# Uradni list C 10E/2012

| | ISSN 1977-1045
  doi:10.3000/19771045.CE2012.010.slv |
| --- | --- |
| Uradni list
  Evropske unije | C 10E |
| | |
| Slovenska izdaja | Informacije in objave | Zvezek 5512. januar 2012 |

ISSN 1977-1045

doi:10.3000/19771045.CE2012.010.slv

Uradni list

Evropske unije

C 10E

Slovenska izdaja

Informacije in objave

Zvezek 5512. januar 2012

---

| Obvestilo št. | Vsebina | Stran |
| --- | --- | --- |
| | III   Pripravljalni akti |
| | SVET |
| 2012/C 010E/01 | Stališče Sveta (EU) št. 1/2012 v prvi obravnavi z namenom sprejetja direktive Evropskega parlamenta in Sveta o enotnem postopku obravnavanja vloge za enotno dovoljenje za državljane tretjih držav za prebivanje in delo na ozemlju države članice ter o skupnem nizu pravic za delavce iz tretjih držav, ki zakonito prebivajo v državi članiciSprejeto v Svetu dne 24. novembra 2011 | 1 |
| 2012/C 010E/02 | Stališče Sveta (EU) št. 2/2012 v prvi obravnavi z namenom sprejetja direktive Evropskega parlamenta in Sveta o evropski odredbi o zaščitiSprejeto v Svetu dne 24. novembra 2011 | 14 |

Obvestilo št.

Vsebina

Stran

III   Pripravljalni akti

SVET

2012/C 010E/01

Stališče Sveta (EU) št. 1/2012 v prvi obravnavi z namenom sprejetja direktive Evropskega parlamenta in Sveta o enotnem postopku obravnavanja vloge za enotno dovoljenje za državljane tretjih držav za prebivanje in delo na ozemlju države članice ter o skupnem nizu pravic za delavce iz tretjih držav, ki zakonito prebivajo v državi članiciSprejeto v Svetu dne 24. novembra 2011

1

2012/C 010E/02

Stališče Sveta (EU) št. 2/2012 v prvi obravnavi z namenom sprejetja direktive Evropskega parlamenta in Sveta o evropski odredbi o zaščitiSprejeto v Svetu dne 24. novembra 2011

14

| SL | |
| --- | --- |

SL

---

III Pripravljalni akti

SVET

| 12.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | CE 10/1 |
| --- | --- | --- | --- |

12.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

CE 10/1

---

STALIŠČE SVETA (EU) št. 1/2012 V PRVI OBRAVNAVI

z namenom sprejetja direktive Evropskega parlamenta in Sveta o enotnem postopku obravnavanja vloge za enotno dovoljenje za državljane tretjih držav za prebivanje in delo na ozemlju države članice ter o skupnem nizu pravic za delavce iz tretjih držav, ki zakonito prebivajo v državi članici

Sprejeto v Svetu dne 24. novembra 2011

2012/C 10 E/01

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti točk (a) in (b) člena 79(2) Pogodbe,

ob upoštevanju predloga Evropske komisije,

ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),

ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (3),

ob upoštevanju naslednjega:

| (1) | Pogodba o delovanju Evropske unije (PDEU) zaradi postopne vzpostavitve območja svobode, varnosti in pravice predvideva ukrepe, ki jih je treba sprejeti na področju azila, priseljevanja in varstva pravic državljanov tretjih držav. |
| --- | --- |

(1)

Pogodba o delovanju Evropske unije (PDEU) zaradi postopne vzpostavitve območja svobode, varnosti in pravice predvideva ukrepe, ki jih je treba sprejeti na področju azila, priseljevanja in varstva pravic državljanov tretjih držav.

| (2) | Evropski svet je na posebnem srečanju v Tampereju 15. in 16. oktobra 1999 priznal potrebo po uskladitvi nacionalnega prava, ki ureja pogoje za sprejem in prebivanje državljanov tretjih držav. V zvezi s tem je zlasti navedel, da bi morala Evropska unija zagotoviti pravično obravnavo državljanov tretjih držav, ki zakonito prebivajo na ozemlju držav članic, in da bi morala odločnejša politika vključevanja stremeti k temu, da se jim podeli pravice in obveznosti, primerljive s pravicami in obveznostmi državljanov Unije. Evropski svet je v skladu s tem zaprosil Svet, da sprejme pravne instrumente na podlagi predlogov Komisije. V Stockholmskem programu, ki ga je sprejel Evropski svet na srečanju z dne 10. in 11. decembra 2009, je bilo ponovno potrjeno, da je treba uresničevati cilje, ki so bili opredeljeni v Tampereju. |
| --- | --- |

(2)

Evropski svet je na posebnem srečanju v Tampereju 15. in 16. oktobra 1999 priznal potrebo po uskladitvi nacionalnega prava, ki ureja pogoje za sprejem in prebivanje državljanov tretjih držav. V zvezi s tem je zlasti navedel, da bi morala Evropska unija zagotoviti pravično obravnavo državljanov tretjih držav, ki zakonito prebivajo na ozemlju držav članic, in da bi morala odločnejša politika vključevanja stremeti k temu, da se jim podeli pravice in obveznosti, primerljive s pravicami in obveznostmi državljanov Unije. Evropski svet je v skladu s tem zaprosil Svet, da sprejme pravne instrumente na podlagi predlogov Komisije. V Stockholmskem programu, ki ga je sprejel Evropski svet na srečanju z dne 10. in 11. decembra 2009, je bilo ponovno potrjeno, da je treba uresničevati cilje, ki so bili opredeljeni v Tampereju.

| (3) | Določbe o enotnem postopku obravnavanja vloge, ki v okviru enotnega upravnega akta vodi do kombiniranega pravnega naslova, ki zajema tako dovoljenje za prebivanje kot delovno dovoljenje, bodo prispevale k poenostavitvi in uskladitvi pravil, ki se trenutno uporabljajo v državah članicah. Takšna postopkovna poenostavitev je že bila uvedena v več državah članicah in je privedla do učinkovitejšega postopka tako za migrante kot tudi za njihove delodajalce ter je omogočila lažji nadzor zakonitosti njihovega prebivanja in zaposlitve. |
| --- | --- |

(3)

Določbe o enotnem postopku obravnavanja vloge, ki v okviru enotnega upravnega akta vodi do kombiniranega pravnega naslova, ki zajema tako dovoljenje za prebivanje kot delovno dovoljenje, bodo prispevale k poenostavitvi in uskladitvi pravil, ki se trenutno uporabljajo v državah članicah. Takšna postopkovna poenostavitev je že bila uvedena v več državah članicah in je privedla do učinkovitejšega postopka tako za migrante kot tudi za njihove delodajalce ter je omogočila lažji nadzor zakonitosti njihovega prebivanja in zaposlitve.

| (4) | Da bi se omogočil prvi vstop na njihovo ozemlje, bi morale države članice imeti možnost, da izdajo enotno dovoljenje ali, če enotna dovoljenja izdajajo šele po vstopu, vizum. Države članice bi morale izdati takšno enotno dovoljenje ali vizum pravočasno. |
| --- | --- |

(4)

Da bi se omogočil prvi vstop na njihovo ozemlje, bi morale države članice imeti možnost, da izdajo enotno dovoljenje ali, če enotna dovoljenja izdajajo šele po vstopu, vizum. Države članice bi morale izdati takšno enotno dovoljenje ali vizum pravočasno.

| (5) | Določiti bi bilo treba niz pravil, ki bi urejala postopek obravnavanja vloge za enotno dovoljenje. Navedeni postopek bi moral biti ob upoštevanju normalne delovne obremenitve uprav držav članic učinkovit in obvladljiv, hkrati pa pregleden in pravičen, da se zadevnim osebam zagotovi ustrezna pravna varnost. |
| --- | --- |

(5)

Določiti bi bilo treba niz pravil, ki bi urejala postopek obravnavanja vloge za enotno dovoljenje. Navedeni postopek bi moral biti ob upoštevanju normalne delovne obremenitve uprav držav članic učinkovit in obvladljiv, hkrati pa pregleden in pravičen, da se zadevnim osebam zagotovi ustrezna pravna varnost.

| (6) | Določbe te direktive ne bi smele posegati v pristojnost držav članic za urejanje sprejema državljanov tretjih držav za namen dela, vključno z njihovim številom. |
| --- | --- |

(6)

Določbe te direktive ne bi smele posegati v pristojnost držav članic za urejanje sprejema državljanov tretjih držav za namen dela, vključno z njihovim številom.

| (7) | Ta direktiva ne bi smela zajemati državljanov tretjih držav, ki so napoteni na delo. To državljanom tretjih držav, ki zakonito prebivajo in delajo v državi članici ter so napoteni na delo v drugo državo članico, ne bi smelo preprečevati, da bi bili tekom njihove napotitve na delo še naprej deležni enakega obravnavanja kot državljani države članice izvora, in sicer glede tistih pogojev zaposlitve, na katere ne vpliva uporaba Direktive 96/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 1996 o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev (4). |
| --- | --- |

(7)

Ta direktiva ne bi smela zajemati državljanov tretjih držav, ki so napoteni na delo. To državljanom tretjih držav, ki zakonito prebivajo in delajo v državi članici ter so napoteni na delo v drugo državo članico, ne bi smelo preprečevati, da bi bili tekom njihove napotitve na delo še naprej deležni enakega obravnavanja kot državljani države članice izvora, in sicer glede tistih pogojev zaposlitve, na katere ne vpliva uporaba Direktive 96/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 1996 o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev (4).

| (8) | Državljani tretjih držav, ki so pridobili status rezidenta za daljši čas v skladu z Direktivo Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas (5), ne bi smeli biti zajeti s to direktivo zaradi njihovega bolj privilegiranega položaja in njihove posebne vrste dovoljenja za prebivanje „rezident za daljši čas – EU“. |
| --- | --- |

(8)

Državljani tretjih držav, ki so pridobili status rezidenta za daljši čas v skladu z Direktivo Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas (5), ne bi smeli biti zajeti s to direktivo zaradi njihovega bolj privilegiranega položaja in njihove posebne vrste dovoljenja za prebivanje „rezident za daljši čas – EU“.

| (9) | Državljani tretjih držav, ki so bili sprejeti na ozemlje države članice zaradi sezonskega dela, glede na njihov začasni status ne bi smeli biti zajeti s to direktivo. |
| --- | --- |

(9)

Državljani tretjih držav, ki so bili sprejeti na ozemlje države članice zaradi sezonskega dela, glede na njihov začasni status ne bi smeli biti zajeti s to direktivo.

| (10) | Obveznost držav članic, da določijo, ali mora vlogo predložiti državljan tretje države ali njegov delodajalec, ne bi smela posegati v nobene dogovore, ki bi zahtevali, da sta v postopek vključena oba. Države članice bi morale odločiti, ali je vlogo za enotno dovoljenje treba predložiti v namembni državi članici ali iz tretje države. V primerih, ko državljanu tretje države vloge ni dovoljeno predložiti iz tretje države, bi morale države članice zagotoviti, da lahko vlogo predloži delodajalec v namembni državi članici. |
| --- | --- |

(10)

Obveznost držav članic, da določijo, ali mora vlogo predložiti državljan tretje države ali njegov delodajalec, ne bi smela posegati v nobene dogovore, ki bi zahtevali, da sta v postopek vključena oba. Države članice bi morale odločiti, ali je vlogo za enotno dovoljenje treba predložiti v namembni državi članici ali iz tretje države. V primerih, ko državljanu tretje države vloge ni dovoljeno predložiti iz tretje države, bi morale države članice zagotoviti, da lahko vlogo predloži delodajalec v namembni državi članici.

| (11) | Določbe te direktive o enotnem postopku obravnavanja vloge in o enotnem dovoljenju ne bi smele zadevati enotnih vizumov ali vizumov za dolgoročno prebivanje. |
| --- | --- |

(11)

Določbe te direktive o enotnem postopku obravnavanja vloge in o enotnem dovoljenju ne bi smele zadevati enotnih vizumov ali vizumov za dolgoročno prebivanje.

| (12) | Določitev pristojnega organa v skladu s to direktivo ne bi smela posegati v položaj in odgovornost drugih organov ter, kadar je ustrezno, socialnih partnerjev v zvezi s preučitvijo vloge in odločitvijo o njej. |
| --- | --- |

(12)

Določitev pristojnega organa v skladu s to direktivo ne bi smela posegati v položaj in odgovornost drugih organov ter, kadar je ustrezno, socialnih partnerjev v zvezi s preučitvijo vloge in odločitvijo o njej.

| (13) | V rok za sprejem odločitve o vlogi ne bi smel biti vštet čas, potreben za priznavanje poklicnih kvalifikacij, ali čas, potreben za izdajo vizuma. Ta direktiva ne bi smela posegati v nacionalne postopke priznavanja diplom. |
| --- | --- |

(13)

V rok za sprejem odločitve o vlogi ne bi smel biti vštet čas, potreben za priznavanje poklicnih kvalifikacij, ali čas, potreben za izdajo vizuma. Ta direktiva ne bi smela posegati v nacionalne postopke priznavanja diplom.

| (14) | Enotno dovoljenje bi moralo biti oblikovano v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1030/2002 z dne 13. junija 2002 o enotni obliki dovoljenja za prebivanje za državljane tretjih držav (6), ki državam članicam omogoča vnos dodatnih podatkov, zlasti o tem, ali je osebi dovoljeno opravljati delo ali ne. Država članica bi morala, med drugim zaradi boljšega nadzora migracij, ne le v enotnem dovoljenju, temveč tudi v vseh izdanih dovoljenjih za prebivanje, navesti podatke v zvezi z dovoljenjem za delo, ne glede na vrsto dovoljenja ali pravni naslov za prebivanje, na podlagi katerega je bil državljan tretje države sprejet na ozemlje države članice in mu je bil omogočen dostop do trga dela te države članice. |
| --- | --- |

(14)

Enotno dovoljenje bi moralo biti oblikovano v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1030/2002 z dne 13. junija 2002 o enotni obliki dovoljenja za prebivanje za državljane tretjih držav (6), ki državam članicam omogoča vnos dodatnih podatkov, zlasti o tem, ali je osebi dovoljeno opravljati delo ali ne. Država članica bi morala, med drugim zaradi boljšega nadzora migracij, ne le v enotnem dovoljenju, temveč tudi v vseh izdanih dovoljenjih za prebivanje, navesti podatke v zvezi z dovoljenjem za delo, ne glede na vrsto dovoljenja ali pravni naslov za prebivanje, na podlagi katerega je bil državljan tretje države sprejet na ozemlje države članice in mu je bil omogočen dostop do trga dela te države članice.

| (15) | Določbe te direktive o dovoljenjih za prebivanje, izdanih za druge namene, kot je delo, bi se morale uporabljati le v zvezi z obliko takšnih dovoljenj in ne bi smele posegati v pravila Unije ali nacionalna pravila glede postopkov za sprejem in postopkov za izdajo takšnih dovoljenj. |
| --- | --- |

(15)

Določbe te direktive o dovoljenjih za prebivanje, izdanih za druge namene, kot je delo, bi se morale uporabljati le v zvezi z obliko takšnih dovoljenj in ne bi smele posegati v pravila Unije ali nacionalna pravila glede postopkov za sprejem in postopkov za izdajo takšnih dovoljenj.

| (16) | Določbe te direktive o enotnem dovoljenju in dovoljenju za prebivanje, izdanim za druge namene, kot je delo, državam članicam ne bi smele preprečevati, da izdajo dodatni papirni dokument, v katerem se lahko navedejo podrobnejši podatki o delovnem razmerju, za katere na dovoljenju za prebivanje zaradi njegove oblike ni dovolj prostora. Takšen dokument lahko služi preprečevanju izkoriščanja državljanov tretjih držav in boju proti nezakonitemu zaposlovanju, vendar pa bi se morale države članice zanj odločati prostovoljno in ne bi smel služiti kot nadomestek delovnega dovoljenja, ki bi ogrožal koncept enotnega dovoljenja. Prav tako se za shranjevanje takšnih podatkov v elektronski obliki lahko uporabijo tehnične možnosti iz člena 4 Uredbe (ES) št. 1030/2002 in točke (a)16 Priloge k Uredbi. |
| --- | --- |

(16)

Določbe te direktive o enotnem dovoljenju in dovoljenju za prebivanje, izdanim za druge namene, kot je delo, državam članicam ne bi smele preprečevati, da izdajo dodatni papirni dokument, v katerem se lahko navedejo podrobnejši podatki o delovnem razmerju, za katere na dovoljenju za prebivanje zaradi njegove oblike ni dovolj prostora. Takšen dokument lahko služi preprečevanju izkoriščanja državljanov tretjih držav in boju proti nezakonitemu zaposlovanju, vendar pa bi se morale države članice zanj odločati prostovoljno in ne bi smel služiti kot nadomestek delovnega dovoljenja, ki bi ogrožal koncept enotnega dovoljenja. Prav tako se za shranjevanje takšnih podatkov v elektronski obliki lahko uporabijo tehnične možnosti iz člena 4 Uredbe (ES) št. 1030/2002 in točke (a)16 Priloge k Uredbi.

| (17) | Pogoji in merila, na podlagi katerih se lahko vloga za izdajo, spremembo ali podaljšanje enotnega dovoljenja zavrne ali na podlagi katerih se lahko enotno dovoljenje odvzame, bi morali biti objektivni in določeni v nacionalnem pravu, vključno z obveznostjo spoštovanja načela prednostne obravnave v Uniji, kakor je navedeno zlasti v zadevnih določbah aktov o pristopu iz let 2003 in 2005. Odločitev o zavrnitvi oziroma odvzemu bi morala biti ustrezno obrazložena. |
| --- | --- |

(17)

Pogoji in merila, na podlagi katerih se lahko vloga za izdajo, spremembo ali podaljšanje enotnega dovoljenja zavrne ali na podlagi katerih se lahko enotno dovoljenje odvzame, bi morali biti objektivni in določeni v nacionalnem pravu, vključno z obveznostjo spoštovanja načela prednostne obravnave v Uniji, kakor je navedeno zlasti v zadevnih določbah aktov o pristopu iz let 2003 in 2005. Odločitev o zavrnitvi oziroma odvzemu bi morala biti ustrezno obrazložena.

| (18) | Državljanom tretjih držav, ki imajo v posesti veljavno potno listino in enotno dovoljenje, izdano v državi članici, ki v celoti uporablja schengenski pravni red, bi bilo treba omogočiti vstop na ozemlje držav članic, ki v celoti uporabljajo schengenski pravni red, in svobodno gibanje na tem ozemlju za obdobje do treh mesecev v katerem koli šestmesečnem obdobju v skladu z Uredbo (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o Zakoniku Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) (7) in členom 21 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 med vladami držav Gospodarske unije Beneluks, Zvezne republike Nemčije in Francoske republike o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah (8) (Schengenskega konvencija). |
| --- | --- |

(18)

Državljanom tretjih držav, ki imajo v posesti veljavno potno listino in enotno dovoljenje, izdano v državi članici, ki v celoti uporablja schengenski pravni red, bi bilo treba omogočiti vstop na ozemlje držav članic, ki v celoti uporabljajo schengenski pravni red, in svobodno gibanje na tem ozemlju za obdobje do treh mesecev v katerem koli šestmesečnem obdobju v skladu z Uredbo (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o Zakoniku Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) (7) in členom 21 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 med vladami držav Gospodarske unije Beneluks, Zvezne republike Nemčije in Francoske republike o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah (8) (Schengenskega konvencija).

| (19) | V odsotnosti horizontalne zakonodaje Unije se pravice državljanov tretjih držav razlikujejo glede na državo članico, v kateri delajo, in glede na njihovo državljanstvo. Zaradi nadaljnjega razvoja skladne politike priseljevanja, zmanjšanja vrzeli med pravicami državljanov Unije in državljanov tretjih držav, ki zakonito delajo v državi članici, ter dopolnitve obstoječega pravnega reda na področju priseljevanja, bi bilo treba določiti niz pravic, zlasti z namenom določiti, na katerih področjih je zagotovljeno, da so lastni državljani države članice in takšni državljani tretjih držav, ki še niso rezidenti za daljši čas, obravnavani enako. Namen teh določb je vzpostaviti minimalno raven enakih pogojev znotraj Unije, priznati, da takšni državljani tretjih držav s svojim delom in plačevanjem davkov prispevajo h gospodarstvu Unije, ter zmanjšati nelojalno konkurenco med lastnimi državljani države članice in državljani tretjih držav, nastalo zaradi morebitnega izkoriščanja slednjih. „Delavec iz tretje države“ v tej direktivi bi moral biti opredeljen, brez poseganja v razlago pojma delovnega razmerja v drugih predpisih prava Unije, kot državljan tretje države, ki je bil sprejet na ozemlje države članice, ki tam zakonito prebiva in ki mu je tam v okviru plačanega razmerja dovoljeno delati v skladu z nacionalnim pravom oziroma prakso. |
| --- | --- |

(19)

V odsotnosti horizontalne zakonodaje Unije se pravice državljanov tretjih držav razlikujejo glede na državo članico, v kateri delajo, in glede na njihovo državljanstvo. Zaradi nadaljnjega razvoja skladne politike priseljevanja, zmanjšanja vrzeli med pravicami državljanov Unije in državljanov tretjih držav, ki zakonito delajo v državi članici, ter dopolnitve obstoječega pravnega reda na področju priseljevanja, bi bilo treba določiti niz pravic, zlasti z namenom določiti, na katerih področjih je zagotovljeno, da so lastni državljani države članice in takšni državljani tretjih držav, ki še niso rezidenti za daljši čas, obravnavani enako. Namen teh določb je vzpostaviti minimalno raven enakih pogojev znotraj Unije, priznati, da takšni državljani tretjih držav s svojim delom in plačevanjem davkov prispevajo h gospodarstvu Unije, ter zmanjšati nelojalno konkurenco med lastnimi državljani države članice in državljani tretjih držav, nastalo zaradi morebitnega izkoriščanja slednjih. „Delavec iz tretje države“ v tej direktivi bi moral biti opredeljen, brez poseganja v razlago pojma delovnega razmerja v drugih predpisih prava Unije, kot državljan tretje države, ki je bil sprejet na ozemlje države članice, ki tam zakonito prebiva in ki mu je tam v okviru plačanega razmerja dovoljeno delati v skladu z nacionalnim pravom oziroma prakso.

| (20) | Vsi državljani tretjih držav, ki zakonito prebivajo in delajo v državah članicah, bi morali uživati vsaj skupni niz pravic na podlagi enakega obravnavanja, kot so ga deležni državljani zadevne države članice gostiteljice, ne glede na prvotni namen za sprejem ali podlago zanj. Pravica do enakega obravnavanja na področjih, podrobno navedenih v tej direktivi, bi morala biti podeljena ne samo tistim državljanom tretjih držav, ki so bili v državo članico sprejeti zaradi dela, ampak tudi tistim, ki so bili sprejeti za druge namene in jim je bil omogočen dostop do trga dela te države članice v skladu z drugimi predpisi prava Unije ali nacionalnega prava, vključno z družinskimi člani delavca iz tretje države, ki so sprejeti v državo članico v skladu z Direktivo Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine (9), državljani tretjih držav, ki so sprejeti na ozemlje države članice v skladu z Direktivo Sveta 2004/114/ES z dne 13. decembra 2004 o pogojih za sprejem državljanov tretjih držav za namene študija, izmenjav učencev, neplačanega usposabljanja ali prostovoljnega dela (10), in raziskovalci, sprejetimi v skladu z Direktivo Sveta 2005/71/ES z dne 12. oktobra 2005 o posebnem postopku za dovolitev vstopa državljanom tretjih držav za namene znanstvenega raziskovanja (11). |
| --- | --- |

(20)

Vsi državljani tretjih držav, ki zakonito prebivajo in delajo v državah članicah, bi morali uživati vsaj skupni niz pravic na podlagi enakega obravnavanja, kot so ga deležni državljani zadevne države članice gostiteljice, ne glede na prvotni namen za sprejem ali podlago zanj. Pravica do enakega obravnavanja na področjih, podrobno navedenih v tej direktivi, bi morala biti podeljena ne samo tistim državljanom tretjih držav, ki so bili v državo članico sprejeti zaradi dela, ampak tudi tistim, ki so bili sprejeti za druge namene in jim je bil omogočen dostop do trga dela te države članice v skladu z drugimi predpisi prava Unije ali nacionalnega prava, vključno z družinskimi člani delavca iz tretje države, ki so sprejeti v državo članico v skladu z Direktivo Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine (9), državljani tretjih držav, ki so sprejeti na ozemlje države članice v skladu z Direktivo Sveta 2004/114/ES z dne 13. decembra 2004 o pogojih za sprejem državljanov tretjih držav za namene študija, izmenjav učencev, neplačanega usposabljanja ali prostovoljnega dela (10), in raziskovalci, sprejetimi v skladu z Direktivo Sveta 2005/71/ES z dne 12. oktobra 2005 o posebnem postopku za dovolitev vstopa državljanom tretjih držav za namene znanstvenega raziskovanja (11).

| (21) | Pravica do enakega obravnavanja na podrobno navedenih področjih bi morala biti strogo povezana z zakonitim prebivanjem državljana tretje države in omogočenim dostopom do trga dela v državi članici, ki sta vsebovana v enotnem dovoljenju, v katerem je zajeto dovoljenje za prebivanje in delo, ter v dovoljenjih za prebivanje, izdanih za druge namene, ki vsebujejo podatke o dovoljenju za delo. |
| --- | --- |

(21)

Pravica do enakega obravnavanja na podrobno navedenih področjih bi morala biti strogo povezana z zakonitim prebivanjem državljana tretje države in omogočenim dostopom do trga dela v državi članici, ki sta vsebovana v enotnem dovoljenju, v katerem je zajeto dovoljenje za prebivanje in delo, ter v dovoljenjih za prebivanje, izdanih za druge namene, ki vsebujejo podatke o dovoljenju za delo.

| (22) | Delovni pogoji, na katere se sklicuje ta direktiva, bi morali zajemati vsaj plačilo in odpoved, zdravje in varnost pri delu, delovni čas in dopust, ob upoštevanju veljavnih kolektivnih pogodb. |
| --- | --- |

(22)

Delovni pogoji, na katere se sklicuje ta direktiva, bi morali zajemati vsaj plačilo in odpoved, zdravje in varnost pri delu, delovni čas in dopust, ob upoštevanju veljavnih kolektivnih pogodb.

| (23) | Država članica bi morala poklicne kvalifikacije, ki jih je državljan tretje države pridobil v drugi državi članici, priznati na enak način kot tiste, ki so jih pridobili državljani Unije, kvalifikacije, pridobljene v tretji državi, pa bi morala upoštevati v skladu z Direktivo 2005/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij (12). Pravica do enakega obravnavanja, dodeljena delavcem iz tretjih držav, kar zadeva priznavanje diplom, spričeval in drugih poklicnih kvalifikacij v skladu z ustreznimi nacionalnimi postopki, ne bi smela posegati v pristojnost držav članic, da take delavce iz tretjih držav sprejmejo na svoj trg dela. |
| --- | --- |

(23)

Država članica bi morala poklicne kvalifikacije, ki jih je državljan tretje države pridobil v drugi državi članici, priznati na enak način kot tiste, ki so jih pridobili državljani Unije, kvalifikacije, pridobljene v tretji državi, pa bi morala upoštevati v skladu z Direktivo 2005/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij (12). Pravica do enakega obravnavanja, dodeljena delavcem iz tretjih držav, kar zadeva priznavanje diplom, spričeval in drugih poklicnih kvalifikacij v skladu z ustreznimi nacionalnimi postopki, ne bi smela posegati v pristojnost držav članic, da take delavce iz tretjih držav sprejmejo na svoj trg dela.

| (24) | Delavci iz tretjih držav bi morali biti deležni enakega obravnavanja, kar zadeva socialno varnost. Področja socialne varnosti so opredeljena v Uredbi (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (13). Določbe o enakem obravnavanju glede socialne varnosti v tej direktivi bi se morale uporabljati tudi za delavce, sprejete v državo članico neposredno iz tretje države. Kljub temu pa ta direktiva delavcem iz tretjih držav ne bi smela podeliti več pravic, kot jih že zagotavlja obstoječe pravo Unije na področju socialne varnosti za državljane tretjih držav v čezmejnih primerih. Poleg tega ta direktiva ne bi smela podeliti pravic v zvezi s primeri, ki so zunaj področja uporabe prava Unije, kot denimo v zvezi z družinskimi člani, ki prebivajo v tretji državi. Ta direktiva bi morala podeliti pravice samo družinskim članom, ki se pridružijo delavcem iz tretje države z namenom prebivanja v državi članici na podlagi združitve družine, ali družinskim članom, ki že zakonito prebivajo v tej državi članici. |
| --- | --- |

(24)

Delavci iz tretjih držav bi morali biti deležni enakega obravnavanja, kar zadeva socialno varnost. Področja socialne varnosti so opredeljena v Uredbi (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (13). Določbe o enakem obravnavanju glede socialne varnosti v tej direktivi bi se morale uporabljati tudi za delavce, sprejete v državo članico neposredno iz tretje države. Kljub temu pa ta direktiva delavcem iz tretjih držav ne bi smela podeliti več pravic, kot jih že zagotavlja obstoječe pravo Unije na področju socialne varnosti za državljane tretjih držav v čezmejnih primerih. Poleg tega ta direktiva ne bi smela podeliti pravic v zvezi s primeri, ki so zunaj področja uporabe prava Unije, kot denimo v zvezi z družinskimi člani, ki prebivajo v tretji državi. Ta direktiva bi morala podeliti pravice samo družinskim članom, ki se pridružijo delavcem iz tretje države z namenom prebivanja v državi članici na podlagi združitve družine, ali družinskim članom, ki že zakonito prebivajo v tej državi članici.

| (25) | Države članice bi morale državljanom tretjih držav, ki so zaposleni ali so po minimalnem obdobju zaposlitve prijavljeni kot brezposelni, zagotoviti vsaj enako obravnavanje. Kakršne koli omejitve glede enakega obravnavanja na področju socialne varnosti v skladu s to direktivo ne bi smele posegati v pravice, dodeljene na podlagi Uredbe (EU) št. 1231/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o razširitvi uporabe uredb (ES) št. 883/2004 in (ES) št. 987/2009 na državljane tretjih držav, za katere se navedeni uredbi ne uporabljata le na podlagi njihovega državljanstva (14). |
| --- | --- |

(25)

Države članice bi morale državljanom tretjih držav, ki so zaposleni ali so po minimalnem obdobju zaposlitve prijavljeni kot brezposelni, zagotoviti vsaj enako obravnavanje. Kakršne koli omejitve glede enakega obravnavanja na področju socialne varnosti v skladu s to direktivo ne bi smele posegati v pravice, dodeljene na podlagi Uredbe (EU) št. 1231/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o razširitvi uporabe uredb (ES) št. 883/2004 in (ES) št. 987/2009 na državljane tretjih držav, za katere se navedeni uredbi ne uporabljata le na podlagi njihovega državljanstva (14).

| (26) | Pravo Unije ne omejuje pristojnosti držav članic za urejanje njihovih sistemov socialne varnosti. V odsotnosti usklajenosti na ravni Unije je na vsaki državi članici, da določi pogoje za odobritev prejemkov socialne varnosti, pa tudi zneske takšnih prejemkov in obdobje, za katero so odobrene. Vendar bi morale države članice pri izvrševanju te pristojnosti ravnati skladno s pravom Unije. |
| --- | --- |

(26)

Pravo Unije ne omejuje pristojnosti držav članic za urejanje njihovih sistemov socialne varnosti. V odsotnosti usklajenosti na ravni Unije je na vsaki državi članici, da določi pogoje za odobritev prejemkov socialne varnosti, pa tudi zneske takšnih prejemkov in obdobje, za katero so odobrene. Vendar bi morale države članice pri izvrševanju te pristojnosti ravnati skladno s pravom Unije.

| (27) | Enako obravnavanje delavcev iz tretjih držav se ne bi smelo uporabljati za ukrepe s področja poklicnega usposabljanja, financirane v okviru programov socialne pomoči. |
| --- | --- |

(27)

Enako obravnavanje delavcev iz tretjih držav se ne bi smelo uporabljati za ukrepe s področja poklicnega usposabljanja, financirane v okviru programov socialne pomoči.

| (28) | To direktivo bi bilo treba uporabljati brez poseganja v ugodnejše določbe prava Unije in mednarodnih instrumentov, ki se uporabljajo. |
| --- | --- |

(28)

To direktivo bi bilo treba uporabljati brez poseganja v ugodnejše določbe prava Unije in mednarodnih instrumentov, ki se uporabljajo.

| (29) | Države članice bi morale uveljaviti določbe te direktive brez diskriminacije na podlagi spola, rase, barve, etničnega ali družbenega porekla, genetskih značilnosti, jezika, vere ali prepričanja, političnih ali drugih mnenj, pripadnosti narodni manjšini, premoženja, rojstva, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti, zlasti v skladu z Direktivo Sveta 2000/43/ES z dne 29. junija 2000 o izvajanju načela enakega obravnavanja oseb ne glede na raso ali narodnost (15) in Direktivo Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (16). |
| --- | --- |

(29)

Države članice bi morale uveljaviti določbe te direktive brez diskriminacije na podlagi spola, rase, barve, etničnega ali družbenega porekla, genetskih značilnosti, jezika, vere ali prepričanja, političnih ali drugih mnenj, pripadnosti narodni manjšini, premoženja, rojstva, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti, zlasti v skladu z Direktivo Sveta 2000/43/ES z dne 29. junija 2000 o izvajanju načela enakega obravnavanja oseb ne glede na raso ali narodnost (15) in Direktivo Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (16).

| (30) | Ker ciljev te direktive, in sicer določiti enotni postopek obravnavanja vloge za izdajo enotnega dovoljenja za državljane tretjih držav za delo na ozemlju države članice in zagotoviti skupni niz pravic delavcem iz tretjih držav, ki zakonito prebivajo v državi članici, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker se te cilje zaradi obsega in učinkov ukrepov lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji (PEU). V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev. |
| --- | --- |

(30)

Ker ciljev te direktive, in sicer določiti enotni postopek obravnavanja vloge za izdajo enotnega dovoljenja za državljane tretjih držav za delo na ozemlju države članice in zagotoviti skupni niz pravic delavcem iz tretjih držav, ki zakonito prebivajo v državi članici, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker se te cilje zaradi obsega in učinkov ukrepov lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji (PEU). V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev.

| (31) | V tej direktivi so v skladu s členom 6(1) PEU spoštovane temeljne pravice in upoštevana načela, ki jih priznava Listina Evropske unije o temeljnih pravicah. |
| --- | --- |

(31)

V tej direktivi so v skladu s členom 6(1) PEU spoštovane temeljne pravice in upoštevana načela, ki jih priznava Listina Evropske unije o temeljnih pravicah.

| (32) | V skladu s skupno politično izjavo držav članic in Komisije o obrazložitvenih dokumentih z dne 28. septembra 2011 se države članice zavezujejo, da bodo uradnemu obvestilu o ukrepih za prenos v upravičenih primerih priložile en ali več dokumentov, v katerih bo pojasnjeno razmerje med sestavnimi elementi direktive in ustrezajočimi deli nacionalnih instrumentov za prenos. Zakonodajalec meni, da je posredovanje takšnih dokumentov v primeru te direktive upravičeno. |
| --- | --- |

(32)

V skladu s skupno politično izjavo držav članic in Komisije o obrazložitvenih dokumentih z dne 28. septembra 2011 se države članice zavezujejo, da bodo uradnemu obvestilu o ukrepih za prenos v upravičenih primerih priložile en ali več dokumentov, v katerih bo pojasnjeno razmerje med sestavnimi elementi direktive in ustrezajočimi deli nacionalnih instrumentov za prenos. Zakonodajalec meni, da je posredovanje takšnih dokumentov v primeru te direktive upravičeno.

| (33) | V skladu s členoma 1 in 2 Protokola št. 21 o stališču Združenega kraljestva in Irske, ki je priložen PEU in PDEU, in brez poseganja v člen 4 navedenega protokola, ti dve državi članici ne sodelujeta pri sprejetju te direktive, ki zato zanju ni zavezujoča in se v njiju ne uporablja. |
| --- | --- |

(33)

V skladu s členoma 1 in 2 Protokola št. 21 o stališču Združenega kraljestva in Irske, ki je priložen PEU in PDEU, in brez poseganja v člen 4 navedenega protokola, ti dve državi članici ne sodelujeta pri sprejetju te direktive, ki zato zanju ni zavezujoča in se v njiju ne uporablja.

| (34) | V skladu s členoma 1 in 2 Protokola št. 22 o stališču Danske, ki je priložen PEU in PDEU, Danska ne sodeluje pri sprejetju te direktive, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja – |
| --- | --- |

(34)

V skladu s členoma 1 in 2 Protokola št. 22 o stališču Danske, ki je priložen PEU in PDEU, Danska ne sodeluje pri sprejetju te direktive, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja –

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

POGLAVJE I

SPLOŠNE DOLOČBE

Člen 1

Predmet urejanja

1.   Ta direktiva določa:

| (a) | enotni postopek obravnavanja vloge za izdajo enotnega dovoljenja za državljane tretjih držav, da lahko za namen dela prebivajo na ozemlju države članice, da bi poenostavili postopke za njihov sprejem in olajšali nadzor nad njihovim statusom, ter |
| --- | --- |

(a)

enotni postopek obravnavanja vloge za izdajo enotnega dovoljenja za državljane tretjih držav, da lahko za namen dela prebivajo na ozemlju države članice, da bi poenostavili postopke za njihov sprejem in olajšali nadzor nad njihovim statusom, ter

| (b) | skupni niz pravic za delavce iz tretjih držav, ki zakonito prebivajo v državi članici, ne glede na namene, za katere so bili prvotno sprejeti na ozemlje te države članice, na podlagi enakega obravnavanja z državljani te države članice. |
| --- | --- |

(b)

skupni niz pravic za delavce iz tretjih držav, ki zakonito prebivajo v državi članici, ne glede na namene, za katere so bili prvotno sprejeti na ozemlje te države članice, na podlagi enakega obravnavanja z državljani te države članice.

2.   Ta direktiva ne posega v pristojnosti držav članic v zvezi s sprejemom državljanov tretjih držav na njihove trge dela.

Člen 2

Opredelitev pojmov

Za namene te direktive se uporabljajo naslednje opredelitve:

| (a) | „državljan tretje države“ pomeni osebo, ki ni državljan Unije v smislu člena 20(1) PDEU; |
| --- | --- |

(a)

„državljan tretje države“ pomeni osebo, ki ni državljan Unije v smislu člena 20(1) PDEU;

| (b) | „delavec iz tretje države“ pomeni državljana tretje države, ki je bil sprejet na ozemlje države članice in ki tam zakonito prebiva ter mu je v okviru plačanega razmerja v tej državi članici dovoljeno delati v skladu z nacionalnim pravom oziroma prakso; |
| --- | --- |

(b)

„delavec iz tretje države“ pomeni državljana tretje države, ki je bil sprejet na ozemlje države članice in ki tam zakonito prebiva ter mu je v okviru plačanega razmerja v tej državi članici dovoljeno delati v skladu z nacionalnim pravom oziroma prakso;

| (c) | „enotno dovoljenje“ pomeni dovoljenje za prebivanje, ki ga izdajo organi države članice in državljanu tretje države dovoljuje zakonito prebivanje na njenem ozemlju za namen dela; |
| --- | --- |

(c)

„enotno dovoljenje“ pomeni dovoljenje za prebivanje, ki ga izdajo organi države članice in državljanu tretje države dovoljuje zakonito prebivanje na njenem ozemlju za namen dela;

| (d) | „enotni postopek obravnavanja vloge“ pomeni vsak postopek, ki na podlagi enotne vloge za dovoljenje za prebivanje in delo na ozemlju države članice, ki jo predloži državljan tretje države ali njegov delodajalec, vodi do odločitve o tej vlogi za enotno dovoljenje. |
| --- | --- |

(d)

„enotni postopek obravnavanja vloge“ pomeni vsak postopek, ki na podlagi enotne vloge za dovoljenje za prebivanje in delo na ozemlju države članice, ki jo predloži državljan tretje države ali njegov delodajalec, vodi do odločitve o tej vlogi za enotno dovoljenje.

Člen 3

Področje uporabe

1.   Ta direktiva se uporablja za:

| (a) | državljane tretjih držav, ki zaprosijo za prebivanje v državi članici za namen dela; |
| --- | --- |

(a)

državljane tretjih držav, ki zaprosijo za prebivanje v državi članici za namen dela;

| (b) | državljane tretjih držav, ki so bili v skladu s pravom Unije ali nacionalnim pravom v državo članico sprejeti za druge namene, kot je delo, ki jim je dovoljeno delati in ki imajo dovoljenje za prebivanje v skladu z Uredbo (ES) št. 1030/2002; ter |
| --- | --- |

(b)

državljane tretjih držav, ki so bili v skladu s pravom Unije ali nacionalnim pravom v državo članico sprejeti za druge namene, kot je delo, ki jim je dovoljeno delati in ki imajo dovoljenje za prebivanje v skladu z Uredbo (ES) št. 1030/2002; ter

| (c) | državljane tretjih držav, ki so bili v skladu s pravom Unije ali nacionalnim pravom v državo članico sprejeti za namen dela. |
| --- | --- |

(c)

državljane tretjih držav, ki so bili v skladu s pravom Unije ali nacionalnim pravom v državo članico sprejeti za namen dela.

2.   Ta direktiva se ne uporablja za državljane tretjih držav:

| (a) | ki so družinski člani državljanov Unije, ki so uveljavili ali uveljavljajo svojo pravico do prostega gibanja znotraj Unije v skladu z Direktivo 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic (17); |
| --- | --- |

(a)

ki so družinski člani državljanov Unije, ki so uveljavili ali uveljavljajo svojo pravico do prostega gibanja znotraj Unije v skladu z Direktivo 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic (17);

| (b) | ki imajo, skupaj s svojimi družinski člani in ne glede na svoje državljanstvo, pravico do prostega gibanja, enakovredno pravici državljanov Unije, v skladu s sporazumi bodisi med Unijo in državami članicami bodisi med Unijo in tretjimi državami; |
| --- | --- |

(b)

ki imajo, skupaj s svojimi družinski člani in ne glede na svoje državljanstvo, pravico do prostega gibanja, enakovredno pravici državljanov Unije, v skladu s sporazumi bodisi med Unijo in državami članicami bodisi med Unijo in tretjimi državami;

| (c) | ki so napoteni na delo, za čas njihove napotitve; |
| --- | --- |

(c)

ki so napoteni na delo, za čas njihove napotitve;

| (d) | ki so zaprosili za sprejem ali so bili sprejeti na ozemlje države članice, da bi delali kot osebe, premeščene znotraj podjetja; |
| --- | --- |

(d)

ki so zaprosili za sprejem ali so bili sprejeti na ozemlje države članice, da bi delali kot osebe, premeščene znotraj podjetja;

| (e) | ki so zaprosili za sprejem ali so bili sprejeti na ozemlje države članice kot sezonski delavci ali kot delavci au-pair; |
| --- | --- |

(e)

ki so zaprosili za sprejem ali so bili sprejeti na ozemlje države članice kot sezonski delavci ali kot delavci au-pair;

| (f) | ki jim je dovoljeno prebivati v državi članici na podlagi začasne zaščite ali so na tej podlagi zaprosili za dovoljenje za prebivanje in čakajo na odločitev o njihovem statusu; |
| --- | --- |

(f)

ki jim je dovoljeno prebivati v državi članici na podlagi začasne zaščite ali so na tej podlagi zaprosili za dovoljenje za prebivanje in čakajo na odločitev o njihovem statusu;

| (g) | ki uživajo mednarodno zaščito v skladu z Direktivo Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite (18) ali ki so zaprosili za mednarodno zaščito v skladu z navedeno direktivo, o njihovi vlogi pa še ni bilo dokončno odločeno; |
| --- | --- |

(g)

ki uživajo mednarodno zaščito v skladu z Direktivo Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite (18) ali ki so zaprosili za mednarodno zaščito v skladu z navedeno direktivo, o njihovi vlogi pa še ni bilo dokončno odločeno;

| (h) | ki uživajo zaščito v skladu z nacionalnim pravom, mednarodnimi obveznostmi ali prakso države članice ali so zaprosili za zaščito v skladu z nacionalnim pravom, mednarodnimi obveznostmi ali prakso države članice, o njihovi vlogi pa še ni bilo dokončno odločeno; |
| --- | --- |

(h)

ki uživajo zaščito v skladu z nacionalnim pravom, mednarodnimi obveznostmi ali prakso države članice ali so zaprosili za zaščito v skladu z nacionalnim pravom, mednarodnimi obveznostmi ali prakso države članice, o njihovi vlogi pa še ni bilo dokončno odločeno;

| (i) | ki so rezidenti za daljši čas v skladu z Direktivo 2003/109/ES; |
| --- | --- |

(i)

ki so rezidenti za daljši čas v skladu z Direktivo 2003/109/ES;

| (j) | katerih odstranitev je bila odložena iz dejanskih ali pravnih razlogov; |
| --- | --- |

(j)

katerih odstranitev je bila odložena iz dejanskih ali pravnih razlogov;

| (k) | ki so zaprosili za sprejem ali so bili sprejeti na ozemlje države članice kot samozaposleni delavci; |
| --- | --- |

(k)

ki so zaprosili za sprejem ali so bili sprejeti na ozemlje države članice kot samozaposleni delavci;

| (l) | ki so zaprosili za sprejem ali so bili sprejeti kot pomorščaki zaradi zaposlitve ali dela na katerem koli delovnem mestu na krovu ladje, ki je registrirana v eni od držav članic ali pluje pod zastavo ene od njih. |
| --- | --- |

(l)

ki so zaprosili za sprejem ali so bili sprejeti kot pomorščaki zaradi zaposlitve ali dela na katerem koli delovnem mestu na krovu ladje, ki je registrirana v eni od držav članic ali pluje pod zastavo ene od njih.

3.   Države članice lahko sklenejo, da se poglavje II ne uporablja za državljane tretjih držav, ki imajo dovoljenje za delo na ozemlju države članice za obdobje, ki ne presega šestih mesecev, ali ki so bili sprejeti v državo članico za namen študija.

4.   Poglavje II se ne uporablja za državljane tretjih držav, ki jim je dovoljeno delati na podlagi vizuma.

POGLAVJE II

ENOTNI POSTOPEK OBRAVNAVANJA VLOGE IN ENOTNO DOVOLJENJE

Člen 4

Enotni postopek obravnavanja vloge

1.   Vloga za izdajo, spremembo ali podaljšanje enotnega dovoljenja se predloži v okviru enotnega postopka obravnavanja vloge. Države članice določijo, ali mora vlogo za enotno dovoljenje predložiti državljan tretje države ali delodajalec državljana tretje države. Države članice se lahko tudi odločijo, da sprejmejo vlogo katerega koli od obeh. Če mora vlogo predložiti državljan tretje države, države članice dovolijo, da se vloga predloži iz tretje države ali, če to predvideva nacionalno pravo, na ozemlju države članice, v kateri se državljan tretje države že zakonito nahaja.

2.   Države članice preučijo vlogo, predloženo v skladu z odstavkom 1, in sprejmejo odločitev, s katero izdajo, spremenijo ali podaljšajo enotno dovoljenje, če prosilec izpolnjuje zahteve, podrobno določene v pravu Unije ali nacionalnem pravu. Odločitev o izdaji, spremembi ali podaljšanju enotnega dovoljenja predstavlja enoten upravni akt, ki združuje dovoljenje za prebivanje in delovno dovoljenje.

3.   Enotni postopek obravnavanja vloge ne posega v vizumski postopek, ki je lahko potreben za prvi vstop.

4.   Če so izpolnjeni predvideni pogoji, države članice izdajo enotno dovoljenje državljanom tretjih držav, ki zaprosijo za sprejem, ter državljanom tretjih držav, ki so že sprejeti in zaprosijo za podaljšanje ali spremembo njihovega dovoljenja za prebivanje po začetku veljavnosti nacionalnih izvedbenih predpisov.

Člen 5

Pristojni organ

1.   Države članice določijo organ, pristojen za sprejem vloge in izdajo enotnega dovoljenja.

2.   Pristojni organ odločitev na podlagi popolne vloge sprejme čim prej, v vsakem primeru pa v štirih mesecih po datumu predložitve vloge.

V izjemnih okoliščinah, povezanih z zahtevnostjo obravnavanja vloge, se lahko rok iz prvega pododstavka podaljša.

Če se v roku, predvidenem v tem odstavku, ne sprejme nobena odločitev, se kakršne koli posledice določijo v nacionalnem pravu.

3.   Pristojni organ pisno uradno obvesti prosilca o odločitvi v skladu s postopki uradnega obveščanja, določenimi v zadevnem nacionalnem pravu.

4.   Če so podatki ali dokumenti, priloženi vlogi, po merilih, podrobno določenih v nacionalnem pravu, nepopolni, pristojni organ pisno uradno obvesti prosilca o potrebnih dodatnih podatkih ali dokumentih, za njihovo posredovanje pa določi razumen rok. Rok iz odstavka 2 ne teče, dokler pristojni organ ali drugi zadevni organi ne prejmejo potrebnih dodatnih podatkov. Če dodatni podatki ali dokumenti niso predloženi v določenem roku, lahko pristojni organ vlogo zavrne.

Člen 6

Enotno dovoljenje

1.   Države članice pri izdaji enotnega dovoljenja uporabijo enotno obliko, kakor je določena v Uredbi (ES) št. 1030/2002, in navedejo podatke v zvezi z dovoljenjem za delo v skladu s točko (a)7.5–9. Priloge k navedeni uredbi.

Države članice lahko dodatne podatke glede delovnega razmerja državljana tretje države (kot so ime oziroma naziv ter naslov delodajalca, kraj dela, vrsta dela, delovni čas, plačilo) navedejo v papirni obliki ali jih shranijo v elektronski obliki v skladu s členom 4 Uredbe (ES) 1030/2002 in točko (a)16 Priloge k navedeni uredbi.

2.   Pri izdaji enotnega dovoljenja države članice ne izdajo dodatnih dovoljenj kot dokazila o dovoljenem dostopu do trga dela.

Člen 7

Dovoljenja za prebivanje, izdana za druge namene, kot je delo

1.   Pri izdaji dovoljenj za prebivanje v skladu z Uredbo (ES) št. 1030/2002 države članice navedejo podatke glede dovoljenja za delo, ne glede na vrsto dovoljenja za prebivanje.

Države članice lahko dodatne podatke glede delovnega razmerja državljana tretje države (kot so ime oziroma naziv ter naslov delodajalca, kraj dela, vrsta dela, delovni čas, plačilo) navedejo v papirni obliki ali jih shranijo v elektronski obliki v skladu s členom 4 Uredbe (ES) št. 1030/2002 in točko (a)16 Priloge k navedeni uredbi.

2.   Pri izdaji dovoljenj za prebivanje v skladu z Uredbo (ES) št. 1030/2002 države članice ne izdajo dodatnih dovoljenj kot dokazila o dovoljenem dostopu do trga dela.

Člen 8

Postopkovna jamstva

1.   Odločitev o zavrnitvi vloge za izdajo, spremembo ali podaljšanje enotnega dovoljenja oziroma odločitev o odvzemu enotnega dovoljenja na podlagi meril, predvidenih v pravu Unije ali nacionalnem pravu, se obrazloži v pisnem uradnem obvestilu.

2.   Odločitev o zavrnitvi vloge za izdajo, spremembo ali podaljšanje enotnega dovoljenja oziroma o njegovem odvzemu se v zadevni državi članici lahko pravno izpodbija v skladu z nacionalnim pravom. V pisnem uradnem obvestilu iz odstavka 1 se navede tudi sodišče ali upravni organ, pri katerem lahko zadevna oseba vloži pritožbo, ter pritožbeni rok.

3.   Vloga se lahko šteje za nedopustno na podlagi obsega sprejema državljanov tretjih držav, ki prihajajo zaradi zaposlitve, in je zaradi tega ni potrebno obravnavati.

Člen 9

Dostop do podatkov

Države članice državljanu tretje države in prihodnjemu delodajalcu na zahtevo zagotovijo ustrezne podatke o dokumentih, potrebnih za popolno vlogo.

Člen 10

Pristojbine

Države članice lahko od prosilcev zahtevajo plačilo pristojbine, kjer je to primerno, za obravnavanje vloge v skladu s to direktivo. Višina takšne pristojbine je sorazmerna in lahko temelji na storitvah, dejansko opravljenih za obravnavo vlog in izdajo dovoljenj.

Člen 11

Pravice na podlagi enotnega dovoljenja

Če je bilo enotno dovoljenje izdano v skladu z nacionalnim pravom, imetniku v času njegove veljavnosti dovoljuje vsaj:

| (a) | vstop in prebivanje na ozemlju države članice, ki izda enotno dovoljenje, pod pogojem, da imetnik izpolnjuje vse pogoje za sprejem v skladu z nacionalnim pravom; |
| --- | --- |

(a)

vstop in prebivanje na ozemlju države članice, ki izda enotno dovoljenje, pod pogojem, da imetnik izpolnjuje vse pogoje za sprejem v skladu z nacionalnim pravom;

| (b) | prost dostop do celotnega ozemlja države članice, ki izda enotno dovoljenje, v okviru omejitev, določenih v nacionalnem pravu; |
| --- | --- |

(b)

prost dostop do celotnega ozemlja države članice, ki izda enotno dovoljenje, v okviru omejitev, določenih v nacionalnem pravu;

| (c) | opravljanje specifične poklicne dejavnosti, dovoljene z enotnim dovoljenjem v skladu z nacionalnim pravom; |
| --- | --- |

(c)

opravljanje specifične poklicne dejavnosti, dovoljene z enotnim dovoljenjem v skladu z nacionalnim pravom;

| (d) | obveščenost o imetnikovih lastnih pravicah, povezanih z dovoljenjem, ki jih podeljuje ta direktiva in/ali nacionalno pravo. |
| --- | --- |

(d)

obveščenost o imetnikovih lastnih pravicah, povezanih z dovoljenjem, ki jih podeljuje ta direktiva in/ali nacionalno pravo.

POGLAVJE III

PRAVICA DO ENAKEGA OBRAVNAVANJA

Člen 12

Pravica do enakega obravnavanja

1.   Delavci iz tretjih držav iz točk (b) in (c) člena 3(1) so v državi članici, v kateri prebivajo, deležni enakega obravnavanja kot državljani te države članice glede:

| (a) | delovnih pogojev, vključno s plačilom in odpovedjo, kot tudi zdravjem in varnostjo na delovnem mestu; |
| --- | --- |

(a)

delovnih pogojev, vključno s plačilom in odpovedjo, kot tudi zdravjem in varnostjo na delovnem mestu;

| (b) | svobode združevanja in pripadnosti ter članstva v organizaciji, ki zastopa delavce ali delodajalce, ali v kateri koli organizaciji, katere člani opravljajo specifičen poklic, vključno s koristmi, ki jih nudijo takšne organizacije, brez poseganja v nacionalne predpise o javnem redu in javni varnosti; |
| --- | --- |

(b)

svobode združevanja in pripadnosti ter članstva v organizaciji, ki zastopa delavce ali delodajalce, ali v kateri koli organizaciji, katere člani opravljajo specifičen poklic, vključno s koristmi, ki jih nudijo takšne organizacije, brez poseganja v nacionalne predpise o javnem redu in javni varnosti;

| (c) | izobraževanja in poklicnega usposabljanja; |
| --- | --- |

(c)

izobraževanja in poklicnega usposabljanja;

| (d) | priznavanja diplom, spričeval in drugih poklicnih kvalifikacij v skladu z ustreznimi nacionalnimi postopki; |
| --- | --- |

(d)

priznavanja diplom, spričeval in drugih poklicnih kvalifikacij v skladu z ustreznimi nacionalnimi postopki;

| (e) | področij socialne varnosti, kakor so opredeljena v Uredbi (ES) št. 883/2004; |
| --- | --- |

(e)

področij socialne varnosti, kakor so opredeljena v Uredbi (ES) št. 883/2004;

| (f) | davčnih ugodnosti, v kolikor delavec v zadevni državi članici šteje za rezidenta za davčne namene; |
| --- | --- |

(f)

davčnih ugodnosti, v kolikor delavec v zadevni državi članici šteje za rezidenta za davčne namene;

| (g) | dostopa do blaga in storitev ter dobav blaga in opravljanja storitev, danih na voljo javnosti, vključno s postopki za pridobitev nastanitve, kakor jih predvideva nacionalno pravo, brez poseganja v pogodbeno svobodo v skladu s pravom Unije in nacionalnim pravom; |
| --- | --- |

(g)

dostopa do blaga in storitev ter dobav blaga in opravljanja storitev, danih na voljo javnosti, vključno s postopki za pridobitev nastanitve, kakor jih predvideva nacionalno pravo, brez poseganja v pogodbeno svobodo v skladu s pravom Unije in nacionalnim pravom;

| (h) | svetovalnih storitev, ki jih nudijo zavodi za zaposlovanje. |
| --- | --- |

(h)

svetovalnih storitev, ki jih nudijo zavodi za zaposlovanje.

2.   Države članice lahko enako obravnavanje omejijo:

| (a) | pod točko (c) odstavka 1 z:






  (i) | omejitvijo njegove uporabe na tiste delavce iz tretjih držav, ki so zaposleni ali so bili zaposleni in ki so prijavljeni kot brezposelni; |
| --- | --- | --- |

(a)

pod točko (c) odstavka 1 z:

(i)

omejitvijo njegove uporabe na tiste delavce iz tretjih držav, ki so zaposleni ali so bili zaposleni in ki so prijavljeni kot brezposelni;

| (ii) | izključitvijo tistih delavcev iz tretjih držav, ki so bili sprejeti na njihovo ozemlje v skladu z Direktivo 2004/114/ES; |
| --- | --- |

(ii)

izključitvijo tistih delavcev iz tretjih držav, ki so bili sprejeti na njihovo ozemlje v skladu z Direktivo 2004/114/ES;

| (iii) | izključitvijo štipendij ter posojil za študij in preživljanje ali drugih štipendij in posojil; |
| --- | --- |

(iii)

izključitvijo štipendij ter posojil za študij in preživljanje ali drugih štipendij in posojil;

| (iv) | določitvijo posebnih predpogojev, vključno z jezikovno usposobljenostjo in plačilom šolnin, v skladu z nacionalnim pravom, glede dostopa do univerzitetnega in višješolskega oziroma visokošolskega izobraževanja ter poklicnega usposabljanja, ki ni neposredno vezan na specifično poklicno dejavnost; |
| --- | --- |

(iv)

določitvijo posebnih predpogojev, vključno z jezikovno usposobljenostjo in plačilom šolnin, v skladu z nacionalnim pravom, glede dostopa do univerzitetnega in višješolskega oziroma visokošolskega izobraževanja ter poklicnega usposabljanja, ki ni neposredno vezan na specifično poklicno dejavnost;

| (b) | z omejitvijo pravic, ki so podeljene delavcem iz tretjih držav pod točko (e) odstavka 1, vendar brez omejevanja takšnih pravic za delavce iz tretjih držav, ki so zaposleni ali so bili zaposleni za obdobje najmanj šestih mesecev in ki so prijavljeni kot brezposelni.
  Poleg tega lahko države članice odločijo, da se točka (e) odstavka 1 glede družinskih prejemkov ne uporablja za državljane tretjih držav, ki jim je bilo dovoljeno delati na ozemlju države članice za obdobje, ki ne presega šestih mesecev, za državljane tretjih držav, ki so bili sprejeti za namen študija, ali za državljane tretjih držav, ki jim je dovoljeno delati na podlagi vizuma. |
| --- | --- |

(b)

z omejitvijo pravic, ki so podeljene delavcem iz tretjih držav pod točko (e) odstavka 1, vendar brez omejevanja takšnih pravic za delavce iz tretjih držav, ki so zaposleni ali so bili zaposleni za obdobje najmanj šestih mesecev in ki so prijavljeni kot brezposelni.

Poleg tega lahko države članice odločijo, da se točka (e) odstavka 1 glede družinskih prejemkov ne uporablja za državljane tretjih držav, ki jim je bilo dovoljeno delati na ozemlju države članice za obdobje, ki ne presega šestih mesecev, za državljane tretjih držav, ki so bili sprejeti za namen študija, ali za državljane tretjih držav, ki jim je dovoljeno delati na podlagi vizuma.

| (c) | pod točko (f) odstavka 1, kar zadeva davčne ugodnosti, z omejitvijo njegove uporabe na primere, ko je prijavljeno ali običajno prebivališče družinskih članov delavca iz tretje države, za katere ta zahteva ugodnosti, na ozemlju zadevne države članice; |
| --- | --- |

(c)

pod točko (f) odstavka 1, kar zadeva davčne ugodnosti, z omejitvijo njegove uporabe na primere, ko je prijavljeno ali običajno prebivališče družinskih članov delavca iz tretje države, za katere ta zahteva ugodnosti, na ozemlju zadevne države članice;

| (d) | pod točko (g) odstavka 1 z:






  (i) | omejitvijo njegove uporabe na delavce iz tretjih držav, ki so zaposleni; |
| --- | --- | --- |

(d)

pod točko (g) odstavka 1 z:

(i)

omejitvijo njegove uporabe na delavce iz tretjih držav, ki so zaposleni;

| (ii) | omejevanjem dostopa do nastanitve. |
| --- | --- |

(ii)

omejevanjem dostopa do nastanitve.

3.   Pravica do enakega obravnavanja iz odstavka 1 ne posega v pravico države članice, da odvzame ali zavrne podaljšanje dovoljenja za prebivanje, izdanega v skladu s to direktivo, dovoljenja za prebivanje, ki je izdano za druge namene, kot je delo, ali kakršnega koli drugega dovoljenja za delo v državi članici.

4.   Delavci iz tretjih držav, ki se preselijo v tretjo državo, ali njihovi preživeli, ki prebivajo v tretji državi in ki jim gredo pravice iz položaja teh delavcev, prejmejo v zvezi s starostjo, invalidnostjo in smrtjo zakonske pokojnine, osnovane na predhodni zaposlitvi in pridobljene v skladu z zakonodajo, na katero se sklicuje člen 3 Uredbe (ES) št. 883/2004, in sicer pod enakimi pogoji in po enakih stopnjah kot državljani zadevne države članice, ko se preselijo v tretjo državo.

POGLAVJE IV

KONČNE DOLOČBE

Člen 13

Ugodnejše določbe

1.   Ta direktiva se uporablja brez poseganja v ugodnejše določbe:

| (a) | predpisov prava Unije, vključno z dvostranskimi in večstranskimi sporazumi med Unijo ali Unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter eno ali več tretjimi državami na drugi; ter |
| --- | --- |

(a)

predpisov prava Unije, vključno z dvostranskimi in večstranskimi sporazumi med Unijo ali Unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter eno ali več tretjimi državami na drugi; ter

| (b) | dvostranskih ali večstranskih sporazumov med eno ali več državami članicami ter eno ali več tretjimi državami. |
| --- | --- |

(b)

dvostranskih ali večstranskih sporazumov med eno ali več državami članicami ter eno ali več tretjimi državami.

2.   Ta direktiva ne posega v pravico držav članic, da sprejmejo ali ohranijo predpise, ki so ugodnejši za osebe, za katere se ta direktiva uporablja.

Člen 14

Obveščanje splošne javnosti

Vsaka država članica poskrbi, da je splošni javnosti na voljo redno posodobljen niz podatkov o pogojih sprejema državljanov tretjih držav na njeno ozemlje in prebivanja na njem za namen dela.

Člen 15

Poročanje

1.   Komisija v rednih časovnih presledkih in prvič do ... (19) Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o uporabi te direktive v državah članicah in predlaga spremembe, ki jih šteje za potrebne.

2.   Države članice vsako leto in prvič do ... (20). Komisiji sporočijo statistične podatke o številu državljanov tretjih držav, ki jim je bilo v predhodnem koledarskem letu v skladu z Uredbo (ES) št. 862/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o statistikah Skupnosti o selitvah in mednarodni zaščiti (21) odobreno enotno dovoljenje.

Člen 16

Prenos

1.   Države članice uveljavijo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do ... (22). Besedila teh predpisov nemudoma sporočijo Komisiji.

Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

2.   Države članice Komisiji sporočijo besedila temeljnih določb predpisov nacionalnega prava, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 17

Začetek veljavnosti

Ta direktiva začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 18

Naslovniki

Ta direktiva je naslovljena na države članice v skladu s Pogodbama.

V ...,

Za Evropski parlament

Predsednik

...

Za Svet

Predsednik

...

---

(1)  UL C 27, 3.2.2009, str. 114.

1

(2)  UL C 257, 9.10.2008, str. 20.

2

(3)  Stališče Evropskega parlamenta z dne 24. marca 2011 (še ni objavljeno v Uradnem listu) in stališče Sveta v prvi obravnavi z dne 24. novembra 2011. Stališče Evropskega parlamenta z dne ... (še ni objavljeno v Uradnem listu).

3

(4)  UL L 18, 21.1.1997, str. 1.

4

(5)  UL L 16, 23.1.2004, str. 44.

5

(6)  UL L 157, 15.6.2002, str. 1.

6

(7)  UL L 105, 13.4.2006, str. 1.

7

(8)  UL L 239, 22.9.2000, str. 19.

8

(9)  UL L 251, 3.10.2003, str. 12.

9

(10)  UL L 375, 23.12.2004, str. 12.

10

(11)  UL L 289, 3.11.2005, str. 15.

11

(12)  UL L 255, 30.9.2005, str. 22.

12

(13)  UL L 166, 30.4.2004, str. 1.

13

(14)  UL L 344, 29.12.2010, str. 1.

14

(15)  UL L 180, 19.7.2000, str. 22.

15

(16)  UL L 303, 2.12.2000, str. 16.

16

(17)  UL L 158, 30.4.2004, str. 77.

17

(18)  UL L 304, 30.9.2004, str. 12.

18

(19)  Pet let po začetku veljavnosti te direktive.

19

(20)  Tri leta po začetku veljavnosti te direktive.

20

(21)  UL L 199, 31.7.2007, str. 23.

21

(22)  Dve leti po začetku veljavnosti te direktive.

22

---

UTEMELJITEV SVETA

I.   UVOD

Komisija je 23. oktobra 2007 sprejela predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o enotnem postopku obravnavanja vlog za enotno dovoljenje za državljane tretjih držav, da lahko prebivajo in delajo na ozemlju države članice, ter o skupnih pravicah za delavce iz tretjih držav, ki zakonito prebivajo v državi članici.

Evropski ekonomsko-socialni odbor in Odbor regij sta mnenje o predlogu sprejela 9. julija 2008 oziroma 18. junija 2008.

Evropski parlament je stališče v prvi obravnavi z namenom sprejetja direktive sprejel 24. marca 2011. Svet stališča Parlamenta ni mogel odobriti, zato je v skladu s členom 294 Pogodbe 24. novembra 2011 sprejel svoje stališče v prvi obravnavi.

II.   CILJ PREDLOGA

Cilj predloga je uvesti enoten postopek obravnavanja vlog za državljane tretjih držav, ki želijo zaradi dela prebivati na ozemlju države članice, skupaj z enotnim dovoljenjem za prebivanje/delo, ter določiti skupne pravice za vse delavce iz tretjih držav, ki zakonito prebivajo v državi članici.

III.   ANALIZA STALIŠČA SVETA V PRVI OBRAVNAVI

Splošno

Na politično ozadje pogajanj sta vplivala haaški program, ki določa cilje in instrumente na področju svobode, varnosti in pravice za obdobje 2005–2010, ter poznejši stockholmski program za obdobje 2010–2014. Evropski svet je v okviru stockholmskega programa poudaril, da lahko migracije delavcev prispevajo k večji konkurenčnosti in gospodarski vitalnosti Unije, zato je spodbudil vzpostavitev prožnih sistemov sprejemanja, ki bi upoštevali prednostne naloge, potrebe, kvote in količine, ki jih določi vsaka država članica. Komisijo in Svet je pozval, naj še naprej izvajata načrt zakonitih migracij iz leta 2005, v katerem je med drugim določen horizontalni instrument, ki zagotavlja okvir pravic za vse delavce iz tretjih držav, ki zakonito prebivajo v državi članici, in uvaja enoten postopek obravnavanja vlog z enotnim dovoljenjem za prebivanje/delo.

Svet je o predlogu prvič razpravljal v začetku leta 2008, a ni dosegel soglasja. Z začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe mora Svet zadevni predlog sprejeti po rednem zakonodajnem postopku in s kvalificirano večino.

V skladu s členoma 1 in 2 Protokola o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, navedeni državi članici ne sodelujeta pri sprejemanju direktive o enotnem dovoljenju, ki zanju ni zavezujoča niti se v njiju ne uporablja.

V skladu s členoma 1 in 2 Protokola o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejemanju te direktive, ki zanjo ni zavezujoča niti se v njej ne uporablja.

Ključna vprašanja

V skladu z določbami Skupne izjave o praktičnih ureditvah za postopek soodločanja (1) so med predstavniki Sveta, Parlamenta in Komisije potekali razgovori, da bi dosegli dogovor v fazi sprejemanja stališča Sveta v prvi obravnavi. Da bi uskladili stališča obeh institucij in upoštevali dogovor, dosežen med temi razgovori, je Svet sprejel svoje stališče o predlogu direktive o enotnem dovoljenju v prvi obravnavi in v predlog Komisije uvedel nekatere ključne spremembe:

Področje uporabe (člen 3)

Svet spreminja predlog Komisije, da bi natančneje določil področje uporabe direktive. Zaradi jasnosti razlikuje med dvema skupinama delavcev iz tretjih držav: med državljani tretjih držav, ki imajo dovoljenje za prebivanje v skladu z Uredbo (ES) št. 1030/2002 in so bili sprejeti za druge namene, kot je delo, vendar lahko delajo, in tistimi državljani tretjih držav, ki so bili sprejeti zaradi dela. Druga skupina je v skladu s to direktivo upravičena do enotnega dovoljenja in enakega obravnavanja, medtem ko je prva skupina upravičena do enakega obravnavanja, vendar zanjo ne velja enotni postopek obravnavanja vlog. Obe skupini sta ponovno omenjeni v uvodnem stavku člena 12 o pravici do enakega obravnavanja.

Svet je v primerjavi s predlogom Komisije dodal skupine državljanov tretjih držav, za katere se ta direktiva ne uporablja. Ker so pravice oseb, ki uživajo mednarodno zaščito, začasno zaščito ali zaščito po nacionalni zakonodaji, urejene z drugimi instrumenti Unije, jih je treba zaradi pravne jasnosti izključiti iz področja uporabe te direktive. Svet je iz podobnih razlogov iz področja uporabe izključil tudi pomorščake. Iz področja uporabe direktive je izključil tudi samozaposlene osebe, čeprav je to mogoče sklepati že iz opredelitve pojma delavca iz tretje države v tej direktivi.

Svet meni, da bi države članice morale imeti možnost, da ne izdajo enotnega dovoljenja študentom ter tistim državljanom tretjih držav, ki smejo delati v državi članici za obdobje, krajše od šestih mesecev, in tistim, ki smejo delati na podlagi vizuma. Pravica do enakega obravnavanja se ne glede na to uporablja za te skupine državljanov tretjih držav.

Postopek obravnavanja vlog (členi 4, 5, 8 in 10)

Kar zadeva postopek obravnavanja vlog za enotno dovoljenje, je bil med Svetom in Evropskim parlamentom med neuradnimi razgovori dosežen dogovor, da bi bilo treba natančneje določiti, kdo predloži to vlogo in kje. Na splošno velja, da morajo države članice določiti, ali vlogo predloži državljan tretje države ali njegov delodajalec. Izjemoma lahko v nekaterih okoliščinah vlogo predloži tudi tretja oseba.

Da bi poskrbeli za tiste delavce iz tretjih držav, ki so bili na ozemlje države članice sprejeti pred začetkom veljavnosti te direktive, Svet v svojem stališču določa, da se enotno dovoljenje izda tudi zanje, če vložijo vlogo za podaljšanje ali spremembo dovoljenja za prebivanje in če izpolnjujejo pogoje, določene s to direktivo.

Svet meni, da je treba določiti, da enotni postopek obravnavanja vlog iz te direktive ne posega v vizumski postopek, ki ga države članice lahko uporabijo za prvi vstop. Posebej je tudi določeno, da države članice lahko označijo vlogo za nesprejemljivo zaradi kvot, ki veljajo za sprejem. V takšnem primeru vloge ni treba obravnavati.

Za večjo jasnost in preglednost postopka je Svet v stališču dodal zahtevo, v skladu s katero morajo države članice v nacionalni zakonodaji določiti posledice v primeru, da odločitev ni bila sprejeta v roku, določenem s to direktivo. Podobno so bila dodana natančnejša postopkovna pravila za primere, ko informacije ali dokumenti, priloženi vlogi, niso popolni. Države članice morajo pisno obvestiti prosilca o dodatnih informacijah ali dokumentih, ki jih je mora predložiti, za kar mu lahko določijo razumen rok. Da bi preprečili morebitne zlorabe sistema, lahko države članice zavrnejo vlogo, če potrebne informacije niso bile posredovane v roku. Da bi obenem omogočili tudi izpodbijanje na sodišču, je Svet v stališču določil, da morajo države članice določiti sodišče ali upravni organ, pri katerem lahko zadevni prosilec vloži pritožbo zoper negativno odločitev.

Kar zadeva pristojbine, se lahko od prosilca zahteva, da plača pristojbino za obravnavo vloge, stališče Sveta pa v skladu z načelom sorazmernosti državam članic omogoča, da višino teh pristojbin določijo ob upoštevanju dejanskih storitev, potrebnih za obravnavanje vloge in izdajo dovoljenja.

Enotno dovoljenje in dovoljenje za prebivanje, ki ni izdano zaradi dela (člena 6 in 7)

Po neuradnih razgovorih med Svetom in Parlamentom je bila v stališču Sveta določena možnost, da države članice lahko enotno dovoljenje in dovoljenje za prebivanje, ki ni izdano zaradi dela, dopolnijo z dodatnimi informacijami, za katere na kartici dovoljenja za prebivanje zaradi njene oblike ni prostora. Informacije o delovnem razmerju zadevnega državljana tretje države se lahko navedejo posebej v papirni obliki ali pa se shranijo elektronsko na dovoljenju samem. S temi informacijami naj bi preprečili izkoriščanje državljanov tretjih držav in se borili proti nezakonitemu zaposlovanju.

Pravica do enakega obravnavanja (člen 12)

Zaradi široke opredelitve delavcev iz tretjih držav v tej direktivi in v skladu z njenim glavnim namenom, tj. omogočiti enako obravnavanje delavcev iz tretjih držav, ki so dejansko zaposleni, a ne nujno tistih, ki smejo delati, a morda nikoli niso delali, je Svet spremenil predlog Komisije z dodatno razširitvijo možnosti držav članic, da se delavcem iz tretjih držav omeji pravica, da so obravnavani enako kot državljani zadevnih držav članic.

Stališče Sveta obenem spreminja predlog Komisije tako, da omogoča enako obravnavanje delavcev iz tretjih držav ne glede na to, ali so zaposleni ali ne, v zvezi z njihovimi delovnimi pogoji, svobodo združevanja in davčnimi ugodnostmi (kolikor delavec iz tretje države šteje za rezidenta za davčne namene v zadevni državi članici).

Svet meni, da je pomembno natančno navesti, in sicer kot splošno načelo, da pravica državljanov tretjih držav do enakega obravnavanja sama po sebi ne vpliva na pravico držav članic, da odvzamejo dovoljenje za prebivanje, izdano na podlagi te direktive, ali da ga ne podaljšajo.

Izobraževanje in poklicno usposabljanje

Svet in Evropski parlament sta se glede izobraževanja in poklicnega usposabljanja strinjala, da se državam članicam dovoli omejitev dostopa do izobraževanja in usposabljanja za tiste delavce iz tretjih držav, ki so zaposleni, in za tiste, ki so bili zaposleni in so prijavljeni kot brezposelni. Stališče Sveta državam članicam omogoča tudi, da izključijo delavce iz tretjih držav, ki jim je bil vstop dovoljen na podlagi Direktive 2004/114/ES, saj se ta direktiva nanaša predvsem na državljane tretjih držav, ki so bili sprejeti zaradi študija. Poleg izključitve, ki v predlogu Komisije velja za štipendije, smejo države članice na podlagi stališče Sveta zaradi proračunskih razlogov izključiti tudi posojila za študij in vzdrževanje ter druge štipendije in posojila. Države članice smejo tudi zahtevati, da delavec iz tretje države izpolni posebne pogoje, preden se mu dovoli dostop do univerzitetnega in višješolskega izobraževanja ali poklicnega usposabljanja. Ti pogoji nimajo izključno izobraževalnega značaja in se lahko nanašajo tudi na znanje jezikov in plačilo šolnine. Vendar pa se ti pogoji ne morejo uporabljati za poklicno usposabljanje, ki je povezano s konkretno zaposlitvijo.

Področja socialne varnosti

Svet je spremenil predlog Komisije tako, da je državam članicam naložil obveznost enakega obravnavanja na področju socialne varnosti, in to ne le zaposlenih, temveč tudi tistih, ki so bili zaposleni najmanj šest mesecev in so prijavljeni kot brezposelni. Vseeno pa imajo države članice možnost, da družinskih prejemkov ne priznajo tistim državljanom tretjih držav, ki smejo delati v državi članici največ šest mesecev, in tistim, ki jim je bil vstop dovoljen zaradi študija, ter tistim, ki smejo delati na podlagi vizuma. Ta omejitev izhaja iz dejstva, da več držav članic šteje družinske prejemke za ukrep z dolgoročnim demografskim učinkom, namenjen tistim, ki v državi prebivajo dalj časa.

Blago in storitve ter svetovalne storitve zavodov za zaposlovanje

Svet je spremenil predlog Komisije in državam članicam omogočil, da dovolijo dostop do blaga in storitev le tistim delavcem iz tretjih držav, ki so zaposleni. Poleg tega je v stališču Sveta določeno, da smejo države članice iz proračunskih razlogov uveljaviti splošno omejitev glede dostopa do nastanitve. Obenem je treba v zvezi s svetovalnimi storitvami, ki jih nudijo zavodi za zaposlovanje, vse delavce iz tretjih držav obravnavati enako kot državljane zadevnih držav članic.

Davčne ugodnosti

V stališču Sveta je določeno, da se delavcu iz tretje države omogoči enako obravnavanje glede davčnih ugodnosti, če ta delavec šteje za rezidenta za davčne namene v zadevni državi članici. Države članice lahko v zvezi z davčnimi ugodnostmi, ki se zahtevajo za družinske člane, zahteva, da je stalno ali običajno prebivališče teh družinskih članov v zadevni državi članici.

Obvezne pokojnine

Stališče Sveta še dodatno opredeljuje predlog Komisije v zvezi z enakim obravnavanjem delavcev iz tretjih držav pri prejemanju obveznih pokojnin, če se ti delavci preselijo v tretjo državo ali če njihovi preživeli družinski člani prebivajo v tretji državi.

Poročanje (člen 15)

V stališču Sveta je določeno, da bi bilo treba v skladu z Uredbo (ES) št. 862/2007 o statistikah Skupnosti o selitvah in mednarodni zaščiti predložiti statistične podatke o številu državljanov tretjih držav, katerim je bilo odobreno enotno dovoljenje.

Prenos (uvodna izjava 32 in člen 16)

Po odobritvi skupnih političnih izjav Evropskega parlamenta, Komisije in Sveta o obrazložitvenih dokumentih je Komisija Svetu poslala pismo, v katerem je utemeljila dejstvo, da je treba zagotoviti obrazložitvene dokumente v primeru direktive o enotnem dovoljenju (2). Svet je nato vstavil novo uvodno izjavo 32 in spremenil zadevni člen direktive.

IV.   SKLEPNE UGOTOVITVE

Stališče Sveta v prvi obravnavi odraža kompromis, ki je bil dosežen v pogajanjih med Svetom in Evropskim parlamentom ob pomoči Komisije. Coreper je ta kompromis potrdil na seji 20. julija 2011. Pred tem je predsedujoči Odboru LIBE Evropskega parlamenta v dopisu z dne 15. julija 2011, poslanem predsedniku Coreperja, navedel, da bo v primeru, če se kompromisno besedilo pošlje Parlamentu kot stališče Sveta v prvi obravnavi, članom Odbora LIBE in nato na plenarnem zasedanju priporočil, naj Parlament v drugi obravnavi sprejme stališče Sveta brez sprememb, in sicer potem, ko besedilo pregledajo pravniki lingvisti obeh institucij. Sprejetje direktive o enotnem dovoljenju bo zaradi njene horizontalne narave osrednjega pomena za področje zakonitih migracij na ravni EU.

---

(1)  UL C 148, 28.5.1999, str. 1.

(2)  Dok. 16058/11 MIGR 164 SOC 917 CODEC 1815 (http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/11/st16/st16058.en11.pdf).

---

| 12.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | CE 10/14 |
| --- | --- | --- | --- |

12.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

CE 10/14

---

STALIŠČE SVETA (EU) št. 2/2012 V PRVI OBRAVNAVI

z namenom sprejetja direktive Evropskega parlamenta in Sveta o evropski odredbi o zaščiti

Sprejeto v Svetu dne 24. novembra 2011

2012/C 10 E/02

EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –

ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 82(1)(a) in (d) Pogodbe,

ob upoštevanju pobude Kraljevine Belgije, Republike Bolgarije, Republike Estonije, Kraljevine Španije, Francoske republike, Italijanske republike, Republike Madžarske, Republike Poljske, Portugalske republike, Romunije, Republike Finske in Kraljevine Švedske,

po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,

v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (1),

ob upoštevanju naslednjega:

| (1) | Evropska unija si je zadala cilj ohraniti in razvijati območje svobode, varnosti in pravice. |
| --- | --- |

(1)

Evropska unija si je zadala cilj ohraniti in razvijati območje svobode, varnosti in pravice.

| (2) | V členu 82(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) je določeno, da pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah v Uniji temelji na načelu vzajemnega priznavanja sodb in pravosodnih odločb. |
| --- | --- |

(2)

V členu 82(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) je določeno, da pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah v Uniji temelji na načelu vzajemnega priznavanja sodb in pravosodnih odločb.

| (3) | V skladu s Stockholmskim programom - odprta in varna Evropa, ki služi državljanom in jih varuje (2), ki ga je Evropski svet sprejel na zasedanju 10. in 11. decembra 2009, bi bilo treba vzajemno priznavanje razširiti na vse vrste sodb in odločb pravosodne narave, ki so lahko, odvisno od pravnega sistema, kazenske ali upravne. Komisija in države članice so tudi pozvane, da preučijo, kako bi lahko izboljšale zakonodajo in praktične podporne ukrepe za zaščito žrtev. V programu je prav tako izpostavljeno, da se lahko za žrtve kaznivih dejanj predvidijo posebni zaščitni ukrepi, ki bi morali veljati v vsej Uniji. Ta direktiva je del skladnega in celovitega sklopa ukrepov v zvezi s pravicami žrtev. |
| --- | --- |

(3)

V skladu s Stockholmskim programom - odprta in varna Evropa, ki služi državljanom in jih varuje (2), ki ga je Evropski svet sprejel na zasedanju 10. in 11. decembra 2009, bi bilo treba vzajemno priznavanje razširiti na vse vrste sodb in odločb pravosodne narave, ki so lahko, odvisno od pravnega sistema, kazenske ali upravne. Komisija in države članice so tudi pozvane, da preučijo, kako bi lahko izboljšale zakonodajo in praktične podporne ukrepe za zaščito žrtev. V programu je prav tako izpostavljeno, da se lahko za žrtve kaznivih dejanj predvidijo posebni zaščitni ukrepi, ki bi morali veljati v vsej Uniji. Ta direktiva je del skladnega in celovitega sklopa ukrepov v zvezi s pravicami žrtev.

| (4) | Evropski parlament je v resoluciji z dne 26. novembra 2009 o odpravi nasilja nad ženskami pozval države članice, da izboljšajo svojo zakonodajo in politiko za boj proti vsem oblikam nasilja nad ženskami in da sprejmejo ukrepe za odpravo vzrokov nasilja nad ženskami, med drugim tudi preventivne ukrepe; nadalje je pozval Unijo, da vsem žrtvam nasilja zagotovi pravico do pomoči in podpore. Evropski parlament je v resoluciji z dne 10. februarja 2010 o enakosti žensk in moških v Evropski uniji – 2009 podprl predlog za uvedbo evropske odredbe o zaščiti žrtev. |
| --- | --- |

(4)

Evropski parlament je v resoluciji z dne 26. novembra 2009 o odpravi nasilja nad ženskami pozval države članice, da izboljšajo svojo zakonodajo in politiko za boj proti vsem oblikam nasilja nad ženskami in da sprejmejo ukrepe za odpravo vzrokov nasilja nad ženskami, med drugim tudi preventivne ukrepe; nadalje je pozval Unijo, da vsem žrtvam nasilja zagotovi pravico do pomoči in podpore. Evropski parlament je v resoluciji z dne 10. februarja 2010 o enakosti žensk in moških v Evropski uniji – 2009 podprl predlog za uvedbo evropske odredbe o zaščiti žrtev.

| (5) | Svet je v resoluciji z dne 10. junija 2011 o načrtu za okrepitev pravic in zaščite žrtev, zlasti v kazenskih postopkih, zapisal, da bi bilo treba na ravni Unije sprejeti ukrepe za okrepitev pravic in zaščite žrtev kaznivih dejanj, ter pozval Komisijo, da v ta namen predloži ustrezne predloge. V tej zvezi bi bilo treba vzpostaviti mehanizem za vzajemno priznavanje odločb o ukrepih za zaščito žrtev kaznivih dejanj med državami članicami. V skladu z navedeno resolucijo bi to direktivo, ki zadeva vzajemno priznavanje zaščitnih ukrepov v kazenskih zadevah, moral dopolnjevati ustrezen mehanizem za ukrepe v civilnih zadevah. |
| --- | --- |

(5)

Svet je v resoluciji z dne 10. junija 2011 o načrtu za okrepitev pravic in zaščite žrtev, zlasti v kazenskih postopkih, zapisal, da bi bilo treba na ravni Unije sprejeti ukrepe za okrepitev pravic in zaščite žrtev kaznivih dejanj, ter pozval Komisijo, da v ta namen predloži ustrezne predloge. V tej zvezi bi bilo treba vzpostaviti mehanizem za vzajemno priznavanje odločb o ukrepih za zaščito žrtev kaznivih dejanj med državami članicami. V skladu z navedeno resolucijo bi to direktivo, ki zadeva vzajemno priznavanje zaščitnih ukrepov v kazenskih zadevah, moral dopolnjevati ustrezen mehanizem za ukrepe v civilnih zadevah.

| (6) | V skupnem območju pravice brez notranjih meja je treba zagotoviti, da se zaščita fizične osebe, zagotovljena v eni državi članici, ohrani in nadaljuje v kateri koli drugi državi članici, v katero se oseba preseli ali se je že preselila. Treba bi bilo tudi zagotoviti, da legitimno uveljavljanje pravice državljanov Unije do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic v skladu s členom 3(2) Pogodbe o Evropski uniji (PEU) in členom 21 PDEU ne bi povzročilo izgube njihove zaščite. |
| --- | --- |

(6)

V skupnem območju pravice brez notranjih meja je treba zagotoviti, da se zaščita fizične osebe, zagotovljena v eni državi članici, ohrani in nadaljuje v kateri koli drugi državi članici, v katero se oseba preseli ali se je že preselila. Treba bi bilo tudi zagotoviti, da legitimno uveljavljanje pravice državljanov Unije do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic v skladu s členom 3(2) Pogodbe o Evropski uniji (PEU) in členom 21 PDEU ne bi povzročilo izgube njihove zaščite.

| (7) | Za dosego teh ciljev bi morala biti v tej direktivi določena pravila, s katerimi se lahko zaščita, ki izhaja iz določenih zaščitnih ukrepov, sprejetih v skladu s pravom ene države članice (v nadaljnjem besedilu: država izdaje), razširi na drugo državo članico, v kateri se zaščitena oseba odloči prebivati ali zadrževati (v nadaljnjem besedilu: država izvršitve). |
| --- | --- |

(7)

Za dosego teh ciljev bi morala biti v tej direktivi določena pravila, s katerimi se lahko zaščita, ki izhaja iz določenih zaščitnih ukrepov, sprejetih v skladu s pravom ene države članice (v nadaljnjem besedilu: država izdaje), razširi na drugo državo članico, v kateri se zaščitena oseba odloči prebivati ali zadrževati (v nadaljnjem besedilu: država izvršitve).

| (8) | V tej direktivi so upoštevane različne pravne tradicije držav članic, pa tudi dejstvo, da se lahko učinkovita zaščita zagotovi z odredbami o zaščiti, ki jih izda organ, ki ni kazensko sodišče. Ta direktiva ne določa obveznosti spremembe nacionalnih sistemov za sprejem zaščitnih ukrepov in tudi ne določa obveznosti uvedbe ali spremembe kazenskopravnega sistema za izvrševanje evropske odredbe o zaščiti. |
| --- | --- |

(8)

V tej direktivi so upoštevane različne pravne tradicije držav članic, pa tudi dejstvo, da se lahko učinkovita zaščita zagotovi z odredbami o zaščiti, ki jih izda organ, ki ni kazensko sodišče. Ta direktiva ne določa obveznosti spremembe nacionalnih sistemov za sprejem zaščitnih ukrepov in tudi ne določa obveznosti uvedbe ali spremembe kazenskopravnega sistema za izvrševanje evropske odredbe o zaščiti.

| (9) | Ta direktiva se uporablja za zaščitne ukrepe, katerih namen je zlasti zaščititi osebo pred kaznivim dejanjem druge osebe, ki lahko na kakršen koli način ogrozi življenje ali telesno, duševno celovitost in spolno nedotakljivost te osebe, na primer s preprečevanjem kakršne koli oblike nadlegovanja, ter dostojanstvo ali osebno svobodo te osebe, na primer s preprečevanjem ugrabitev, zalezovanja in drugih oblik posredne prisile, pa tudi preprečiti nova kazniva dejanja ali zmanjšati posledice prejšnjih kaznivih dejanj. Te osebne pravice zaščitene osebe ustrezajo temeljnim vrednotam, ki se priznavajo in podpirajo v vseh državah članicah. Vendar država članica ni zavezana, da evropsko odredbo o zaščiti izda na podlagi kazenskega ukrepa, ki ne služi zaščiti osebe temveč primarno služi drugim ciljem, na primer socialni rehabilitaciji kršitelja. Treba je poudariti, da se ta direktiva nanaša na zaščitne ukrepe, ki poskušajo zaščititi vse žrtve in ne le žrtve spolnega nasilja, ob upoštevanju specifičnosti vsake vrste kaznivega dejanja. |
| --- | --- |

(9)

Ta direktiva se uporablja za zaščitne ukrepe, katerih namen je zlasti zaščititi osebo pred kaznivim dejanjem druge osebe, ki lahko na kakršen koli način ogrozi življenje ali telesno, duševno celovitost in spolno nedotakljivost te osebe, na primer s preprečevanjem kakršne koli oblike nadlegovanja, ter dostojanstvo ali osebno svobodo te osebe, na primer s preprečevanjem ugrabitev, zalezovanja in drugih oblik posredne prisile, pa tudi preprečiti nova kazniva dejanja ali zmanjšati posledice prejšnjih kaznivih dejanj. Te osebne pravice zaščitene osebe ustrezajo temeljnim vrednotam, ki se priznavajo in podpirajo v vseh državah članicah. Vendar država članica ni zavezana, da evropsko odredbo o zaščiti izda na podlagi kazenskega ukrepa, ki ne služi zaščiti osebe temveč primarno služi drugim ciljem, na primer socialni rehabilitaciji kršitelja. Treba je poudariti, da se ta direktiva nanaša na zaščitne ukrepe, ki poskušajo zaščititi vse žrtve in ne le žrtve spolnega nasilja, ob upoštevanju specifičnosti vsake vrste kaznivega dejanja.

| (10) | Ta direktiva se uporablja za zaščitne ukrepe, sprejete v kazenskih zadevah, in tako ne zajema zaščitnih ukrepov, sprejetih v civilnih zadevah. Da bi bil zaščitni ukrep v skladu s to direktivo izvršljiv, ni nujno, da je obstoj kaznivega dejanja ugotovljen s pravnomočno sodno odločbo. Prav tako ni relevantna kazenska, upravna ali civilna narava organa, ki zaščitni ukrep sprejme. Ta direktiva držav članic ne obvezuje, da morajo spremeniti svoje nacionalno pravo, da bi lahko sprejemale zaščitne ukrepe v okviru kazenskih postopkov. |
| --- | --- |

(10)

Ta direktiva se uporablja za zaščitne ukrepe, sprejete v kazenskih zadevah, in tako ne zajema zaščitnih ukrepov, sprejetih v civilnih zadevah. Da bi bil zaščitni ukrep v skladu s to direktivo izvršljiv, ni nujno, da je obstoj kaznivega dejanja ugotovljen s pravnomočno sodno odločbo. Prav tako ni relevantna kazenska, upravna ali civilna narava organa, ki zaščitni ukrep sprejme. Ta direktiva držav članic ne obvezuje, da morajo spremeniti svoje nacionalno pravo, da bi lahko sprejemale zaščitne ukrepe v okviru kazenskih postopkov.

| (11) | Namen te direktive je, da se uporablja za zaščitne ukrepe, sprejete v korist žrtev ali morebitnih žrtev kaznivih dejanj. Ta direktiva se zato ne bi smela uporabljati za ukrepe, sprejete z namenom zaščite prič. |
| --- | --- |

(11)

Namen te direktive je, da se uporablja za zaščitne ukrepe, sprejete v korist žrtev ali morebitnih žrtev kaznivih dejanj. Ta direktiva se zato ne bi smela uporabljati za ukrepe, sprejete z namenom zaščite prič.

| (12) | Če je zaščitni ukrep, kakor je opredeljen v tej direktivi, sprejet za zaščito sorodnika glavne zaščitene osebe, lahko ob upoštevanju pogojev iz te direktive ta sorodnik zaprosi za evropsko odredbo o zaščiti zaprosiin se lahko ta zanj izda. |
| --- | --- |

(12)

Če je zaščitni ukrep, kakor je opredeljen v tej direktivi, sprejet za zaščito sorodnika glavne zaščitene osebe, lahko ob upoštevanju pogojev iz te direktive ta sorodnik zaprosi za evropsko odredbo o zaščiti zaprosiin se lahko ta zanj izda.

| (13) | Vsako zaprosilo za izdajo evropske odredbe o zaščiti bi bilo treba obravnavati ustrezno hitro, pri tem pa upoštevati konkretne okoliščine primera, med drugim njegovo nujnost, predvideni datum prihoda zaščitene osebe na ozemlje države izvršitve in, če je možno, stopnjo ogroženosti zaščitene osebe. |
| --- | --- |

(13)

Vsako zaprosilo za izdajo evropske odredbe o zaščiti bi bilo treba obravnavati ustrezno hitro, pri tem pa upoštevati konkretne okoliščine primera, med drugim njegovo nujnost, predvideni datum prihoda zaščitene osebe na ozemlje države izvršitve in, če je možno, stopnjo ogroženosti zaščitene osebe.

| (14) | Kadar se informacije na podlagi te direktive posredujejo zaščiteni osebi ali osebi, ki povzroča nevarnost, bi bilo treba te informacije posredovati tudi skrbniku oziroma zastopniku zadevne osebe, če je to ustrezno. Ustrezno pozornost bi bilo treba nameniti tudi potrebi, da so zaščitena oseba, oseba, ki povzroča nevarnost, ali skrbnik oziroma zastopnik v jeziku, ki ga razumejo, seznanjeni z informacijami, ki jih določa ta direktiva. |
| --- | --- |

(14)

Kadar se informacije na podlagi te direktive posredujejo zaščiteni osebi ali osebi, ki povzroča nevarnost, bi bilo treba te informacije posredovati tudi skrbniku oziroma zastopniku zadevne osebe, če je to ustrezno. Ustrezno pozornost bi bilo treba nameniti tudi potrebi, da so zaščitena oseba, oseba, ki povzroča nevarnost, ali skrbnik oziroma zastopnik v jeziku, ki ga razumejo, seznanjeni z informacijami, ki jih določa ta direktiva.

| (15) | Pristojni organi bi morali v postopkih za izdajo in priznanje evropske odredbe o zaščiti ustrezno pozornost nameniti potrebam žrtev in še zlasti ranljivih oseb, kot so mladoletniki ali invalidi. |
| --- | --- |

(15)

Pristojni organi bi morali v postopkih za izdajo in priznanje evropske odredbe o zaščiti ustrezno pozornost nameniti potrebam žrtev in še zlasti ranljivih oseb, kot so mladoletniki ali invalidi.

| (16) | Za uporabo te direktive je bil morda odrejen zaščitni ukrep na podlagi sodbe, v smislu Okvirnega sklepa Sveta 2008/947/PNZ z dne 27. novembra 2008 o uporabi načela vzajemnega priznavanja sodb in pogojnih odločb zaradi zagotavljanja nadzorstva nad spremljevalnimi ukrepi in alternativnimi sankcijami (3), ali na podlagi odločbe o nadzornih ukrepih v smislu Okvirnega sklepa Sveta 2009/829/PNZ z dne 23. oktobra 2009 o uporabi načela vzajemnega priznavanja odločb o nadzornih ukrepih med državami članicami Evropske unije kot alternativi začasnemu priporu (4). Če je bila odločba v državi izdaje sprejeta na podlagi enega od navedenih okvirnih sklepov, bi morala država izvršitve ustrezno izvesti postopek za njeno priznanje. Vendar to ne bi smelo izključevati možnosti posredovanja evropske odredbe o zaščiti državi članici, ki ni država, ki izvršuje odločbe na podlagi navedenih okvirnih sklepov. |
| --- | --- |

(16)

Za uporabo te direktive je bil morda odrejen zaščitni ukrep na podlagi sodbe, v smislu Okvirnega sklepa Sveta 2008/947/PNZ z dne 27. novembra 2008 o uporabi načela vzajemnega priznavanja sodb in pogojnih odločb zaradi zagotavljanja nadzorstva nad spremljevalnimi ukrepi in alternativnimi sankcijami (3), ali na podlagi odločbe o nadzornih ukrepih v smislu Okvirnega sklepa Sveta 2009/829/PNZ z dne 23. oktobra 2009 o uporabi načela vzajemnega priznavanja odločb o nadzornih ukrepih med državami članicami Evropske unije kot alternativi začasnemu priporu (4). Če je bila odločba v državi izdaje sprejeta na podlagi enega od navedenih okvirnih sklepov, bi morala država izvršitve ustrezno izvesti postopek za njeno priznanje. Vendar to ne bi smelo izključevati možnosti posredovanja evropske odredbe o zaščiti državi članici, ki ni država, ki izvršuje odločbe na podlagi navedenih okvirnih sklepov.

| (17) | V skladu s členom 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter drugim odstavkom člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah bi bilo treba osebi, ki povzroča nevarnost, dati možnost zaslišanja in izpodbijanja zaščitnega ukrepa, bodisi med postopkom, ki vodi do sprejetja zaščitnega ukrepa, bodisi pred izdajo evropske odredbe o zaščiti. |
| --- | --- |

(17)

V skladu s členom 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter drugim odstavkom člena 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah bi bilo treba osebi, ki povzroča nevarnost, dati možnost zaslišanja in izpodbijanja zaščitnega ukrepa, bodisi med postopkom, ki vodi do sprejetja zaščitnega ukrepa, bodisi pred izdajo evropske odredbe o zaščiti.

| (18) | Da bi se preprečilo, da bi bilo proti žrtvi v državi izvršitve storjeno kaznivo dejanje, bi morala imeti ta država na voljo pravna sredstva za priznanje odločbe, ki je bila predhodno sprejeta v korist žrtve v državi izdaje, hkrati pa tudi preprečiti, da bi morala žrtev sprožiti nov postopek ali ponovno predložiti dokaze v državi izvršitve, kot če država izdaje ne bi sprejela odločbe. Priznanje evropske odredbe o zaščiti s strani države izvršitve med drugim pomeni, da pristojni organ te države ob upoštevanju omejitev iz te direktive sprejema obstoj in veljavnost zaščitnega ukrepa, sprejetega v državi izdaje, prizna dejansko stanje, opisano v evropski odredbi o zaščiti, in soglaša, da bi bilo treba zagotoviti zaščito in da bi jo tudi bilo treba neprekinjeno zagotavljati v skladu z njenim nacionalnim pravom. |
| --- | --- |

(18)

Da bi se preprečilo, da bi bilo proti žrtvi v državi izvršitve storjeno kaznivo dejanje, bi morala imeti ta država na voljo pravna sredstva za priznanje odločbe, ki je bila predhodno sprejeta v korist žrtve v državi izdaje, hkrati pa tudi preprečiti, da bi morala žrtev sprožiti nov postopek ali ponovno predložiti dokaze v državi izvršitve, kot če država izdaje ne bi sprejela odločbe. Priznanje evropske odredbe o zaščiti s strani države izvršitve med drugim pomeni, da pristojni organ te države ob upoštevanju omejitev iz te direktive sprejema obstoj in veljavnost zaščitnega ukrepa, sprejetega v državi izdaje, prizna dejansko stanje, opisano v evropski odredbi o zaščiti, in soglaša, da bi bilo treba zagotoviti zaščito in da bi jo tudi bilo treba neprekinjeno zagotavljati v skladu z njenim nacionalnim pravom.

| (19) | Ta direktiva vsebuje izčrpen seznam prepovedi in omejitev, ki bi, če bi bile izrečene v državi izdaje in vključene v evropski odredbi o zaščiti, morale biti priznane in izvršene v državi izvršitve ob upoštevanju omejitev iz te direktive. Na nacionalni ravni lahko obstajajo tudi druge vrste zaščitnih ukrepov, kot je, če to predpisuje nacionalno pravo, obveznost osebe, ki povzroča nevarnost, da ostane v določenem kraju. Takšne ukrepe lahko izreče država izdaje v okviru postopka, ki vodi do sprejetja enega od zaščitnih ukrepov, ki je lahko v skladu s to direktivo podlaga za evropsko odredbo o zaščiti. |
| --- | --- |

(19)

Ta direktiva vsebuje izčrpen seznam prepovedi in omejitev, ki bi, če bi bile izrečene v državi izdaje in vključene v evropski odredbi o zaščiti, morale biti priznane in izvršene v državi izvršitve ob upoštevanju omejitev iz te direktive. Na nacionalni ravni lahko obstajajo tudi druge vrste zaščitnih ukrepov, kot je, če to predpisuje nacionalno pravo, obveznost osebe, ki povzroča nevarnost, da ostane v določenem kraju. Takšne ukrepe lahko izreče država izdaje v okviru postopka, ki vodi do sprejetja enega od zaščitnih ukrepov, ki je lahko v skladu s to direktivo podlaga za evropsko odredbo o zaščiti.

| (20) | Ker so v državah članicah za sprejetje in izvrševanje zaščitnih ukrepov pristojne različne vrste organov (civilni, kazenski ali upravni), se zdi primerno, da se v mehanizmu sodelovanja med državami članicami v okviru te direktive zagotovi visoka stopnja prožnosti. Pristojnemu organu države izvršitve zato ni treba v vseh primerih sprejeti enakega zaščitnega ukrepa, kot je bil sprejet v državi izdaje, in ima določeno stopnjo diskrecije, da sprejme kakršni koli ukrep, za katerega meni, da je v podobnem primeru v skladu z nacionalnim pravom ustrezen in primeren za zagotavljanje neprekinjene zaščite zaščitene osebe z vidika zaščitnega ukrepa, sprejetega v državi izdaje in opisanega v evropski odredbi o zaščiti. |
| --- | --- |

(20)

Ker so v državah članicah za sprejetje in izvrševanje zaščitnih ukrepov pristojne različne vrste organov (civilni, kazenski ali upravni), se zdi primerno, da se v mehanizmu sodelovanja med državami članicami v okviru te direktive zagotovi visoka stopnja prožnosti. Pristojnemu organu države izvršitve zato ni treba v vseh primerih sprejeti enakega zaščitnega ukrepa, kot je bil sprejet v državi izdaje, in ima določeno stopnjo diskrecije, da sprejme kakršni koli ukrep, za katerega meni, da je v podobnem primeru v skladu z nacionalnim pravom ustrezen in primeren za zagotavljanje neprekinjene zaščite zaščitene osebe z vidika zaščitnega ukrepa, sprejetega v državi izdaje in opisanega v evropski odredbi o zaščiti.

| (21) | Prepovedi ali omejitve, za katere se ta direktiva uporablja, med drugim obsegajo ukrepe, katerih cilj je omejitev osebnih stikov ali stikov na daljavo med zaščiteno osebo in osebo, ki povzroča nevarnost, kot sta to določitev nekaterih pogojev glede takšnih stikov ali omejitev vsebine komunikacije. |
| --- | --- |

(21)

Prepovedi ali omejitve, za katere se ta direktiva uporablja, med drugim obsegajo ukrepe, katerih cilj je omejitev osebnih stikov ali stikov na daljavo med zaščiteno osebo in osebo, ki povzroča nevarnost, kot sta to določitev nekaterih pogojev glede takšnih stikov ali omejitev vsebine komunikacije.

| (22) | Pristojni organ države izvršitve bi moral obvestiti osebo, ki povzroča nevarnost, pristojni organ države izdaje in zaščiteno osebo o vsakem ukrepu, sprejetem na podlagi evropske odredbe o zaščiti. V uradnem obvestilu osebi, ki povzroča nevarnost, bi bilo treba ustrezno upoštevati interes zaščitene osebe, da se ne razkrije njenega naslova ali drugih kontaktnih podatkov. Takšne podatke bi bilo treba izločiti iz uradnega obvestila, pod pogojem, da naslov ali drugi kontaktni podatki niso del prepovedi ali omejitve, ki je kot izvršilni ukrep izrečena zoper osebo, ki povzroča nevarnost. |
| --- | --- |

(22)

Pristojni organ države izvršitve bi moral obvestiti osebo, ki povzroča nevarnost, pristojni organ države izdaje in zaščiteno osebo o vsakem ukrepu, sprejetem na podlagi evropske odredbe o zaščiti. V uradnem obvestilu osebi, ki povzroča nevarnost, bi bilo treba ustrezno upoštevati interes zaščitene osebe, da se ne razkrije njenega naslova ali drugih kontaktnih podatkov. Takšne podatke bi bilo treba izločiti iz uradnega obvestila, pod pogojem, da naslov ali drugi kontaktni podatki niso del prepovedi ali omejitve, ki je kot izvršilni ukrep izrečena zoper osebo, ki povzroča nevarnost.

| (23) | Če pristojni organ države izdaje umakne evropsko odredbo o zaščiti, bi moral pristojni organ države izvršitve prenehati izvajati ukrepe, ki jih je sprejel za izvrševanje evropske odredbe o zaščiti, pri čemer se razume, da lahko pristojni organ v državi izvršitve, samostojno in v skladu z nacionalnim pravom, sprejme kakršen koli zaščitni ukrep na podlagi nacionalnega prava za zaščito zadevne osebe. |
| --- | --- |

(23)

Če pristojni organ države izdaje umakne evropsko odredbo o zaščiti, bi moral pristojni organ države izvršitve prenehati izvajati ukrepe, ki jih je sprejel za izvrševanje evropske odredbe o zaščiti, pri čemer se razume, da lahko pristojni organ v državi izvršitve, samostojno in v skladu z nacionalnim pravom, sprejme kakršen koli zaščitni ukrep na podlagi nacionalnega prava za zaščito zadevne osebe.

| (24) | Ker so v tej direktivi obravnavani primeri, v katerih se zaščitena oseba preseli v drugo državo članico, izdajanje ali izvrševanje evropske odredbe o zaščiti ne bi smelo pomeniti, da se na državo izvršitve prenesejo kakšne koli pristojnosti, povezane z glavnimi, odloženimi, alternativnimi, pogojnimi ali sekundarnimi sankcijami ali v zvezi z varnostnimi ukrepi, odrejenimi zoper osebo, ki povzroča nevarnost, če ta še naprej prebiva v državi, ki je sprejela zaščitni ukrep. |
| --- | --- |

(24)

Ker so v tej direktivi obravnavani primeri, v katerih se zaščitena oseba preseli v drugo državo članico, izdajanje ali izvrševanje evropske odredbe o zaščiti ne bi smelo pomeniti, da se na državo izvršitve prenesejo kakšne koli pristojnosti, povezane z glavnimi, odloženimi, alternativnimi, pogojnimi ali sekundarnimi sankcijami ali v zvezi z varnostnimi ukrepi, odrejenimi zoper osebo, ki povzroča nevarnost, če ta še naprej prebiva v državi, ki je sprejela zaščitni ukrep.

| (25) | Kjer je to primerno bi moralo biti možno ukrepe, sprejete pri uporabi te direktive, v praksi uveljaviti z uporabo elektronskih sredstev, v skladu z nacionalno zakonodajo in postopki. |
| --- | --- |

(25)

Kjer je to primerno bi moralo biti možno ukrepe, sprejete pri uporabi te direktive, v praksi uveljaviti z uporabo elektronskih sredstev, v skladu z nacionalno zakonodajo in postopki.

| (26) | V okviru sodelovanja med organi, vključenimi v zagotavljanje zaščite zaščitene osebe, bi moral pristojni organ države izvršitve pristojnemu organu države izdaje sporočiti vsakršno kršitev ukrepov, sprejetih v državi izvršitve z namenom izvrševanja evropske odredbe o zaščiti. To sporočilo bi moralo pristojnemu organu države izdaje omogočiti, da se nemudoma odloči za kakršen koli ustrezen odziv glede zaščitnega ukrepa, izrečenega zoper osebo, ki povzroča nevarnost, v njegovi državi. Takšen odziv lahko, kjer je to primerno, vključuje izrek ukrepa odvzema prostosti kot nadomestitev prvotno sprejetega ukrepa brez odvzema prostosti, na primer kot alternativo preventivnemu priporu ali kot posledico pogojne odložitve sankcije. Ker takšna odločitev ne pomeni izreka nove sankcije v povezavi z novim kaznivim dejanjem, se razume, da takšna odločitev ne posega v možnost države izvršitve, da v primeru kršitve ukrepov, sprejetih zaradi izvrševanja evropske odredbe o zaščiti, po potrebi, izreče sankcije. |
| --- | --- |

(26)

V okviru sodelovanja med organi, vključenimi v zagotavljanje zaščite zaščitene osebe, bi moral pristojni organ države izvršitve pristojnemu organu države izdaje sporočiti vsakršno kršitev ukrepov, sprejetih v državi izvršitve z namenom izvrševanja evropske odredbe o zaščiti. To sporočilo bi moralo pristojnemu organu države izdaje omogočiti, da se nemudoma odloči za kakršen koli ustrezen odziv glede zaščitnega ukrepa, izrečenega zoper osebo, ki povzroča nevarnost, v njegovi državi. Takšen odziv lahko, kjer je to primerno, vključuje izrek ukrepa odvzema prostosti kot nadomestitev prvotno sprejetega ukrepa brez odvzema prostosti, na primer kot alternativo preventivnemu priporu ali kot posledico pogojne odložitve sankcije. Ker takšna odločitev ne pomeni izreka nove sankcije v povezavi z novim kaznivim dejanjem, se razume, da takšna odločitev ne posega v možnost države izvršitve, da v primeru kršitve ukrepov, sprejetih zaradi izvrševanja evropske odredbe o zaščiti, po potrebi, izreče sankcije.

| (27) | Zaradi različnih pravnih tradicij držav članic bi moral pristojni organ države izvršitve v primeru, če v tej državi ne bi bilo na voljo nobenega zaščitnega ukrepa glede na dejansko stanje, opisano v evropski odredbi o zaščiti, poročati pristojnemu organu države izdaje o vsaki kršitvi zaščitnega ukrepa, opisanega v evropski odredbi o zaščiti, s katero je seznanjen. |
| --- | --- |

(27)

Zaradi različnih pravnih tradicij držav članic bi moral pristojni organ države izvršitve v primeru, če v tej državi ne bi bilo na voljo nobenega zaščitnega ukrepa glede na dejansko stanje, opisano v evropski odredbi o zaščiti, poročati pristojnemu organu države izdaje o vsaki kršitvi zaščitnega ukrepa, opisanega v evropski odredbi o zaščiti, s katero je seznanjen.

| (28) | Za zagotavljanje nemotene uporabe te direktive v vsakem posameznem primeru, bi morali pristojni organi države izdaje in države izvršitve svoje pristojnosti izvajati v skladu z določbami te direktive in ob upoštevanju načela ne bis in idem. |
| --- | --- |

(28)

Za zagotavljanje nemotene uporabe te direktive v vsakem posameznem primeru, bi morali pristojni organi države izdaje in države izvršitve svoje pristojnosti izvajati v skladu z določbami te direktive in ob upoštevanju načela ne bis in idem.

| (29) | Zaščitena oseba ne bi smela biti dolžna kriti stroškov v zvezi s priznanjem evropske odredbe o zaščiti, ki so nesorazmerni v primerjavi s podobnim nacionalnim primerom. Države članice bi morale pri izvajanju te direktive zagotoviti, da po priznanju evropske odredbe o zaščiti zaščitena oseba ni dolžna začeti nadaljnjih nacionalnih postopkov, da bi od pristojnega organa države izvršitve, kot neposredno posledico priznanja evropske odredbe o zaščiti, pridobila odločbo o sprejetju kakršnega koli ukrepa, ki bi bil v skladu z nacionalnim pravom te države na voljo v podobnem primeru za zagotavljanje zaščite zaščitene osebe. |
| --- | --- |

(29)

Zaščitena oseba ne bi smela biti dolžna kriti stroškov v zvezi s priznanjem evropske odredbe o zaščiti, ki so nesorazmerni v primerjavi s podobnim nacionalnim primerom. Države članice bi morale pri izvajanju te direktive zagotoviti, da po priznanju evropske odredbe o zaščiti zaščitena oseba ni dolžna začeti nadaljnjih nacionalnih postopkov, da bi od pristojnega organa države izvršitve, kot neposredno posledico priznanja evropske odredbe o zaščiti, pridobila odločbo o sprejetju kakršnega koli ukrepa, ki bi bil v skladu z nacionalnim pravom te države na voljo v podobnem primeru za zagotavljanje zaščite zaščitene osebe.

| (30) | Ob upoštevanju načela vzajemnega priznavanja, na katerem temelji ta direktiva, bi morale države članice v največji možni meri spodbujati neposredne stike med pristojnimi organi, kadar ti uporabljajo to direktivo. |
| --- | --- |

(30)

Ob upoštevanju načela vzajemnega priznavanja, na katerem temelji ta direktiva, bi morale države članice v največji možni meri spodbujati neposredne stike med pristojnimi organi, kadar ti uporabljajo to direktivo.

| (31) | Brez poseganja v neodvisnost sodstva in v razlike v organiziranosti pravosodja v Uniji bi morale države članice razmisliti o tem, da odgovorne za usposabljanje sodnikov, tožilcev ter zaposlenih na policiji in v pravosodju, ki sodelujejo v postopkih za izdajo ali priznanje evropske odredbe o zaščiti, zaprosijo, da se zagotovi ustrezno usposabljanje v zvezi s cilji te direktive. |
| --- | --- |

(31)

Brez poseganja v neodvisnost sodstva in v razlike v organiziranosti pravosodja v Uniji bi morale države članice razmisliti o tem, da odgovorne za usposabljanje sodnikov, tožilcev ter zaposlenih na policiji in v pravosodju, ki sodelujejo v postopkih za izdajo ali priznanje evropske odredbe o zaščiti, zaprosijo, da se zagotovi ustrezno usposabljanje v zvezi s cilji te direktive.

| (32) | Države članice bi morale Komisiji sporočiti ustrezne podatke o uporabi nacionalnih postopkov v zvezi z evropsko odredbo o zaščiti, vsaj glede števila zaprošenih, izdanih in/ali priznanih evropskih odredb o zaščiti, da bi tako pripomogle k lažji oceni uporabe te direktive. Pri tem bi bile koristne tudi druge vrste podatkov, kot so na primer vrsta zadevnih kaznivih dejanj. |
| --- | --- |

(32)

Države članice bi morale Komisiji sporočiti ustrezne podatke o uporabi nacionalnih postopkov v zvezi z evropsko odredbo o zaščiti, vsaj glede števila zaprošenih, izdanih in/ali priznanih evropskih odredb o zaščiti, da bi tako pripomogle k lažji oceni uporabe te direktive. Pri tem bi bile koristne tudi druge vrste podatkov, kot so na primer vrsta zadevnih kaznivih dejanj.

| (33) | Ta direktiva bi morala prispevati k zaščiti oseb, ki so v nevarnosti, ter brez poseganja vanje dopolnjevati instrumente, ki so že vzpostavljeni na tem področju, kot sta Okvirni sklep 2008/947/PNZ in Okvirni sklep 2009/829/PNZ, pri tem pa ne posegati vanje. |
| --- | --- |

(33)

Ta direktiva bi morala prispevati k zaščiti oseb, ki so v nevarnosti, ter brez poseganja vanje dopolnjevati instrumente, ki so že vzpostavljeni na tem področju, kot sta Okvirni sklep 2008/947/PNZ in Okvirni sklep 2009/829/PNZ, pri tem pa ne posegati vanje.

| (34) | Če spada odločba v zvezi z zaščitnim ukrepom v področje uporabe Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (5), Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo (6) ali Haaške konvencije iz leta 1996 o pristojnosti, veljavni zakonodaji, priznanju, izvrševanju in sodelovanju v zvezi z odgovornostjo staršev in ukrepih za varstvo otrok (7), bi bilo treba priznavanje in izvrševanje takšne odločbe izvajati v skladu z določbami ustreznega pravnega instrumenta. |
| --- | --- |

(34)

Če spada odločba v zvezi z zaščitnim ukrepom v področje uporabe Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (5), Uredbe Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo (6) ali Haaške konvencije iz leta 1996 o pristojnosti, veljavni zakonodaji, priznanju, izvrševanju in sodelovanju v zvezi z odgovornostjo staršev in ukrepih za varstvo otrok (7), bi bilo treba priznavanje in izvrševanje takšne odločbe izvajati v skladu z določbami ustreznega pravnega instrumenta.

| (35) | Države članice in Komisija bi morale po potrebi informacije o evropski odredbi o zaščiti vključiti v obstoječe kampanje za izobraževanje in ozaveščanje o zaščiti žrtev kaznivih dejanj. |
| --- | --- |

(35)

Države članice in Komisija bi morale po potrebi informacije o evropski odredbi o zaščiti vključiti v obstoječe kampanje za izobraževanje in ozaveščanje o zaščiti žrtev kaznivih dejanj.

| (36) | Osebni podatki, ki se obdelujejo pri izvajanju te direktive, bi morali biti varovani v skladu z Okvirnim sklepom Sveta 2008/977/PNZ z dne 27. novembra 2008 o varstvu osebnih podatkov, ki se obdelujejo v okviru policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah (8), in načeli, določenimi v Konvenciji Sveta Evrope iz leta 1981 o varstvu posameznikov glede avtomatske obdelave osebnih podatkov. |
| --- | --- |

(36)

Osebni podatki, ki se obdelujejo pri izvajanju te direktive, bi morali biti varovani v skladu z Okvirnim sklepom Sveta 2008/977/PNZ z dne 27. novembra 2008 o varstvu osebnih podatkov, ki se obdelujejo v okviru policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah (8), in načeli, določenimi v Konvenciji Sveta Evrope iz leta 1981 o varstvu posameznikov glede avtomatske obdelave osebnih podatkov.

| (37) | Ta direktiva bi morala v skladu s členom 6 PEU spoštovati temeljne pravice, ki jih zagotavljata Listina Evropske unije o temeljnih pravicah ter Evropska konvencija o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin. |
| --- | --- |

(37)

Ta direktiva bi morala v skladu s členom 6 PEU spoštovati temeljne pravice, ki jih zagotavljata Listina Evropske unije o temeljnih pravicah ter Evropska konvencija o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin.

| (38) | Države članice se spodbuja, da pri izvajanju te direktive upoštevajo pravice in načela iz Konvencije Združenih narodov iz leta 1979 o odpravi vseh oblik diskriminacije žensk. |
| --- | --- |

(38)

Države članice se spodbuja, da pri izvajanju te direktive upoštevajo pravice in načela iz Konvencije Združenih narodov iz leta 1979 o odpravi vseh oblik diskriminacije žensk.

| (39) | Ker cilja te direktive, namreč zaščititi ogrožene osebe, države članice same ne morejo zadovoljivo doseči in ker se ta cilj zaradi obsega in učinkov lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 PEU. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja. |
| --- | --- |

(39)

Ker cilja te direktive, namreč zaščititi ogrožene osebe, države članice same ne morejo zadovoljivo doseči in ker se ta cilj zaradi obsega in učinkov lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 PEU. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja.

| (40) | V skladu s členom 3 Protokola (št. 21) o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, je Združeno kraljestvo podalo uradno obvestilo, da želi sodelovati pri sprejetju in uporabi te direktive. |
| --- | --- |

(40)

V skladu s členom 3 Protokola (št. 21) o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, je Združeno kraljestvo podalo uradno obvestilo, da želi sodelovati pri sprejetju in uporabi te direktive.

| (41) | V skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 21) o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, in brez poseganja v člen 4 navedenega protokola, Irska ne sodeluje pri sprejetju te direktive, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja. |
| --- | --- |

(41)

V skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 21) o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, in brez poseganja v člen 4 navedenega protokola, Irska ne sodeluje pri sprejetju te direktive, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja.

| (42) | V skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 22) o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejetju te direktive, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja – |
| --- | --- |

(42)

V skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 22) o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejetju te direktive, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja –

SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:

Člen 1

Cilj

Ta direktiva določa pravila, ki pravosodnemu ali enakovrednemu organu države članice, v kateri je bil sprejet zaščitni ukrep z namenom, da se oseba zaščiti pred kaznivim dejanjem druge osebe, ki lahko ogrozi njeno življenje, telesno ali duševno celovitost, dostojanstvo, osebno svobodo ali spolno nedotakljivost, dovoljujejo, da izda evropsko odredbo o zaščiti, ki pristojnemu organu v drugi državi članici omogoča kontinuirano zaščito osebe na ozemlju te druge države članice v skladu z nacionalnim pravom države članice izdaje po izvršitvi ali domnevni izvršitvi kaznivega dejanja.

Člen 2

Opredelitev pojmov

Za namene te direktive se uporabljajo naslednje opredelitve:

| (1) | „evropska odredba o zaščiti“ pomeni odločbo, ki jo sprejme pravosodni ali enakovredni organ države članice v zvezi z zaščitnim ukrepom in na podlagi katere pravosodni ali enakovredni organ druge države članice v skladu z nacionalno zakonodajo sprejme ustrezen ukrep ali ukrepe za kontinuirano varstvo zaščitene osebe; |
| --- | --- |

(1)

„evropska odredba o zaščiti“ pomeni odločbo, ki jo sprejme pravosodni ali enakovredni organ države članice v zvezi z zaščitnim ukrepom in na podlagi katere pravosodni ali enakovredni organ druge države članice v skladu z nacionalno zakonodajo sprejme ustrezen ukrep ali ukrepe za kontinuirano varstvo zaščitene osebe;

| (2) | „zaščitni ukrep“ pomeni odločbo v kazenski zadevi, sprejeto v državi izdaje v skladu z nacionalnim pravom in postopki, ki osebi, ki povzroča nevarnost, izreka eno ali več prepovedi ali omejitev iz člena 5 za zaščito zaščitene osebe pred kaznivim dejanjem, ki lahko ogrozi njeno življenje, telesno ali duševno celovitost, dostojanstvo, osebno svobodo ali spolno nedotakljivost; |
| --- | --- |

(2)

„zaščitni ukrep“ pomeni odločbo v kazenski zadevi, sprejeto v državi izdaje v skladu z nacionalnim pravom in postopki, ki osebi, ki povzroča nevarnost, izreka eno ali več prepovedi ali omejitev iz člena 5 za zaščito zaščitene osebe pred kaznivim dejanjem, ki lahko ogrozi njeno življenje, telesno ali duševno celovitost, dostojanstvo, osebno svobodo ali spolno nedotakljivost;

| (3) | „zaščitena oseba“ pomeni fizično osebo, ki je zaščitena na podlagi zaščitnega ukrepa, sprejetega v državi izdaje; |
| --- | --- |

(3)

„zaščitena oseba“ pomeni fizično osebo, ki je zaščitena na podlagi zaščitnega ukrepa, sprejetega v državi izdaje;

| (4) | „oseba, ki povzroča nevarnost“ pomeni fizično osebo, ki ji je izrečena ena ali več prepovedi ali omejitev iz člena 5; |
| --- | --- |

(4)

„oseba, ki povzroča nevarnost“ pomeni fizično osebo, ki ji je izrečena ena ali več prepovedi ali omejitev iz člena 5;

| (5) | „država izdaje“ pomeni državo članico, v kateri je bil sprejet zaščitni ukrep, na podlagi katerega se izda evropska odredba o zaščiti; |
| --- | --- |

(5)

„država izdaje“ pomeni državo članico, v kateri je bil sprejet zaščitni ukrep, na podlagi katerega se izda evropska odredba o zaščiti;

| (6) | „država izvršitve“ pomeni državo članico, ki ji je bila posredovana evropska odredba o zaščiti z namenom, da bi to odredbo priznala; |
| --- | --- |

(6)

„država izvršitve“ pomeni državo članico, ki ji je bila posredovana evropska odredba o zaščiti z namenom, da bi to odredbo priznala;

| (7) | „država nadzora“ pomeni državo članico, ki ji je bila posredovana sodba v smislu člena 2 Okvirnega sklepa 2008/947/PNZ, ali odločba o nadzornih ukrepih v smislu člena 4 Okvirnega sklepa 2009/829/PNZ. |
| --- | --- |

(7)

„država nadzora“ pomeni državo članico, ki ji je bila posredovana sodba v smislu člena 2 Okvirnega sklepa 2008/947/PNZ, ali odločba o nadzornih ukrepih v smislu člena 4 Okvirnega sklepa 2009/829/PNZ.

Člen 3

Določitev pristojnih organov

1.   Vsaka država članica, obvesti Komisijo o pravosodnem ali enakovrednem organu oziroma organih, ki so po nacionalnem pravu te države pristojni, da v skladu s to direktivo izdajo in priznajo evropsko odredbo o zaščiti, kadar je ta država izdaje ali država izvršitve.

2.   Komisija da prejete informacije na voljo vsem državam članicam. Države članice Komisijo obvestijo o kakršnih koli spremembah informacij iz odstavka 1.

Člen 4

Udeležba centralnega organa

1.   Vsaka država članica lahko določi centralni organ ali, če tako določa njen pravni sistem, več centralnih organov za pomoč njenim pristojnim organom.

2.   Država članica lahko, če je to potrebno zaradi organiziranosti njenega notranjega pravosodnega sistema, sklene, da bo njen centralni organ oziroma organi odgovorni za administrativno pošiljanje in prejemanje evropskih odredb o zaščiti in za vso s tem povezano uradno korespondenco. Kjer je to primerno lahko tako centralni organ oziroma organi zadevne države članice sodelujejo pri vsej komunikaciji, posvetovanjih, izmenjavi informacij, poizvedbah in uradnih obvestilih med pristojnimi organi.

3.   Države članice, ki želijo uporabiti možnosti iz tega člena, Komisiji posredujejo podatke o določitvi centralnega organa oziroma organov. Te navedbe so zavezujoče za vse organe države izdaje.

Člen 5

Potreba po zaščitnem ukrepu v skladu z nacionalnim pravom

Evropska odredba o zaščiti se lahko izda le, če je država izdaje predhodno sprejela zaščitni ukrep, ki zoper osebo, ki povzroča nevarnost, izreka eno ali več naslednjih prepovedi ali omejitev:

| (a) | prepoved vstopa na določene kraje, mesta ali opredeljena območja, na katerih zaščitena oseba prebiva ali jih obiskuje; |
| --- | --- |

(a)

prepoved vstopa na določene kraje, mesta ali opredeljena območja, na katerih zaščitena oseba prebiva ali jih obiskuje;

| (b) | prepoved ali ureditev stikov z zaščiteno osebo v kakršni koli obliki, tudi po telefonu, elektronski ali navadni pošti, faksu ali kako drugače, ali |
| --- | --- |

(b)

prepoved ali ureditev stikov z zaščiteno osebo v kakršni koli obliki, tudi po telefonu, elektronski ali navadni pošti, faksu ali kako drugače, ali

| (c) | prepoved ali ureditev približevanja zaščiteni osebi na krajšo razdaljo od predpisane. |
| --- | --- |

(c)

prepoved ali ureditev približevanja zaščiteni osebi na krajšo razdaljo od predpisane.

Člen 6

Izdaja evropske odredbe o zaščiti

1.   Evropska odredba o zaščiti se lahko izda, če se zaščitena oseba odloči, da bo prebivala v drugi državi članici, ali tam že prebiva ali če se zaščitena oseba odloči, da se bo zadrževala v drugi državi članici, ali se tam že zadržuje. Pri odločitvi o izdaji evropske odredbe o zaščiti pristojni organ v državi izdaje med drugim upošteva predvideni čas, ki ga namerava zaščitena oseba prebiti v državi izvršitve, in nujnost potrebe po zaščiti.

2.   Pravosodni ali enakovredni organ države izdaje lahko izda evropsko odredbo o zaščiti le na zaprosilo zaščitene osebe in potem ko preveri, da zaščitni ukrep izpolnjuje pogoje iz člena 5.

3.   Zaščitena oseba lahko vloži zaprosilo za izdajo evropske odredbe o zaščiti bodisi pri pristojnem organu države izdaje bodisi pri pristojnem organu države izvršitve. Če je takšno zaprosilo vloženo v državi izvršitve, ga pristojni organ države izvršitve čim prej posreduje pristojnemu organu države izdaje.

4.   Osebi, ki povzroča nevarnost, je pred izdajo evropske odredbe o zaščiti zagotovljena pravica do zaslišanja in pravica do izpodbijanja zaščitnega ukrepa, če ta oseba teh pravic ni imela med postopkom, ki je vodil do sprejetja zaščitnega ukrepa.

5.   Če pristojni organ sprejme zaščitni ukrep, ki vsebuje eno ali več prepovedi ali omejitev iz člena 5, na ustrezen način v skladu s postopki iz njegovega nacionalnega prava obvesti zaščiteno osebo o možnosti, da lahko zaprosi za evropsko odredbo o zaščiti, če se ta oseba odloči oditi v drugo državo članico, in o osnovnih pogojih za tako zaprosilo. Organ svetuje zaščiteni osebi, da vloži zahtevek, preden zapusti ozemlje države izdaje.

6.   Če ima zaščitena oseba skrbnika oziroma zastopnika, lahko skrbnik oziroma zastopnik v imenu zaščitene osebe vloži zaprosilo iz odstavkov 2 in 3.

7.   Če je zaprosilo za izdajo evropske odredbe o zaščiti zavrnjeno, pristojni organ države izdaje obvesti zaščiteno osebo o vseh veljavnih pravnih sredstvih, ki so po nacionalnem pravu te države na voljo zoper takšno odločitev.

Člen 7

Oblika in vsebina evropske odredbe o zaščiti

Evropska odredba o zaščiti se izda v skladu z obrazcem iz Priloge I k tej direktivi. Vsebuje zlasti naslednje podatke:

| (a) | identiteto in državljanstvo zaščitene osebe ter identiteto in državljanstvo skrbnika ali zastopnika, če je zaščitena oseba mladoletna ali poslovno nesposobna; |
| --- | --- |

(a)

identiteto in državljanstvo zaščitene osebe ter identiteto in državljanstvo skrbnika ali zastopnika, če je zaščitena oseba mladoletna ali poslovno nesposobna;

| (b) | datum, od katerega namerava zaščitena oseba prebivati ali se zadrževati v državi izvršitve, in obdobje oziroma obdobja bivanja v tej državi, če je to znano; |
| --- | --- |

(b)

datum, od katerega namerava zaščitena oseba prebivati ali se zadrževati v državi izvršitve, in obdobje oziroma obdobja bivanja v tej državi, če je to znano;

| (c) | ime, naslov, telefonsko številko, številko faksa in elektronski naslov pristojnega organa države izdaje; |
| --- | --- |

(c)

ime, naslov, telefonsko številko, številko faksa in elektronski naslov pristojnega organa države izdaje;

| (d) | navedbo pravnega akta (na primer številko in datum), ki vsebuje zaščitni ukrep, na podlagi katerega se izda evropska odredba o zaščiti; |
| --- | --- |

(d)

navedbo pravnega akta (na primer številko in datum), ki vsebuje zaščitni ukrep, na podlagi katerega se izda evropska odredba o zaščiti;

| (e) | povzetek dejstev in okoliščin, zaradi katerih je bil v državi izdaje sprejet zaščitni ukrep; |
| --- | --- |

(e)

povzetek dejstev in okoliščin, zaradi katerih je bil v državi izdaje sprejet zaščitni ukrep;

| (f) | prepovedi ali omejitve, izrečene osebi, ki povzroča nevarnost, z zaščitnim ukrepom, na katerem temelji evropska odredba o zaščiti, njihovo trajanje in navedbo morebitne sankcije v primeru kršitve kakršnih koli prepovedi ali omejitve; |
| --- | --- |

(f)

prepovedi ali omejitve, izrečene osebi, ki povzroča nevarnost, z zaščitnim ukrepom, na katerem temelji evropska odredba o zaščiti, njihovo trajanje in navedbo morebitne sankcije v primeru kršitve kakršnih koli prepovedi ali omejitve;

| (g) | uporabo morebitnega tehničnega pripomočka, ki je bil priskrbljen zaščiteni osebi ali osebi, ki povzroča nevarnost, kot sredstvo za izvršitev zaščitnega ukrepa; |
| --- | --- |

(g)

uporabo morebitnega tehničnega pripomočka, ki je bil priskrbljen zaščiteni osebi ali osebi, ki povzroča nevarnost, kot sredstvo za izvršitev zaščitnega ukrepa;

| (h) | identiteto in državljanstvo osebe, ki povzroča nevarnost, ter kontaktne podatke te osebe; |
| --- | --- |

(h)

identiteto in državljanstvo osebe, ki povzroča nevarnost, ter kontaktne podatke te osebe;

| (i) | kadar ima pristojni organ države izdaje, brez dodatnega poizvedovanja, na voljo podatek, ali sta bila zaščitena oseba in/ali oseba, ki povzroča nevarnost, v državi izdaje deležna brezplačne pravne pomoči; |
| --- | --- |

(i)

kadar ima pristojni organ države izdaje, brez dodatnega poizvedovanja, na voljo podatek, ali sta bila zaščitena oseba in/ali oseba, ki povzroča nevarnost, v državi izdaje deležna brezplačne pravne pomoči;

| (j) | kjer je to primerno opis drugih okoliščin, ki bi lahko vplivale na oceno nevarnosti, ki grozi zaščiteni osebi; |
| --- | --- |

(j)

kjer je to primerno opis drugih okoliščin, ki bi lahko vplivale na oceno nevarnosti, ki grozi zaščiteni osebi;

| (k) | po potrebi izrecno navedbo, da je bila sodba v smislu člena 2 Okvirnega sklepa 2008/947/PNZ ali odločba o nadzornih ukrepih v smislu člena 4 Okvirnega sklepa 2009/829/PNZ že posredovana državi nadzora, če ta ni država izvršitve evropske odredbe o zaščiti, in podatke o pristojnem organu te države za izvršitev takšne sodbe ali odločbe. |
| --- | --- |

(k)

po potrebi izrecno navedbo, da je bila sodba v smislu člena 2 Okvirnega sklepa 2008/947/PNZ ali odločba o nadzornih ukrepih v smislu člena 4 Okvirnega sklepa 2009/829/PNZ že posredovana državi nadzora, če ta ni država izvršitve evropske odredbe o zaščiti, in podatke o pristojnem organu te države za izvršitev takšne sodbe ali odločbe.

Člen 8

Postopek posredovanja

1.   Pristojni organ države izdaje posreduje evropsko odredbo o zaščiti pristojnemu organu države izvršitve na kakršen koli način, ki ohrani pisni zapis, da lahko pristojni organ države izvršitve ugotovi verodostojnost evropske odredbe o zaščiti. Tudi vso uradno obveščanje v celoti poteka neposredno med tema pristojnima organoma.

2.   Če pristojni organ države izvršitve ali države izdaje ni znan pristojnemu organu druge države, slednji opravi vse potrebne poizvedbe, tudi prek kontaktnih točk Evropske pravosodne mreže iz Sklepa Sveta 2008/976/PNZ z dne 16. decembra 2008 o Evropski pravosodni mreži (9), nacionalnega člana Eurojusta ali nacionalnega sistema za usklajevanje dejavnosti Eurojusta svoje države, da pridobi potrebne informacije.

3.   Če organ države izvršitve, ki prejme evropsko odredbo o zaščiti, ni pristojen, da bi jo priznal, ta organ po uradni dolžnosti posreduje evropsko odredbo o zaščiti pristojnemu organu in o tem nemudoma obvesti pristojni organ države izdaje na kakršen koli način, ki ohrani pisni zapis.

Člen 9

Ukrepi v državi izvršitve

1.   Ob prejemu evropske odredbe o zaščiti, posredovane v skladu s členom 8, pristojni organ države izvršitve brez nepotrebnega odlašanja prizna navedeno odredbo in odloči, da bo sprejel vse ukrepe, ki bi bili v podobnem primeru na voljo po nacionalnem pravu te države, da se zagotovi zaščita zaščitene osebe, razen če se ne odloči, da bo uveljavljal enega od razlogov za nepriznanje iz člena 10. Država izvršitve lahko v skladu s svojim nacionalnim pravom odredi kazenske, upravne ali civilne ukrepe.

2.   Ukrep, ki ga pristojni organ države izvršitve sprejme v skladu z odstavkom 1, in vsi drugi ukrepi, sprejeti na podlagi nadaljnje odločitve iz člena 11, v največji možni meri ustrezajo zaščitnemu ukrepu, sprejetemu v državi izdaje.

3.   Pristojni organ države izvršitve obvesti osebo, ki povzroča nevarnost, pristojni organ države izdaje in zaščiteno osebo o vseh ukrepih, sprejetih v skladu z odstavkom 1, pa tudi o možnih pravnih posledicah kršitve takšnega ukrepa, ki ga predpisuje nacionalno pravo in v skladu s členom 11(2). Osebi, ki povzroča nevarnost, se ne razkrije naslov ali drugi kontaktni podatki zaščitene osebe, razen če to ni potrebno zaradi izvrševanja ukrepa, sprejetega v skladu z odstavkom 1.

4.   Če pristojni organ države izvršitve meni, da so informacije, poslane z evropsko odredbo o zaščiti v skladu s členom 7, nepopolne, o tem na kakršen koli način, ki ohrani pisni zapis, nemudoma obvesti pristojni organ države izdaje in mu določi razumen rok za zagotovitev manjkajočih informacij.

Člen 10

Razlogi za nepriznanje evropske odredbe o zaščiti

1.   Pristojni organ države izvršitve lahko zavrne priznanje evropske odredbe o zaščiti v naslednjih okoliščinah:

| (a) | evropska odredba o zaščiti ni popolna ali ni bila dopolnjena v roku, ki ga je določil pristojni organ države izvršitve; |
| --- | --- |

(a)

evropska odredba o zaščiti ni popolna ali ni bila dopolnjena v roku, ki ga je določil pristojni organ države izvršitve;

| (b) | zahteve iz člena 5 niso izpolnjene; |
| --- | --- |

(b)

zahteve iz člena 5 niso izpolnjene;

| (c) | zaščitni ukrep se nanaša na dejanje, ki po pravu države izvršitve ni kaznivo dejanje; |
| --- | --- |

(c)

zaščitni ukrep se nanaša na dejanje, ki po pravu države izvršitve ni kaznivo dejanje;

| (d) | zaščita izhaja iz izvršitve sankcije ali ukrepa, za katerega v skladu s pravom države izvršitve velja amnestija in se nanaša na dejanje ali ravnanje, ki v skladu s tem pravom sodi v pristojnost države izvršitve; |
| --- | --- |

(d)

zaščita izhaja iz izvršitve sankcije ali ukrepa, za katerega v skladu s pravom države izvršitve velja amnestija in se nanaša na dejanje ali ravnanje, ki v skladu s tem pravom sodi v pristojnost države izvršitve;

| (e) | po zakonodaji države izvršitve je osebi, ki povzroča nevarnost, podeljena imuniteta, kar onemogoča sprejetje ukrepov na podlagi evropske odredbe o zaščiti; |
| --- | --- |

(e)

po zakonodaji države izvršitve je osebi, ki povzroča nevarnost, podeljena imuniteta, kar onemogoča sprejetje ukrepov na podlagi evropske odredbe o zaščiti;

| (f) | kazenski pregon zoper osebo, ki povzroča nevarnost, je za dejanje ali ravnanje po pravu države izvršitve zastaral in spada to dejanje ali ravnanje v pristojnost države izvršitve; |
| --- | --- |

(f)

kazenski pregon zoper osebo, ki povzroča nevarnost, je za dejanje ali ravnanje po pravu države izvršitve zastaral in spada to dejanje ali ravnanje v pristojnost države izvršitve;

| (g) | priznanje evropske odredbe o zaščiti bi bilo v nasprotju z načelom ne bis in idem; |
| --- | --- |

(g)

priznanje evropske odredbe o zaščiti bi bilo v nasprotju z načelom ne bis in idem;

| (h) | po pravu države izvršitve oseba, ki povzroča nevarnost, zaradi svoje starosti ne more biti kazensko odgovorna za dejanje ali vedenje, v zvezi s katerim je bil sprejet zaščitni ukrep; |
| --- | --- |

(h)

po pravu države izvršitve oseba, ki povzroča nevarnost, zaradi svoje starosti ne more biti kazensko odgovorna za dejanje ali vedenje, v zvezi s katerim je bil sprejet zaščitni ukrep;

| (i) | zaščitni ukrep se nanaša na kaznivo dejanje, za katero se po pravu države izvršitve obravnava, kot da je bilo v celoti ali v poglavitnem ali bistvenem delu storjeno na njenem ozemlju. |
| --- | --- |

(i)

zaščitni ukrep se nanaša na kaznivo dejanje, za katero se po pravu države izvršitve obravnava, kot da je bilo v celoti ali v poglavitnem ali bistvenem delu storjeno na njenem ozemlju.

2.   Če pristojni organ države izvršitve zavrne priznanje evropske odredbe o zaščiti zaradi enega od razlogov iz odstavka 1:

| (a) | nemudoma obvesti državo izdaje in zaščiteno osebo o tej zavrnitvi in o razlogih za zavrnitev; |
| --- | --- |

(a)

nemudoma obvesti državo izdaje in zaščiteno osebo o tej zavrnitvi in o razlogih za zavrnitev;

| (b) | kjer je to primerno obvesti zaščiteno osebo o možnosti, da zaprosi za sprejem zaščitnega ukrepa v skladu z nacionalnim pravom te države; |
| --- | --- |

(b)

kjer je to primerno obvesti zaščiteno osebo o možnosti, da zaprosi za sprejem zaščitnega ukrepa v skladu z nacionalnim pravom te države;

| (c) | obvesti zaščiteno osebo o vseh veljavnih pravnih sredstvih, ki so po nacionalnem pravu te države na voljo zoper takšno odločitev. |
| --- | --- |

(c)

obvesti zaščiteno osebo o vseh veljavnih pravnih sredstvih, ki so po nacionalnem pravu te države na voljo zoper takšno odločitev.

Člen 11

Veljavno pravo in pristojnost v državi izvršitve

1.   Država izvršitve je po priznanju evropske odredbe o zaščiti pristojna za sprejetje in izvrševanje ukrepov na svojem ozemlju. Pravo države izvršitve se uporablja za sprejetje in izvršitev odločitve iz člena 9(1), vključno s pravili o pravnih sredstvih zoper odločitve, sprejete v državi izvršitve v zvezi z evropsko odredbo o zaščiti.

2.   V primeru kršitve enega ali več ukrepov, ki jih je sprejela država izvršitve po priznanju evropske odredbe o zaščiti, je pristojni organ države izvršitve v skladu z odstavkom 1 pristojen, da:

| (a) | izreče kazenske sankcije in sprejme kak drug ukrep kot posledico kršitve, če ta kršitev pomeni kaznivo dejanje po pravu države izvršitve; |
| --- | --- |

(a)

izreče kazenske sankcije in sprejme kak drug ukrep kot posledico kršitve, če ta kršitev pomeni kaznivo dejanje po pravu države izvršitve;

| (b) | sprejme vse odločitve nekazenske narave v zvezi s kršitvijo; |
| --- | --- |

(b)

sprejme vse odločitve nekazenske narave v zvezi s kršitvijo;

| (c) | sprejme vse nujne in začasne ukrepe, da zaustavi kršitev, dokler država izdaje, kjer je to primerno, ne sprejme nadaljnje odločitve. |
| --- | --- |

(c)

sprejme vse nujne in začasne ukrepe, da zaustavi kršitev, dokler država izdaje, kjer je to primerno, ne sprejme nadaljnje odločitve.

3.   Če v podobnem primeru na nacionalni ravni ni nobenega ukrepa, ki bi se lahko sprejel v državi izvršitve, pristojni organ države izvršitve poroča pristojnemu organu države izdaje o vseh kršitvah zaščitnega ukrepa, opisanega v evropski odredbi o zaščiti, s katero je seznanjen.

Člen 12

Uradno obvestilo v primeru kršitve

Pristojni organ države izvršitve uradno obvesti pristojni organ države izdaje ali države nadzora o vsaki kršitvi ukrepa ali ukrepov, sprejetih na podlagi evropske odredbe o zaščiti. Za obvestilo se uporabi standardni obrazec iz Priloge II.

Člen 13

Pristojnost v državi izdaje

1.   Pristojni organ države izdaje ima izključno pristojnost za sprejemanje odločitev o:

| (a) | podaljšanju, pregledu, spremembi, preklicu in umiku zaščitnega ukrepa in posledično evropske odredbe o zaščiti; |
| --- | --- |

(a)

podaljšanju, pregledu, spremembi, preklicu in umiku zaščitnega ukrepa in posledično evropske odredbe o zaščiti;

| (b) | izreku ukrepa odvzema prostosti kot posledico preklica zaščitnega ukrepa, če je bil zaščitni ukrep uporabljen na podlagi sodbe v smislu člena 2 Okvirnega sklepa 2008/947/PNZ ali na podlagi odločbe o nadzornih ukrepih v smislu člena 4 Okvirnega sklepa 2009/829/PNZ. |
| --- | --- |

(b)

izreku ukrepa odvzema prostosti kot posledico preklica zaščitnega ukrepa, če je bil zaščitni ukrep uporabljen na podlagi sodbe v smislu člena 2 Okvirnega sklepa 2008/947/PNZ ali na podlagi odločbe o nadzornih ukrepih v smislu člena 4 Okvirnega sklepa 2009/829/PNZ.

2.   Za odločitve, sprejete v skladu z odstavkom 1, se uporablja pravo države izdaje.

3.   Če je bila sodba v smislu člena 2 Okvirnega sklepa 2008/947/PNZ ali odločba o nadzornih ukrepih v smislu člena 4 Okvirnega sklepa 2009/829/PNZ že posredovana drugi državi članici ali se ji posreduje po izdaji evropske odredbe o zaščiti, se nadaljnje odločitve, predvidene v teh okvirnih sklepih, sprejmejo v skladu z zadevnimi določbami navedenih okvirnih sklepov.

4.   Kadar je zaščitni ukrep naveden v sodbi v smislu člena 2 Okvirnega sklepa 2008/947/PNZ, ki je bila drugi državi članici že posredovana ali se ji posreduje po izdaji evropske odredbe o zaščiti, pristojni organ države nadzora pa je v skladu s členom 14 navedenega okvirnega sklepa sprejel nadaljnje odločitve, ki vplivajo na obveznosti ali navodila iz zaščitnega ukrepa, pristojni organ države izdaje nemudoma ustrezno podaljša, pregleda, spremeni, prekliče ali umakne evropsko odredbo o zaščiti.

5.   Pristojni organ države članice izdaje nemudoma obvesti pristojni organ države članice izvršitve o vsaki odločitvi, sprejeti v skladu z odstavkom 1 ali 4.

6.   Če je pristojni organ države izdaje v skladu s točko (a) odstavka 1 ali z odstavkom 4 preklical ali umaknil evropsko odredbo o zaščiti, pristojni organ države izvršitve preneha izvajati ukrepe, sprejete v skladu s členom 9(1), takoj ko ga o tem ustrezno obvesti pristojni organ države izdaje.

7.   Če je pristojni organ države izdaje v skladu s točko (a) odstavka 1 ali z odstavkom 4 spremenil evropsko odredbo o zaščiti, pristojni organ države izvršitve, kakor je ustrezno:

| (a) | spremeni ukrepe, sprejete na podlagi evropske odredbe o zaščiti, v skladu s členom 9, ali |
| --- | --- |

(a)

spremeni ukrepe, sprejete na podlagi evropske odredbe o zaščiti, v skladu s členom 9, ali

| (b) | zavrne izvršitev spremenjene prepovedi ali omejitve, če ta ne ustreza vrstam prepovedi ali omejitev iz člena 5 ali če so podatki, poslani z evropsko odredbo o zaščiti v skladu s členom 7, nepopolni ali niso bili dopolnjeni v roku, ki ga je določil pristojni organ države izvršitve v skladu s členom 9(4). |
| --- | --- |

(b)

zavrne izvršitev spremenjene prepovedi ali omejitve, če ta ne ustreza vrstam prepovedi ali omejitev iz člena 5 ali če so podatki, poslani z evropsko odredbo o zaščiti v skladu s členom 7, nepopolni ali niso bili dopolnjeni v roku, ki ga je določil pristojni organ države izvršitve v skladu s členom 9(4).

Člen 14

Razlogi za prenehanje izvajanja ukrepov, sprejetih na podlagi evropske odredbe o zaščiti

1.   Pristojni organ države izvršitve lahko preneha izvrševati ukrepe, ki so bili sprejeti zaradi izvršitve evropske odredbe o zaščiti:

| (a) | če obstajajo jasni indici, da zaščitena oseba ne prebiva ali se ne zadržuje na ozemlju države izvršitve ali da je dokončno zapustila to ozemlje; |
| --- | --- |

(a)

če obstajajo jasni indici, da zaščitena oseba ne prebiva ali se ne zadržuje na ozemlju države izvršitve ali da je dokončno zapustila to ozemlje;

| (b) | če se v skladu z njegovim nacionalnim pravom izteče najdaljši možni čas trajanja ukrepov, sprejetih zaradi izvršitve evropske odredbe o zaščiti; |
| --- | --- |

(b)

če se v skladu z njegovim nacionalnim pravom izteče najdaljši možni čas trajanja ukrepov, sprejetih zaradi izvršitve evropske odredbe o zaščiti;

| (c) | v primeru iz člena 13(7)(b), ali |
| --- | --- |

(c)

v primeru iz člena 13(7)(b), ali

| (d) | če je sodba v smislu člena 2 Okvirnega sklepa 2008/947/PNZ ali odločba o nadzornih ukrepih v smislu člena 4 Okvirnega sklepa 2009/829/PNZ po priznanju evropske odredbe o zaščiti posredovana državi izvršitve. |
| --- | --- |

(d)

če je sodba v smislu člena 2 Okvirnega sklepa 2008/947/PNZ ali odločba o nadzornih ukrepih v smislu člena 4 Okvirnega sklepa 2009/829/PNZ po priznanju evropske odredbe o zaščiti posredovana državi izvršitve.

2.   Pristojni organ države izvršitve nemudoma obvesti pristojni organ države izdaje in, če je mogoče, zaščiteno osebo o takšni odločitvi.

3.   Pred prenehanjem izvajanja ukrepov v skladu s točko (b) odstavka 1 lahko pristojni organ države izvršitve pozove pristojni organ države izdaje, da zagotovi informacije o tem, ali je zaščita, ki se izvaja na podlagi evropske odredbe o zaščiti, še vedno potrebna glede na okoliščine konkretnega primera. Pristojni organ države izdaje se na takšen poziv nemudoma odzove.

Člen 15

Prednostno priznavanje evropske odredbe o zaščiti

Evropska odredba o zaščiti se prizna z enakim prednostnim redom, kot bi veljal v podobnem nacionalnem primeru, ob upoštevanju vseh konkretnih okoliščin primera, vključno z nujnostjo zadeve, predvidenim datumom prihoda zaščitene osebe na ozemlje države izvršitve in, če je možno, stopnjo ogroženosti zaščitene osebe.

Člen 16

Posvetovanje med pristojnimi organi

Pristojni organi države izdaje in pristojni organi države izvršitve se lahko, kjer je to primerno, med seboj posvetujejo, da bi olajšali nemoteno in učinkovito uporabo te direktive.

Člen 17

Jeziki

1.   Pristojni organ države izdaje prevede evropsko odredbo o zaščiti v uradni jezik oziroma v enega od uradnih jezikov države izvršitve.

2.   Pristojni organ države izvršitve prevede obrazec iz člena 12 v uradni jezik oziroma v enega od uradnih jezikov države izdaje.

3.   Vsaka država članica lahko bodisi ob sprejetju te direktive bodisi pozneje v izjavi, ki jo deponira pri Komisiji, zapiše, da bo sprejela prevod v enega ali več drugih uradnih jezikov Unije.

Člen 18

Stroški

Stroške, ki nastanejo pri uporabi te direktive, krije država izvršitve v skladu s svojim nacionalnim pravom, razen stroškov, ki nastanejo izključno na ozemlju države izdaje.

Člen 19

Razmerje do drugih sporazumov in dogovorov

1.   Države članice lahko še naprej uporabljajo dvostranske ali večstranske sporazume ali dogovore, veljavne ob začetku veljavnosti te direktive, če ti omogočajo razširitev ali okrepitev ciljev te direktive ter prispevajo k nadaljnji poenostavitvi ali lažjemu izvajanju postopkov za sprejetje zaščitnih ukrepov.

2.   Države članice lahko sklenejo dvostranske ali večstranske sporazume ali dogovore po začetku veljavnosti te direktive, če ti omogočajo razširitev ali okrepitev ciljev te direktive ter prispevajo k poenostavitvi ali lažjemu izvajanju postopkov za sprejetje zaščitnih ukrepov.

3.   Države članice do ... (10) Komisijo uradno obvestijo o obstoječih sporazumih in dogovorih iz odstavka 1, ki jih želijo še naprej uporabljati. Države članice Komisijo uradno obvestijo tudi o vseh novih sporazumih in dogovorih iz odstavka 2, in sicer v treh mesecih od njihovega podpisa.

Člen 20

Razmerje do drugih aktov

1.   Ta direktiva ne vpliva na uporabo Uredbe (ES) št. 44/2001, Uredbe (ES) št. 2201/2003, Haaške konvencije iz leta 1996 o pristojnosti, veljavni zakonodaji, priznanju, izvrševanju in sodelovanju v zvezi z odgovornostjo staršev in ukrepih za varstvo otrok ali na uporabo Haaške konvencije iz leta 1980 o civilnopravnih vidikih mednarodne ugrabitve otrok.

2.   Ta direktiva ne vpliva na uporabo Okvirnega sklepa 2008/947/PNZ ali Okvirnega sklepa 2009/829/PNZ.

Člen 21

Izvajanje

1.   Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, do ... (11). O tem takoj obvestijo Komisijo.

Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.

2.   Države članice sporočijo Komisiji besedila temeljnih določb predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.

Člen 22

Zbiranje podatkov

Države članice zaradi lažjega ocenjevanja uporabe te direktive sporočijo Komisiji ustrezne podatke o izvajanju nacionalnih postopkov v zvezi evropsko odredbo o zaščiti, vsaj o številu zaprošenih, izdanih in/ali priznanih evropskih odredb o zaščiti.

Člen 23

Pregled

Komisija do ... (12) Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o uporabi te direktive. Temu poročilu se po potrebi priložijo zakonodajni predlogi.

Člen 24

Začetek veljavnosti

Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

Člen 25

Naslovniki

Ta direktiva je naslovljena na države članice v skladu s Pogodbama.

V ...,

Za Evropski parlament

Predsednik

...

Za Svet

Predsednik

...

---

(1)  Stališče Evropskega parlamenta z dne 14. decembra 2010 (še ni objavljeno v Uradnem listu) in stališče Sveta v prvi obravnavi z dne 24. novembra 2011. Stališče Evropskega parlamenta z dne ...(še ni objavljeno v Uradnem listu) in odločitev Sveta z dne ....

1

(2)  UL C 115, 4.5.2010, str. 1.

2

(3)  UL L 337, 16.12.2008, str. 102.

3

(4)  UL L 294, 11.11.2009, str. 20.

4

(5)  UL L 12, 16.1.2001, str. 1.

5

(6)  UL L 338, 23.12.2003, str. 1.

6

(7)  UL L 48, 21.2.2003, str. 3.

7

(8)  UL L 350, 30.12.2008, str. 60.

8

(9)  UL L 348, 24.12.2008, str. 130.

9

(10)  UL: prosimo, vstavite datum tri mesece po začetku veljavnosti te direktive.

10

(11)  UL: prosimo, vstavite datum tri leta po začetku veljavnosti te direktive.

11

(12)  UL: prosimo, vstavite datum štiri leta po začetku veljavnosti te direktive.

12

---

PRILOGA I

Image

Image

Image

Image

---

PRILOGA II

Image

Image

---

UTEMELJITEV SVETA

I.   UVOD

COREPER se je 7. januarja 2010 seznanil s pobudo za direktivo Evropskega parlamenta in Sveta o evropski odredbi o zaščiti, ki so jo predložile Belgija, Bolgarija, Estonija, Španija, Francija, Italija, Madžarska, Poljska, Portugalska, Romunija, Finska in Švedska (17513/09 COPEN 247 + COR 1 + ADD 1 REV 1 + ADD 2 REV 1).

Svet za pravosodje in notranje zadeve je 4. junija 2010 ugotovil, da besedilo uživa zadostno podporo, da bi lahko služilo kot podlaga za pogajanja z Evropskim parlamentom (10384/10 COPEN 127 CODEC 498).

Predsedstvo se je začelo pogovarjati s predstavniki Evropskega parlamenta in Komisije, da bi dogovor o besedilu lahko dosegli že v prvi obravnavi. Vendar do dogovora ni prišlo in Evropski parlament je 14. decembra 2010 izglasoval stališče v prvi obravnavi.

Po razpravah v pripravljalnih telesih Sveta je 20. septembra 2011 z Evropskim parlamentom potekal nov trialog, na katerem je bil dosežen začasni dogovor o besedilu akta.

II.   ANALIZA STALIŠČA SVETA V PRVI OBRAVNAVI

Da bi v Svetu dosegli zadostno podporo, so bile med pogajanji z Evropskim parlamentom dogovorjene naslednje spremembe:

| (a) | Deloma je bilo revidirano področje uporabe akta, tako da se možnost izdaje evropske odredbe o zaščiti močneje navezuje na kaznivo ravnanje (člen 1). S to spremembo naj bi bila povezava med aktom in pravno podlago v členu 82(1) PDEU še jasnejša. |
| --- | --- |

(a)

Deloma je bilo revidirano področje uporabe akta, tako da se možnost izdaje evropske odredbe o zaščiti močneje navezuje na kaznivo ravnanje (člen 1). S to spremembo naj bi bila povezava med aktom in pravno podlago v členu 82(1) PDEU še jasnejša.

| (b) | z istim namenom je bilo še jasneje določeno tudi to, da mora biti zaščitni ukrep, sprejet z evropsko odredbo o zaščiti, oprt na odločbo, sprejeto v kazenskih zadevah (člen 2(2)). |
| --- | --- |

(b)

z istim namenom je bilo še jasneje določeno tudi to, da mora biti zaščitni ukrep, sprejet z evropsko odredbo o zaščiti, oprt na odločbo, sprejeto v kazenskih zadevah (člen 2(2)).

| (c) | Da bi bilo akt še vedno mogoče kar najbolj prilagajati različnim nacionalnim pravnim sistemom za zaščito žrtev kaznivih dejanj, je bilo še jasneje določeno, da značaj organa, ki odredi zaščitni ukrep z evropsko odredbo o zaščiti, ni pomemben, če so zgoraj navedeni pogoji izpolnjeni (uvodna izjava 9); prav tako je bilo jasneje določeno, da država članica, ki izvršuje evropsko odredbo o zaščiti, lahko pri tem sledi posebnostim svojega nacionalnega sistema upravnih, civilnih in kazenskih postopkov (člen 9). |
| --- | --- |

(c)

Da bi bilo akt še vedno mogoče kar najbolj prilagajati različnim nacionalnim pravnim sistemom za zaščito žrtev kaznivih dejanj, je bilo še jasneje določeno, da značaj organa, ki odredi zaščitni ukrep z evropsko odredbo o zaščiti, ni pomemben, če so zgoraj navedeni pogoji izpolnjeni (uvodna izjava 9); prav tako je bilo jasneje določeno, da država članica, ki izvršuje evropsko odredbo o zaščiti, lahko pri tem sledi posebnostim svojega nacionalnega sistema upravnih, civilnih in kazenskih postopkov (člen 9).

| (d) | Skladno s tem so bile v direktivi prilagojene tudi uvodne izjave. |
| --- | --- |

(d)

Skladno s tem so bile v direktivi prilagojene tudi uvodne izjave.

| (e) | Členu 13 (glej odstavek 4) je bil dodan nov odstavek, ki pojasnjuje razmerje med izdajo evropske odredbe o zaščiti in postopki v skladu z Okvirnim sklepom Sveta 2008/947/PNZ o uporabi načela vzajemnega priznavanja sodb in pogojnih odločb zaradi zagotavljanja nadzorstva nad spremljevalnimi ukrepi in alternativnimi sankcijami. |
| --- | --- |

(e)

Členu 13 (glej odstavek 4) je bil dodan nov odstavek, ki pojasnjuje razmerje med izdajo evropske odredbe o zaščiti in postopki v skladu z Okvirnim sklepom Sveta 2008/947/PNZ o uporabi načela vzajemnega priznavanja sodb in pogojnih odločb zaradi zagotavljanja nadzorstva nad spremljevalnimi ukrepi in alternativnimi sankcijami.

III.   ZAKLJUČEK

Stališče Sveta v prvi obravnavi odraža kompromis, ki je bil dosežen v pogajanjih med Svetom in Evropskim parlamentom ob pomoči Komisije. Svet za pravosodje in notranje zadeve se je 23. septembra 2011 seznanil z osnutkom dogovora in potrdil, da lahko pristane na novo besedilo. Odbora Evropskega parlamenta LIBE in FEMM sta 4. oktobra 2011 sklenila svojima predsednikoma naročiti, naj predsedniku Coreperja pošljeta pismo in v njem navedeta, da bosta v primeru, če bo Svet Parlamentu uradno predložil svoje stališče, kot je priloženo pismu, v svoji funkciji predsednika odbora na plenarnem zasedanju priporočila, da Parlament v drugi obravnavi brez sprememb sprejme stališče Sveta, potem ko ga bodo pregledali pravniki lingvisti.

Coreper je na seji 6. oktobra potrdil ta dogovor, da bi besedilo lahko predložili Svetu, ki bo sprejel politični dogovor.

---