla. |
| --- | --- |

43.

Tilintarkastustuomioistuin pitää lisäksi hyödyllisenä yleisasetusta koskevan ehdotuksen säännöstä, jossa annetaan mahdollisuus hallintoviranomaisen ja todentamisviranomaisen tehtävien sulauttamiseen (113 artiklan 3 kohta). Tämä saattaa parantaa tilivelvollisuutta, koska vastuu varainhoidosta ja valvonnasta osoitettaisiin yhdelle viranomaiselle, ja keventää jäsenvaltioille aiheutuvaa hallinnollista taakkaa sekä edunsaajille valvonnasta aiheutuvaa rasitetta. Tarkastusviranomaisen säilyttäminen itsenäisenä tarkastuselimenä ja sen keskeisten tehtävien säilyttäminen takaavat periaatteessa, että eri tehtävät on erotettu toisistaan vaaditulla tavalla.

Paikallisyhteisöjen omat kehittämishankkeet

| 44. | Ehdotuksen mukaan paikallisyhteisöjen omiin kehityshankkeisiin (Leader) perustuva lähestymistapa laajennettaisiin koskemaan kaikkia rahastoja niin, että EU:n tavoitteet pyrittäisiin saavuttamaan alhaalta ylöspäin suuntautuvan eikä perinteisen ylhäältä alaspäin suuntautuvan lähestymistavan avulla. Ehdotuksessa uskotaan saavutettavan lisäarvoa yhteistyöhön perustuvan ja strategisen lähestymistavan, paikallisen päätöksenteon ja innovatiivisten toimenpiteiden avulla. Tilintarkastustuomioistuin toteaa, että tällaisesta lähestymistavasta aiheutuu lisäkustannuksia ja -riskejä (sekä sääntöjenmukaisuuden että varainhoidon moitteettomuuden näkökulmasta), jotka johtuvat siitä, että EU:n talousarviota toteuttaisivat paikalliset toimintaryhmät. |
| --- | --- |

44.

Ehdotuksen mukaan paikallisyhteisöjen omiin kehityshankkeisiin (Leader) perustuva lähestymistapa laajennettaisiin koskemaan kaikkia rahastoja niin, että EU:n tavoitteet pyrittäisiin saavuttamaan alhaalta ylöspäin suuntautuvan eikä perinteisen ylhäältä alaspäin suuntautuvan lähestymistavan avulla. Ehdotuksessa uskotaan saavutettavan lisäarvoa yhteistyöhön perustuvan ja strategisen lähestymistavan, paikallisen päätöksenteon ja innovatiivisten toimenpiteiden avulla. Tilintarkastustuomioistuin toteaa, että tällaisesta lähestymistavasta aiheutuu lisäkustannuksia ja -riskejä (sekä sääntöjenmukaisuuden että varainhoidon moitteettomuuden näkökulmasta), jotka johtuvat siitä, että EU:n talousarviota toteuttaisivat paikalliset toimintaryhmät.

| 45. | Leader-lähestymistavasta laatimassaan erityiskertomuksessa (45) tilintarkastustuomioistuin katsoi, että tehokkuuden ja vaikuttavuuden varmistamiseksi paikallisten toimintaryhmien kehittämiä toimenpiteitä tai ratkaisuja olisi sovellettava nimenomaisesti tämän lähestymistavan yhteydessä. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että yleisesti ottaen lisäkustannuksia ja -riskejä ei valvottu riittävästi ja että potentiaalista lisäarvoa ei käytännössä saatu aikaan. |
| --- | --- |

45.

Leader-lähestymistavasta laatimassaan erityiskertomuksessa (45) tilintarkastustuomioistuin katsoi, että tehokkuuden ja vaikuttavuuden varmistamiseksi paikallisten toimintaryhmien kehittämiä toimenpiteitä tai ratkaisuja olisi sovellettava nimenomaisesti tämän lähestymistavan yhteydessä. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että yleisesti ottaen lisäkustannuksia ja -riskejä ei valvottu riittävästi ja että potentiaalista lisäarvoa ei käytännössä saatu aikaan.

Rahoitusvälineet

| 46. | Rahoitusvälineet muodostavat tukimuodon, jolla voidaan periaatteessa saada aikaan vipuvaikutusta yksityisen rahoituksen kautta ja jolla voidaan varmistaa, että myös tulevat tuensaajat voivat hyödyntää varoja. Komissio ehdottaa, että rahoitusvälineiden käyttöön kannustettaisiin ja käyttöä lisättäisiin seuraavalla ohjelmakaudella vaihtoehtona sellaisille avustuksille, joita ei tarvitse maksaa takaisin. |
| --- | --- |

46.

Rahoitusvälineet muodostavat tukimuodon, jolla voidaan periaatteessa saada aikaan vipuvaikutusta yksityisen rahoituksen kautta ja jolla voidaan varmistaa, että myös tulevat tuensaajat voivat hyödyntää varoja. Komissio ehdottaa, että rahoitusvälineiden käyttöön kannustettaisiin ja käyttöä lisättäisiin seuraavalla ohjelmakaudella vaihtoehtona sellaisille avustuksille, joita ei tarvitse maksaa takaisin.

| 47. | Yleisasetusta koskevassa ehdotuksessa säädetään nimenomaan rahoitusvälineisiin sovellettavasta ennakkoarvioinnista, mahdollisuudesta perustaa rahoitusvälineitä unionin tasolla ja EU:n osarahoitusosuuden kasvattamisesta toimintalinjan tasolla jopa sataan prosenttiin (32, 33 ja 110 artikla). |
| --- | --- |

47.

Yleisasetusta koskevassa ehdotuksessa säädetään nimenomaan rahoitusvälineisiin sovellettavasta ennakkoarvioinnista, mahdollisuudesta perustaa rahoitusvälineitä unionin tasolla ja EU:n osarahoitusosuuden kasvattamisesta toimintalinjan tasolla jopa sataan prosenttiin (32, 33 ja 110 artikla).

| 48. | Tilintarkastustuomioistuin toteaa, että rahoitusvälineisiin liittyy riskejä ja ongelmia (46), jotka koskevat esimerkiksi EU-varojen käyttöön liittyvää kirjanpitoa, valvontaa, rahoitusvälineiden omistajuutta ja komission yksiköiden valmiuksia hallinnoida suhteellisen monimutkaisia rahoitusvälineitä. |
| --- | --- |

48.

Tilintarkastustuomioistuin toteaa, että rahoitusvälineisiin liittyy riskejä ja ongelmia (46), jotka koskevat esimerkiksi EU-varojen käyttöön liittyvää kirjanpitoa, valvontaa, rahoitusvälineiden omistajuutta ja komission yksiköiden valmiuksia hallinnoida suhteellisen monimutkaisia rahoitusvälineitä.

| 49. | Tilintarkastustuomioistuimen viimeaikaisen tarkastustyön perusteella on herännyt huomattavia epäilyksiä niiden ohjelmakausilla 2000–2006 ja 2007–2013 sovellettavien EAKR:n sääntelykehysten tarkoituksenmukaisuudesta, joiden mukaisesti rahoitusvälineitä on toteutettu tai toteutetaan. Tilintarkastustuomioistuin on yksilöinyt etenkin seuraavat keskeiset puutteet: vipuvaikutusta ja varojen kierrättämistä koskevat säännökset ovat riittämättömät, rahoitusvälineisiin voidaan osoittaa kohtuuttoman suuria määriä varoja, yksityistä sektoria saatetaan etuuskohtelun kautta suosia perusteetta ja käyttöpääomaan sovellettavat tukikelpoisuusvaatimukset ovat epäselvät. Lisäksi se, että yksittäisessä jäsenvaltiossa toteutetaan lukuisia toimenpideohjelmia, hajauttaa tukea, mikä voi johtaa siihen, että luodaan rahastoja, joilla ei ole riittävää kriittistä massaa, mikä puolestaan aiheuttaa viivästyksiä. Nyt tarkasteltavassa yleisasetusta koskevassa ehdotuksessa ei käsitellä näitä ongelmia riittävällä tavalla. |
| --- | --- |

49.

Tilintarkastustuomioistuimen viimeaikaisen tarkastustyön perusteella on herännyt huomattavia epäilyksiä niiden ohjelmakausilla 2000–2006 ja 2007–2013 sovellettavien EAKR:n sääntelykehysten tarkoituksenmukaisuudesta, joiden mukaisesti rahoitusvälineitä on toteutettu tai toteutetaan. Tilintarkastustuomioistuin on yksilöinyt etenkin seuraavat keskeiset puutteet: vipuvaikutusta ja varojen kierrättämistä koskevat säännökset ovat riittämättömät, rahoitusvälineisiin voidaan osoittaa kohtuuttoman suuria määriä varoja, yksityistä sektoria saatetaan etuuskohtelun kautta suosia perusteetta ja käyttöpääomaan sovellettavat tukikelpoisuusvaatimukset ovat epäselvät. Lisäksi se, että yksittäisessä jäsenvaltiossa toteutetaan lukuisia toimenpideohjelmia, hajauttaa tukea, mikä voi johtaa siihen, että luodaan rahastoja, joilla ei ole riittävää kriittistä massaa, mikä puolestaan aiheuttaa viivästyksiä. Nyt tarkasteltavassa yleisasetusta koskevassa ehdotuksessa ei käsitellä näitä ongelmia riittävällä tavalla.

| 50. | Tilintarkastustuomioistuin kehottaa kiinnittämään huomiota myös riskiin, joka aiheutuu, jos rahoitusvälineitä aletaan käyttää yhä useammilla toiminta-aloilla huolehtimatta siitä, että tarvittavat valvontajärjestelmät ovat olemassa. Lisäksi parlamentti ja neuvosto voivat mahdollisesti haluta selventää, rajoitetaanko asetusehdotuksella tuki ainoastaan suhteellisen tavanomaisiin rahoitusvälineisiin (pääomaosuudet, lainat, takaukset) niin, ettei se mahdollista tukea vähemmän avoimille rahoitusvälineille, kuten johdannaissopimuksille tai strukturoiduille rahoitusvälineille. |
| --- | --- |

50.

Tilintarkastustuomioistuin kehottaa kiinnittämään huomiota myös riskiin, joka aiheutuu, jos rahoitusvälineitä aletaan käyttää yhä useammilla toiminta-aloilla huolehtimatta siitä, että tarvittavat valvontajärjestelmät ovat olemassa. Lisäksi parlamentti ja neuvosto voivat mahdollisesti haluta selventää, rajoitetaanko asetusehdotuksella tuki ainoastaan suhteellisen tavanomaisiin rahoitusvälineisiin (pääomaosuudet, lainat, takaukset) niin, ettei se mahdollista tukea vähemmän avoimille rahoitusvälineille, kuten johdannaissopimuksille tai strukturoiduille rahoitusvälineille.

OSA II

Komission ehdotusta koskevat yksityiskohtaiset huomautukset

| Artikla | Huomautus |
| --- | --- |
| Johdanto-osan 41 kappale | Oikeusvarmuutta lisäisi, jos yleisasetusta koskevassa ehdotuksessa lueteltaisiin ne valtiontuista annetut erityiset säännökset, jotka liittyvät rahoitusvälineisiin. |
| Johdanto-osan 87 kappale | Tilintarkastustuomioistuin suosittelee, että teksti muutetaan seuraavasti: ”... Jotta komission tekemien tarkastusten määrä olisi oikeassa suhteessa riskiin, komission olisi voitava vähentää toimenpideohjelmia koskevaa tarkastustyötään, jos merkittäviä puutteita ei ole ja jos voidaan luottaa tarkastusviranomaiseen.” |
| 4 artiklan 5 kohta | Asetuksesta ei käy selvästi ilmi, miten suhteellisuusperiaatetta olisi sovellettava ja miten suhteellisuus olisi arvioitava. |
| 4 artiklan 9 kohta | Tämä säännös, joka koskee vain vaikuttavuutta, on tarpeeton ja varainhoitoasetuksen 73 artiklaan viittaavan 4 artiklan 8 kohdan vastainen; se ei siis myöskään ole taloudellisuuden ja tehokkuuden periaatteiden mukainen. Joka tapauksessa ”suunnittelu” ja ”täytäntöönpano” olisi lisättävä luetteloon, jossa on mainittu seuranta-, raportointi- ja arviointivaiheet. |
| 8 artikla | Tässä artiklassa sisällytetään saastuttaja maksaa -periaate johdettuun oikeuteen. Esimerkiksi maatalouden alalla periaatteen soveltaminen on kuitenkin ongelmallista valvontajärjestelmien puutteiden vuoksi (sopivat tarkastusmenettelyt puuttuvat, tuen vähennys lasketaan osuutena tukimäärästä eikä ympäristövaikutusten perusteella), ja maksuja on tosiasiassa vaikea vähentää. Tilintarkastustuomioistuin suosittelee, että periaatetta lujitetaan varmistamalla rahastoja koskevien asetusten relevanteissa osissa ja jäsenvaltioiden ohjelmissa, että periaatetta sovelletaan. |
| 24 artiklan 3 kohta, 40 artiklan 2 kohdan h alakohta | Vaadittuja indikaattoreita olisi sovellettava erityisesti rahoitusvälineitä koskevien SMART-indikaattoreiden lisäksi. Näitä indikaattoreita sovellettaisiin yhdessä toimenpideohjelmien avustuksiin liittyvien lukuisten yleisluonteisten indikaattoreiden kanssa, mikä on lisäperuste sille, miksi rahoitusvälineet olisi mieluiten rahoitettava yhdestä ainoasta toimenpideohjelmasta. |
| 28–31 artikla | ”Paikallisyhteisöjen omat kehittämishankkeet” voisivat muodostaa tärkeän mekanismin, jolla luodaan ja parannetaan paikallisia institutionaalisia valmiuksia, jotta täytäntöönpano olisi aiempaa tulossuuntautuneempaa. Asetusehdotuksen johdanto-osan 21 kappaleessa todetaan seuraavaa: jotta voitaisiin ... hyödyntää mahdollisuudet paremmin paikallisella tasolla, on aiheellista edistää paikallisyhteisöjen omia kehittämishankkeita... ... vastuu paikallisten kehitysstrategioiden täytäntöönpanosta annetaan paikallisille toimintaryhmille, jotka edustavat paikallisyhteisön etuja... useimmilla maaseutualueilla (ja kaupunkialueilla) on jo olemassa rakenteet, jotka edustavat paikallisyhteisön etuja; näitä ovat kunnat, kunnanhallitukset ja muut paikallishallinnon rakenteet. Näillä on paikallisiin toimintaryhmiin nähden se etu, että ne edustavat paikallisväestöä, niitä koskee demokratian mukainen tilivelvollisuus ja niillä on jo olemassa oleva hallinto, jolla on valmiudet hallinnoida määrärahoja. Olisi siis kiinnitettävä huomiota siihen, että Leader-lähestymistavalla saadaan varmasti aikaan todellista lisäarvoa verrattuna siihen, että paikallisiin kehittämisstrategioihin tarkoitettu rahoitus kanavoitaisiin näiden jo olemassa olevien elinten kautta. |
| 32–40 artikla | Termi ”rahoitusväline” olisi määriteltävä. Termiä käytetään rahoitusalalla yleisesti kuvaamaan arvopapereita tai sopimuksia, joiden haltijalle (tai omistajalle) muodostuu niiden ansiosta vaade. Tyypillisiä tällaisia välineitä ovat lainat, takaukset, oman pääoman ehtoiset tai sen luonteiset sijoitukset tai osakkuudet taikka muun tyyppinen riskirahoitus. Samankaltaista määritelmää käytetään varainhoitoasetuksen muuttamisesta annetussa ehdotuksessa (130 artikla). Yleisasetusta koskevan ehdotuksen 33 artiklassa ei kuitenkaan viitata edellä mainittuihin välineisiin vaan rakenteisiin, jotka tarjoavat näitä rahoitusvälineitä, eli rahastojen rahastoihin ja rahastoihin.
  Asetuksessa olisi ilmaistava selkeämmin, voiko käyttöpääoman myöntämistä varten saada tukea ja millä perusteella se olisi mahdollista; lisäksi olisi ilmaistava, pitäisikö EU:n vastuulla oleville hallinnointikustannuksille asettaa yläraja. |
| 32 artikla | Asetusehdotuksen 32 artiklan mukaan tukitoimet voivat olla perusteltuja markkinoiden toimimattomuuden vuoksi mutta myös puutteellisessa investointitilanteessa. Jos säännöstä ei täsmennetä, se saattaa johtaa siihen, että tuetaan rahoitusvälineitä, joita ei ole perusteltu riittävästi. Yleisasetusta koskevassa ehdotuksessa olisi määriteltävä tarkemmin, missä olosuhteissa EU voi tukea rahoitusvälineitä.
  Rahoitusvälineitä varten on asetettava tiukat säännöt:






  — | niiden pankkitilien käytöstä, joille yhteisen strategiakehyksen rahastojen varat talletetaan |

Artikla

Huomautus

Johdanto-osan 41 kappale

Oikeusvarmuutta lisäisi, jos yleisasetusta koskevassa ehdotuksessa lueteltaisiin ne valtiontuista annetut erityiset säännökset, jotka liittyvät rahoitusvälineisiin.

Johdanto-osan 87 kappale

Tilintarkastustuomioistuin suosittelee, että teksti muutetaan seuraavasti: ”... Jotta komission tekemien tarkastusten määrä olisi oikeassa suhteessa riskiin, komission olisi voitava vähentää toimenpideohjelmia koskevaa tarkastustyötään, jos merkittäviä puutteita ei ole ja jos voidaan luottaa tarkastusviranomaiseen.”

4 artiklan 5 kohta

Asetuksesta ei käy selvästi ilmi, miten suhteellisuusperiaatetta olisi sovellettava ja miten suhteellisuus olisi arvioitava.

4 artiklan 9 kohta

Tämä säännös, joka koskee vain vaikuttavuutta, on tarpeeton ja varainhoitoasetuksen 73 artiklaan viittaavan 4 artiklan 8 kohdan vastainen; se ei siis myöskään ole taloudellisuuden ja tehokkuuden periaatteiden mukainen. Joka tapauksessa ”suunnittelu” ja ”täytäntöönpano” olisi lisättävä luetteloon, jossa on mainittu seuranta-, raportointi- ja arviointivaiheet.

8 artikla

Tässä artiklassa sisällytetään saastuttaja maksaa -periaate johdettuun oikeuteen. Esimerkiksi maatalouden alalla periaatteen soveltaminen on kuitenkin ongelmallista valvontajärjestelmien puutteiden vuoksi (sopivat tarkastusmenettelyt puuttuvat, tuen vähennys lasketaan osuutena tukimäärästä eikä ympäristövaikutusten perusteella), ja maksuja on tosiasiassa vaikea vähentää. Tilintarkastustuomioistuin suosittelee, että periaatetta lujitetaan varmistamalla rahastoja koskevien asetusten relevanteissa osissa ja jäsenvaltioiden ohjelmissa, että periaatetta sovelletaan.

24 artiklan 3 kohta, 40 artiklan 2 kohdan h alakohta

Vaadittuja indikaattoreita olisi sovellettava erityisesti rahoitusvälineitä koskevien SMART-indikaattoreiden lisäksi. Näitä indikaattoreita sovellettaisiin yhdessä toimenpideohjelmien avustuksiin liittyvien lukuisten yleisluonteisten indikaattoreiden kanssa, mikä on lisäperuste sille, miksi rahoitusvälineet olisi mieluiten rahoitettava yhdestä ainoasta toimenpideohjelmasta.

28–31 artikla

”Paikallisyhteisöjen omat kehittämishankkeet” voisivat muodostaa tärkeän mekanismin, jolla luodaan ja parannetaan paikallisia institutionaalisia valmiuksia, jotta täytäntöönpano olisi aiempaa tulossuuntautuneempaa. Asetusehdotuksen johdanto-osan 21 kappaleessa todetaan seuraavaa: jotta voitaisiin ... hyödyntää mahdollisuudet paremmin paikallisella tasolla, on aiheellista edistää paikallisyhteisöjen omia kehittämishankkeita... ... vastuu paikallisten kehitysstrategioiden täytäntöönpanosta annetaan paikallisille toimintaryhmille, jotka edustavat paikallisyhteisön etuja... useimmilla maaseutualueilla (ja kaupunkialueilla) on jo olemassa rakenteet, jotka edustavat paikallisyhteisön etuja; näitä ovat kunnat, kunnanhallitukset ja muut paikallishallinnon rakenteet. Näillä on paikallisiin toimintaryhmiin nähden se etu, että ne edustavat paikallisväestöä, niitä koskee demokratian mukainen tilivelvollisuus ja niillä on jo olemassa oleva hallinto, jolla on valmiudet hallinnoida määrärahoja. Olisi siis kiinnitettävä huomiota siihen, että Leader-lähestymistavalla saadaan varmasti aikaan todellista lisäarvoa verrattuna siihen, että paikallisiin kehittämisstrategioihin tarkoitettu rahoitus kanavoitaisiin näiden jo olemassa olevien elinten kautta.

32–40 artikla

Termi ”rahoitusväline” olisi määriteltävä. Termiä käytetään rahoitusalalla yleisesti kuvaamaan arvopapereita tai sopimuksia, joiden haltijalle (tai omistajalle) muodostuu niiden ansiosta vaade. Tyypillisiä tällaisia välineitä ovat lainat, takaukset, oman pääoman ehtoiset tai sen luonteiset sijoitukset tai osakkuudet taikka muun tyyppinen riskirahoitus. Samankaltaista määritelmää käytetään varainhoitoasetuksen muuttamisesta annetussa ehdotuksessa (130 artikla). Yleisasetusta koskevan ehdotuksen 33 artiklassa ei kuitenkaan viitata edellä mainittuihin välineisiin vaan rakenteisiin, jotka tarjoavat näitä rahoitusvälineitä, eli rahastojen rahastoihin ja rahastoihin.

Asetuksessa olisi ilmaistava selkeämmin, voiko käyttöpääoman myöntämistä varten saada tukea ja millä perusteella se olisi mahdollista; lisäksi olisi ilmaistava, pitäisikö EU:n vastuulla oleville hallinnointikustannuksille asettaa yläraja.

32 artikla

Asetusehdotuksen 32 artiklan mukaan tukitoimet voivat olla perusteltuja markkinoiden toimimattomuuden vuoksi mutta myös puutteellisessa investointitilanteessa. Jos säännöstä ei täsmennetä, se saattaa johtaa siihen, että tuetaan rahoitusvälineitä, joita ei ole perusteltu riittävästi. Yleisasetusta koskevassa ehdotuksessa olisi määriteltävä tarkemmin, missä olosuhteissa EU voi tukea rahoitusvälineitä.

Rahoitusvälineitä varten on asetettava tiukat säännöt:

—

niiden pankkitilien käytöstä, joille yhteisen strategiakehyksen rahastojen varat talletetaan

| — | tarvittavista kirjanpito- ja raportointivaatimuksista. |
| --- | --- |

—

tarvittavista kirjanpito- ja raportointivaatimuksista.

Jokaista rahoitusvälinettä varten olisi avattava erillinen pankkitili, jolle kaikki tulevat määrät talletetaan ja jolta kaikki suoritettavat määrät maksetaan (aloitusvaiheen maksuosuudet, myönnetyt lainat, takaisinmaksun laiminlyöneiden lainaajien takauksiin liittyvät maksut, palkkiot, korot, palautetut varat, hallinnointipalkkiot).

Rahoitusvälineen osalta olisi pidettävä erillistä kirjanpitoa, jota verrataan pankkitiliin. Rahoitusvälineiden osalta olisi laadittava vuotuinen tilinpäätös, joka tarkastetaan.

Jos näistä vaatimuksista ei säädetä, on vaarana, että ehdotettu säännöskehys mahdollistaa: a) kansallista osarahoitusta koskevan velvoitteen kiertämisen rahoitusvälineiden avulla ja b) sen, että tarkastajat eivät havaitse tätä EU-asetuksen rikkomista.

32 artiklan 2 kohta

Jos loppukäyttäjät ovat lisäksi useista julkisista rahoituslähteistä myönnettyjen avustusten edunsaajia (yhteisen strategiakehyksen rahastot, muut avustukset EU:lta, kansalliset/alueelliset avustukset), erillistä kirjanpitoa koskeva vaatimus monimutkaistaa tilannetta, sillä raportoiduista tiedoista ei ilmenisi saadun julkisen tuen tosiasiallinen taso.

Jotta tietojen vuotuisten täytäntöönpanokertomusten kattavuus varmistetaan, vuotuiset täytäntöönpanokertomukset olisi laadittava konsolidoinnin pohjalta niin, että niissä raportoidaan rahoitusvälineiden yhteydessä ohjelma-alueella käytetyistä eri rahoituslähteistä.

33 artiklan 3 kohta

Asetusehdotuksen 33 artiklan 3 kohdan b kohdassa jää auki mahdollisuus perustaa rahoitusrakenteita, joita ei säännellä artiklan 143 mukaisilla tulevilla täytäntöönpanosäännöksillä.

33 artiklan 4 kohdan a ja c alakohta

Vaarana on, että tukea myönnetään hallintoviranomaisille, joilla ei ole merkittävää kokemusta rahoituspalveluista. Lisäksi hallintoviranomainen voi 33 artiklan 4 kohdan a alakohdan nojalla pääomittaa julkisia pankkeja tai rahastoja, joilla on liikaa rahoitusvastuita, kunhan perustetaan uusia sijoitusrakenteita, joista ei rahoiteta uusia tai erityisen riskialttiita pk-yrityksiä.

b alakohdan i alakohta

”EIP” eikä ”Euroopan investointipankki”, koska vain ”EIP” on määritelty termi, jonka pitäisi sisältää myös EIR.

35 artikla

Artiklassa mahdollistetaan sellaisten menojen ilmoittaminen, jotka on jo maksettu tai jotka odotetaan maksettavan rahoitusvälineeseen ennalta määritetyn, enintään kahden vuoden ajanjakson kuluessa. On epäselvää, voiko maksupyyntö siis sisältää myös maksuja, jotka eivät ole vielä toteutuneet.

Lisäksi 35 artiklan 3 kohdassa edellytetään, että tukikelpoisten menojen määrää mukautetaan, jotta voidaan ottaa huomioon kyseiseen rahoitusvälineeseen maksetun tukimäärän sekä loppukäyttäjiin tosiasiallisesti investoitujen määrien ero. Epäselväksi jää, tarkoitetaanko vaatimuksella ainoastaan mukautuksen ilmoittamista vai myös tukikelpoisten menojen kirjatun kokonaismäärän mukauttamista.

36 artiklan 1 kohta, 55 artiklan 2 kohta ja 114 artiklan 4 kohta

Olisi aiheellista säätää hallinnointikustannusten rajoittamisesta tiettyyn enimmäismäärään rahoitusrakennetyypeittäin (rahastojen rahasto ja muut rahastot rahoitusvälinetyypeittäin).

Kuten ohjelmakauden 2007–2013 yleisasetuksessa, tässäkin ehdotuksessa takauksia käsitellään epäselvästi. Jos rahoitusvajeesta on laadittu perusteellinen arvio, takaussalkun taattujen määrien pitäisi olla tukikelpoisia. Ehdotuksen 36 artiklan 1 kohdassa jää epäselväksi, olisivatko takaussalkun takaukset, joihin on sitouduttu tukikelpoisuusaikana, tukikelpoisia siinäkin tapauksessa, että kyseiset välineet (esimerkiksi lainat) myönnetään ohjelmakauden päättämisen jälkeen.

36 artiklan 2 kohta

Kun otetaan huomioon toiminnan suunnittelussa havaitut viiveet, menojen tukikelpoisuusaikaa olisi riskipääomarahastojen tapauksessa pidennettävä enemmän (esimerkiksi kymmeneen vuoteen). Yhdessä tasavertaisuuden periaatteen ja vipuvaikutusta koskevien vaatimusten kanssa tämä auttaisi EU-varoja tuottamaan lisää ylijäämärahoitusta.

37 ja 39 artikla

Kuten ohjelmakauteen 2007–2013 sovellettavan asetuksen kohdalla, nytkin on epäselvää, pitäisikö rahoitusvälineisiin maksetusta EU:n tuesta syntyvät korko- ja muut tuotot käyttää samantyyppisiin rahoitusvälineisiin ja miten kauan ohjelman päättämisen jälkeen näin olisi tehtävä (korkojen ja pääomatulojen kierrätettävyys). Ehdotuksen 39 artikla mahdollistaa ylijäämärahoituksen (myös tuottojen ja muiden tulojen) käyttämisen avustusjärjestelmien rahoittamiseen, mikä rajoittaa kierrätysvaikutusta.

38 artiklan 1 ja 2 kohta

EU:n talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta antamassaan tiedonannossa komissio katsoo, että rahoitusvälineiden käyttö on perusteltua, koska EU:n varoilla aikaan saatavaa vipuvaikutusta on lisättävä. Artiklassa ei kuitenkaan oteta huomioon varainhoidon moitteettomuuteen liittyviä näkökohtia:

| — | Siinä tehdään ero takaisin maksettujen pääomavarojen ja muiden varojen välille, mikä aiheuttaisi teknisiä ongelmia: olisi vaikea määrittää, minkä verran varoja on varattava hallinnointikustannuksia varten. |
| --- | --- |

—

Siinä tehdään ero takaisin maksettujen pääomavarojen ja muiden varojen välille, mikä aiheuttaisi teknisiä ongelmia: olisi vaikea määrittää, minkä verran varoja on varattava hallinnointikustannuksia varten.

| — | Uudelleenkäyttö ”ohjelmien tavoitteiden mukaisesti” ei anna oikeusvarmuutta siitä, että julkinen sektori varaa varoja tätä varten. |
| --- | --- |

—

Uudelleenkäyttö ”ohjelmien tavoitteiden mukaisesti” ei anna oikeusvarmuutta siitä, että julkinen sektori varaa varoja tätä varten.

| — | Erityiskorvausta investoijille pidetään vakioituna toimintatapana ilman, että vastapainoksi asetetaan vipuvaikutusta koskevia tai muita vaatimuksia. Investoijien etuuskohtelua rahaston likvidoinnin yhteydessä ei ole käsitelty. |
| --- | --- |

—

Erityiskorvausta investoijille pidetään vakioituna toimintatapana ilman, että vastapainoksi asetetaan vipuvaikutusta koskevia tai muita vaatimuksia. Investoijien etuuskohtelua rahaston likvidoinnin yhteydessä ei ole käsitelty.

| — | Ehdotuksessa ei viitata tasavertaisuuden periaatteeseen, jota sovelletaan yritysten ja yrittäjyyden hyväksi tarkoitetussa monivuotisessa ohjelmassa (MAP) sekä kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmassa (CIP) (oman pääoman ehtoiset välineet). Tämä merkitsee, että EU-varoihin voidaan soveltaa mitä hyvänsä etuuskohtelua. Komissio voisi vaihtoehtoisesti viitata etujen tasapainon periaatteeseen. Jos tätä näkökohtaa ei selkeytetä, pk-yrityksille tulevaisuudessa tarkoitettu EU:n ylijäämärahoitus vaarantuu. |
| --- | --- |

—

Ehdotuksessa ei viitata tasavertaisuuden periaatteeseen, jota sovelletaan yritysten ja yrittäjyyden hyväksi tarkoitetussa monivuotisessa ohjelmassa (MAP) sekä kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmassa (CIP) (oman pääoman ehtoiset välineet). Tämä merkitsee, että EU-varoihin voidaan soveltaa mitä hyvänsä etuuskohtelua. Komissio voisi vaihtoehtoisesti viitata etujen tasapainon periaatteeseen. Jos tätä näkökohtaa ei selkeytetä, pk-yrityksille tulevaisuudessa tarkoitettu EU:n ylijäämärahoitus vaarantuu.

Lisäksi rahoitusvälineisiin takaisinmaksettuja varoja ja rahoitusvälineiden kerryttämiä tuloja ei pitäisi ohjata muualle ennen toimenpideohjelman päättämistä, kuten 38 artiklan 1 ja 2 kohdassa ehdotetaan. Varojen olisi palauduttava kyseisiin rahoitusvälineisiin.

38 artiklan 3 kohta

Jaksoa, jonka ajan varojen uudelleenkäyttöä koskeva kirjanpitoaineisto on säilytettävä ja jonka kuluessa se voidaan tarkastaa, ei ole määritetty.

39 artikla

Ehdotuksen 39 artiklassa määritellään yhteisen strategiakehyksen rahastoista rahoitusvälineeseen maksettujen varojen uudelleenkäyttö (kymmenen vuoden aikana ohjelman päättämisestä). Ei kuitenkaan ole selvää, kuinka uudelleenkäyttöön kohdistettava seuranta toteutetaan.

On myönteistä, että vähimmäiskierrätysaika on määritetty (10 vuotta), mutta tältä osin ei ole otettu huomioon erilaisten rahoitusvälineiden ominaispiirteitä, eikä vipuasteita ja indikaattoreita ole käsitelty yksityiskohtaisesti.

Mahdollisuutta kierrättää varoja avustusten muodossa ohjelman päättämisen jälkeen ei ole erikseen mainittu.

Jatkosijoitusten tekeminen ohjelman päättämisen (vuonna 2022) jälkeen ja ylijäämärahoitusta saavien pääomarahastojen tapauksessa on tehty mahdottomaksi.

40 artiklan 2 kohdan b ja g alakohta

Kyseisessä b alakohdassa käytetty sanamuoto ”rahoitusvälineen ja täytäntöönpanojärjestelyjen kuvaus” on epätarkka (tarkoituksenmukaisempaa sanamuotoa on käytetty komission asetuksen (EY) N:o 1828/2006 44 artiklan 2 kohdassa);

samoin g alakohdassa lukijaa hämmentää määrittelemättä oleva ilmaus ”kerrannaisvaikutukset”. Johdanto-osan 22 kappaleessa mainitaan aivan oikein ”vipuvaikutus”, ei ”kerrannaisvaikutuksia”. Lisäksi pääoman ehtoisten välineiden, lainojen ja takausvälineiden kerrannaisvaikutukset ovat hyvin erilaiset, mitä ei tuoda lainkaan esiin yleisasetusta koskevassa ehdotuksessa.

44 artikla

Jäsenvaltioiden on toimitettava ohjelmaa koskeva lopullinen täytäntöönpanokertomus viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2023 EAKR:n, ESR:n ja koheesiorahaston osalta sekä vuotuinen täytäntöönpanokertomus Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston ja Euroopan meri- ja kalatalousrahaston osalta. On epäselvää, miksi toisaalta rakennerahastojen ja toisaalta Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston sekä Euroopan meri- ja kalatalousrahaston välille tehdään tällainen ero.

51 ja 52 artikla

Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että teknisen tuen pitäisi avustaa ”kestävien paikallisten institutionaalisten valmiuksien” luomisessa ja parantamisessa, joka on laajempi tavoite kuin yksittäisen hankkeen käynnistäminen ja toteuttaminen tai siihen liittyvien toimien toteuttaminen ulkopuolisten asiantuntijoiden avulla.

56 artikla

Artiklassa otetaan käyttöön uusia tukimuotoja, kuten palkinnot ja takaisin maksettava tuki. Uusia tukimuotoja ja etenkään palkintoja ei ole kuitenkaan määritelty.

Takaisin maksettavaa tukea koskevat ehdot olisi ilmaistava yksityiskohtaisemmin esimerkiksi valtiontukien osalta.

57 artikla

On epäselvää, kenen on tarkoitus määritellä mahdolliset menetelmät ja huolehtia seurannasta. Ei ole tarkoituksenmukaista, että edunsaajat laativat laskentamenetelmän.

On epäselvää, voidaanko yksinkertaistettua kustannusten korvaamista koskevaa menetelmää käyttää sellaisten kustannuslajien kohdalla, joihin on sovellettu hankintamenettelyjä.

58 artikla

On tarkennettava, mitkä välittömät ja välilliset kustannukset ovat hyväksyttäviä.

59 artikla

Ehdotuksen 59 artiklan 2 kohdan c kohdassa mainittu ”toimen tukikausi” ja 59 artiklan 3 kohdan b kohdassa tarkoitettu ”hyväksyttävä suurempi prosenttiosuus” täytyy määritellä.

60 artiklan 2 kohdan b alakohta

Epäselväksi jää, miksi kyseisiin kahteen rahastoryhmään sovelletaan eri lähestymistapaa.

60 artiklan 2 kohdan d alakohta

On täsmennettävä, millaisia sopimuksia tässä tarkoitetaan.

61 artiklan 1 kohta

Ehdotuksen 61 artiklan 1 kohdassa olisi täsmennettävä, että jäsenvaltion on joka tapauksessa maksettava EU-varat takaisin riippumatta siitä, onko se saanut varat takaisin loppukäyttäjiltä.

63 artiklan 2 kohta

Olisi hyödyllistä viitata myös periaatteisiin, joista säädetään 62 artiklassa.

64 artikla

Olisi aiheellista viitata komission asettamiin hyväksymisperusteisiin, joista säädetään 117 artiklan 1 kohdassa.

76 artikla

On epäselvää, mitä tarkoitetaan tilinpäätöstietojen totuudenmukaisuudella.

77 artikla

Ehdotuksen 77 artiklan 2 kohdassa näytetään ehdotettavan, että rahoitusoikaisuja sovelletaan ainoastaan säännöstenmukaisuustekijöiden yhteydessä. Tämä ei olisi 20 artiklan 4 kohdan mukaista.

Yleisasetusta koskevan ehdotuksen 77 artiklan 4 kohdassa säädetään, että rahoitusoikaisujen tekemiseen sovellettavat perusteet ja menettelyt vahvistetaan rahastokohtaisissa säännöissä, mutta rahastoista annetuissa asetuksissa ei käsitellä tätä näkökohtaa.

84 artiklan 4 ja 5 kohta

On epäselvää, miten kullekin jäsenvaltiolle jaettava määrä määritetään.

90 artikla

Ei ole olemassa käsitteellistä tai oikeudellista perustetta sille, miksi rahoitusvälineiden ei voitaisi katsoa olevan suurhankkeita, jos niiden yhteisarvo on suurempi kuin 50 miljoonaa euroa.

Päinvastoin tässä jää käyttämättä tilaisuus hyödyntää ”suurhankkeen” käsitettä: se voisi tarjota mahdollisuuden edistää sellaisen rahastojen rahaston perustamista, jonka kriittinen massa on riittävä. On otettava huomioon oikeusvarmuus, jonka jäsenvaltio saa haettuaan ”suurhanketta”.

91 ja 92 artikla

Rahoitusvajetta koskevaa kysymystä ei ole ratkaistu; on epäselvää, onko rahoitusvaje otettava huomioon välimaksujen yhteydessä.

97 artiklan 1 kohta

Olisi säädettävä, että komissio on ehdottomasti mukana ohjauskomiteoissa.

100 artikla

Artikla on päällekkäinen 43 artiklan kanssa.

110 artiklan 7 kohta

Tilintarkastustuomioistuin neuvoo komissiota määrittelemään tarkemmin rahoitusvälineisiin mahdollisesti sovellettavaa sadan prosentin osarahoitusosuutta koskevat edellytykset ja ottamaan huomioon asianomaiset riskit:

| — | yhteisen strategiakehyksen rahastoista myönnetyt varat saattavat syrjäyttää komission keskitetysti hallinnoimat EU-varat |
| --- | --- |

—

yhteisen strategiakehyksen rahastoista myönnetyt varat saattavat syrjäyttää komission keskitetysti hallinnoimat EU-varat

| — | yhteisen strategiakehyksen rahastojen ja muiden EU-rahastojen yhdistettyä ylijäämärahoitusta saatetaan vielä vapauttaa. |
| --- | --- |

—

yhteisen strategiakehyksen rahastojen ja muiden EU-rahastojen yhdistettyä ylijäämärahoitusta saatetaan vielä vapauttaa.

117 artiklan 4 kohta

Komission olisi voitava pyytää riippumattoman tarkastuselimen kertomus ja lausunto sekä hallinto- ja valvontajärjestelmän kuvaus kaikista toimenpideohjelmista niiden koosta riippumatta.

130 artikla

Tilintarkastustuomioistuin suosittelee, että täsmennetään lisäksi päivämäärä, jona vuotuinen hallinnollinen vahvistuslausuma on esitettävä, jotta ehdotettu aikataulu pitäisi.

131 artikla

Ehdotettuun menettelyyn liittyy useita epävarmuustekijöitä, jotka koskevat esimerkiksi päätökseen saatujen toimien tuloihin perustuvia vähennyksiä. EAKR:oon/koheesiorahastoon ja ESR:oon sovellettavat järjestelyt olisi yhdenmukaistettava: vähittäisen päättämisen olisi ESR:nkin kohdalla koskettava ”toimia” ja niihin liittyviä menoja eikä pelkästään ”menoja”.

132 artikla

Säännös rajoittaa tilintarkastustuomioistuimen toimivaltuuksia ja antaa ainoastaan komissiolle mahdollisuuden pyytää pidennystä ajanjaksoon, jonka aikana asiakirjat on pidettävä saatavissa.

Koska on tarkoitus käyttää uusia sähköisiä järjestelmiä, on tärkeää täsmentää, missä muodossa olevat asiakirjat voidaan hyväksyä tarkastusaineistoksi (vrt. asiakirjojen vastaavuuden todistaminen kansallisella tasolla – kohta 5; sähköisten asiakirjojen turvallisuusvaatimukset – kohta 6).

137 artiklan 2 kohta

Tilintarkastustuomioistuin suosittelee, että säännöksessä täsmennetään, että tutkimisessa ei ole kyse vain sopimisesta komission kanssa vaan komission vastuulla on myös tarkastaa, miten ja missä määrin tutkimuksia tehtiin, ja varmistaa ovatko niiden päätelmät asianmukaiset.

140 artikla

Tilintarkastustuomioistuin huomauttaa, että ei ole olemassa näyttöä siitä, että toimet, joiden tukikelpoisten menojen määrä on pienempi kuin 100 000 euroa, olisivat vähemmän riskialttiita kuin muut toimet. Asetuksessa olisi täsmennettävä, miten suhteellisten valvontamenettelyjen käyttö vaikuttaa tarkastusviranomaisten suorittamaan otantaan.

Tilintarkastustuomioistuin on hyväksynyt tämän lausunnon Luxemburgissa 15 päivänä joulukuuta 2011 pitämässään kokouksessa.

Tilintarkastustuomioistuimen puolesta

Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

presidentti

---

(1)  EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

1

(2)  Komisson asetus (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (EYVL L 357, 31.12.2002, s. 1).

2

(3)  Euroopan komissio, KOM(2011) 615.

3

(4)  Euroopan komissio, KOM(2011) 612 (koheesiorahasto); KOM(2011) 614 (EAKR); KOM(2011) 607 (ESR); KOM(2011) 610 (EAY); KOM(2011) 611 (Euroopan alueellinen yhteistyö); KOM(2011) 627 (maaseuturahasto); KOM(2011) 804 (Euroopan meri- ja kalatalousrahasto).

4

(5)  Euroopan komissio, SEC(2011) 1141.

5

(6)  Euroopan komissio, KOM(2010) 642.

6

(7)  Euroopan komissio, KOM(2010) 700.

7

(8)  Euroopan komissio, KOM(2011) 500.

8

(9)  EUVL C 107, 30.4.2004.

9

(10)  Julkaistu huhtikuussa 2008.

10

(11)  http://eca.europa.eu

11

(12)  EUVL C 334, 10.12.2010.

12

(13)  Yhteinen strategiakehys. Yhteisen strategiakehyksen rahastoilla tarkoitetaan yhteisen strategiakehyksen kattamia rahastoja.

13

(14)  Euroopan komissio, KOM(2011) 500.

14

(15)  Kuten yhteisen strategiakehyksen käyttöönotto; rahoitusvälineitä koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen antaminen; jäsenvaltioiden vastuut, jotka koskevat sääntöjenvastaisuuksista raportoinnin menettelyä ja aiheettomasti maksettujen määrien takaisinperintää; kansallisten tarkastusten edellytykset; hallintoviranomaisten ja todentamisviranomaisten hyväksynnän perusteet; sovellettava rahoitusoikaisun taso; tuloskehyksen laatimismenetelmän muuttaminen ja ennakkoehdot.

15

(16)  Kuten päätökset kumppanuussopimusten hyväksymisestä, suoritusvarauksen kohdentamisesta ja jäsenvaltioiden talouspolitiikkoihin yhteydessä olevien maksujen keskeyttämisestä sekä rahastojen osalta päätökset toimenpideohjelmien hyväksymisestä, suurhankkeiden hyväksymisestä, maksujen keskeyttämisestä ja rahoitusoikaisuista.

16

(17)  Euroopan tilintarkastustuomioistuin, talousarvion kokonaistarkastelu, 7 kohta.

17

(18)  Euroopan tilintarkastustuomioistuin, lausunto nro 1/2010, 18 kohta.

18

(19)  Euroopan tilintarkastustuomioistuin, talousarvion kokonaistarkastelu, 8 kohta.

19

(20)  Euroopan tilintarkastustuomioistuin, talousarvion kokonaistarkastelu, 24 kohta.

20

(21)  Euroopan komissio, KOM(2010) 260, 4 kohta.

21

(22)  Euroopan komissio, KOM(2011) 615, 1 ja 5.2.2 kohta.

22

(23)  Euroopan tilintarkastustuomioistuin, lausunto nro 6/2010, II ja 42 kohta.

23

(24)  Euroopan tilintarkastustuomioistuin, talousarvion kokonaistarkastelu, 8 kohta.

24

(25)  Tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja innovoinnin vahvistaminen; pienten ja keskisuurten yritysten kilpailukyvyn parantaminen; vähähiiliseen talouteen siirtymisen tukeminen kaikilla aloilla.

25

(26)  Työllisyyden edistäminen ja työvoiman liikkuvuuden tukeminen; investoiminen koulutukseen, ammattitaitoon ja elinikäiseen oppimiseen; sosiaalisen osallisuuden ja köyhyyden torjunnan edistäminen; institutionaalisten valmiuksien ja tehokkaan julkishallinnon edistäminen.

26

(27)  Tosiasiassa vain harvat hanketyypit on suljettu virallisesti EAKR:n ulkopuolelle (asetusehdotuksen 3 artikla); EAKR:sta ei esimerkiksi tueta tupakan ja tupakkatuotteiden valmistusta, jalostusta ja markkinointia tai ydinvoimaloiden käytöstäpoistoa; kehittyneemmillä alueilla EAKR:sta ei tueta infrastruktuuri-investointeja, joilla kansalaisille tarjotaan peruspalveluja ympäristön, liikenteen, tietoteknologian ja viestintäteknologian aloilla.

27

(28)  Tieto- ja viestintätekniikan käyttömahdollisuuksien, käytön ja laadun parantaminen; ilmastonmuutokseen sopeutumisen, riskien ehkäisemisen ja riskinhallinnan edistäminen; ympäristön suojeleminen ja luonnonvarojen käytön tehokkuuden parantaminen; kestävän liikenteen edistäminen ja pullonkaulojen poistaminen tärkeimmistä liikenneverkkoinfrastruktuureista.

28

(29)  Ks. erityiskertomukset nro 3/2009 ja nro 9/2010 (http://eca.europa.eu).

29

(30)  Euroopan komissio, SEC(2011) 1141-I, s. 62.

30

(31)  Ks. erityiskertomus nro 1/2007 (EUVL C 124, 5.6.2007).

31

(32)  Euroopan tilintarkastustuomioistuin, lausunto nro 6/2010, I kohta.

32

(33)  Euroopan komissio, SEC(2011) 1179.

33

(34)  Tämä koskee erityisesti hankintamenettelyjä, jotka ovat sisämarkkinoiden toiminnan keskeinen ennakkoehto. Kuten komissio toteaa (KOM(2011) 615, s. 172), julkisia hankintoja koskevat virheet yksinään ovat virhelähde, jonka virheosuuden voidaan arvioida olevan keskimäärin 2–4 prosenttia joka vuosi kuluvalla ohjelmakaudella. Niin kauan kuin viranomaiset ja edunsaajat jäsenvaltioissa eivät kykene parantamaan hankintasääntöjen täytäntöönpanoa, tämä osa koheesiopolitiikan nykyisestä virheosuudesta säilyy jatkossakin.

34

(35)  Euroopan komissio, KOM(2011) 615, 5.2.3 kohta.

35

(36)  Euroopan tilintarkastustuomioistuin, vuosikertomus varainhoitovuodelta 2006, 5.45 ja 5.77 kohta, erityiskertomus nro 7/2010 (http://eca.europa.eu), 104 kohdan a alakohta.

36

(37)  Ilmaisun ”tarkastuslausuma” käyttäminen saattaa aiheuttaa sekaannuksen. Hallinnoitsijan ja tarkastajan roolien kuvauksen yhteydessä on varmistettava, että kyseiset tehtävät ovat selvät ja parhaiden käytäntöjen mukaiset.

37

(38)  Euroopan tilintarkastustuomioistuin, lausunto nro 6/2007 (EUVL C 216, 14.9.2007), V kohta.

38

(39)  Euroopan tilintarkastustuomioistuin, erityiskertomus nro 7/2010 ”Tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyä koskeva tarkastus”, 39–52 kohta.

39

(40)  Lisäksi todentamisviranomaisen ja tarkastusviranomaisen tehtäviä koskevissa artikloissa (yleisasetuksen 115 ja 116 artikla) ei mainita moitteettoman varainhoidon periaatetta.

40

(41)  Ks. erityiskertomus nro 7/2010.

41

(42)  Ks. vuosikertomus varainhoitovuodelta 2005, 1.65 ja 6.33–6.37 kohta, sekä vuosikertomus varainhoitovuodelta 2010, 1.25 kohta.

42

(43)  Jäsenvaltioilla on velvollisuus periä takaisin aiheettomasti maksetut varat (ks. Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18 päivänä joulukuuta 1995 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 (EYVL L 312, 23.12.1995, s. 1) sekä varainhoitoasetuksen 53 b artiklan 2 kohdan c alakohta).

43

(44)  Erityiskertomukset nro 5/2010 ja nro 7/2011(http://eca.europa.eu), vuosikertomus varainhoitovuodelta 2010, 8.15–8.29 kohta.

44

(45)  Erityiskertomus nro 5/2010.

45

(46)  Euroopan tilintarkastustuomioistuin, vuosikertomus varainhoitovuodelta 2010, 1.30–1.32 ja 4.30–4.36 kohta; lausunto nro 6/2010, 43–47 kohta.

46

---