# Uradni list C 24/2012

| | ISSN 1977-1045
  doi:10.3000/19771045.C_2012.024.slv |
| --- | --- |
| Uradni list
  Evropske unije | C 24 |
| | |
| Slovenska izdaja | Informacije in objave | Zvezek 5528. januar 2012 |

ISSN 1977-1045

doi:10.3000/19771045.C_2012.024.slv

Uradni list

Evropske unije

C 24

Slovenska izdaja

Informacije in objave

Zvezek 5528. januar 2012

---

| Obvestilo št. | Vsebina | Stran |
| --- | --- | --- |
| | I   Resolucije, priporočila in mnenja |
| | MNENJA |
| | Evropski ekonomsko-socialni odbor |
| | 475. plenarno zasedanje 26. in 27. oktobra 2011 |
| 2012/C 024/01 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o socialnem podjetništvu in socialnih podjetjih (raziskovalno mnenje) | 1 |
| 2012/C 024/02 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o vplivu krize na zmožnost evropskih podjetij za izvajanje podnebju prijaznih naložb (raziskovalno mnenje) | 7 |
| 2012/C 024/03 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predelavi in uporabi industrijskih in rudarskih odpadkov iz Evropske unije v gospodarske in okoljske namene (mnenje na lastno pobudo) | 11 |
| 2012/C 024/04 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o možnostih in izzivih za bolj konkurenčen evropski lesnopredelovalni in pohištveni sektor (mnenje na lastno pobudo) | 18 |
| 2012/C 024/05 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o možnostih za trajnostno zaposlovanje v železniškem sektorju ter v proizvodnji voznih sredstev in infrastrukture: posledice sprememb v industriji za zaposlovanje in sposobnosti v Evropi (mnenje na lastno pobudo) | 24 |
| 2012/C 024/06 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o krepitvi kohezije EU in bolj usklajeni socialni politiki EU na podlagi nove horizontalne socialne klavzule v členu 9 PDEU (mnenje na lastno pobudo) | 29 |
| 2012/C 024/07 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o problematiki brezdomstva (mnenje na lastno pobudo) | 35 |
| 2012/C 024/08 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o računalništvu v oblaku (cloud computing) v Evropi (mnenje na lastno pobudo) | 40 |
| 2012/C 024/09 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o razvoju regionalnih območij za upravljanje s staleži rib in nadzor ribolova (mnenje na lastno pobudo) | 48 |
| 2012/C 024/10 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o vlogi civilne družbe v sporazumu o prosti trgovini med EU in Indijo (mnenje na lastno pobudo) | 51 |
| 2012/C 024/11 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o novi zunanji in varnostni politiki EU in vlogi civilne družbe (mnenje na lastno pobudo) | 56 |

Obvestilo št.

Vsebina

Stran

I   Resolucije, priporočila in mnenja

MNENJA

Evropski ekonomsko-socialni odbor

475. plenarno zasedanje 26. in 27. oktobra 2011

2012/C 024/01

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o socialnem podjetništvu in socialnih podjetjih (raziskovalno mnenje)

1

2012/C 024/02

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o vplivu krize na zmožnost evropskih podjetij za izvajanje podnebju prijaznih naložb (raziskovalno mnenje)

7

2012/C 024/03

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predelavi in uporabi industrijskih in rudarskih odpadkov iz Evropske unije v gospodarske in okoljske namene (mnenje na lastno pobudo)

11

2012/C 024/04

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o možnostih in izzivih za bolj konkurenčen evropski lesnopredelovalni in pohištveni sektor (mnenje na lastno pobudo)

18

2012/C 024/05

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o možnostih za trajnostno zaposlovanje v železniškem sektorju ter v proizvodnji voznih sredstev in infrastrukture: posledice sprememb v industriji za zaposlovanje in sposobnosti v Evropi (mnenje na lastno pobudo)

24

2012/C 024/06

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o krepitvi kohezije EU in bolj usklajeni socialni politiki EU na podlagi nove horizontalne socialne klavzule v členu 9 PDEU (mnenje na lastno pobudo)

29

2012/C 024/07

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o problematiki brezdomstva (mnenje na lastno pobudo)

35

2012/C 024/08

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o računalništvu v oblaku (cloud computing) v Evropi (mnenje na lastno pobudo)

cloud computing

40

2012/C 024/09

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o razvoju regionalnih območij za upravljanje s staleži rib in nadzor ribolova (mnenje na lastno pobudo)

48

2012/C 024/10

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o vlogi civilne družbe v sporazumu o prosti trgovini med EU in Indijo (mnenje na lastno pobudo)

51

2012/C 024/11

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o novi zunanji in varnostni politiki EU in vlogi civilne družbe (mnenje na lastno pobudo)

56

| | III   Pripravljalni akti |
| --- | --- |
| | EVROPSKI EKONOMSKO-SOCIALNI ODBOR |
| | 475. plenarno zasedanje 26. in 27. oktobra 2011 |
| 2012/C 024/12 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu direktive Sveta o skupni konsolidirani osnovi za davek od dohodkov pravnih oseb (CCCTB) (COM(2011) 121 konč. – 2011/0058 (CNS)) | 63 |
| 2012/C 024/13 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu direktive Sveta o spremembi Direktive 2003/96/ES o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (COM(2011) 169 konč. – 2011/0092 (CNS)) in sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru – Pametnejša obdavčitev energije v EU: predlog revizije Direktive o obdavčitvi energije (COM(2011) 168 konč.) | 70 |
| 2012/C 024/14 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 glede vračljive pomoči in finančnega inženiringa (COM(2011) 483 konč. – 2011/0210 (COD)) | 78 |
| 2012/C 024/15 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o spremenjenem predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem statusa mednarodne zaščite (prenovitev) (COM(2011) 319 konč. – 2009/0165 (COD)) | 79 |
| 2012/C 024/16 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o spremenjenem predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o standardih za sprejem prosilcev za azil (prenovitev) (COM(2011) 320 konč. – 2008/0244 (COD)) | 80 |
| 2012/C 024/17 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 glede nekaterih določb o finančnem upravljanju za nekatere države članice, ki imajo resne težave ali obstaja nevarnost, da bi v tovrstne težave zašle v zvezi s svojo finančno stabilnostjo (COM(2011) 482 konč. – 2011/0211 (COD)) | 81 |
| 2012/C 024/18 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 glede nekaterih določb v zvezi s finančnim upravljanjem za nekatere države članice, ki so jih prizadele ali jim grozijo resne težave v zvezi z njihovo finančno stabilnostjo (COM(2011) 481 konč. – 2011/0209 (COD)) | 83 |
| 2012/C 024/19 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1198/2006 o Evropskem skladu za ribištvo v zvezi z nekaterimi določbami, povezanimi s finančnim poslovodenjem za nekatere države članice, ki so jih prizadele ali jim grozijo resne težave v zvezi s finančno stabilnostjo (COM(2011) 484 konč. – 2011/0212 (COD)) | 84 |
| 2012/C 024/20 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o zeleni knjigi o spletnih igrah na srečo na notranjem trgu (COM(2011) 128 konč.) | 85 |
| 2012/C 024/21 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o zeleni knjigi – Okvir EU za upravljanje podjetij (COM(2011) 164 konč.) | 91 |
| 2012/C 024/22 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij: Akt za enotni trg – Dvanajst pobud za okrepitev rasti in zaupanja – Skupaj za novo rast(COM(2011) 206 konč.) | 99 |
| 2012/C 024/23 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij: Razvijanje evropske razsežnosti v športu (COM(2011) 12 konč.) | 106 |
| 2012/C 024/24 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o sporočilu Komisije: Naše življenjsko zavarovanje, naš naravni kapital: strategija EU za biotsko raznovrstnost do leta 2020 (COM(2011) 244 konč.) | 111 |
| 2012/C 024/25 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (ES) št. 302/2009 o vzpostavitvi večletnega načrta za obnovo staleža modroplavutega tuna v vzhodnem Atlantiku in Sredozemskem morju (COM(2011) 330 konč. – 2011/0144 (COD)) | 116 |
| 2012/C 024/26 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o živilih, namenjenih dojenčkom in majhnim otrokom, in živilih za posebne zdravstvene namene (COM(2011) 353 konč. – 2011/0156 (COD)) | 119 |
| 2012/C 024/27 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu direktive Sveta o določitvi zahtev za varstvo zdravja prebivalstva pred radioaktivnimi snovmi v vodi, namenjeni za prehrano ljudi (COM(2011) 385 konč. – 2011/0170 (NLE)) | 122 |
| 2012/C 024/28 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o delovanju in uporabi pridobljenih pravic letalskih potnikov | 125 |
| 2012/C 024/29 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o gostovanju v javnih mobilnih komunikacijskih omrežjih v Uniji (prenovitev) (COM(2011) 402 konč. – 2011/0187 (COD)) | 131 |
| 2012/C 024/30 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o energetski učinkovitosti ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES (COM(2011) 370 konč. – 2011/0172 (COD)) | 134 |
| 2012/C 024/31 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Odprti internet in nevtralnost omrežja (COM(2011) 222 konč.) | 139 |
| 2012/C 024/32 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o beli knjigi – Načrt za enotni evropski prometni prostor – Na poti h konkurenčnemu in z viri gospodarnemu prometnemu sistemu (COM(2011) 144 konč.) | 146 |
| 2012/C 024/33 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o preventivnih ukrepih za zaščito otrok pred spolno zlorabo (dodatno mnenje) | 154 |

III   Pripravljalni akti

EVROPSKI EKONOMSKO-SOCIALNI ODBOR

475. plenarno zasedanje 26. in 27. oktobra 2011

2012/C 024/12

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu direktive Sveta o skupni konsolidirani osnovi za davek od dohodkov pravnih oseb (CCCTB) (COM(2011) 121 konč. – 2011/0058 (CNS))

(COM(2011) 121 konč. – 2011/0058 (CNS))

63

2012/C 024/13

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu direktive Sveta o spremembi Direktive 2003/96/ES o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije (COM(2011) 169 konč. – 2011/0092 (CNS)) in sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru – Pametnejša obdavčitev energije v EU: predlog revizije Direktive o obdavčitvi energije (COM(2011) 168 konč.)

(COM(2011) 169 konč. – 2011/0092 (CNS))

(COM(2011) 168 konč.)

70

2012/C 024/14

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 glede vračljive pomoči in finančnega inženiringa (COM(2011) 483 konč. – 2011/0210 (COD))

(COM(2011) 483 konč. – 2011/0210 (COD))

78

2012/C 024/15

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o spremenjenem predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem statusa mednarodne zaščite (prenovitev) (COM(2011) 319 konč. – 2009/0165 (COD))

(COM(2011) 319 konč. – 2009/0165 (COD))

79

2012/C 024/16

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o spremenjenem predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o standardih za sprejem prosilcev za azil (prenovitev) (COM(2011) 320 konč. – 2008/0244 (COD))

(COM(2011) 320 konč. – 2008/0244 (COD))

80

2012/C 024/17

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 glede nekaterih določb o finančnem upravljanju za nekatere države članice, ki imajo resne težave ali obstaja nevarnost, da bi v tovrstne težave zašle v zvezi s svojo finančno stabilnostjo (COM(2011) 482 konč. – 2011/0211 (COD))

(COM(2011) 482 konč. – 2011/0211 (COD))

81

2012/C 024/18

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 glede nekaterih določb v zvezi s finančnim upravljanjem za nekatere države članice, ki so jih prizadele ali jim grozijo resne težave v zvezi z njihovo finančno stabilnostjo (COM(2011) 481 konč. – 2011/0209 (COD))

(COM(2011) 481 konč. – 2011/0209 (COD))

83

2012/C 024/19

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1198/2006 o Evropskem skladu za ribištvo v zvezi z nekaterimi določbami, povezanimi s finančnim poslovodenjem za nekatere države članice, ki so jih prizadele ali jim grozijo resne težave v zvezi s finančno stabilnostjo (COM(2011) 484 konč. – 2011/0212 (COD))

(COM(2011) 484 konč. – 2011/0212 (COD))

84

2012/C 024/20

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o zeleni knjigi o spletnih igrah na srečo na notranjem trgu (COM(2011) 128 konč.)

(COM(2011) 128 konč.)

85

2012/C 024/21

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o zeleni knjigi – Okvir EU za upravljanje podjetij (COM(2011) 164 konč.)

(COM(2011) 164 konč.)

91

2012/C 024/22

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij: Akt za enotni trg – Dvanajst pobud za okrepitev rasti in zaupanja – Skupaj za novo rast(COM(2011) 206 konč.)

(COM(2011) 206 konč.)

99

2012/C 024/23

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij: Razvijanje evropske razsežnosti v športu (COM(2011) 12 konč.)

(COM(2011) 12 konč.)

106

2012/C 024/24

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o sporočilu Komisije: Naše življenjsko zavarovanje, naš naravni kapital: strategija EU za biotsko raznovrstnost do leta 2020 (COM(2011) 244 konč.)

(COM(2011) 244 konč.)

111

2012/C 024/25

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (ES) št. 302/2009 o vzpostavitvi večletnega načrta za obnovo staleža modroplavutega tuna v vzhodnem Atlantiku in Sredozemskem morju (COM(2011) 330 konč. – 2011/0144 (COD))

(COM(2011) 330 konč. – 2011/0144 (COD))

116

2012/C 024/26

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o živilih, namenjenih dojenčkom in majhnim otrokom, in živilih za posebne zdravstvene namene (COM(2011) 353 konč. – 2011/0156 (COD))

(COM(2011) 353 konč. – 2011/0156 (COD))

119

2012/C 024/27

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu direktive Sveta o določitvi zahtev za varstvo zdravja prebivalstva pred radioaktivnimi snovmi v vodi, namenjeni za prehrano ljudi (COM(2011) 385 konč. – 2011/0170 (NLE))

(COM(2011) 385 konč. – 2011/0170 (NLE))

122

2012/C 024/28

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o delovanju in uporabi pridobljenih pravic letalskih potnikov

125

2012/C 024/29

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o gostovanju v javnih mobilnih komunikacijskih omrežjih v Uniji (prenovitev) (COM(2011) 402 konč. – 2011/0187 (COD))

(COM(2011) 402 konč. – 2011/0187 (COD))

131

2012/C 024/30

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o energetski učinkovitosti ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES (COM(2011) 370 konč. – 2011/0172 (COD))

(COM(2011) 370 konč. – 2011/0172 (COD))

134

2012/C 024/31

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Odprti internet in nevtralnost omrežja (COM(2011) 222 konč.)

(COM(2011) 222 konč.)

139

2012/C 024/32

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o beli knjigi – Načrt za enotni evropski prometni prostor – Na poti h konkurenčnemu in z viri gospodarnemu prometnemu sistemu (COM(2011) 144 konč.)

(COM(2011) 144 konč.)

146

2012/C 024/33

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o preventivnih ukrepih za zaščito otrok pred spolno zlorabo (dodatno mnenje)

154

| SL | |
| --- | --- |

SL

---

I Resolucije, priporočila in mnenja

MNENJA

Evropski ekonomsko-socialni odbor

475. plenarno zasedanje 26. in 27. oktobra 2011

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/1 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/1

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o socialnem podjetništvu in socialnih podjetjih (raziskovalno mnenje)

2012/C 24/01

Poročevalka: Ariane RODERT

Podpredsednik Evropske komisije Maroš ŠEFČOVIČ je Evropski ekonomsko-socialni odbor z dopisom z dne 6. junija 2011 zaprosil, da v skladu s členom 262 Pogodbe o delovanju Evropske unije pripravi raziskovalno mnenje o naslednji temi:

Socialno podjetništvo in socialna podjetja.

Strokovna skupina za enotni trg, proizvodnjo in potrošnjo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 3. oktobra 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 26. oktobra) s 106 glasovi za in 1 vzdržanim glasom.

1.   Sklepi in priporočila

1.1   EESO meni, da je treba pri preučevanju pobud za spodbujanje socialnega podjetništva to vrsto podjetništva obravnavati z vidika širšega pojmovanja socialnega podjetja, saj so ukrepi potrebni na vseh stopnjah njegovega življenjskega cikla.

1.2   Socialna podjetja so ključna sestavina evropskega socialnega modela. Tesno so povezana s strategijo Evropa 2020 in znatno prispevajo k družbi. S podpiranjem in spodbujanjem socialnih podjetij lahko kar najbolj izkoristimo njihov potencial za rast in sposobnost ustvarjanja družbene vrednosti. EESO podpira politični okvir in akcijski načrt, ki ju je oblikovala Komisija za spodbujanje socialnih podjetij v Evropi, in poudarja, da ju je treba dosledno izvajati tako na ravni EU kot na ravni držav članic.

1.3   Glede na to, da se nacionalne opredelitve socialnih podjetij med seboj razlikujejo, bi jih bilo treba opisati na podlagi skupnih značilnosti, kot so socialni cilji, ponovne naložbe dobičkov, številne pravne oblike in udeležba zainteresiranih strani.

1.4   Države članice in institucije EU morajo zagotoviti, da so socialna podjetja vključena in upoštevana v javnih pobudah in programih podjetniške politike pod enakovrednimi pogoji kot druge vrste podjetij. Čezmejne pobude za socialna podjetja se najbolje spodbujajo z zagotavljanjem sredstev EU za evropska zbirališča, kjer se lahko izmenjujejo zamisli in modeli.

1.5   Boljši dostop do kapitala in prilagojeni finančni instrumenti so prednostne naloge za socialna podjetja. Komisija bi morala zbrati in izmenjati obstoječe dobre prakse in pobude na področju inovativnosti v državah članicah, kot so hibridni kapital in oblike vzajemnega učinkovanja med javnim in zasebnim kapitalom, ter zagotoviti, da veljavni regulativni okvir EU ne ovira razvoja novih instrumentov.

1.6   Ključnega pomena je, da se v naslednje programsko obdobje strukturnih skladov izrecno vključijo programi za zagon in razvoj socialnih podjetij. Komisija bi morala zagotoviti smernice glede združevanja in izkoriščanja finančnih instrumentov iz različnih virov.

1.7   Komisija bi morala izvesti vseevropsko primerjavo pristopov k javnemu financiranju, ki so še posebej primerni za socialna podjetja. Poleg tega bi morala spodbujati in oceniti razširjenost ponudb, pri katerih so upoštevani socialni vidiki, in se spopasti z vprašanjem pretirano natančnega izvrševanja predpisov (gold-plating) na področju javnega naročanja. Komisija bi morala pri pregledu pravil o državni pomoči preučiti možnost popolnega izvzetja socialnih storitev splošnega pomena ali omogočiti oprostitev priglasitve za vse javne storitve malega obsega in nekatere socialne storitve, da bi spodbudila zagon več novih socialnih podjetij.

1.8   Zaradi njihovih raznolikih pravnih oblik in posebnih socialnih nalog jim nekatere države članice vendarle priznavajo davčne ugodnosti. Te bi bilo treba oceniti in izmenjati, da bi spodbudili oblikovanje ustreznih pravil.

1.9   Komisija in države članice bi morale spodbujati oblikovanje posebnih programov podpore za razvoj socialnih podjetij in naslednjo generacijo socialnih podjetnikov.

1.10   Komisija bi morala skupaj s socialnimi podjetji prevzeti pobudo za preučitev možnosti uvedbe skupnega evropskega sistema za merjenje socialnih rezultatov in spodbujati uporabo obstoječih sistemov. Poleg tega bi bilo treba natančneje preučiti pobude za vzpostavitev preglednejšega sistema poročanja, s katerim bi povečali zaupanje vlagateljev. EESO poziva Komisijo, naj začne študijo obstoječih socialnih oznak s ciljem uvedbe skupnega evropskega sistema ali kodeksa ravnanja.

1.11   Socialna podjetja je treba vključiti v programe na področju raziskav, inovacij in razvoja. Poleg tega bi bilo treba sprejeti pobude za zbiranje in izmenjavo statističnih podatkov o socialnih podjetjih v Evropi. To nalogo bi lahko zaupali observatoriju za socialna podjetja na ravni EU.

1.12   Kot vsi drugi delodajalci morajo tudi socialna podjetja izpolnjevati zahteve glede dostojnih delovnih pogojev in spoštovati vse veljavne kolektivne pogodbe, pri čemer morajo poskrbeti, da se te pravilno uporabljajo.

1.13   Posebno pozornost je treba nameniti novim državam članicam, v katerih bi morali zagotoviti ustanavljanje socialnih podjetij z odpiranjem javnih storitev, sprejetjem politik za socialno vključenost in spodbujanjem oblik socialnih podjetij, kot je socialno gospodarstvo.

2.   Uvod

2.1   V sporočilu Komisije K aktu za enotni trg z dne 27. oktobra 2010 (1) so predlagani ukrepi za uresničitev „visokokonkurenčnega socialnega tržnega gospodarstva“. Eden od predlaganih ukrepov je bil „pobuda za socialno podjetništvo“. Ta predlog je bil kot ključni ukrep ohranjen tudi v končni različici sporočila o Aktu za enotni trg iz aprila 2011 (2) in izpostavljen kot prednostna naloga v mnenju EESO INT/548 (3), ki je bilo pripravljeno kot odziv na posvetovanje o Aktu za enotni trg.

2.2   Evropa se sooča z izzivi, za katere je treba poiskati rešitve, ki združujejo ekonomsko in socialno blaginjo. S spodbujanjem socialnega podjetništva in socialnih podjetij, zlasti v trenutnih težkih ekonomskih razmerah, bi hkrati izkoristili njihov potencial za rast kot tudi njihovo socialno dodano vrednost. Za uresničitev tega potenciala je treba razviti in izvajati celovit politični okvir, ki vključuje široko paleto zainteresiranih strani iz vseh sektorjev družbe (civilne družbe, zasebnega in javnega sektorja) na vseh ravneh (lokalni, regionalni, nacionalni in evropski).

2.3   Socialno podjetništvo in socialna podjetja zajemajo celo vrsto konceptov, ki vključujejo različne akterje in pojme na ravni držav članic. Naslov tega mnenja je „Socialno podjetništvo in socialna podjetja“. EESO namreč meni, da bi bilo treba v celotnem besedilu uporabljati širši izraz „socialna podjetja“ (ki vključuje socialno podjetništvo), saj so ukrepi potrebni na vseh stopnjah življenjskega cikla socialnega podjetja.

2.4   Namen tega raziskovalnega mnenja je opredeliti prednostna področja z namenom vzpostavitve spodbudnega okolja za socialna podjetja v Evropi. EESO se je v zadnjih letih te teme dotaknil v več mnenjih (4) in je zadovoljen, da je Komisija znova začela posvečati pozornost socialnim podjetjem. Treba je priznati tudi pomembno delo, ki so ga na tem področju v zadnjih letih opravile različne zainteresirane strani in ki je v določeni meri upoštevano v tem mnenju (5).

3.   Ugotovitve EESO

3.1   Opredelitev socialnega podjetja

3.1.1   Raznolike jezikovne in kulturne tradicije so privedle do različnih pomenov pojma socialnega podjetja.

3.1.2   EESO se zaveda, da je za usmerjena prizadevanja na tem področju potrebna jasna opredelitev, vendar namesto opredelitve predlaga opis, ki temelji na skupnih značilnostih, kot npr.:

| — | podjetje si prizadeva predvsem za socialne cilje, in ne za doseganje finančnega dobička, ter prinaša družbene koristi v prid širši javnosti ali njenim posameznikom; |
| --- | --- |

—

podjetje si prizadeva predvsem za socialne cilje, in ne za doseganje finančnega dobička, ter prinaša družbene koristi v prid širši javnosti ali njenim posameznikom;

| — | podjetje je pretežno nepridobitno, svoje presežke pa v glavnem ponovno naloži, namesto da jih razdeli med zasebne delničarje ali lastnike; |
| --- | --- |

—

podjetje je pretežno nepridobitno, svoje presežke pa v glavnem ponovno naloži, namesto da jih razdeli med zasebne delničarje ali lastnike;

| — | podjetje je lahko organizirano v različnih pravnih oblikah in modelih, kot so zadruge, vzajemne družbe, prostovoljna društva, fundacije, pridobitna ali nepridobitna podjetja; pogosto lahko združuje različne pravne oblike, včasih pa lahko v skladu s potrebami obliko tudi spremeni; |
| --- | --- |

—

podjetje je lahko organizirano v različnih pravnih oblikah in modelih, kot so zadruge, vzajemne družbe, prostovoljna društva, fundacije, pridobitna ali nepridobitna podjetja; pogosto lahko združuje različne pravne oblike, včasih pa lahko v skladu s potrebami obliko tudi spremeni;

| — | podjetje je gospodarski subjekt, ki proizvaja blago in storitve (pogosto splošnega pomena), pomemben element je pogosto socialna inovativnost; |
| --- | --- |

—

podjetje je gospodarski subjekt, ki proizvaja blago in storitve (pogosto splošnega pomena), pomemben element je pogosto socialna inovativnost;

| — | deluje kot neodvisen subjekt, pomembni vidiki so sodelovanje in soodločanje (zaposlenih, uporabnikov, članov), upravljanje in demokracija (bodisi predstavniška bodisi odprta); |
| --- | --- |

—

deluje kot neodvisen subjekt, pomembni vidiki so sodelovanje in soodločanje (zaposlenih, uporabnikov, članov), upravljanje in demokracija (bodisi predstavniška bodisi odprta);

| — | pogosto izvira iz organizacije civilne družbe ali je z njo povezano. |
| --- | --- |

—

pogosto izvira iz organizacije civilne družbe ali je z njo povezano.

3.1.3   Socialna podjetja pomembno prispevajo k družbi in so ključna značilnost evropskega socialnega modela. Prispevajo k ciljem strategije Evropa 2020, saj ustvarjajo nova delovna mesta, razvijajo inovativne rešitve za zadovoljevanje javnih potreb ter krepijo socialno kohezijo, vključenost in aktivno državljanstvo. Posebno vlogo imajo tudi pri spodbujanju večje udeležbe žensk, starejših, mladih, manjšin in priseljencev. Prav tako je treba poudariti, da so socialna podjetja velikokrat MSP, pogosto so s področja socialnega gospodarstva, številna pa so dejavna pri vključevanju na trg dela.

3.1.4   Komisija mora pri trenutnem delu v zvezi s pravnimi strukturami za socialno gospodarstvo upoštevati te značilnosti ter tako poskrbeti, da bodo vključene vse oblike socialnih podjetij. Razmisliti bi morala tudi o pripravi študije o novih pravnih oblikah in zakonodajnih pobudah za socialna podjetja, ki se pojavljajo v nekaterih državah članicah (6), ter oceniti njihovo uporabnost.

3.2   Vključevanje socialnih podjetij v javno podjetniško politiko

3.2.1   Javne politike za razvoj in rast podjetij so povezane z več političnimi področji, kot so konkurenca, notranji trg, finance in inovacije. Javne politične pobude, namenjene lažjemu zagonu in delovanju podjetij, morajo upoštevati in vključiti socialna podjetja pod enakovrednimi pogoji kot druge oblike podjetij, in sicer tako na ravni držav članic kot tudi na ravni EU, hkrati pa morajo priznati njihove specifične lastnosti.

3.2.2   Socialna podjetja so pogosto vpeta v lokalno okolje in širitev ni vedno v njihovem očitnem interesu ali njihova prednostna naloga. Namesto konkuriranja ali širitve dajejo pogosto prednost drugim pristopom za spodbujanje rasti. Pri preučevanju čezmejnih pobud za socialna podjetja je treba to upoštevati. EU in države članice bi morale financirati in podpreti ustanavljanje forumov, izmenjavo pripravnikov, „tabore o socialni inovativnosti“ in socialni franšizing, kar bi morda bolje prispevalo k spodbujanju novih zamisli in čezmejnega sodelovanja.

3.3   Spodbujanje socialnih naložb

3.3.1   Prednostna naloga za socialna podjetja je boljši dostop do kapitala, potrebnega za zagon in rast. Dandanes primanjkuje finančnih instrumentov, zasnovanih posebej za socialna podjetja, čeprav finančne ustanove kot tudi socialna podjetja kažejo precejšnje zanimanje za sodelovanje. Na lokalni in nacionalni ravni se sedaj pojavlja več inovativnih finančnih instrumentov. Komisija bi morala začeti zbirati in izmenjevati dobre prakse, ki pospešujejo te inovativne pobude, ter obstoječe strokovno znanje v državah članicah, da bi spodbudila socialne naložbe za socialna podjetja v Evropi. Pri tem bi morala Komisija upoštevati naslednje vidike.

3.3.1.1   Socialna podjetja zaradi svojih specifičnih lastnosti in raznolikih pravnih oblik potrebujejo drugačne finančne instrumente kot druge oblike podjetij. Socialnim podjetjem v njihovem celotnem življenjskem ciklu bolj ustreza posebej prilagojena oblika hibridnega kapitala
   (7), ki vsebuje elemente subvencij, lastniškega kapitala in dolžniškega kapitala. Hibridni kapital združuje subvencije (javna nepovratna sredstva, dobrodelna sredstva, donacije) z lastniškim kapitalom ter instrumenti dolžniškega kapitala/delitve tveganja. Finančni instrumenti hibridnega kapitala vključujejo povračljive subvencije, nevračljiva posojila, zamenljive subvencije in dogovore o delitvi dobička. Pri hibridnem kapitalu gre pogosto za tesno vzajemno učinkovanje med javnim in zasebnim kapitalom.

3.3.1.2   Preučiti bi bilo treba tudi pojav posrednikov, usmerjenih posebej k socialnim podjetjem. Ti imajo ključno vlogo pri približevanju socialnih podjetij vlagateljem, saj razpolagajo z informacijami o kapitalu, zagotavljajo kapital ter nudijo svetovanje in podporo. V zvezi s tem obstaja več zanimivih primerov, ki jih je vredno podrobneje preučiti (8).

3.3.1.3   Komisija bi morala pozornost nameniti tudi pojavu različnih vrst javnih socialnih naložb
   (9) in drugim pobudam v finančnem sektorju (zadružne banke (10), socialne banke (11), komercialne banke s socialnimi programi (12) ali inovativnim instrumentom, kot so obveznice z družbenim učinkom (social impact bonds
   (13)). Te pobude je treba podpreti zlasti glede na dejstvo, da je v tem času javnih sredstev vse manj.

3.3.2   Komisija mora nujno zagotoviti, da regulativni okvir EU (npr. pravila o državni pomoči) ne ovira razvoja teh novih finančnih instrumentov, temveč ga spodbuja.

3.3.3   Naslednje programsko obdobje strukturnih skladov mora izrecno vključevati programe za zagon in razvoj socialnih podjetij. Ti programi morajo biti na voljo dlje časa, s čimer bi poskrbeli za trajno podporo teh podjetij v občutljivi začetni fazi. Če naj bi s strukturnimi skladi podprli socialna podjetja, bi morala Komisija zagotoviti smernice dobre prakse glede združevanja in izkoriščanja finančnih instrumentov iz različnih virov.

3.4   Posodobitev javnega financiranja

3.4.1   Socialna podjetja pogosto proizvajajo blago in opravljajo storitve, ki so splošnega pomena in ki se predvsem financirajo z javnimi sredstvi. Pri uporabi veljavnih pravnih okvirov se pogosto daje prednost velikim dobro kapitaliziranim akterjem. Razviti bi bilo treba nove pravne instrumente in/ali posodobiti že obstoječe, da bi bili bolj primerni za socialna podjetja. Komisija bi morala izvesti vseevropsko primerjavo pristopov k javnemu financiranju, ki so posebej prilagojeni socialnemu podjetništvu.

3.4.2   Kot je EESO izpostavil v mnenju INT/570 (14), se mora pri javnem naročanju povečati delež udeležbe MSP, vključno s socialnimi podjetji. Bistveno je, da se vsem akterjem omogoči enakopraven dostop do javnih naročil. Javno naročanje bi bilo treba olajšati s poenostavitvijo upravnih postopkov. Pri tem ima Komisija ključno vlogo, saj zbira in izmenjuje učinkovite in preproste modele javnega naročanja za socialna podjetja.

3.4.3   EESO je v mnenju o javnih naročilih opozoril tudi na pomen inovativnih, okoljskih in socialnih vidikov naročanja. Priročnik Komisije Kupujte socialno
   (15), v katerem je navedeno, kako bi lahko pri naročanju upoštevali socialne in okoljske vidike, je osrednjega pomena in si zasluži večjo prepoznavnost. Komisija bi morala tudi sprejeti ukrepe za spodbujanje in oceno razširjenosti ponudb, pri katerih so upoštevani socialni vidiki.

3.4.4   Komisija se mora spopasti z vprašanjem pretirano natančnega izvrševanja predpisov (gold-plating) na področju javnega naročanja v nekaterih državah članicah in v ta namen povečati ozaveščenost o alternativnih možnostih ter ustreznejših in inovativnih instrumentih javnega financiranja.

3.4.5   Socialna podjetja pogosto ovirajo pravila o državni pomoči. EESO je v mnenju TEN/455 (16) podprl bolj raznolik in sorazmeren pristop ter se strinjal s potrebo po upoštevanju ne le ekonomskih, temveč tudi socialnih, teritorialnih in okoljskih vidikov, ter po merjenju učinkovitosti glede na kakovost, rezultate in trajnost. V prizadevanjih za enostavnejša in jasnejša pravila o državni pomoči je treba torej upoštevati, kako bi morebitne spremembe teh pravil vplivale na socialna podjetja. Pomembno je tudi izpostaviti izjeme od veljavnih pravil (17).

3.4.6   Komisija bi morala pri pregledu pravil o državni pomoči preučiti možnost izvzetja vseh socialnih storitev splošnega pomena ali – kot je v svojem mnenju predlagal EESO – omogočiti oprostitev priglasitve za vse javne storitve malega obsega in nekatere socialne storitve. Negotovost in dodatna upravna obremenitev zaradi spoštovanja pravil o državni pomoči lahko zasebne vlagatelje in uradnike za javna naročila odvrneta od sodelovanja s socialnimi podjetji. Tovrstne oprostitve lahko spodbudijo več inovacij in novoustanovljenih podjetij. Vendar bi morala ta pobuda vseeno predvideti mehanizem za preprečevanje korupcije.

3.4.7   Socialna podjetja imajo različne pravne oblike in zato zanje pogosto veljajo različna davčna pravila in pogoji. Zaradi njihovih socialnih ciljev in manjše ali omejene razdelitve dobička nekatere države članice socialnim podjetjem priznavajo davčne oprostitve in druge davčne olajšave. Te prakse je treba oceniti in izmenjati, da bi spodbudili oblikovanje pravil, ki ustrezajo socialnim podjetjem ne glede na njihovo pravno obliko.

3.5   Oblikovanje razvojnih programov za socialna podjetja

3.5.1   Socialna podjetja potrebujejo dostop do posebej zasnovanih programov podpore za razvoj. Pobude za „središča“, ki zagotavljajo podporo poslovanju, delovna mesta in usmerjanje, so se izkazale za učinkovite v fazi zagona podjetij, kakor tudi programi usposabljanja, ki jih organizirajo mreže socialnih podjetij. Poseben poudarek je treba nameniti programom za povečanje pripravljenosti za naložbe. Razvoj in izmenjavo teh vrst podpornih programov bi bilo treba spodbujati.

3.5.2   Prizadevati si je treba za podporo naslednje generacije socialnih podjetnikov. Socialno podjetništvo bi bilo treba spodbujati v okviru formalnega, neformalnega in priložnostnega učenja. Države članice bi morale sodelovati pri posebnem usposabljanju za socialna podjetja (18).

3.5.3   Komisija in države članice bi morale podpreti že uveljavljene akterje in mreže socialnih podjetij ter z njimi sodelovati. Socialna podjetja pogosto izvirajo iz prostovoljnega sektorja ali socialnega gospodarstva. Preko teh dejavnosti je mogoče torej najbolje vzpostaviti stik s socialnimi podjetniki in podjetji.

3.6   Ozaveščanje o socialnih podjetjih in krepitev zaupanja vanje

3.6.1   Socialna podjetja morajo biti vidnejša in priznana kot pomemben del družbe. Komisija bi morala razmisliti o uvedbi „znaka“ socialnega podjetja, ki bi povečal ozaveščenost in prepoznavnost ter okrepil zaupanje in povpraševanje. Za začetek bi morala Komisija dati pobudo in skupaj s socialnimi podjetji izvesti študijo, v kateri bi preučila obstoječe znake in druge sisteme certificiranja, ki so že vzpostavljeni v številnih državah članicah (19).

3.6.2   Pri raziskavah in oblikovanju politik se podjetja pogosto enačijo z dobičkonosnimi zasebnimi podjetji. Zato bi si bilo treba prizadevati, da se socialna podjetja stalno vključujejo v programe na področju raziskav, inovacij in razvoja.

3.6.3   Na ravni držav članic in EU ni konsolidiranih statističnih podatkov o socialnih podjetjih. V vseh državah članicah bi bilo treba spodbujati uporabo satelitskih računov (20). Poleg tega bi lahko z ustanovitvijo „observatorija“ za socialna podjetja na ravni EU z dejavno udeležbo EESO in sorodnih nacionalnih organov ter v tesnem sodelovanju z državami članicami prispevali k sistematičnemu zbiranju, primerjavi in razširjanju znanja.

3.6.4   Koristi socialnih podjetij morajo postati vidnejše z merjenjem vrednosti, ki niso zgolj ekonomske. Na voljo je več instrumentov za merjenje socialnih rezultatov (21) in metod za družbeno računovodstvo. Na žalost pa je njihova uporaba za manjše akterje pogosto preveč zapletena. EU bi morala skupaj s socialnimi podjetji, raziskovalci in ponudniki kapitala spodbujati uporabo teh uveljavljenih sistemov, poleg tega pa sprejeti ukrepe za razvoj enostavnejšega skupnega evropskega sistema ali kodeksa na podlagi teh sistemov.

3.6.5   Večje zaupanje v socialna podjetja je povezano z odgovornostjo in preglednostjo. Socialna podjetja so pogosto odvisna od javnega financiranja, zasebnih donacij in članarin. Uporabo teh sredstev je treba prikazati bolj pregledno prek odprtega sistema poročanja, ki bi lahko bil standardni sistem EU, s čimer bi povečali zaupanje vlagateljev. Z večjo preglednostjo in odprtim poročanjem bi tudi preprečili nevarnost, da bi socialna podjetja hitro postala bolj naravnana k dobičku s pretiranimi plačami vodstvenih delavcev in članov uprav.

3.6.6   Za vzpostavitev čim bolj ugodnih pogojev za socialna podjetja sta potrebna vodstvo in stalni dialog med vsemi sektorji družbe. To pa zahteva sodelovanje med vsemi institucijami EU, državami članicami in družbo kot celoto, ki poteka pod vodstvom Komisije in je zlasti osredotočeno na regionalne organe, ki so pogosto ključne zainteresirane strani. EESO in tudi Odbor regij lahko imata glede na svojo sestavo, strokovno znanje in tesne vezi z državami članicami ključno vlogo v naslednji fazi teh prizadevanj.

3.7   Druge ugotovitve

3.7.1   Socialna podjetja pogosto vključujejo prostovoljce. Njihova vloga mora biti jasno opredeljena. V sklepu Sveta z dne 27. novembra 2009 (22) je poudarjeno, da prostovoljne dejavnosti „oseba opravlja po svoji svobodni volji in izbiri in na podlagi lastne motiviranosti“. Prostovoljne dejavnosti ne nadomeščajo poklicnih, plačanih zaposlitvenih priložnosti, temveč dodajajo vrednost družbi.

3.7.2   Kot vsi drugi delodajalci morajo tudi socialna podjetja izpolnjevati zahteve glede dostojnih delovnih pogojev in spoštovati vse veljavne kolektivne pogodbe. Pri izvajanju določb evropske zakonodaje ter nacionalnih zakonov in/ali kolektivnih pogodb na področju obveščanja, posvetovanja in udeležbe zaposlenih morajo socialna podjetja opredeliti najustreznejši in najprimernejši način za zagotovitev ustreznega uveljavljanja teh pravic.

3.7.3   Socialna podjetja so nastala v različnih nacionalnih kontekstih. EESO poziva Komisijo, naj se pri zagotavljanju podpore in sprejemanju pobud zlasti osredotoči na razvoj socialnih podjetij v novih državah članicah. Pomembni ukrepi vključujejo spremembe njihovih sistemov socialnega varstva, spodbujanje politike aktivnega vključevanja, pospeševanje socialnega gospodarstva/socialnih podjetij in večjo odprtost trga javnih storitev.

3.7.4   EU bi morala spodbujati socialna podjetja tudi preko svojih meja. Model EU za socialna podjetja bi bilo treba razširjati, da bi spodbudili razvoj podobnih modelov v državah kandidatkah in tudi drugod po svetu.

V Bruslju, 26. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

(1)  COM(2010) 608 konč.

1

(2)  COM(2011) 206 konč.

2

(3)  UL C 132, 3.5.2011, str. 47.

3

(4)  UL C 95, 30.3.1998, str. 99; UL C 117, 26.4.2000, str. 52; UL C 112, 30.4.2004, str. 105; UL C 234, 22.9.2005, str. 1; UL C 120, 20.5.2005, str. 10; UL C 318, 23.12.2009, str. 22; UL C 44, 16.2.2008, str. 84.

4

(5)  Evropska raziskovalna mreža EMES (www.emes.net), Ciriec International (Mednarodni raziskovalni in informacijski center za podjetja javnega sektorja) (www.ciriec.ulg.ac.be), Cecop (Evropska konfederacija delavskih zadrug) (www.cecop.coop).

5

(6)  Podjetja v interesu skupnosti (Community Interest Company – CIC), uvedena v Združenem kraljestvu leta 2005, italijanska zakona 118/2006 in 155/2006, finski zakon št. 1351/2003, slovenski Zakon o socialnem podjetništvu iz leta 2011.

6

(7)  http://www.schwabfound.org/pdf/schwabfound/SocialInvestmentManual.pdf.

7

(8)  www.unltd.org.uk; www.commoncapital.org.uk; www.cafonline.org.

8

(9)  Glavni akterji, ki ponujajo socialne naložbe, so skladi tveganega kapitala človekoljubnih ustanov, skladi za socialne naložbe, finančne svetovalnice in socialne borze. Za podrobne informacije glej poročilo Investor Perspectives on Social Enterprise Financing: http://217.154.230.218/NR/rdonlyres/1FC8B9A1-6DE2-495F-9284-C3CC1CFB706D/0/BC_RS_InvestorPerspectivesonSocialInvestment_forweb.pdf.

9

Investor Perspectives on Social Enterprise Financing

Primer socialne naložbe je organizacija Big Society Capital iz Združenega kraljestva, glej: http://www.cabinetoffice.gov.uk/content/big-society-capital.

Big Society Capital

(10)  www.eurocoopbanks.coop.

10

(11)  www.triodos.be.

11

(12)  Pobuda bančne skupine Intesa Sanpaolo za socialna podjetja; Banca Prossima; www.bancaprossima.com.

12

(13)  www.socialfinance.org.uk/sib.

13

(14)  UL C 318, 29.10.2011, str. 113.

14

(15)  http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=331&langId=en&pubId=606&type=2&furtherPubs=yes.

15

(16)  UL C 248, 25.8.2011, str. 26.

16

(17)  Kot npr. podpora usposabljanju zaposlenih, pomoč za zaposlovanje, pomoč invalidom, pa tudi manjše oblike pomoči.

17

(18)  www.sse.org.uk in različni magistrski programi za socialne podjetnike (Università di Trento ali Università Bocconi).

18

(19)  www.standardsmap.org/en in www.socialenterprisemark.org.uk.

19

(20)  http://unstats.un.org/unsd/publication/SeriesF/SeriesF_91E.pdf.

20

(21)  www.thesroinetwork.org; http://iris.thegiin.org; www.iso.org/iso/social_responsibility.

21

(22)  UL L 17, 22.1.2010, str. 43.

22

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/7 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/7

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o vplivu krize na zmožnost evropskih podjetij za izvajanje podnebju prijaznih naložb (raziskovalno mnenje)

2012/C 24/02

Poročevalec: g. ZBOŘIL

Prihodnje poljsko predsedstvo je 30. novembra 2010 sklenilo, da v skladu s členom 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednji temi:

Vpliv krize na zmožnost evropskih podjetij za izvajanje podnebju prijaznih naložb (raziskovalno mnenje).

Strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 6. oktobra 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 27. oktobra) s 75 glasovi za, 3 glasovi proti in 3 vzdržanimi glasovi.

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Konec novembra 2010 – ko je prihodnje poljsko predsedstvo sklenilo, da se bo z EESO posvetovalo o vplivu krize na zmožnost evropskih podjetij za izvajanje podnebju prijaznih naložb – se je vprašanje nanašalo predvsem na učinke evropskega sistema trgovanja z emisijami. Ali je sistem EU za trgovanje z emisijami kot osrednji steber podnebne politike EU ustrezno deloval med gospodarsko recesijo, s katero se je EU soočila leta 2009 po finančni krizi, ki se je začela konec leta 2008? |
| --- | --- |

1.1

Konec novembra 2010 – ko je prihodnje poljsko predsedstvo sklenilo, da se bo z EESO posvetovalo o vplivu krize na zmožnost evropskih podjetij za izvajanje podnebju prijaznih naložb – se je vprašanje nanašalo predvsem na učinke evropskega sistema trgovanja z emisijami. Ali je sistem EU za trgovanje z emisijami kot osrednji steber podnebne politike EU ustrezno deloval med gospodarsko recesijo, s katero se je EU soočila leta 2009 po finančni krizi, ki se je začela konec leta 2008?

| 1.2 | Kakor jasno kažejo podatki o emisijah toplogrednih plinov in CO2 za leti 2009 in 2010, je leta 2009 zmanjšanje emisij povzročil upad gospodarske dejavnosti. Prav tako je gospodarsko oživitev, ki je nastopila leta 2010, spremljalo povečanje emisij. Iz tega bi lahko sklepali, da cenovni signali sistema za trgovanje z emisijami niso dovolj močne spodbude za izogibanje procesom z visokimi emisijami ogljika in izvajanje dolgoročnih naložb v podnebju prijaznejše tehnologije. Na srečo je bil sistem za trgovanje z emisijami zasnovan tako, da zaznava tovrstne probleme ter ga je mogoče spremeniti in preoblikovati tako, da se uvede cena CO2, ki bo omogočila zmanjšanje emisij in izravnavo emisij industrijskih sektorjev, ki se najtežje prilagodijo. Za prehod na nizkoogljično gospodarstvo so potrebne naložbe v okolju prijazne tehnologije, gospodarne z viri, ne pa zmanjšanje industrijske proizvodnje. |
| --- | --- |

1.2

Kakor jasno kažejo podatki o emisijah toplogrednih plinov in CO2 za leti 2009 in 2010, je leta 2009 zmanjšanje emisij povzročil upad gospodarske dejavnosti. Prav tako je gospodarsko oživitev, ki je nastopila leta 2010, spremljalo povečanje emisij. Iz tega bi lahko sklepali, da cenovni signali sistema za trgovanje z emisijami niso dovolj močne spodbude za izogibanje procesom z visokimi emisijami ogljika in izvajanje dolgoročnih naložb v podnebju prijaznejše tehnologije. Na srečo je bil sistem za trgovanje z emisijami zasnovan tako, da zaznava tovrstne probleme ter ga je mogoče spremeniti in preoblikovati tako, da se uvede cena CO2, ki bo omogočila zmanjšanje emisij in izravnavo emisij industrijskih sektorjev, ki se najtežje prilagodijo. Za prehod na nizkoogljično gospodarstvo so potrebne naložbe v okolju prijazne tehnologije, gospodarne z viri, ne pa zmanjšanje industrijske proizvodnje.

| 1.3 | Sistem trgovanja z emisijami je bil prvotno oblikovan za optimizacijo stroškov procesa blažitev podnebnih sprememb in še vedno velja za glavni instrument zmanjšanja emisij. Treba ga je nujno izboljšati, da se ponovno vzpostavita njegova učinkovitost in okoljska celovitost. |
| --- | --- |

1.3

Sistem trgovanja z emisijami je bil prvotno oblikovan za optimizacijo stroškov procesa blažitev podnebnih sprememb in še vedno velja za glavni instrument zmanjšanja emisij. Treba ga je nujno izboljšati, da se ponovno vzpostavita njegova učinkovitost in okoljska celovitost.

| 1.4 | Vse več je dokazov, da sama sprememba sistema za trgovanje z emisijami ne more zagotoviti uspešnega izvajanja podnebne politike, ki pospešuje prehod na vire z nižjimi emisijami ogljika ali sploh brez emisij ogljika, hkrati pa podpira močno gospodarsko rast. Po drugi strani si vnaprejšnje naložbe v okolju prijazne tehnologije, gospodarne z viri, v evropski proizvodnji industriji in energetskem sektorju zaslužijo veliko večjo javnofinančno podporo. Razvoj in uporabo bi bilo treba na primer bolj podpirati z Evropskim strateškim načrtom za energetsko tehnologijo (načrt SET) in s kohezijsko politiko EU. |
| --- | --- |

1.4

Vse več je dokazov, da sama sprememba sistema za trgovanje z emisijami ne more zagotoviti uspešnega izvajanja podnebne politike, ki pospešuje prehod na vire z nižjimi emisijami ogljika ali sploh brez emisij ogljika, hkrati pa podpira močno gospodarsko rast. Po drugi strani si vnaprejšnje naložbe v okolju prijazne tehnologije, gospodarne z viri, v evropski proizvodnji industriji in energetskem sektorju zaslužijo veliko večjo javnofinančno podporo. Razvoj in uporabo bi bilo treba na primer bolj podpirati z Evropskim strateškim načrtom za energetsko tehnologijo (načrt SET) in s kohezijsko politiko EU.

| 1.5 | EESO zato priporoča, da se zagotovi potrebno financiranje za močno in odločno tehnološko spodbudo. Potrebna sredstva bi bilo treba zbrati s pomočjo prihodkov držav članic od trgovanja z emisijami. EESO poleg tega pozdravlja predlog Komisije o uskladitvi obdavčitve energije in emisij ogljika v EU. EESO tudi poziva države članice, naj večino dodatnega prihodka od obdavčitve emisij ogljika in energije vlagajo v industrijske inovacije na področju čiste tehnologije. |
| --- | --- |

1.5

EESO zato priporoča, da se zagotovi potrebno financiranje za močno in odločno tehnološko spodbudo. Potrebna sredstva bi bilo treba zbrati s pomočjo prihodkov držav članic od trgovanja z emisijami. EESO poleg tega pozdravlja predlog Komisije o uskladitvi obdavčitve energije in emisij ogljika v EU. EESO tudi poziva države članice, naj večino dodatnega prihodka od obdavčitve emisij ogljika in energije vlagajo v industrijske inovacije na področju čiste tehnologije.

| 1.6 | V zadnjem času cene energije zelo nihajo zaradi nemirov v nekaterih državah OPEC. Ti dogodki in učinki nesreče jedrskih reaktorjev v Fukušimi na Japonskem so sprožili preobrat v razpravi o energetskih vprašanjih. Enostranski ukrepi, ki so jih pred nedavnim sprejele nekatere države članice, in špekulacije na trgih surovin imajo lahko resne posledice za razvoj energetskega sektorja EU in bi jih bilo treba temeljito analizirati. |
| --- | --- |

1.6

V zadnjem času cene energije zelo nihajo zaradi nemirov v nekaterih državah OPEC. Ti dogodki in učinki nesreče jedrskih reaktorjev v Fukušimi na Japonskem so sprožili preobrat v razpravi o energetskih vprašanjih. Enostranski ukrepi, ki so jih pred nedavnim sprejele nekatere države članice, in špekulacije na trgih surovin imajo lahko resne posledice za razvoj energetskega sektorja EU in bi jih bilo treba temeljito analizirati.

| 1.7 | Modeli ocene učinka, ki jih v priloženem delovnem dokumentu svojih služb uporablja Komisija (PRIMES itd.), kažejo zelo optimistične rezultate na makroekonomski ravni, ki se razlikujejo od ugotovitev raziskav na mikroekonomski, tj. operativni oz. sektorski ravni, ali jim celo nasprotujejo. Makroekonomske ocene bi zato bilo treba pregledati in jih prilagoditi tako, da bodo združljive z raziskavami od spodaj navzgor, preden se sprejmejo politični sklepi. |
| --- | --- |

1.7

Modeli ocene učinka, ki jih v priloženem delovnem dokumentu svojih služb uporablja Komisija (PRIMES itd.), kažejo zelo optimistične rezultate na makroekonomski ravni, ki se razlikujejo od ugotovitev raziskav na mikroekonomski, tj. operativni oz. sektorski ravni, ali jim celo nasprotujejo. Makroekonomske ocene bi zato bilo treba pregledati in jih prilagoditi tako, da bodo združljive z raziskavami od spodaj navzgor, preden se sprejmejo politični sklepi.

| 1.8 | Odbor poziva Svet, Komisijo in Parlament, naj zagotovijo, da se v celoti udejanjijo vsi obstoječi z ogljikom povezani cilji za leto 2020, in razmislijo o možnosti, da bi cilj glede toplogrednih plinov za leto 2020 na podlagi doseženega napredka na pogajanjih COP17 in predvidenega gospodarskega razvoja Skupnosti povečali na 25-odstotno zmanjšanje, čemur bi sledilo dogovorjeno zmanjšanje za 80–95 % do leta 2050. Odbor meni, da je nujno, da se za akterje na svetovnem trgu ohranijo približno primerljivi gospodarski pogoji. Da bi tak sporazum deloval, bi bila potrebna primerljiva vzporedna prizadevanja ostalih razvitih držav, drugi ključni akterji – zlasti gospodarstva v vzponu – pa bi se morali dogovoriti o prostovoljnih ciljih za večje zmanjšanje emisij v okviru svetovnega, pravno zavezujočega in celovitega sporazuma o ureditvi po preteku veljavnosti Kjotskega sporazuma. |
| --- | --- |

1.8

Odbor poziva Svet, Komisijo in Parlament, naj zagotovijo, da se v celoti udejanjijo vsi obstoječi z ogljikom povezani cilji za leto 2020, in razmislijo o možnosti, da bi cilj glede toplogrednih plinov za leto 2020 na podlagi doseženega napredka na pogajanjih COP17 in predvidenega gospodarskega razvoja Skupnosti povečali na 25-odstotno zmanjšanje, čemur bi sledilo dogovorjeno zmanjšanje za 80–95 % do leta 2050. Odbor meni, da je nujno, da se za akterje na svetovnem trgu ohranijo približno primerljivi gospodarski pogoji. Da bi tak sporazum deloval, bi bila potrebna primerljiva vzporedna prizadevanja ostalih razvitih držav, drugi ključni akterji – zlasti gospodarstva v vzponu – pa bi se morali dogovoriti o prostovoljnih ciljih za večje zmanjšanje emisij v okviru svetovnega, pravno zavezujočega in celovitega sporazuma o ureditvi po preteku veljavnosti Kjotskega sporazuma.

| 1.9 | Po COP 15 in 16 je več ali manj jasno, da je prišlo do preusmeritve v svetovnih pogajanjih o podnebnih spremembah in je sedaj več možnosti za pristop od spodaj navzgor. Ta pomemben premik od zastavljanja novih zavezujočih ciljev k ukrepom priznava tudi Načrt za prehod na konkurenčno gospodarstvo z nizkimi emisijami ogljika do leta 2050 (COM(2011) 112 konč.). Načrt začenja razpravo med državami članicami EU o tem, ali je treba zastaviti nove cilje ali ne. Tako cilji od zgoraj navzdol kot tudi politika tehnoloških inovacij od spodaj navzgor bodo morali odigrati svojo vlogo. EU ne bi smela zamuditi te priložnosti za resnični napredek in mora biti pozitiven zgled. |
| --- | --- |

1.9

Po COP 15 in 16 je več ali manj jasno, da je prišlo do preusmeritve v svetovnih pogajanjih o podnebnih spremembah in je sedaj več možnosti za pristop od spodaj navzgor. Ta pomemben premik od zastavljanja novih zavezujočih ciljev k ukrepom priznava tudi Načrt za prehod na konkurenčno gospodarstvo z nizkimi emisijami ogljika do leta 2050 (COM(2011) 112 konč.). Načrt začenja razpravo med državami članicami EU o tem, ali je treba zastaviti nove cilje ali ne. Tako cilji od zgoraj navzdol kot tudi politika tehnoloških inovacij od spodaj navzgor bodo morali odigrati svojo vlogo. EU ne bi smela zamuditi te priložnosti za resnični napredek in mora biti pozitiven zgled.

| 1.10 | Razmere na področju naložb v obdobju po krizi so v EU zelo različne in položaj se že poslabšuje zaradi predvidene ponovne krize. Zdi se, da je javno financiranje zaradi trenutne krize javnega dolga na splošno vse šibkejše, zaradi česar je potrebna večja proračunska disciplina. Sektor MSP je bolj občutljiv na take spremembe, saj so ta podjetja bolj odvisna od bančnih posojil kot večja podjetja, ki imajo dostop do trgov kapitala. |
| --- | --- |

1.10

Razmere na področju naložb v obdobju po krizi so v EU zelo različne in položaj se že poslabšuje zaradi predvidene ponovne krize. Zdi se, da je javno financiranje zaradi trenutne krize javnega dolga na splošno vse šibkejše, zaradi česar je potrebna večja proračunska disciplina. Sektor MSP je bolj občutljiv na take spremembe, saj so ta podjetja bolj odvisna od bančnih posojil kot večja podjetja, ki imajo dostop do trgov kapitala.

| 1.11 | Doslej še ni bilo novega in nujnega vala naložb v infrastrukturo. Infrastruktura za elektriko in plin bi morala biti deležna bistveno večje pozornosti, zlasti zaradi enotnega evropskega energetskega trga; poleg tega je treba v večji meri uporabljati obnovljive vire energije. Brez brezhibno delujočega in povezanega omrežja bodo možnosti za napredek zelo majhne. |
| --- | --- |

1.11

Doslej še ni bilo novega in nujnega vala naložb v infrastrukturo. Infrastruktura za elektriko in plin bi morala biti deležna bistveno večje pozornosti, zlasti zaradi enotnega evropskega energetskega trga; poleg tega je treba v večji meri uporabljati obnovljive vire energije. Brez brezhibno delujočega in povezanega omrežja bodo možnosti za napredek zelo majhne.

2.   Uvod, ozadje

| 2.1 | Evropska komisija je v sporočilu Analiza možnosti, da se preseže ciljno 20-odstotno zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, ter ocena tveganja selitve industrijskih virov toplogrednih plinov izven EU
   (1) opredelila različne možnosti za doseganje novega količinskega cilja 30 % v okviru sistema trgovanja z emisijami (v sektorjih, zajetih v sistemu EU za trgovanje z emisijami) in v drugih sektorjih (predvsem v prometu, grajenem okolju in kmetijstvu). Ker Komisija v sporočilu ne analizira učinka gospodarske krize na zmožnost evropskih podjetij, da zagotovijo dodatne podnebju prijazne naložbe, je poljsko predsedstvo predlagalo, naj bo to vprašanje tema mnenja EESO. |
| --- | --- |

2.1

Evropska komisija je v sporočilu Analiza možnosti, da se preseže ciljno 20-odstotno zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, ter ocena tveganja selitve industrijskih virov toplogrednih plinov izven EU
   (1) opredelila različne možnosti za doseganje novega količinskega cilja 30 % v okviru sistema trgovanja z emisijami (v sektorjih, zajetih v sistemu EU za trgovanje z emisijami) in v drugih sektorjih (predvsem v prometu, grajenem okolju in kmetijstvu). Ker Komisija v sporočilu ne analizira učinka gospodarske krize na zmožnost evropskih podjetij, da zagotovijo dodatne podnebju prijazne naložbe, je poljsko predsedstvo predlagalo, naj bo to vprašanje tema mnenja EESO.

| 2.2 | Splošno znano je, da zmanjšanje emisij CO2 ne bo enostavna naloga in da ne bo hitrih rešitev zaradi nenehne rasti prebivalstva in visoke ravni pomanjkanja energije v državah v razvoju. Nadaljnji ključni dejavnik je opustitev pridobivanja energije iz fosilnih virov zaradi vprašanja zanesljive oskrbe. Lahko bi trdili, da sporazum iz Københavna in kasnejši sporazum iz Cancuna opuščata koncept „pravno zavezujočih ciljev“ – s čimer se zmanjša verjetnost globalnega trgovanja z emisijami – saj časovno mejo prestavljata na leto 2050 in poudarjata pomen tehnološkega razvoja in inovativnih procesov. Sporazum iz Cancuna navaja številne pomembne cilje, med katerimi so ključni naslednji trije:






  — | opredelitev jasnih ciljev za postopno zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, ki jih povzroča človek, da bi povprečno zvišanje temperature ostalo pod 2o C; |
| --- | --- | --- |

2.2

Splošno znano je, da zmanjšanje emisij CO2 ne bo enostavna naloga in da ne bo hitrih rešitev zaradi nenehne rasti prebivalstva in visoke ravni pomanjkanja energije v državah v razvoju. Nadaljnji ključni dejavnik je opustitev pridobivanja energije iz fosilnih virov zaradi vprašanja zanesljive oskrbe. Lahko bi trdili, da sporazum iz Københavna in kasnejši sporazum iz Cancuna opuščata koncept „pravno zavezujočih ciljev“ – s čimer se zmanjša verjetnost globalnega trgovanja z emisijami – saj časovno mejo prestavljata na leto 2050 in poudarjata pomen tehnološkega razvoja in inovativnih procesov. Sporazum iz Cancuna navaja številne pomembne cilje, med katerimi so ključni naslednji trije:

—

opredelitev jasnih ciljev za postopno zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, ki jih povzroča človek, da bi povprečno zvišanje temperature ostalo pod 2o C;

| — | spodbujanje sodelovanja vseh držav pri zmanjšanju teh emisij v skladu z njihovimi različnimi odgovornostmi in sposobnostmi; |
| --- | --- |

—

spodbujanje sodelovanja vseh držav pri zmanjšanju teh emisij v skladu z njihovimi različnimi odgovornostmi in sposobnostmi;

| — | zagotovitev mednarodne preglednosti ukrepov, ki jih sprejmejo države, in pravočasnega pregleda globalnega napredka pri doseganju dolgoročnega cilja. |
| --- | --- |

—

zagotovitev mednarodne preglednosti ukrepov, ki jih sprejmejo države, in pravočasnega pregleda globalnega napredka pri doseganju dolgoročnega cilja.

| 2.3 | Splošno sprejeto je soglasje, da je določanje ustrezne, splošno sprejete cene ogljika ključnega pomena za uspešno podnebno politiko (William D. Nordhaus, Economic Issues in a Designing a Global Agreement on Global Warming). Če cena ogljika ni ustrezno določena in ni splošno sprejeta, ne more imeti spodbujevalnega učinka. Potreben je realistični okvir predpisov: mehanizmi spodbujanja morajo delovati v praksi, da se zagotovi učinkovitost političnih odločitev. Zato EESO poziva Evropsko komisijo, naj predstavi možnosti za okrepitev sistema trgovanja z emisijami in skladne ukrepe v sektorjih, ki niso zajeti v ta sistem. |
| --- | --- |

2.3

Splošno sprejeto je soglasje, da je določanje ustrezne, splošno sprejete cene ogljika ključnega pomena za uspešno podnebno politiko (William D. Nordhaus, Economic Issues in a Designing a Global Agreement on Global Warming). Če cena ogljika ni ustrezno določena in ni splošno sprejeta, ne more imeti spodbujevalnega učinka. Potreben je realistični okvir predpisov: mehanizmi spodbujanja morajo delovati v praksi, da se zagotovi učinkovitost političnih odločitev. Zato EESO poziva Evropsko komisijo, naj predstavi možnosti za okrepitev sistema trgovanja z emisijami in skladne ukrepe v sektorjih, ki niso zajeti v ta sistem.

| 2.4 | Nekaj uspeha (z relativno nizkimi stroški) pri zmanjšanju emisij toplogrednih plinov je bilo sicer doseženega z izboljšanjem energetske učinkovitosti in učinkovitosti goriv, vendar pa sta tehnološka preusmeritev in napredek edini način za postopni prehod v obdobje brez fosilnih goriv. Tudi za ukrepe učinkovitosti je potrebna obsežna uporaba obstoječih tehnologij in razvoj inovativnih rešitev (McKinsey Global Institute: The Carbon Productivity Challenge: Curbing Climate Change and Sustaining Economic Growth). |
| --- | --- |

2.4

Nekaj uspeha (z relativno nizkimi stroški) pri zmanjšanju emisij toplogrednih plinov je bilo sicer doseženega z izboljšanjem energetske učinkovitosti in učinkovitosti goriv, vendar pa sta tehnološka preusmeritev in napredek edini način za postopni prehod v obdobje brez fosilnih goriv. Tudi za ukrepe učinkovitosti je potrebna obsežna uporaba obstoječih tehnologij in razvoj inovativnih rešitev (McKinsey Global Institute: The Carbon Productivity Challenge: Curbing Climate Change and Sustaining Economic Growth).

| 2.5 | Povečanje energetske učinkovitosti v energetsko intenzivnih industrijskih panogah je rezultat nenehnih prizadevanj za zmanjšanje operativnih stroškov. Nobeno podjetje ne bo proizvajalo emisij ogljikovega dioksida le zato, ker ima dovolj ali preveč emisijskih pravic. Posledice ukrepov učinkovite porabe gospodinjstev so manj predvidljive zaradi „povratnega učinka“, ki opisuje psihološki pojav, ko ljudje prihranek, ki so ga dosegli z učinkovito porabo, vložijo v koristi, npr. zvišanje toplote ogrevanja prostorov. Ta učinek lahko hitro izniči še tako ambiciozna prizadevanja za izboljšanje učinkovitosti. |
| --- | --- |

2.5

Povečanje energetske učinkovitosti v energetsko intenzivnih industrijskih panogah je rezultat nenehnih prizadevanj za zmanjšanje operativnih stroškov. Nobeno podjetje ne bo proizvajalo emisij ogljikovega dioksida le zato, ker ima dovolj ali preveč emisijskih pravic. Posledice ukrepov učinkovite porabe gospodinjstev so manj predvidljive zaradi „povratnega učinka“, ki opisuje psihološki pojav, ko ljudje prihranek, ki so ga dosegli z učinkovito porabo, vložijo v koristi, npr. zvišanje toplote ogrevanja prostorov. Ta učinek lahko hitro izniči še tako ambiciozna prizadevanja za izboljšanje učinkovitosti.

| 2.6 | Obnovljivi viri energije bodo vsekakor prispevali k zmanjšanju emisij, čeprav morebiti v manjši meri, kot se pogosto domneva. Fizične, prostorske in socialno-okoljske ovire tehnologij, ki so sedaj na voljo za obnovljive vire, se včasih ne upoštevajo dovolj, njihovo premagovanje s tehnološkimi inovacijami pa ima finančne posledice. Tudi izboljšanje operativne in stroškovne učinkovitosti sedaj znanih obnovljivih virov energije predstavlja finančni izziv, ki ga nekatere države članice rešujejo, druge pa ne. |
| --- | --- |

2.6

Obnovljivi viri energije bodo vsekakor prispevali k zmanjšanju emisij, čeprav morebiti v manjši meri, kot se pogosto domneva. Fizične, prostorske in socialno-okoljske ovire tehnologij, ki so sedaj na voljo za obnovljive vire, se včasih ne upoštevajo dovolj, njihovo premagovanje s tehnološkimi inovacijami pa ima finančne posledice. Tudi izboljšanje operativne in stroškovne učinkovitosti sedaj znanih obnovljivih virov energije predstavlja finančni izziv, ki ga nekatere države članice rešujejo, druge pa ne.

| 2.7 | Za tri vidike je vsekakor treba najti rešitev in nobeden od njih verjetno ne bo zadovoljivo urejen do leta 2020. Prvič, nestanovitne vire je treba celovito vključiti v vseevropsko inteligentno omrežje z omejeno zmogljivostjo za dovajanje energije iz nestanovitnih obnovljivih virov nad pričakovanim deležem od 35 do 40 %. Vendar je treba omeniti, da je odločitev Nemčije o hitri postopni opustitvi proizvodnje jedrske energije močno spodbudila ukrepe na tem področju. Drugič, za takšno vključitev je potrebna znatna akumulacijska zmogljivost. Tretjič, potrebna je zrela tehnologija zajemanja in shranjevanja ogljika za široko dolgoročno uporabo, če se bodo fosilna goriva še naprej razširjeno uporabljala kot vir energije. Dokler ne bodo rešena ta tri kritična vprašanja, je pri širjenju uporabe obstoječih obnovljivih virov energije nepogrešljiva rezervna energija iz tradicionalnih virov skupaj z njihovimi emisijami. |
| --- | --- |

2.7

Za tri vidike je vsekakor treba najti rešitev in nobeden od njih verjetno ne bo zadovoljivo urejen do leta 2020. Prvič, nestanovitne vire je treba celovito vključiti v vseevropsko inteligentno omrežje z omejeno zmogljivostjo za dovajanje energije iz nestanovitnih obnovljivih virov nad pričakovanim deležem od 35 do 40 %. Vendar je treba omeniti, da je odločitev Nemčije o hitri postopni opustitvi proizvodnje jedrske energije močno spodbudila ukrepe na tem področju. Drugič, za takšno vključitev je potrebna znatna akumulacijska zmogljivost. Tretjič, potrebna je zrela tehnologija zajemanja in shranjevanja ogljika za široko dolgoročno uporabo, če se bodo fosilna goriva še naprej razširjeno uporabljala kot vir energije. Dokler ne bodo rešena ta tri kritična vprašanja, je pri širjenju uporabe obstoječih obnovljivih virov energije nepogrešljiva rezervna energija iz tradicionalnih virov skupaj z njihovimi emisijami.

| 2.8 | Izboljšanje učinkovitosti pri proizvodnji električne energije in toplote je tako drago, da je malo verjetno, da ga bo mogoče doseči v sedanjih okoliščinah, kjer prevladujejo finančne omejitve. Zato bodo imeli prodorni izumi pomembno vlogo ob obsežnemu uvajanju in izboljšanju obstoječih tehnologij za obnovljive vire energije pri doseganju pričakovanega 80- do 90-odstotnega zmanjšanja do leta 2050 (Mednarodna agencija za energijo: Energy Technology Perspective 2010). |
| --- | --- |

2.8

Izboljšanje učinkovitosti pri proizvodnji električne energije in toplote je tako drago, da je malo verjetno, da ga bo mogoče doseči v sedanjih okoliščinah, kjer prevladujejo finančne omejitve. Zato bodo imeli prodorni izumi pomembno vlogo ob obsežnemu uvajanju in izboljšanju obstoječih tehnologij za obnovljive vire energije pri doseganju pričakovanega 80- do 90-odstotnega zmanjšanja do leta 2050 (Mednarodna agencija za energijo: Energy Technology Perspective 2010).

| 2.9 | Pomembno vlogo bi imele tudi nadaljnje izboljšave energetske učinkovitosti proizvodnih tehnologij. Zato so potrebne tako postopne kot korenite inovacije v celotnem spektru možnosti nizkoogljične tehnologije. Brez takih inovacij in izboljšav bo enostavno nemogoče doseči hiter napredek in obsežno uporabo nizkoogljične energije, ki je potrebna za izpolnitev globalnega povpraševanja po energiji in preprečitev morebitnih katastrofalnih podnebnih tveganj. Ta ključni izziv na področju inovacij je treba obravnavati neposredno in proaktivno. |
| --- | --- |

2.9

Pomembno vlogo bi imele tudi nadaljnje izboljšave energetske učinkovitosti proizvodnih tehnologij. Zato so potrebne tako postopne kot korenite inovacije v celotnem spektru možnosti nizkoogljične tehnologije. Brez takih inovacij in izboljšav bo enostavno nemogoče doseči hiter napredek in obsežno uporabo nizkoogljične energije, ki je potrebna za izpolnitev globalnega povpraševanja po energiji in preprečitev morebitnih katastrofalnih podnebnih tveganj. Ta ključni izziv na področju inovacij je treba obravnavati neposredno in proaktivno.

3.   Analiza podatkov emisij EU; učinek krize

| 3.1 | Komisija v dokumentu predstavlja vrsto argumentov, ki sami zase kažejo, da bi bilo sicer težko doseči ambiciozne cilje za blažitev podnebnih sprememb, vendar je to mogoče. Empirične podatke o emisijah v EU v zadnjih letih je treba razumeti ob upoštevanju dejstva, da so obnovljivi viri energije leta 2009 v EU znašali 61 % novih zmogljivosti za proizvodnjo električne energije. Dejansko je zaradi raznolikosti nekaterih obnovljivih virov energije zagotovitev zanesljivega pokrivanja osnovne obremenitve kratkoročno zelo velik izziv. |
| --- | --- |

3.1

Komisija v dokumentu predstavlja vrsto argumentov, ki sami zase kažejo, da bi bilo sicer težko doseči ambiciozne cilje za blažitev podnebnih sprememb, vendar je to mogoče. Empirične podatke o emisijah v EU v zadnjih letih je treba razumeti ob upoštevanju dejstva, da so obnovljivi viri energije leta 2009 v EU znašali 61 % novih zmogljivosti za proizvodnjo električne energije. Dejansko je zaradi raznolikosti nekaterih obnovljivih virov energije zagotovitev zanesljivega pokrivanja osnovne obremenitve kratkoročno zelo velik izziv.

| 3.2 | Domneve Komisije temeljijo na optimističnih pričakovanjih v zvezi z rezultati direktive o obnovljivih virih energije in akcijskih načrtov posameznih držav članic. 20-odstotno povečanje energetske učinkovitosti se obravnava kot samo po sebi umevno, čeprav podatki iz držav članic v nekaterih primerih kažejo bistveno počasnejši napredek. Ob upoštevanju ključnega elementa energetske učinkovitosti pri proizvodnji električne energije in toplote – t. i. intenzivnost emisij ogljika – lahko zamude in odlašanje pri prenovi elektrarn postanejo resen problem in pripeljejo do pomanjkanja energije. Poleg tega analize Mednarodne agencije za energijo (IEA) kažejo, da je 80 % emisij za globalni energetski sektor do leta 2020 že določenih. Zato so tudi naložbe v naslednjem desetletju, zlasti v tehnologije zajemanja in shranjevanja ogljika, ključnega pomena za prihodnost z nizkimi emisijami ogljika. |
| --- | --- |

3.2

Domneve Komisije temeljijo na optimističnih pričakovanjih v zvezi z rezultati direktive o obnovljivih virih energije in akcijskih načrtov posameznih držav članic. 20-odstotno povečanje energetske učinkovitosti se obravnava kot samo po sebi umevno, čeprav podatki iz držav članic v nekaterih primerih kažejo bistveno počasnejši napredek. Ob upoštevanju ključnega elementa energetske učinkovitosti pri proizvodnji električne energije in toplote – t. i. intenzivnost emisij ogljika – lahko zamude in odlašanje pri prenovi elektrarn postanejo resen problem in pripeljejo do pomanjkanja energije. Poleg tega analize Mednarodne agencije za energijo (IEA) kažejo, da je 80 % emisij za globalni energetski sektor do leta 2020 že določenih. Zato so tudi naložbe v naslednjem desetletju, zlasti v tehnologije zajemanja in shranjevanja ogljika, ključnega pomena za prihodnost z nizkimi emisijami ogljika.

| 3.3 | Strokovni analitiki ocenjujejo, da so se emisije toplogrednih plinov leta 2010 povečale za 4 %, obrati v okviru sistema EU za trgovanje z emisijami pa so poročali o 3,2-odstotnem povečanju. Leta 2009 so se v primerjavi z letom 2008 emisije po vsem svetu zmanjšale za 1,1 %: EU (-6,4 %), ZDA (-6,5 %) in Japonska (-11,8 brez trgovanja z emisijami) so poročale o zmanjšanju, medtem ko je Kitajska poročala o 9,1-odstotnem povišanju (Richard N. Cooper, Harvardska univerza, Europe's Emission Trading System, junij 2010; Christian Egenhofer, CEPS, Bruselj, The EU ETS and Climate Policy Towards 2050, januar 2011). Očitno je, da je bilo znižanje emisij od leta 2008 do 2009 v razvitih državah predvsem rezultat gospodarske recesije. Predhodni rezultati iz leta 2010 potrjujejo, da stopnje emisij rastejo in padajo vzporedno z ravnjo gospodarske dejavnosti. |
| --- | --- |

3.3

Strokovni analitiki ocenjujejo, da so se emisije toplogrednih plinov leta 2010 povečale za 4 %, obrati v okviru sistema EU za trgovanje z emisijami pa so poročali o 3,2-odstotnem povečanju. Leta 2009 so se v primerjavi z letom 2008 emisije po vsem svetu zmanjšale za 1,1 %: EU (-6,4 %), ZDA (-6,5 %) in Japonska (-11,8 brez trgovanja z emisijami) so poročale o zmanjšanju, medtem ko je Kitajska poročala o 9,1-odstotnem povišanju (Richard N. Cooper, Harvardska univerza, Europe's Emission Trading System, junij 2010; Christian Egenhofer, CEPS, Bruselj, The EU ETS and Climate Policy Towards 2050, januar 2011). Očitno je, da je bilo znižanje emisij od leta 2008 do 2009 v razvitih državah predvsem rezultat gospodarske recesije. Predhodni rezultati iz leta 2010 potrjujejo, da stopnje emisij rastejo in padajo vzporedno z ravnjo gospodarske dejavnosti.

| 3.4 | Najbolj zaskrbljujoča ugotovitev skrbnega pregleda sistema EU za trgovanje z emisijami, ki je največji tovrstni sistem na svetu, je neuspeh pri bistvenem zmanjšanju emisij CO2 ali toplogrednih plinov. Skupne industrijske emisije CO2 in toplogrednih plinov v Evropi se že od leta 1990 rahlo znižujejo, ekstrapolacija tega trenda v leto 2008 pa kaže, da je sistem trgovanja z emisijami znižal emisije le za 2 % v primerjavi s predvidenimi stopnjami brez tega sistema. Ob upoštevanju učinkov finančne krize in recesije v letih 2008 in 2009 podatki kažejo, da je imel sistem EU za trgovanje z emisijami majhen, če sploh opazen neodvisen učinek na evropske emisije toplogrednih plinov. |
| --- | --- |

3.4

Najbolj zaskrbljujoča ugotovitev skrbnega pregleda sistema EU za trgovanje z emisijami, ki je največji tovrstni sistem na svetu, je neuspeh pri bistvenem zmanjšanju emisij CO2 ali toplogrednih plinov. Skupne industrijske emisije CO2 in toplogrednih plinov v Evropi se že od leta 1990 rahlo znižujejo, ekstrapolacija tega trenda v leto 2008 pa kaže, da je sistem trgovanja z emisijami znižal emisije le za 2 % v primerjavi s predvidenimi stopnjami brez tega sistema. Ob upoštevanju učinkov finančne krize in recesije v letih 2008 in 2009 podatki kažejo, da je imel sistem EU za trgovanje z emisijami majhen, če sploh opazen neodvisen učinek na evropske emisije toplogrednih plinov.

| 3.5 | Na splošno je jasno, da gre znižanje emisij v zadnjem četrtletju leta 2008 in v celem letu 2009 ter zvišanje emisij, ki se je začelo v drugem četrtletju leta 2010, pripisati začetku (konec leta 2008) in koncu (sredi leta 2010) gospodarske krize. Dokazi, da so spremembe sistema privedle do zmanjšanja emisij v tem obdobju, so nezadostni. |
| --- | --- |

3.5

Na splošno je jasno, da gre znižanje emisij v zadnjem četrtletju leta 2008 in v celem letu 2009 ter zvišanje emisij, ki se je začelo v drugem četrtletju leta 2010, pripisati začetku (konec leta 2008) in koncu (sredi leta 2010) gospodarske krize. Dokazi, da so spremembe sistema privedle do zmanjšanja emisij v tem obdobju, so nezadostni.

| 3.6 | Upoštevati je treba tudi dejstvo, da so industrijski sektorji že sprejeli pomembne in zgleda vredne ukrepe: nenehno zniževanje emisij s preusmerjanjem na goriva z nižjimi emisijami ogljika in sprejetje učinkovitih ukrepov za izboljšanje energetske učinkovitosti. Ta proces se lahko v naslednjem obdobju trgovanja do leta 2020 pospeši, če se razvijejo in začnejo uporabljati nove prebojne tehnologije v skoraj vseh sektorjih, ki so zajeti v sistem EU za trgovanje z emisijami. |
| --- | --- |

3.6

Upoštevati je treba tudi dejstvo, da so industrijski sektorji že sprejeli pomembne in zgleda vredne ukrepe: nenehno zniževanje emisij s preusmerjanjem na goriva z nižjimi emisijami ogljika in sprejetje učinkovitih ukrepov za izboljšanje energetske učinkovitosti. Ta proces se lahko v naslednjem obdobju trgovanja do leta 2020 pospeši, če se razvijejo in začnejo uporabljati nove prebojne tehnologije v skoraj vseh sektorjih, ki so zajeti v sistem EU za trgovanje z emisijami.

| 3.7 | Nekatere energetsko intenzivne industrijske panoge, kot so na primer jeklarska industrija, industrija apna in cementna industrija, so že dosegle svoje fizične meje z vidika učinkovitega zmanjševanja emisij CO2 in nadaljnje bistveno znižanje emisij v bližnji prihodnosti je mogoče le z zmanjšanjem proizvodnje (Sustainable steelmaking, Boston Consulting Group, 2009). |
| --- | --- |

3.7

Nekatere energetsko intenzivne industrijske panoge, kot so na primer jeklarska industrija, industrija apna in cementna industrija, so že dosegle svoje fizične meje z vidika učinkovitega zmanjševanja emisij CO2 in nadaljnje bistveno znižanje emisij v bližnji prihodnosti je mogoče le z zmanjšanjem proizvodnje (Sustainable steelmaking, Boston Consulting Group, 2009).

| 3.8 | Treba je opozoriti na to, da je selitev virov CO2 povezana s posebnimi stopnjami zaposlenosti v industrijskih panogah, pri katerih prihaja do tega pojava. Točne stopnje zaposlenosti se v posameznih državah članicah razlikujejo – povprečje EU se ocenjuje na 3 %, medtem ko npr. na Poljskem stopnja zaposlenosti v teh energetsko intenzivnih sektorjih dosega 9,5 %. |
| --- | --- |

3.8

Treba je opozoriti na to, da je selitev virov CO2 povezana s posebnimi stopnjami zaposlenosti v industrijskih panogah, pri katerih prihaja do tega pojava. Točne stopnje zaposlenosti se v posameznih državah članicah razlikujejo – povprečje EU se ocenjuje na 3 %, medtem ko npr. na Poljskem stopnja zaposlenosti v teh energetsko intenzivnih sektorjih dosega 9,5 %.

| 3.9 | Kakor je poudarjeno v točki 2.4, sta obsežen tehnološki razvoj in uporaba nove tehnologije ključna elementa za zagotavljanje zmanjšanja emisij toplogrednih plinov. Vsi dokumenti na to temo poudarjajo nerešeno vprašanje, kako zagotoviti potrebna finančna sredstva. Prihodki iz sistema trgovanja z emisijami so možen, čeprav negotov vir sredstev v daljni prihodnosti, sicer pa na vidiku ni ničesar oprijemljivega. Celo sedanji programi EU za raziskave in razvoj ter uvajanje na trg ne zadostujejo. To velja tudi za pobudo Evropskega strateškega načrta za energetsko tehnologijo (načrt SET), vključno z dejavnostmi zajemanja in shranjevanja CO2. |
| --- | --- |

3.9

Kakor je poudarjeno v točki 2.4, sta obsežen tehnološki razvoj in uporaba nove tehnologije ključna elementa za zagotavljanje zmanjšanja emisij toplogrednih plinov. Vsi dokumenti na to temo poudarjajo nerešeno vprašanje, kako zagotoviti potrebna finančna sredstva. Prihodki iz sistema trgovanja z emisijami so možen, čeprav negotov vir sredstev v daljni prihodnosti, sicer pa na vidiku ni ničesar oprijemljivega. Celo sedanji programi EU za raziskave in razvoj ter uvajanje na trg ne zadostujejo. To velja tudi za pobudo Evropskega strateškega načrta za energetsko tehnologijo (načrt SET), vključno z dejavnostmi zajemanja in shranjevanja CO2.

| 3.10 | Kot posledica nedavnih nemirov in nenehne nestabilnosti v nekaterih državah OPEC ter jedrske nesreče v Fukušimi se je odnos do pogajanj o globalnih podnebnih spremembah močno spremenil. Te spremembe utegnejo biti celo priložnost za pomemben mednarodni dogovor. EU bi morala upoštevati tudi nedaven, zelo ambiciozen inovacijski načrt ZDA (Glej strategijo Bele hiše: The White House: Strategy for American Innovation: http://www.slideshare.net/whitehouse/a-strategy-for-american-innovation). |
| --- | --- |

3.10

Kot posledica nedavnih nemirov in nenehne nestabilnosti v nekaterih državah OPEC ter jedrske nesreče v Fukušimi se je odnos do pogajanj o globalnih podnebnih spremembah močno spremenil. Te spremembe utegnejo biti celo priložnost za pomemben mednarodni dogovor. EU bi morala upoštevati tudi nedaven, zelo ambiciozen inovacijski načrt ZDA (Glej strategijo Bele hiše: The White House: Strategy for American Innovation: http://www.slideshare.net/whitehouse/a-strategy-for-american-innovation).

| 3.11 | Vsi ti kazalniki kažejo nujno potrebo po razmisleku o strukturnih spremembah, ki bi omogočile in pospešile prehod na gospodarstvo, ki bi temeljilo na novih, nizkoogljičnih virih energije. Čeprav bi radi nekateri strokovnjaki in politiki preučili postopno preusmeritev s koncepta trgovanja s pravicami do emisij v davek na ogljik, ki bi se odmerjal na podlagi porabe, se zdi uvedba nove oblike obdavčitve, prihodki katere bi bili namenjeni financiranju ustrezno visokih podnebju prijaznih naložb v vsej EU (da svetovne ravni niti ne omenjamo), še daleč od uresničitve, bi jo pa bilo treba podrobno preučiti v okviru priprav na naslednje korake v pogajanjih o podnebnih spremembah. Zato sistem EU za trgovanje z emisijami velja za najboljšo možnost v EU, čeprav ga bo treba obsežno in korenito spremeniti. |
| --- | --- |

3.11

Vsi ti kazalniki kažejo nujno potrebo po razmisleku o strukturnih spremembah, ki bi omogočile in pospešile prehod na gospodarstvo, ki bi temeljilo na novih, nizkoogljičnih virih energije. Čeprav bi radi nekateri strokovnjaki in politiki preučili postopno preusmeritev s koncepta trgovanja s pravicami do emisij v davek na ogljik, ki bi se odmerjal na podlagi porabe, se zdi uvedba nove oblike obdavčitve, prihodki katere bi bili namenjeni financiranju ustrezno visokih podnebju prijaznih naložb v vsej EU (da svetovne ravni niti ne omenjamo), še daleč od uresničitve, bi jo pa bilo treba podrobno preučiti v okviru priprav na naslednje korake v pogajanjih o podnebnih spremembah. Zato sistem EU za trgovanje z emisijami velja za najboljšo možnost v EU, čeprav ga bo treba obsežno in korenito spremeniti.

| 3.12 | Razmere na področju naložb v obdobju po krizi so v EU zelo različne in položaj se že poslabšuje zaradi predvidene ponovne krize. Zdi se, da je javno financiranje zaradi trenutne krize javnega dolga na splošno vse šibkejše, zaradi česar je potrebna večja proračunska disciplina. V zasebnem sektorju je razpoložljivost podjetniškega financiranja ostala sorazmerno stabilna, zlasti v izvozno usmerjenih industrijskih panogah. Toda sedanja kriza Evropskega monetarnega sistema v pričakovanju uredb (Basel III in Solventnost II) ter možno poslabšanje gospodarskih obetov utegnejo kmalu prizadeti tudi razpoložljivost bančnih posojil. Sektor MSP je bolj občutljiv na take spremembe, saj so ta podjetja bolj odvisna od bančnih posojil kot večja podjetja, ki imajo dostop do trgov kapitala. |
| --- | --- |

3.12

Razmere na področju naložb v obdobju po krizi so v EU zelo različne in položaj se že poslabšuje zaradi predvidene ponovne krize. Zdi se, da je javno financiranje zaradi trenutne krize javnega dolga na splošno vse šibkejše, zaradi česar je potrebna večja proračunska disciplina. V zasebnem sektorju je razpoložljivost podjetniškega financiranja ostala sorazmerno stabilna, zlasti v izvozno usmerjenih industrijskih panogah. Toda sedanja kriza Evropskega monetarnega sistema v pričakovanju uredb (Basel III in Solventnost II) ter možno poslabšanje gospodarskih obetov utegnejo kmalu prizadeti tudi razpoložljivost bančnih posojil. Sektor MSP je bolj občutljiv na take spremembe, saj so ta podjetja bolj odvisna od bančnih posojil kot večja podjetja, ki imajo dostop do trgov kapitala.

| 3.13 | Nekateri obnovljivi viri energije so pred kratkim doživeli precej dinamičen razvoj. Ali je ta razcvet dober in trajen pa je še eno vprašanje, ki bi ga morali preučiti po vsej EU in v državah članicah. Finančni učinek zajamčenih cen energije lahko povzroči dolgoročnejše izkrivljanje. Poleg tega pa bo nenadna rast deleža obnovljivih virov energije zagotovo zahtevala znatne naložbe v prenosno infrastrukturo, da se ohranita zanesljivost in varnost omrežja. |
| --- | --- |

3.13

Nekateri obnovljivi viri energije so pred kratkim doživeli precej dinamičen razvoj. Ali je ta razcvet dober in trajen pa je še eno vprašanje, ki bi ga morali preučiti po vsej EU in v državah članicah. Finančni učinek zajamčenih cen energije lahko povzroči dolgoročnejše izkrivljanje. Poleg tega pa bo nenadna rast deleža obnovljivih virov energije zagotovo zahtevala znatne naložbe v prenosno infrastrukturo, da se ohranita zanesljivost in varnost omrežja.

| 3.14 | Doslej še ni bil v zadostni meri uresničen ta nov in nujen val naložb v infrastrukturo. Infrastruktura za elektriko in plin bi morala biti deležna bistveno večje pozornosti, zlasti glede na nedavne sklepe v Nemčiji, da do leta 2022 preneha proizvajati jedrsko energijo. Brez brezhibno delujočega in povezanega omrežja bodo možnosti za napredek zelo majhne. |
| --- | --- |

3.14

Doslej še ni bil v zadostni meri uresničen ta nov in nujen val naložb v infrastrukturo. Infrastruktura za elektriko in plin bi morala biti deležna bistveno večje pozornosti, zlasti glede na nedavne sklepe v Nemčiji, da do leta 2022 preneha proizvajati jedrsko energijo. Brez brezhibno delujočega in povezanega omrežja bodo možnosti za napredek zelo majhne.

V Bruslju, 27. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

(1)  COM(2010) 265 konč.

1

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/11 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/11

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predelavi in uporabi industrijskih in rudarskih odpadkov iz Evropske unije v gospodarske in okoljske namene (mnenje na lastno pobudo)

2012/C 24/03

Poročevalec: g. FORNEA

Soporočevalec: g. KOTOWSKI

Evropski ekonomsko-socialni odbor je 20. januarja 2011 sklenil, da v skladu s členom 29(2) poslovnika pripravi mnenje na lastno pobudo o naslednji temi:

Predelava in uporaba industrijskih in rudarskih odpadkov iz Evropske unije v gospodarske in okoljske namene.

Posvetovalna komisija za spremembe v industriji (CCMI), zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 27. septembra 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 26. oktobra) z 61 glasovi za in 5 vzdržanimi glasovi.

1.   Sklepi in priporočila

1.1   Glavni razlog za predelavo industrijskih in rudarskih odpadkov je, da preprečimo njihovo odlaganje. Nujno in odgovorno se je treba posvetiti reševanju izzivov, kot so onesnaženost okolja, nevarnosti za zdravje in varstvo krajine. Danes si nobena država ne more privoščiti, da ne bi upoštevala potenciala recikliranja odpadkov, ki nastanejo po uporabi osnovnih surovin. Preprosto odlaganje teh odpadkov brez nadaljnje predelave, ker je ceneje, ne pride več v poštev, če upoštevamo tudi stroške za okolje, zdravje ljudi in družbo.

1.2   Predelava takih odpadkov v gospodarske namene lahko izboljša stanje okolja in krajine ter zaposlovanje in socialne razmere v skupnostih. Z odpravo nevarnosti, ki jo onesnaženost predstavlja za ljudi in okolje, bi se izboljšali življenjski pogoji v teh regijah, kar bi koristilo vsem. Zato bi bilo treba koristno uporabo teh odpadkov razumeti kot sestavni del strategije za trajnostni razvoj in kot izravnalni ukrep za lokalne skupnosti.

1.3   Civilna družba, socialni partnerji, strokovnjaki s področja rudarstva, metalurgije in energetike, akademski krogi, proizvajalci opreme ter združenja prevoznikov in trgovcev so izredno pomembni pri seznanjanju in ozaveščanju javnosti o okoljskih, gospodarskih in socialnih prednostih predelave ogromnih količin odpadkov, ki jih proizvajajo oziroma so jih proizvedle rudarska in metalurška industrija ter elektrarne na premog.

1.4   Lokalne oblasti lahko imajo pri tem ključno vlogo, saj lahko spodbudijo odprt civilni dialog na regionalni ravni in najdejo rešitve za varstvo okolja, predelavo odpadkov in postavitev temeljev za trajnostni industrijski razvoj. V ta namen je treba oblikovati mrežo javnih, zasebnih in javno-zasebnih partnerstev, da bo mogoče deliti odgovornost za prihodnje naložbe, infrastrukturo in varstvo okolja.

1.5   Evropska unija in države članice bi morale razviti inovativna orodja in politike za čim bolj učinkovito in trajnostno reševanje vprašanja industrijskih in rudarskih odpadkov, ki temelji na raziskavah, statistikah in znanstvenih dognanjih. V okviru ustreznega postopka posvetovanja z zainteresiranimi stranmi si je treba prizadevati tudi za boljše razumevanje obstoječih zakonskih, političnih, upravnih in družbenih ovir za predelavo teh odpadkov.

1.6   Zato EESO poudarja, da je treba oblikovati učinkovite politike na področju industrijskih in rudarskih odpadkov v okviru strategije Evropa 2020, ki s celovitim pristopom izrecno povezuje trajnostno industrijsko politiko z inovativnimi procesi, učinkovito rabo virov in boljšim dostopom do surovin.

1.7   Pri vsakem novem postopku obdelave rudarskih odpadkov je treba dati na razpolago informacije o fizikalno-kemijskih lastnostnih odpadkov, da bodo oblasti in podjetja, ki morda načrtujejo predelovalne dejavnosti ali okoljevarstvene programe, imeli na voljo dovolj podatkov.

1.8   V okviru trenutnih političnih pobud za zagotavljanje zanesljive oskrbe s surovinami je treba povečati finančno podporo EU in držav članic, namenjeno raziskavam in razvoju tehnologij za predelavo rudarskih in industrijskih odpadkov ter reciklažo dragocenih mineralnih surovin in kovin. Ena izmed prednostnih nalog bi moral biti razvoj tehnologij, ki omogočajo reciklažo nujno potrebnih surovin in materialov, ki lahko ogrožajo zdravje ljudi in okolje.

1.9   Organizirana civilna družba meni, da je prišel čas, da se v okviru strategije Evropa 2020 ocenijo rezultati, ki so bili doseženi z Direktivo 2006/21/ES, in je pripravljena prispevati pripombe in predloge za izboljšanje njenega izvajanja ter spodbujati pobude za koristno uporabo rudarskih odpadkov.

1.10   Predlog za izboljšanje recikliranja in zmanjšanje odpadkov, ki nastajajo v rudarstvu, kamnolomstvu in metalurgiji, je mogoče povzeti tako:

| — | spremeniti je treba pravni status stranskega proizvoda kot soproizvoda z enakimi lastnostmi kot osnovni proizvod; |
| --- | --- |

—

spremeniti je treba pravni status stranskega proizvoda kot soproizvoda z enakimi lastnostmi kot osnovni proizvod;

| — | izrecno je treba dovoliti predelavo stranskih proizvodov s posebno obdelavo v obratu, v katerem se predelujejo osnovni proizvodi, ali v sistemih, namenjenih posebej temu, da soproizvodi dobijo lastnosti, potrebne za njihovo uporabo; |
| --- | --- |

—

izrecno je treba dovoliti predelavo stranskih proizvodov s posebno obdelavo v obratu, v katerem se predelujejo osnovni proizvodi, ali v sistemih, namenjenih posebej temu, da soproizvodi dobijo lastnosti, potrebne za njihovo uporabo;

| — | spodbujati je treba trženje soproizvodov in v ta namen olajšati njihov prevoz in uporabo; |
| --- | --- |

—

spodbujati je treba trženje soproizvodov in v ta namen olajšati njihov prevoz in uporabo;

| — | predvideti je treba davčne olajšave za potrošnike, ki uporabljajo soproizvode. |
| --- | --- |

—

predvideti je treba davčne olajšave za potrošnike, ki uporabljajo soproizvode.

1.11   Institucije, povezane z EU, bi morale zagotavljati več informacij o vplivu odpadkov iz termoelektrarn na okolje in zdravje ljudi ter o koristni uporabi proizvodov izgorevanja premoga. Spodbujati je treba raziskave in razvoj, da se izboljšajo možne uporabe teh proizvodov, nastajajoče tehnologije ter ravnanje s pepelom in njegovo odstranjevanje na splošno.

1.12   EU bi morala pripraviti in financirati projekte za koristno ponovno uporabo stranskih proizvodov izgorevanja premoga. Tako bi prispevala k trajnostnemu razvoju z recikliranjem teh odpadkov, preprečevanjem njihovega odlaganja na odlagališčih ter posledično zmanjšanjem potrebe po novih surovinah in ohranjanjem vodnih in energetskih virov.

1.13   Na evropski ravni je treba izvesti anketo in tako zbrati več informacij o elektrofiltrskem pepelu, ogorkih, žlindri, sadri za razžvepljevanje dimnih plinov (RDP), ostankih mokrega in suhega čiščenja dimnih plinov in pepelu pri zgorevanju v zvrtinčeni plasti. Termoelektrarne na premog v EU je treba pozvati, da prostovoljno dajo na voljo podatke za to anketo. Treba je tudi sestaviti register obstoječih proizvodov in možnih uporab proizvodov izgorevanja premoga in ga redno posodabljati.

2.   Pregled

2.1   V okviru izvajanja šestega okoljskega akcijskega programa je bila leta 2005 sprejeta tematska strategija o preprečevanju nastajanja in recikliranju odpadkov. Sedaj je Komisija predložila novo sporočilo (COM(2011) 13), v katerem ocenjuje napredek pri uresničevanju ciljev strategije in predlaga nove ukrepe za boljše izvajanje strategije.

2.2   Vprašanje industrijskih in rudarskih odpadkov je za evropske državljane in organizirano civilno družbo velikega pomena. Industrijska prihodnost Evrope bo deloma odvisna od tega, kako bomo to vprašanje rešili. Trenutno za mnoge industrijske projekte obstaja nevarnost, da zastanejo na mrtvi točki zaradi nasprotovanja lokalnih skupnosti in organizacij civilne družbe, ki so zaskrbljene zaradi vpliva industrijskih in rudarskih dejavnosti na zdravje ljudi in okolje.

2.3   Na žalost je vzrok za zaskrbljenost civilne družbe pogosto pomanjkanje informacij in preglednosti, zato je potrebno popolno in pravilno izvajanje presoj vplivov na okolje, če želimo zagotoviti pravilno obveščanje in udeležbo civilne družbe.

2.4   Industrijski in rudarski odpadki so še vedno izziv za številne države članice, ki so imele ali še imajo industrijske obrate in rudnike. Ti odpadki lahko za lokalno skupnost predstavljajo nevarnost ali priložnost. Nevarni postanejo, če se preprosto odlagajo in ne obdelajo in če ni ukrepov za zmanjšanje tveganja za okolje, v določenih primerih pa lahko nudijo tudi priložnost, in sicer kadar odloženi odpadki omogočajo na primer razvoj dejavnosti za predelavo kovin ali drugih koristnih sekundarnih surovin.

2.5   V nekaterih primerih je lahko vsebnost kovin v rudarskih odpadkih enaka ali celo večja kot vsebnost kovin v rudi. Enako velja za metalurške odpadke: razvile so se predelovalne tehnologije ter s tem priložnost za ponovno oceno potenciala odpadkov starih industrijskih dejavnosti in okolju prijazno oblikovanje tega področja.

2.6   Pogosto se morajo lokalne oblasti ukvarjati z industrijskimi in rudarskimi odpadki, ker se odlagališča mulja ali odpadkov nahajajo na njihovem ozemlju. Zato je na tej ravni mogoče najti rešitve za preoblikovanje „izziva“ v priložnost s spodbujanjem zasebnih pobud ter javno-zasebnih in upravnih partnerstev, da ustanovijo industrijske parke, ki bodo omogočali celovito uporabo odpadkov po zaslugi kombinacije horizontalnega in vertikalnega pristopa v predelovalni industriji, gradbeništvu in infrastrukturi.

2.7   V mnenju se osredotočamo na tri vrste odpadkov, ki jih je v Evropi mogoče najti v velikih količinah (milijarde kubičnih metrov) in ki so za zakonodajalce v Evropski uniji in državah članicah posebej zanimive:

—   rudarski odpadki (kot so opredeljeni v Direktivi 2006/21/ES): nastajajo pri raziskovanju, pridobivanju in predelavi premoga ali neenergetskih mineralnih surovin – na stotine milijonov ton iz obstoječih ali nekdanjih rudarskih območij so se skladiščile brez obdelave ali se še vedno skladiščijo brez obdelave v različni oddaljenosti od lokalnih skupnosti. (1) Zaprta ali opuščena odlagališča rudarskih odpadkov lahko postanejo zelo nevarna za okolje in lokalne skupnosti;

—   metalurški odpadki, v glavnem žlindra, blato in prah: odpadki iz predelave neželeznih kovin lahko imajo na primer visoko vsebnost težkih kovin, ki lahko imajo negativen vpliv na okolje, če se ne obdelajo na ustrezen način;

—   odpadki iz termoelektrarn: žlindra in pepel iz elektrarn predstavljata velik delež odpadkov, zlasti v državah, v katerih termoelektrarne uporabljajo velike količine premoga slabe kakovosti.

2.8   V vseh teh primerih lahko imajo območja skladiščenja odpadkov, če se z njimi ne ravna ustrezno, zelo neprijetne posledice za okolico lokalnih skupnosti in izničijo uporabnost velikih površin, ki bi sicer tem skupnostim lahko prinesle gospodarske, socialne in okoljske koristi.

3.   Politični in pravni okvir za spodbujanje predelave industrijskih in rudarskih odpadkov

3.1   Strategija Evropa 2020, industrijska politika EU, (2) strategija EU za gospodarnost z viri, (3) strategija EU za surovine (4), tematska strategija o preprečevanju in recikliranju odpadkov (5) in strategija EU za inovacije (6) spodbujajo naslednje:

| — | trajnostno rast Evrope z gospodarstvom, ki je gospodarno z viri, okolju prijaznejše in bolj konkurenčno; |
| --- | --- |

—

trajnostno rast Evrope z gospodarstvom, ki je gospodarno z viri, okolju prijaznejše in bolj konkurenčno;

| — | tehnologije in proizvodne metode, ki zmanjšujejo uporabo naravnih virov in povečujejo naložbe v obstoječe naravne dobrine EU; |
| --- | --- |

—

tehnologije in proizvodne metode, ki zmanjšujejo uporabo naravnih virov in povečujejo naložbe v obstoječe naravne dobrine EU;

| — | neokrnjeno uporabo hierarhije ravnanja z odpadki, temelječe na preprečevanju nastajanja na prvem mestu, pripravi za ponovno uporabo in recikliranje na drugem, energetski predelavi na tretjem in odstranjevanju odpadkov na zadnjem mestu; |
| --- | --- |

—

neokrnjeno uporabo hierarhije ravnanja z odpadki, temelječe na preprečevanju nastajanja na prvem mestu, pripravi za ponovno uporabo in recikliranje na drugem, energetski predelavi na tretjem in odstranjevanju odpadkov na zadnjem mestu;

| — | pregled zakonodaje, da bi podprli prehod storitvenega in proizvodnega sektorja na večjo gospodarnost z viri, vključno z učinkovitejšim recikliranjem ter spodbujanjem trženja in uporabe ključnih generičnih tehnologij; |
| --- | --- |

—

pregled zakonodaje, da bi podprli prehod storitvenega in proizvodnega sektorja na večjo gospodarnost z viri, vključno z učinkovitejšim recikliranjem ter spodbujanjem trženja in uporabe ključnih generičnih tehnologij;

| — | naložbe v ekstraktivne dejavnosti z oblikovanjem politik načrtovanja rabe tal za mineralne surovine, ki obsegajo digitalno bazo geoloških podatkov in pregledno metodologijo za opredeljevanje mineralnih virov ter hkrati spodbujajo recikliranje in zmanjševanje količine odpadkov; |
| --- | --- |

—

naložbe v ekstraktivne dejavnosti z oblikovanjem politik načrtovanja rabe tal za mineralne surovine, ki obsegajo digitalno bazo geoloških podatkov in pregledno metodologijo za opredeljevanje mineralnih virov ter hkrati spodbujajo recikliranje in zmanjševanje količine odpadkov;

| — | evropsko partnerstvo za inovacije, da se pospešijo raziskave, razvoj in uvajanje inovacij na trg. |
| --- | --- |

—

evropsko partnerstvo za inovacije, da se pospešijo raziskave, razvoj in uvajanje inovacij na trg.

3.2   Prva evropska direktiva o ravnanju z odpadki je začela veljati že v sedemdesetih letih prejšnjega stoletja. Leta 1991 je bil z Direktivo 91/156/ES uveden Evropski klasifikacijski seznam odpadkov, čemur je sledila Direktiva 91/689/ES o nevarnih odpadkih. Leta 2008 je bila sprejeta Direktiva 2008/98/ES, ki je zelo pomembna za naše mnenje, saj v členu 4(1) uvaja natančnejšo opredelitev hierarhije ravnanja z odpadki: „(a) preprečevanje nastajanja; (b) priprava za ponovno uporabo; (c) recikliranje; (d) druga predelava, npr. energetska predelava; in (e) odstranjevanje“. (7)

3.3   Direktiva 2006/12/ES in Sklep št. 1600/2002/ES določata, da:

| — | se stopnja nevarnosti odpadkov, ki se še vedno proizvajajo, zmanjša na čim nižjo raven tveganja; |
| --- | --- |

—

se stopnja nevarnosti odpadkov, ki se še vedno proizvajajo, zmanjša na čim nižjo raven tveganja;

| — | se prednost nameni preprečevanju nastajanja odpadkov ter recikliranju; |
| --- | --- |

—

se prednost nameni preprečevanju nastajanja odpadkov ter recikliranju;

| — | se mora količina odpadkov za odlaganje zmanjšati, poleg tega jih je treba varno odstraniti; |
| --- | --- |

—

se mora količina odpadkov za odlaganje zmanjšati, poleg tega jih je treba varno odstraniti;

| — | se morajo odpadki, namenjeni za odstranitev, obdelovati kar se da blizu kraja proizvodnje odpadkov, v kolikor to ne vodi do zmanjšanja učinkovitosti v postopkih obdelave odpadkov. |
| --- | --- |

—

se morajo odpadki, namenjeni za odstranitev, obdelovati kar se da blizu kraja proizvodnje odpadkov, v kolikor to ne vodi do zmanjšanja učinkovitosti v postopkih obdelave odpadkov.

3.4   Direktiva 2006/21/ES o ravnanju z odpadki iz rudarske dejavnosti (sprejeta 2006, veljavna od maja 2008, ocena izvajanja direktive predvidena za november 2012):

| — | naj bi preprečila možne škodljive učinke rudarskih odpadkov iz obstoječih in novih rudnikov na zdravje ljudi in okolje, |
| --- | --- |

—

naj bi preprečila možne škodljive učinke rudarskih odpadkov iz obstoječih in novih rudnikov na zdravje ljudi in okolje,

| — | obvezuje upravljavca, da naredi načrt ravnanja z odpadki, ki mora biti v skladu s hierarhijo odpadkov, tj. najprej poznavanje odpadkov, potem preprečevanje, nato ponovna uporaba, recikliranje in na koncu odstranjevanje, |
| --- | --- |

—

obvezuje upravljavca, da naredi načrt ravnanja z odpadki, ki mora biti v skladu s hierarhijo odpadkov, tj. najprej poznavanje odpadkov, potem preprečevanje, nato ponovna uporaba, recikliranje in na koncu odstranjevanje,

| — | države članice obvezuje, da do leta 2012 pripravijo popis zaprtih in opuščenih objektov za ravnanje z rudarskimi odpadki, ki povzročajo ali bi lahko povzročali škodo za okolje in zdravje ljudi. (8) |
| --- | --- |

—

države članice obvezuje, da do leta 2012 pripravijo popis zaprtih in opuščenih objektov za ravnanje z rudarskimi odpadki, ki povzročajo ali bi lahko povzročali škodo za okolje in zdravje ljudi. (8)

4.   Obdelava rudarskih odpadkov

4.1   Dosedanji zakonodajni predlogi so države članice pozivali, naj do maja 2012 pripravijo popis zaprtih in opuščenih objektov za ravnanje z rudarskimi odpadki, ki bi lahko imeli vpliv na zdravje ljudi ali na okolje, ter ta popis javno objavijo.

4.2   Leta 2004 je bila po pristopu prvih vzhodnoevropskih držav k EU v evropski študiji Pecomines (9) in poročilu v obliki študije primera o uporabi daljinskega zaznavanja (10) opravljena prva ocena nekaterih objektov. Vendar pa študija ni analizirala fizikalne ali kemijske stabilnosti objektov.

4.3   Trenutno še ni vseevropske baze podatkov o lokacijah in fizikalno-kemijskih lastnostih rudarskih in drugih industrijskih odpadkov. Nekatere države članice, na primer Španija, so že razvile nacionalne načrte za ravnanje z odpadki iz ekstraktivnih dejavnosti na podlagi statističnih podatkov o številu in prostornini registriranih obstoječih in opuščenih odlagališč, nasipov in usedalnih bazenov. (11)

4.4   Nekatere države članice so razvile in uporabljajo metode za ocenjevanje varnosti starih usedalnih bazenov in odlagališč odpadkov ter določile prednostne ukrepe za preprečevanje večjega onesnaženja (na primer slovaško ministrstvo za okolje). Vendar pa doslej ni bila izvedena nobena celovita presoja z vidika ocene trenutne ekonomske upravičenosti predelave rudarskih odpadkov. Ali je predelava ekonomsko učinkovita ali ne, je odvisno predvsem od tržne cene ciljnih mineralnih surovin. Države članice bi morale opraviti te ocene in tako opredeliti možnosti za dosego vsestranskih koristi.

4.5   Dostop to teh odlagališč odpadkov ali mulja bi morale urejati nacionalne politike na področju načrtovanja mineralnih surovin in rabe tal, za katere velja načelo subsidiarnosti in ki spadajo v pristojnost vsake posamezne države članice, vendar ob spoštovanju zakonodaje EU v zvezi z ocenami učinka, rudarskimi odpadki in okvirno direktivo o vodah.

4.6   EU v strategiji za surovine predlaga dolgoročno analizo potrebe po mineralnih surovinah, ki bi lahko bila podlaga za določanje gospodarskih prednostnih nalog pri predelavi starih objektov za ravnanje z muljem in odpadki.

4.7   Prestrukturiranje objektov za ravnanje z muljem ali odpadki z gospodarsko spodbudo ali brez nje lahko ustvari delovna mesta in izboljša okolje ter socialne in življenjske razmere v skupnostih, saj zlasti polepša pokrajino in prepreči nevarnost onesnaženja.

4.8   Ravnanje z zaprtimi in opuščenimi objekti za ravnanje z rudarskimi odpadki mora temeljiti na nekaterih načelih:

| — | ravnanju z zaprtimi in opuščenimi objekti za ravnanje z rudarskimi odpadki, ki predstavljajo tveganje za varnost in zdravje ali ki lahko onesnažujejo okolje ali imajo gospodarsko vrednost v trenutnih gospodarskih razmerah, je treba dajati prednost pri hitrem in skrbnem izdajanju dovoljenj, rešiti pa je treba tudi vprašanje odgovornosti prejšnjih upravljavcev, da se spodbudijo naložbe; (12) |
| --- | --- |

—

ravnanju z zaprtimi in opuščenimi objekti za ravnanje z rudarskimi odpadki, ki predstavljajo tveganje za varnost in zdravje ali ki lahko onesnažujejo okolje ali imajo gospodarsko vrednost v trenutnih gospodarskih razmerah, je treba dajati prednost pri hitrem in skrbnem izdajanju dovoljenj, rešiti pa je treba tudi vprašanje odgovornosti prejšnjih upravljavcev, da se spodbudijo naložbe; (12)

| — | za ravnanje z zaprtimi in opuščenimi objekti za ravnanje z rudarskimi odpadki, ki predstavljajo tveganje za varnost in zdravje ali ki lahko onesnažujejo okolje in nimajo gospodarske vrednosti, so morebiti potrebna javna sredstva; (13) |
| --- | --- |

—

za ravnanje z zaprtimi in opuščenimi objekti za ravnanje z rudarskimi odpadki, ki predstavljajo tveganje za varnost in zdravje ali ki lahko onesnažujejo okolje in nimajo gospodarske vrednosti, so morebiti potrebna javna sredstva; (13)

| — | omogočiti je treba predelavo zaprtih in opuščenih objektov za ravnanje z rudarskimi odpadki, ki ne predstavlja tveganja za varnost in zdravje in ki ne onesnažuje okolja, vendar ima gospodarsko vrednost, rešiti pa je treba tudi vprašanje odgovornosti prejšnjih upravljavcev, da se spodbudijo naložbe. |
| --- | --- |

—

omogočiti je treba predelavo zaprtih in opuščenih objektov za ravnanje z rudarskimi odpadki, ki ne predstavlja tveganja za varnost in zdravje in ki ne onesnažuje okolja, vendar ima gospodarsko vrednost, rešiti pa je treba tudi vprašanje odgovornosti prejšnjih upravljavcev, da se spodbudijo naložbe.

4.9   Tehnologija za obnovo in sanacijo starih preobremenjenih odlagališč odpadkov je deloma na voljo, vendar so potrebne nove raziskave. Evropsko partnerstvo za inovacije na področju surovin bi lahko bilo gonilo za spodbujanje tovrstnih raziskav in morda financiralo pilotni projekt. To strokovno znanje bi se lahko uvrstilo v svetovni vrh, uporabljalo pa bi se v Evropi in po vsem svetu (kot na primer tehnologije, ki so se po nemški združitvi uporabljale v vzhodni Nemčiji). Raziskave novih tehnologij in metod bi lahko bilo področje, na katerem se evropska industrija odlikuje.

4.10   V dokumentu o najboljših razpoložljivih tehnologijah (BAT) za ravnanje z odpadki iz rudarske industrije je le na kratko omenjena uporaba teh tehnologij za ločevanje odpadkov, in sicer z namenom da se v prihodnje omogoči boljša predelava mulja in drugih odpadkov.

4.11   Evropski strukturni skladi imajo ključno vlogo in že zagotavljajo znatne naložbe v raziskave in inovacije. Za sedanje obdobje financiranja (2007–2013) je predvidenih okoli 86 milijard EUR. Precej teh sredstev je še neporabljenih, uporabiti pa jih je treba na učinkovitejši način za inovacije in uresničitev ciljev strategije Evropa 2020.

4.12   Strukturni skladi EU so se v preteklosti občasno že uporabljali v primerih, kjer je bilo mogoče razvoj nove regionalne infrastrukture povezati s čiščenjem in sanacijo starih industrijskih in rudarskih območij. Najuspešnejše pobude kombinirajo sanacijo starih odlagališč mulja ali odpadkov z novim rudnikom, kar v večini primerov izboljša gospodarsko učinkovitost po zaslugi ekonomije obsega.

4.13   Doslej je bilo porabljenih le malo finančnih sredstev EU za predelavo rudarskih odpadkov v EU in njihovo uporabo v gospodarske ali okoljske namene. Vendar Evropska komisija finančno podpira nekatere evropske pobude in projekte, kot so evropska tehnološka platforma za trajnostne mineralne surovine, evropski projekt ProMine in pobuda EuroGeoSource, in pričakuje se, da bodo ti projekti prispevali k razvoju inovativnih tehnologij, znanja o mineralnih surovinah in baze podatkov o rudarskih odpadkih.

5.   Metalurški odpadki. Koncept industrijskih odpadkov. Izzivi za okolje. Gospodarske in socialne priložnosti.

5.1   Koncept industrijskega onesnaževanja se skozi čas ni bistveno spremenil, saj še vedno velja filozofija „kar ni proizvod, je odpadek“. Toda zaradi najnovejše okoljske politike („ničelna stopnja odpadkov“) in gospodarskih težav, povezanih s pomanjkanjem surovin, se je pojavila ugotovitev, da bo morebiti treba korenito spremeniti koncept „proizvoda“ posameznih industrijskih dejavnosti.

5.2   Dandanes si kompleksne industrijske dejavnosti prizadevajo za proizvodnjo več „soproizvodov“ namesto enega samega proizvoda. (14) Plavžna žlindra se danes na primer uporablja v proizvodnji cementa kot pomembna sestavina številnih mešanic za cement. (15)

5.3   V skladu z veljavno evropsko zakonodajo sme imeti proces poleg proizvodov le stranske proizvode in ne soproizvodov. To pomeni, da stranski produkt, če ni predelan v glavnem proizvodnem ciklu, velja za izvržek, ki se sme ponovno uporabiti in za katerega velja vsa zakonodaja o odpadkih.

5.4   V resnici ne gre za problem definicije pojma (stranski proizvod in soproizvod lahko veljata za enakovredna pojma). Problem je povezan z omejitvami, ki jih zakonodaja danes zahteva za stranske proizvode. V skladu s členom 5 Direktive 2008/98/ES mora stranski proizvod izpolnjevati štiri pogoje: „(a) zagotovljena je nadaljnja uporaba snovi ali predmeta, (b) snov ali predmet se lahko neposredno uporabi , razen običajnih industrijskih postopkov, (c) , in (d) nadaljnja uporaba je zakonita, tj. snov ali predmet izpolnjuje vse s proizvodom, okoljem in varstvom zdravja povezane zahteve za določeno uporabo, in ne bo povzročila splošnega škodljivega vpliva na okolje ali zdravje ljudi“.

5.5   Odpadki metalurške industrije, odloženi na odlagališčih, lahko vsebujejo vrsto škodljivih snovi, kot so težke kovine, tudi v obliki spojin, ki so neuporabne pri izdelavi „proizvoda“. Poleg tega je treba te snovi, (16) če so odložene na odlagališču, predhodno predelati v skladu z Direktivo 2006/12/ES.

5.6   Dojemanje sekundarnega proizvoda kot soproizvoda omogoča obdelavo in/ali predelavo v samem glavnem obratu (kot doslej) ali v posebej temu namenjenih sistemih za preoblikovanje soproizvoda v nov proizvod, ki bo dan na trg brez omejitev, razen zahteve, da se deklarira kot soproizvod. To je trenutno mogoče le v podjetjih in obratih, ki so pooblaščeni za predelavo odpadkov na podlagi Direktive 2006/12/ES.

5.7   Glavna korist za okolje je zmanjšanje uničevanja prsti in krajine. Po ocenah je na primer za en milijon ton jeklene žlindre (žlindro iz ogljikovega jekla je mogoče inertizirati) na odlagališču potrebna prostornina okoli 900 000 m3, prihraniti bi torej bilo mogoče enako prostornino inertnih rudarskih odpadkov za agregate. (17) Druga korist, poleg inertizacije za ponovno uporabo, je zmanjšanje emisij (prah in izluževanje kovin), ki se sproščajo v okolje.

5.8   S socialnega in gospodarskega vidika so dejavnosti, povezane z obdelavo in recikliranjem odpadkov metalurške industrije, inovativne dejavnosti, pri katerih so razen lastne delovne sile potrebne raziskave in razvoj za zmanjšanje vpliva na okolje in znižanje stroškov. Na tem področju je bila v Združenem kraljestvu leta 2010 opravljena zanimiva študija, v kateri so bile opredeljene spretnosti in znanja, ki jih delodajalci potrebujejo za zbiranje in obdelavo komunalnih in industrijskih odpadkov ter ravnanje z njimi. (18)

6.   Odpadki iz termoelektrarn. Koristna uporaba proizvodov izgorevanja premoga

6.1   Premog je pomemben vir, ki ga narava ponuja v velikih količinah. Leta 2008 je celotna svetovna proizvodnja črnega premoga znašala 579 milijonov ton, rjavega premoga pa 965 milijonov ton. (19) Premog pokriva 27 % svetovnih potreb po primarni energiji, iz njega pa se proizvede 41 % svetovne električne energije. Premog bo za proizvodnjo električne energije po vsem svetu najverjetneje pomemben tudi v prihodnje, saj naj bi se iz njega leta 2030 proizvedlo 44 % svetovne električne energije. Ob sedanji stopnji proizvodnje je dokazanih rezerv premoga še za 119 let. (20)

6.2   Po sežigu premoga za proizvodnjo električne energije in toplote ostanejo ogromne količine odpadkov, ki so zelo zaskrbljujoče in izziv za skupnosti v EU in povsod po svetu, kjer se proizvajajo in odlagajo tovrstni odpadki. Podjetja in raziskovalne ustanove v državah, kot so ZDA, Nemčija in Združeno kraljestvo, od leta 1945 odkrivajo koristne načine uporabe teh odpadkov, ki so opredeljeni kot proizvodi izgorevanja premoga. Glavni proizvodi pri izgorevanju premoga so: elektrofiltrski pepel, ogorki, žlindra, pepel pri zgorevanju v zvrtinčeni plasti, absorpcijski proizvod, sušen z razprševanjem (SDAP), in sadra za razžvepljevanje dimnih plinov (RDP).

6.3   V ZDA je bilo leta 1968 ustanovljeno združenje za premogov pepel (American Coal Ash Association – ACAA) kot panožna organizacija, katere cilj je ponovna uporaba odpadkov iz elektrarn na premog. Naloga tega združenja je prispevati k napredku upravljanja in uporabe proizvodov izgorevanja premoga na načine, ki so okoljsko odgovorni, tehnično ustrezni, gospodarsko konkurenčni in ki podpirajo svetovno skupnost. (21)

6.4   Po izračunih ACAA je količina proizvodov izgorevanja premoga v ZDA narasla s 25 milijonov ton leta 1966 na 135 milijonov ton leta 2008, koristna uporaba teh proizvodov pa je v istem obdobju s 5 milijonov ton narasla na 55 milijonov ton.

6.5   Evropska zveza za proizvode izgorevanja premoga (European Coal Combustion Products Association – ECOBA) (22) je leta 2007 ocenila, da skupna količina proizvodov izgorevanja premoga znaša več kot 100 milijonov ton letno v EU-27 in 61 milijonov ton v EU-15; od tega je 68,3 % elektrofiltrskega pepela, 17,7 % sadre za razžvepljevanje dimnih plinov, 9,4 % ogorkov, 2,4 % žlindre, 1,5 % pepela pri zgorevanju v zvrtinčeni plasti in 0,7 % absorpcijskega proizvoda, sušenega z razprševanjem.

6.6   Po vsem svetu in tudi v Evropi potencialni uporabniki proizvodov izgorevanja premoga niso ustrezno obveščeni o lastnostih in prednostih uporabe teh novih materialov in proizvodov. Ameriška industrija je bila doslej največja proizvajalka in uporabnica proizvodov izgorevanja premoga, sledijo pa ji evropske države, kot sta Nemčija in Združeno kraljestvo. To se zdaj spreminja, saj bodo vodilne v proizvodnji in porabi proizvodov izgorevanja premoga postale države, kot sta Kitajska in Indija. (23)

6.7   Okoljske koristi zaradi koristne uporabe odpadkov iz elektrarn na premog:

| — | bolj kakovostno okolje v bližini elektrarn na premog, |
| --- | --- |

—

bolj kakovostno okolje v bližini elektrarn na premog,

| — | varčevanje z naravnimi viri, |
| --- | --- |

—

varčevanje z naravnimi viri,

| — | zmanjšanje povpraševanja po energiji in emisij toplogrednih plinov, |
| --- | --- |

—

zmanjšanje povpraševanja po energiji in emisij toplogrednih plinov,

| — | varčevanje s prostorom na odlagališčih. |
| --- | --- |

—

varčevanje s prostorom na odlagališčih.

6.8   Obstoječe vrste uporabe proizvodov izgorevanja premoga:

| — | proizvodnja cementa in betona (elektrofiltrski pepel je vezivo v betonu), (24) |
| --- | --- |

—

proizvodnja cementa in betona (elektrofiltrski pepel je vezivo v betonu), (24)

| — | strjevanje in stabilizacija nevarnih odpadkov, |
| --- | --- |

—

strjevanje in stabilizacija nevarnih odpadkov,

| — | uporaba ogorkov v asfaltnih mešanicah za gradnjo cest, |
| --- | --- |

—

uporaba ogorkov v asfaltnih mešanicah za gradnjo cest,

| — | uporaba sadre za razžvepljevanje dimnih plinov v kmetijstvu, |
| --- | --- |

—

uporaba sadre za razžvepljevanje dimnih plinov v kmetijstvu,

| — | pridobivanje cenosfer ali kovin: cenosfere se lahko uporabljajo za lahek beton, konstrukcijski material, ustvarjanje ultralahkih kompozitnih materialov (uporaba v avtomobilski in letalski industriji, proizvodnji gum, barv in premazov, talnih oblog, kablov, cevi in gospodinjskih aparatov ter v gradbeništvu), |
| --- | --- |

—

pridobivanje cenosfer ali kovin: cenosfere se lahko uporabljajo za lahek beton, konstrukcijski material, ustvarjanje ultralahkih kompozitnih materialov (uporaba v avtomobilski in letalski industriji, proizvodnji gum, barv in premazov, talnih oblog, kablov, cevi in gospodinjskih aparatov ter v gradbeništvu),

| — | zaščita tal in oživitev opuščenih rudnikov, |
| --- | --- |

—

zaščita tal in oživitev opuščenih rudnikov,

| — | ogorki se uporabljajo v proizvodnji opeke in vidne opeke (opeke iz elektrofiltrskega pepela ni treba žgati, vsebuje pa lahko visok delež recikliranih materialov), |
| --- | --- |

—

ogorki se uporabljajo v proizvodnji opeke in vidne opeke (opeke iz elektrofiltrskega pepela ni treba žgati, vsebuje pa lahko visok delež recikliranih materialov),

| — | pridobivanje germanija iz premogovega elektrofiltrskega pepela, |
| --- | --- |

—

pridobivanje germanija iz premogovega elektrofiltrskega pepela,

| — | razvijanje novih barv in drugih vrst uporabe na prostem (barve iz proizvodov izgorevanja premoga so odporne na vodo, kisline in organska topila), |
| --- | --- |

—

razvijanje novih barv in drugih vrst uporabe na prostem (barve iz proizvodov izgorevanja premoga so odporne na vodo, kisline in organska topila),

| — | nadomestki za les, |
| --- | --- |

—

nadomestki za les,

| — | uporaba elektrofiltrskega pepela pri odstranjevanju težkih kovin, npr. kadmija ali niklja, iz odpadnih vod, |
| --- | --- |

—

uporaba elektrofiltrskega pepela pri odstranjevanju težkih kovin, npr. kadmija ali niklja, iz odpadnih vod,

| — | raziskave za predelavo strupenega elektrofiltrskega pepela v kovinsko peno za avtomobilsko industrijo. |
| --- | --- |

—

raziskave za predelavo strupenega elektrofiltrskega pepela v kovinsko peno za avtomobilsko industrijo.

6.9   V Evropi se velike količine elektrofiltrskega pepela znajdejo na odlagališčih ali namenijo za vrste uporabe z nizko vrednostjo (razen v nekaterih redkih izjemah, npr. na Nizozemskem in v Nemčiji). Krivec za to je kakovost pepela v EU, ki ni vedno primerna za uporabo z visoko vrednostjo, pa tudi pomanjkanje informacij in spodbujanja koristne uporabe proizvodov izgorevanja premoga na različnih področjih. V prihodnosti naj bi se kakovost elektrofiltrskega pepela izboljšala zaradi okoljskih zahtev, ki ji morajo izpolnjevati elektrarne na premog, ter prizadevanj industrije za učinkovito in okolju prijazno sežiganje premoga.

6.10   Potrebnih je več študij in raziskav, da bo mogoče razumeti dejavnike, ki vplivajo na uporabo proizvodov izgorevanja premoga. Cilj mora biti pametna uporaba teh proizvodov, za kar so poleg sistema za razvrščanje elektrofiltrskega pepela, ki temelji na uspešnosti, ter programov raziskav in razvoja potrebne inovativne gospodarske, upravne in logistične rešitve, da bo mogoče izboljšati proces predelave proizvodov izgorevanja premoga v nove inovativne materiale ter povečati znanje o sestavi, morfologiji in strukturi cenosfer elektrofiltrskega pepela.

6.11   Pravna opredelitev proizvodov izgorevanja premoga kot odpadkov povzroča ovire, ki odvračajo od koristne uporabe odpadkov iz elektrarn na premog. Obstoječa razvrstitev je usklajen seznam odpadkov, ki ga je mogoče spremeniti na podlagi novega znanja in rezultatov raziskav. Tako bi lahko za proizvode izgorevanja premoga, za katere ne velja zakonodaja o odpadkih, veljala uredba REACH.

V Bruslju, 26. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

(1)  Tako je na primer v Romuniji po podatkih ministrstva za gospodarstvo, trgovino in poslovno okolje 77 odlagališč mulja s prostornino 340 milijonov m3, ki pokrivajo 1 700 ha površine, ter 675 odlagališč rudarskih odpadkov s prostornino 3,1 milijard m3, ki pokrivajo 9 300 ha površine.

1

3

3

(2)  COM(2010) 614 konč.

2

(3)  COM(2011) 21 konč.

3

(4)  COM(2011) 25 konč.

4

(5)  Zadnje poročilo: COM(2011) 13 konč.

5

(6)  COM(2010) 546 konč.

6

(7)  Ni pa nobene določbe glede potrebe po zmanjševanju škodljivosti odpadkov, ko so že prevzeti ali odloženi na odlagališču.

7

(8)  Pred kratkim je bil objavljen dokument s smernicami za pripravo takih popisov, ki naj bi državam članicam pomagal pri izpolnjevanju te naloge.

8

(9)  G. Jordan in M. D'Alessandro: Mining, Mining Waste and Related Environmental Issues: Problems and Solutions in Central and Eastern European Candidate Countries (Rudarstvo, rudarski odpadki in s tem povezana okoljska vprašanja: problemi in rešitve v državah kandidatkah iz Srednje in Vzhodne Evrope), PECOMINES, JRC 2004 (EUR 20 868 EN).

9

Mining, Mining Waste and Related Environmental Issues: Problems and Solutions in Central and Eastern European Candidate Countries

(10)  A.M. Vijdea, S. Sommer, W. Mehl: Use of Remote Sensing for Mapping and Evaluation of Mining Waste Anomalies at National to Multi-Country Scale (Uporaba daljinskega zaznavanja za kartiranje in ocenjevanje anomalij, povezanih z rudarskimi odpadki, na nacionalni in mednarodni ravni), PECOMINES, JRC 2004 (EUR 21 885 EN).

10

Use of Remote Sensing for Mapping and Evaluation of Mining Waste Anomalies at National to Multi-Country Scale

(11)  Plan Nacional de Residuos de Industrias Extractivas 2007-2015 (Nacionalni načrt za odpadke iz ekstraktivnih dejavnosti 2007–2015) je razkril, da je v Španiji 988 registriranih usedalnih bazenov in nasipov z rudarskimi odpadki s skupno prostornino 325 878 800 m3, skupna prostornina mulja, ki je nastal v letih od 1983 do 1989, pa je znašala 1 375 673 315 m3. 47,2 % vsega mulja je bilo divje odloženega.

11

Plan Nacional de Residuos de Industrias Extractivas 2007-2015

3

3

(12)  Zanimiv model, kako rešiti vprašanje odgovornosti, je pobuda Dobri samaritan (Good Samaritan Initiative) ameriške agencije za varstvo okolja.

12

Good Samaritan Initiative

(13)  To velja samo za opuščene objekte, pri katerih ni mogoče opredeliti odgovornega upravljavca.

13

(14)  Ta koncept pravzaprav ni nič novega. Koncept, ki se uvaja v industrijski sektor, je znan v kmetijstvu, kjer se organski odpadki uporabljajo kot gnojilo ali gorivo.

14

(15)  Evropski standard za cement EN 197-1 v seznamu sestavin navaja kar devet vrst cementa. Masni delež „plavžne žlindre“ v njem pa lahko znaša od 6 do 95 %.

15

(16)  Na primer prahi iz električnih obločnih peči (v proizvodnji ogljikovega jekla jih po ocenah za EU-27 nastane 1,2 milijona ton) vsebujejo železo (10–40 %), pa tudi cink (21–40 %), svinec (do 10 %) in kadmij + baker (do 0,7 %). Žlindra (po ocenah za EU-27 je pri proizvodnji ogljikovega jekla v električnih obločnih pečeh in martinovkah nastane 27 milijonov ton) lahko vsebuje drobce jekla (do 10 %) pa tudi železove (10–30 %), manganove (3–9 %) in kromove (1–5 %) okside.

16

(17)  Po ocenah je prostornina 27 milijonov ton odpadkov, ki se vsako leto proizvedejo v EU-27, enaka 20 metrov visokemu kupu, ki ima dvakratni obseg Milana.

17

(18)  http://www.viridor.co.uk/news/recycling-waste-industry-labour-market-investigation-published/.

18

(19)  Poročilo IEA za leto 2008.

19

(20)  World Coal Association.

20

(21)  Združenje ACAA je na svoji spletni strani tudi zapisalo, da opravlja raziskave, pripravlja poročila, študije in tehnične dokumente ter nudi strokovno znanje na področju recikliranja premogovega pepela, žlindre in materialov za razžvepljevanje dimnih plinov. Na Japonskem imajo podobno organizacijo – center za uporabo premogovega pepela.

21

(22)  Zveza ECOBA je bila ustanovljena leta 1990 in danes predstavlja 86 % proizvodnje proizvodov izgorevanja premoga v EU-27.

22

(23)  Pričakuje se, da bo povpraševanje po energiji v Indiji leta 2020 znašalo okoli 260 000 MW, 70 % te energije pa bo pridobljene iz premoga. Elektrarne na premog bodo proizvedle 273 milijonov ton proizvodov izgorevanja premoga.

23

(24)  Po podatkih ACAA je več kot polovica betona, proizvedenega v ZDA, pomešana z elektrofiltrskim pepelom.

24

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/18 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/18

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o možnostih in izzivih za bolj konkurenčen evropski lesnopredelovalni in pohištveni sektor (mnenje na lastno pobudo)

2012/C 24/04

Poročevalec: g. ZBOŘIL

Soporočevalec: g. PESCI

Evropski ekonomsko-socialni odbor je 20. januarja 2011 sklenil, da v skladu s členom 29(2) poslovnika pripravi mnenje na lastno pobudo o naslednji temi:

Možnosti in izzivi za bolj konkurenčen evropski lesnopredelovalni in pohištveni sektor

(mnenje na lastno pobudo).

Posvetovalna komisija za spremembe v industriji, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 27. septembra 2011. Poročevalec je bil g. ZBOŘIL, soporočevalec pa g. PESCI.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 26. oktobra) s 120 glasovi za, 1 glasom proti in 2 vzdržanima glasovoma.

1.   Sklepi in priporočila

1.1   Evropski lesnopredelovalni in pohištveni sektor (skupaj z industrijo celuloze in papirja) večinoma uporablja naravno obnovljivo surovino, les, in ima pomembno vlogo pri razvoju okolju prijaznega gospodarstva. EESO žal opaža nekaj velikih nedoslednosti med nekaterimi deli določenih politik in pobud EU; te resno vplivajo na konkurenčnost in dobičkonosnost panog, ki temeljijo na gozdarstvu.

1.2   Sektor tako vse bolj tekmuje za les s sektorjem obnovljivih virov energije zaradi subvencij in drugih ukrepov, ki spodbujajo uporabo biomase (les je eno glavnih goriv za proizvodnjo energije iz biomase). Poleg tega se pojavljajo težave v zvezi z naložbami, raziskavami, usposabljanjem, pridobivanjem mladih delavcev in upravnimi omejitvami glede javnih naročil. Pohištveni sektor pa se spopada tudi s precejšnjo rastjo cen surovin, kot so usnje, plastika, naravna vlakna in naftni derivati.

1.3   EESO poziva institucije EU in držav članic, naj se resno zavežejo, da bodo prilagodile in razvile zakonodajni okvir, ki lahko spodbudi konkurenčnost in poveča dobavo te surovine za lesnopredelovalni in pohištveni sektor ter industrijo celuloze in papirja. EESO opozarja na potrebo po podrobni študiji o težavah z dobavo lesnih surovin za panoge, ki temeljijo na gozdarstvu, in sektor obnovljivih virov energije (biomase).

1.3.1   EESO spodbuja Komisijo k sodelovanju z gozdarsko in lesno industrijo, da bo lahko predlagala ustrezne, konkretne ukrepe za odpravo teh težav. Za lažje sodelovanje Odbor predlaga ustanovitev neformalne, nevtralne medinstitucionalne strokovne skupine – tudi v povezavi z zainteresiranimi stranmi – o „lesu kot trajnostni surovini“. CCMI vsekakor zanima sodelovanje v tem organu.

1.4   Evropska študija „EUwood“ (1) kaže, da naj bi poraba lesa za proizvodnjo električne energije s 346 milijonov kubičnih metrov leta 2010 (3,1 EJ) narasla na 573 milijonov kubičnih metrov (5 EJ) leta 2020 in bi lahko leta 2030 dosegla 752 milijonov kubičnih metrov (6,6 EJ). Ti podatki izhajajo iz domneve, da se bo delež lesa v proizvodnji energije iz obnovljivih virov zmanjšal – s 50 % v letu 2008 na 40 % leta 2020. Leta 2025 se pričakuje primanjkljaj 200 milijonov kubičnih metrov lesa, leta 2030 pa 300 milijonov kubičnih metrov.

1.5   EESO poziva, da naj se v skladu s priporočili sporočila Evropske komisije o surovinah v evropsko partnerstvo za inovacije vključi les kot bistvena surovina. V zvezi s tem bi bilo treba zlasti preučiti možnosti za ponovno uporabo in recikliranje.

1.6   Politike EU, povezane z gozdovi, bi morale podpirati aktivno gospodarjenje z gozdovi; EESO predlaga predvsem, da naj Evropska komisija spodbuja gojenje „lesa za energijo s kratko obhodnjo“. Premisliti bi bilo treba tudi o ukrepih, s katerimi bi zagotovili, da se les, primeren za industrijsko rabo, ne bi uporabljal za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov.

1.7   EESO poudarja potrebo po dejavnem spodbujanju okolju prijaznih stavb, ki v vsem svojem življenjskem ciklu uporabljajo ekološke ter z viri gospodarne strukture in postopke. V ta namen bi lahko podprl vsakoletni dogodek – na primer delavnico – s predstavitvijo trajnostne gradnje in oblikovanja, s povezavo z ustreznimi službami Komisije.

1.8   EESO odobrava predlog podpredsednika Evropske komisije Antonia Tajanija za uvedbo „preizkusa konkurenčnosti“ pred podpisom sporazumov o trgovinskem partnerstvu med EU in tretjimi državami. Strinja se tudi, da bi bilo treba pred njihovo uvedbo obravnavati posledice vseh drugih pobud politik (na primer energetske, trgovinske, okoljske in politike varstva potrošnikov) za konkurenčnost industrije.

1.9   Da bi povečal produktivnost in obdržal položaj pred tekmeci, sektor potrebuje delavce, ki bodo seznanjeni z najnovejšimi delovnimi postopki in tehnologijami. EESO odobrava proaktivni pristop industrije k varstvu delavcev pred izpostavljenostjo škodljivim snovem na delovnem mestu in zavezo sektorja za zagotavljanje varnosti poklicnega razvoja in zaposlitve, ohranjanje zdravja in dobrega počutja delavcev, razvoj novih znanj in spretnosti ter vzpostavljanje ravnotežja med poklicnim in zasebnim življenjem.

1.10   Na ravni EU je bil doslej potrjen le redko kateri projekt raziskav in inovacij v lesnopredelovalni in pohištveni industriji. Prihodnji programi bodo morali še posebno upoštevati konkretne težave in potrebe malih in srednje velikih podjetij, da bodo evropski lesnopredelovalni in pohištveni industriji zagotavljali večjo podporo na področju raziskav in razvoja.

1.11   EESO opominja na pomen tesnega sodelovanja med industrijo ter institucijami EU in državnimi ustanovami v boju proti ponarejanju. Zato podpira vzpostavitev standardnega evropskega patenta in poziva k uvedbi „proizvodnega lista“ za pohištvene izdelke. V veliko pomoč bi bil tudi razvoj tehnologij za lažje potrjevanje pristnosti. EESO priporoča, da EU sprejme ukrepe za povečanje zmogljivosti nacionalnih carinskih služb in da se priredi „evropski ali državni dan boja proti ponarejanju“.

2.   Lesnopredelovalna in pohištvena industrija v Evropski uniji
   (2)

2.1   Lesnopredelovalna in pohištvena industrija je vitalen, trajnosten, inovativen in okolju prijazen sektor, ki je v letu 2008 dosegel okoli 221 milijard EUR prometa in ki v 365 000 podjetjih, večinoma malih in srednje velikih, zaposluje 2,4 milijona ljudi. Približno polovico prometa ustvari pohištvena industrija, sledijo ji proizvodnja stavbnega lesa (19,3 %), žage (13,9 %) in proizvodnja lesnih plošč (9,2 %). Vsesplošna finančna in gospodarska kriza je močno vplivala na celoten sektor: promet se je tako med letoma 2008 in 2009 zmanjšal za več kakor 20 %. Drugi del panog, ki temeljijo na gozdarstvu, obsega industrija celuloze in papirja: ta dosega 71 milijard EUR letnega prometa ter proizvede 36 milijonov ton celuloze in 89 milijonov ton papirja.

2.2   Gledano z vidika zaposlovanja, je 51 % vseh delovnih mest v sektorju v pohištveni industriji. Največ ljudi je v tem sektorju zaposlenih v Italiji, tj. 363 000, sledijo ji Poljska, Nemčija, Španija in Združeno kraljestvo. V novih državah članicah EU je v sektorju zaposlen še posebno velik delež ljudi: od skupnega števila zaposlenih jih v lesnopredelovalnih panogah dela kar 34 %. Delovna mesta v lesnopredelovalnem in pohištvenem sektorju so pogosto na odročnih, manj industrializiranih ali slabše razvitih območjih in zato pomembno prispevajo h gospodarstvu podeželskih območij. Industrija celuloze in papirja zagotavlja 235 000 neposrednih in 1 milijon posrednih zaposlitev. 60 % vseh delovnih mest je na podeželskih območjih.

2.3   Ker sektor uporablja večinoma naravno obnovljivo surovino, les, in je že dolgo uspešen na področju trajnostne rabe, orje ledino pri razvoju okolju prijaznega gospodarstva, ki je med osrednjimi prihodnjimi cilji EU. Industrija celuloze in papirja se prav tako lahko pohvali z izrednimi uspehi na področju varstva okolja. Med surovinami je tako kar polovica vlaken za proizvodnjo papirja recikliranih. Druga polovica pa prav tako izkazuje učinkovito rabo virov: 20–30 % vlaken je odpadkov iz drugih panog, 40–60 % jih pride iz redčenja dreves v gozdarstvu, samo 20–30 % pa iz poseka.

2.4   Žal se pojavljajo nedoslednosti med nekaterimi deli določenih politik in pobud EU, ki resno vplivajo na konkurenčnost in dobičkonosnost sektorja. Evropski lesnopredelovalni in pohištveni sektor tako vse bolj tekmuje za les s sektorjem obnovljivih virov energije zaradi subvencij in drugih ukrepov, ki spodbujajo uporabo biomase (les je eno glavnih goriv za proizvodnjo energije iz biomase). Poleg tega se pojavljajo težave v zvezi z naložbami, raziskavami, usposabljanjem, izobraževanjem in pridobivanjem mladih delavcev. Sektor pa še dodatno bremenijo upravne omejitve glede javnih naročil.

2.5   Sektor se srečuje z vse večjo konkurenco iz nizkocenovnih gospodarstev v vzponu in vse večjim številom tehničnih ovir za trgovino. Poleg tega pohištveni sektor nima težav zgolj z dobavo lesa kot surovine, temveč tudi zaradi precejšnje rasti cen materialov, kot so usnje, plastika, naravna vlakna in naftni derivati.

2.6   Če institucije EU ne zavežejo, da bodo oblikovale zakonodajni okvir, ki lahko spodbudi konkurenčnost, in ne zagotovijo dobave surovin za lesnopredelovalni in pohištveni sektor, bo ogrožena prihodnost celotnega sektorja.

3.   Vpliv evropske zakonodaje o obnovljivih virih energije na povpraševanje po lesu

3.1   EESO resno skrbi vpliv zakonodajnega svežnja Komisije o energiji in podnebnih spremembah na razvoj obnovljivih energetskih virov in splošno razpoložljivost lesa, ki je surovina za to panogo. EESO je razočaran, ker je zaradi neprimernih programov subvencij za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov, ki naj bi pripomogli k doseganju podnebnih ciljev, kurjenje z lesom bolj donosno od njegove predelave. To je močno vplivalo na dobavo lesa lesnopredelovalnim podjetjem ter na njihovo splošno konkurenčnost in dobičkonosnost.

3.2   EESO poziva Evropsko komisijo, naj izvede podrobno študijo o težavah z dobavo lesnih surovin za panoge, ki temeljijo na gozdarstvu, in sektor obnovljivih virov energije (biomase). Komisijo spodbuja k sodelovanju z gozdarsko in lesarsko panogo, da bo lahko predlagala ustrezne, konkretne ukrepe za odpravo teh težav. Za lažje sodelovanje predlaga ustanovitev neformalne, nevtralne medinstitucionalne strokovne skupine – tudi v povezavi z zainteresiranimi stranmi – o lesu kot trajnostni surovini. Seveda CCMI zanima sodelovanje v tem organu.

3.3   EESO podpira poziv lesne in papirniške industrije za uravnotežen pristop k uporabi energije iz lesne biomase, da bi se izognili izkrivljanju trga pri razpoložljivosti in ceni surovin, ki temeljijo na gozdarstvu, za predelovalno industrijo. Upoštevati je treba tudi, da je bilo mnogo proizvajalcev lesnih plošč med junijem 2009 in junijem 2011 prisiljenih zmanjšati svoje zmogljivosti – ne zaradi finančnih ali tehnoloških razlogov, temveč zaradi pomanjkanja razpoložljivih surovin.

3.4   Čeprav ima lesna biomasa (med biomasami) zdaleč največjo gostoto moči (pretok energije v vatih na kvadratni meter), je treba priznati, da je ta še vedno zelo majhna (0,6 W/m2) in bi tako elektrarna na les z nazivno močjo 1 GW, 70-odstotnim koeficientom moči in 35-odstotnim izkoristkom pretvorbe potrebovala letni posek približno 330 000 hektarov plantažnih nasadov – kar je enako ozemlju velikosti skoraj 58 × 58 km (3). Za izpolnjevanje evropskih ciljev na področju obnovljivih virov energije s pričakovanim deležem biomase bi bilo potrebnih 340–420 milijonov kubičnih metrov lesne biomase.

3.5   Pri spodbujanju obnovljivih virov energije in biomase so po mnenju EESO bistvena naslednja načela:

| — | države članice bi morale v svojih akcijskih načrtih glede obnovljivih virov energije pred uvedbo ukrepov za spodbujanje njihove rabe oceniti količino lesne biomase v državi ali regiji, ki je nedvomno na voljo za energetsko rabo, ter količino, ki jo lesnopredelovalna industrija že uporablja kot surovino; |
| --- | --- |

—

države članice bi morale v svojih akcijskih načrtih glede obnovljivih virov energije pred uvedbo ukrepov za spodbujanje njihove rabe oceniti količino lesne biomase v državi ali regiji, ki je nedvomno na voljo za energetsko rabo, ter količino, ki jo lesnopredelovalna industrija že uporablja kot surovino;

| — | da bi se obnovilo naravno ravnotežje med uporabo lesa kot materiala in energetsko rabo biomase, se je treba izogniti subvencijam za neposredno kurjenje z lesom; |
| --- | --- |

—

da bi se obnovilo naravno ravnotežje med uporabo lesa kot materiala in energetsko rabo biomase, se je treba izogniti subvencijam za neposredno kurjenje z lesom;

| — | uvesti je treba primerne načine, s katerimi bi zagotovili optimalno stopnjo predelave in recikliranja odpadnega lesa in odpadkov pri proizvodnji; |
| --- | --- |

—

uvesti je treba primerne načine, s katerimi bi zagotovili optimalno stopnjo predelave in recikliranja odpadnega lesa in odpadkov pri proizvodnji;

| — | spodbujati je treba načelo postopne uporabe (proizvodnja izdelkov, ponovna uporaba, popravilo in recikliranje, ovrednotenje energijske vsebnosti); |
| --- | --- |

—

spodbujati je treba načelo postopne uporabe (proizvodnja izdelkov, ponovna uporaba, popravilo in recikliranje, ovrednotenje energijske vsebnosti);

| — | evropske institucije in državne ustanove bi morale spodbujati ukrepe za večjo uporabo lesa iz gozdov in drugih virov (4) ter podpreti gojenje nasadov s kratko obhodnjo za proizvodnjo energetske biomase. |
| --- | --- |

—

evropske institucije in državne ustanove bi morale spodbujati ukrepe za večjo uporabo lesa iz gozdov in drugih virov (4) ter podpreti gojenje nasadov s kratko obhodnjo za proizvodnjo energetske biomase.

3.6   Z ekonomskega stališča je izračunana dodana vrednost v lesnopredelovalni panogi 1 044 EUR na tono suhega lesa in 118 EUR na tono lesa, uporabljenega za bioenergijo. Z vidika zaposlovanja lesnopredelovalna panoga ustvari 54 delovnih ur na tono suhega lesa, sektor bioenergije pa samo dve delovni uri. (5) Kar zadeva kroženje ogljika, ima tako lesnopredelovalna industrija zaradi zaposlovanja in dodane vrednosti precej več prednosti od neposrednega kurjenja z lesom.

3.7   Lesnopredelovalni sektor že dolga desetletja prispeva k trajnostni rabi energije in naravnim virom ter utira pot pri proizvodnji energije iz obnovljivih virov. To je še en pomemben prispevek k blaženju posledic podnebnih sprememb.

3.8   Poleg tega je bilo z vlaganji v sodobno opremo in postopke mogoče doseči precejšnje prihranke pri energiji, tako da se večina potrebne energije za industrijsko predelavo lesa pridobiva iz lesne biomase, ki ni primerna za recikliranje. Celo do 75 % energije za proizvodnjo lesnih izdelkov se namreč pridobiva iz lesnih odpadkov in predelanega lesa. Delež recikliranega lesa v sektorju se nenehno povečuje s precejšnjimi vlaganji v inovativne tehnologije.

3.9   Les je omejen vir in lesnopredelovalna panoga si ga prizadeva čim bolj gospodarno izkoristiti. V zadnjih dveh desetletjih je sektor vzpostavil logistična omrežja za zbiranje in predelavo recikliranega lesa. Vendar pa EESO priznava, da v več državah članicah dragoceni lesni viri končajo na odlagališčih, kar je v nasprotju s cilji evropske direktive o odlaganju odpadkov na odlagališčih (1999/31/ES). EESO poziva Evropsko komisijo, naj poskrbi za ustrezno izvajanje evropske direktive o odlaganju odpadkov na odlagališčih ter s tem zagotovi, da bodo lesni viri, primerni za industrijsko rabo ali kot obnovljivi vir energije, tudi izkoriščeni.

4.   Les kot odlična večnamenska rešitev za varčevanje z energijo v gradbeništvu

4.1   Energetska učinkovitost je eden glavnih elementov strategije EU Evropa 2020 za pametno, trajnostno in vključujočo rast. Je namreč „eden od stroškovno najučinkovitejših načinov za povečanje zanesljivosti oskrbe z energijo ter zmanjšanje emisij toplogrednih plinov in drugih onesnaževal“ (6).

4.2   Zgradbe porabijo 40 % vse energije in ustvarijo 36 % izpustov CO2 v EU. Energetski izkoristek stavb je zato odločilnega pomena pri doseganju kratkoročnih in dolgoročnih podnebnih in energetskih ciljev EU.

4.3   Kot gradbeni material je les lahko poceni rešitev za izboljšanje energetskega izkoristka stavb; številne mednarodne znanstvene študije so dokazale, da imajo hiše z lesenim ogrodjem manj izpustov toplogrednih plinov od tistih z jeklenim ali betonskim (26 % v primerjavi z 31 %). Poleg tega so v sektorju stanovanjske gradnje hiše z jeklenim in betonskim ogrodjem porabile 17 % oziroma 16 % več sive energije in v zrak izpustile 14 % oziroma 23 % več onesnaževal od lesenih hiš. Sektor lahko tako pomembno prispeva k doseganju ciljev časovnega razporeda Evropske komisije 2050 za 80-odstotno zmanjšanje izpustov toplogrednih plinov do leta 2050.

4.4   EESO poudarja potrebo po spodbujanju okolju prijaznih stavb, ki v vsem svojem življenjskem ciklu uporabljajo z okoljem združljive in z viri gospodarne strukture in postopke: v fazi načrta, gradnje, delovanja, vzdrževanja, obnove in rušenja. Spodbujati bi bilo treba uporabo pristopa ocenjevanja življenjskega cikla: ta vključuje opredelitev materiala z najmanjšim vplivom na segrevanje ozračja.

4.5   EESO je razočaran, ker še vedno obstajajo zakonodajne ovire ali prevladuje miselnost, ki onemogoča večjo uporabo lesa in lesnih izdelkov v stanovanjskih zgradbah v EU. Na nacionalni ravni bi bilo treba uvesti priložnostne pobude za seznanjanje lokalnih in regionalnih oblasti z lesom kot gradbenim materialom. Poleg tega je pomanjkanje ustreznega izobraževanja, usposabljanja in veščin, ne samo v lesnopredelovalnih panogah, temveč tudi v ključnih sorodnih poklicih (med gradbenimi inženirji, arhitekti itd.) ena največjih ovir za pogostejšo rabo lesa v gradbeništvu.

4.6   Žal v programih ocenjevanja okolju prijaznih stavb, ki se uporabljajo danes, pozitivna vloga lesa v stanovanjski gradnji ni vedno v celoti priznana. Še več, nekateri od njih so dejansko zavrli rabo lesa. EESO zato poziva k uporabi splošno priznanih metodologij ocenjevanja življenjskega cikla, ki upoštevajo vse prednosti in slabosti gradbenega materiala, vključno s skladiščenjem ogljikovega dioksida.

4.7   Najbolj okolju prijazna možnost je spodbujanje uporabe lesnih izdelkov: z izkoriščanjem vsega potenciala lesa (učinek ponora in nadomestitve) v stavbah bi lahko v Evropi zmanjšali izpuste CO2 za 300 milijonov ton (od 15 do 20 %) (7). EESO priznava, da je z uporabo ekoloških gradbenih materialov v stavbah mogoče doseči dejanske prihranke pri energiji.

4.8   Na splošno in v zvezi z razpravami o podnebnih spremembah, še zlasti pa o rabi zemljišč, spremembi rabe zemljišč in gozdarstvu (LULUCF), EESO oblasti poziva:

| — | da lesne proizvode priznajo kot skladišča ogljikovega dioksida, (8) |
| --- | --- |

—

da lesne proizvode priznajo kot skladišča ogljikovega dioksida, (8)

| — | da spodbujajo uporabo materialov, v katerih se skladišči ogljikov dioksid in ki imajo nižji ogljični odtis in druge odtise. |
| --- | --- |

—

da spodbujajo uporabo materialov, v katerih se skladišči ogljikov dioksid in ki imajo nižji ogljični odtis in druge odtise.

5.   Svetovno gospodarstvo: izzivi in priložnosti za lesnopredelovalno in pohištveno industrijo

5.1   Danes zemljepisna razdalja ne ščiti več pred konkurenco.

5.2   Globalizacija je na evropsko lesnopredelovalno in pohištveno industrijo vplivala na več področjih:

| — | pritisk uvoza iz držav z nizkimi cenami – zlasti azijskih – ne samo potrošniških izdelkov, denimo pohištva ali lesnih talnih oblog (parketa in laminatov), temveč tudi vezanih plošč, za katere je bila že uvedena protidampinška dajatev. Cene vezanega lesa in pohištva so pod hudim pritiskom zaradi konkurence, zlasti iz Kitajske; |
| --- | --- |

—

pritisk uvoza iz držav z nizkimi cenami – zlasti azijskih – ne samo potrošniških izdelkov, denimo pohištva ali lesnih talnih oblog (parketa in laminatov), temveč tudi vezanih plošč, za katere je bila že uvedena protidampinška dajatev. Cene vezanega lesa in pohištva so pod hudim pritiskom zaradi konkurence, zlasti iz Kitajske;

| — | izvoz hlodovine (bukev, hrast, topol) na Kitajsko, od koder se v Evropo vrača v obliki (pol)izdelkov. Po podatkih kitajske carine je skupni uvoz hlodovine v prvih štirih mesecih leta 2010 znašal 11 milijonov m3, kar je 24 % več kakor v enakem obdobju leta 2009. Leta 2009 je vrednost uvoženih izdelkov lesnopredelovalne industrije v ožjem smislu znašala 7 milijard EUR. Kitajska je že vrsto let največji tuji dobavitelj pohištva za EU. Od leta 2008 je bilo več kot 50 % skupnega uvoza v Evropo prav od tam. Evropski uvoz pohištva iz Kitajske je zdaj za 46,9 % večji kot leta 2005, pri čemer se je skupna vrednost uvoza pohištva povečala samo za 12,6 %, kar še potrjuje kitajsko prevlado. |
| --- | --- |

—

izvoz hlodovine (bukev, hrast, topol) na Kitajsko, od koder se v Evropo vrača v obliki (pol)izdelkov. Po podatkih kitajske carine je skupni uvoz hlodovine v prvih štirih mesecih leta 2010 znašal 11 milijonov m3, kar je 24 % več kakor v enakem obdobju leta 2009. Leta 2009 je vrednost uvoženih izdelkov lesnopredelovalne industrije v ožjem smislu znašala 7 milijard EUR. Kitajska je že vrsto let največji tuji dobavitelj pohištva za EU. Od leta 2008 je bilo več kot 50 % skupnega uvoza v Evropo prav od tam. Evropski uvoz pohištva iz Kitajske je zdaj za 46,9 % večji kot leta 2005, pri čemer se je skupna vrednost uvoza pohištva povečala samo za 12,6 %, kar še potrjuje kitajsko prevlado.

5.3   Evropske institucije bi morale poskrbeti, da bodo evropski proizvajalci in njihovi tekmeci imeli enake pogoje z enakimi tržnimi pravili. EESO odobrava predlog podpredsednika Evropske komisije Antonia Tajanija za uvedbo „preizkusa konkurenčnosti“ pred podpisom sporazumov o trgovinskem partnerstvu med EU in tretjimi državami. V prihodnje bi morala EU z drugimi državami sklepati trgovinske in naložbene sporazume na podlagi presoje vplivov, opravljene pred začetkom pogajanj. EESO se strinja tudi, da bi bilo treba pred njihovo uvedbo obravnavati posledice vseh drugih pobud politik (na primer energetske, trgovinske, okoljske in politike varstva potrošnikov) za konkurenčnost industrije.

5.4   Ker mnogih posledic globalizacije ni mogoče upočasniti ali preprečiti, bo morala evropska lesnopredelovalna in pohištvena industrija dosegati napredek na novih in inovativnih področjih. Sektor si že prizadeva za razvoj konkurenčnih prednosti, kot so:

| — | prilagodljiva proizvodnja, ki omogoča izdelavo po meri; |
| --- | --- |

—

prilagodljiva proizvodnja, ki omogoča izdelavo po meri;

| — | kakovostne specifikacije in napredna tehnologija; |
| --- | --- |

—

kakovostne specifikacije in napredna tehnologija;

| — | vrhunski dizajn; |
| --- | --- |

—

vrhunski dizajn;

| — | uveljavitev drugih vrednot poleg cene (npr. trženje blagovne znamke, izkušnja ob nakupu); |
| --- | --- |

—

uveljavitev drugih vrednot poleg cene (npr. trženje blagovne znamke, izkušnja ob nakupu);

| — | vključitev predprodajnih in poprodajnih storitev; |
| --- | --- |

—

vključitev predprodajnih in poprodajnih storitev;

| — | hitra distribucija s čim manjšimi zalogami. |
| --- | --- |

—

hitra distribucija s čim manjšimi zalogami.

5.5   Evropska industrija je tako usmerjena v „neskončen“ proces inovacij na področju tehnologije, funkcionalnosti in videza. Da bi lahko tekmovali s kitajsko industrijo, ki lahko zdaj proizvaja vsakovrstno blago po močno nižjih cenah kot evropska, so potrebni zelo inovativni in izvirni izdelki v tržnih nišah.

6.   Socialni vidiki

6.1   Lesnopredelovalni in pohištveni sektor je pod hudim pritiskom zaradi več zunanjih stresnih dejavnikov, vključno z globalizacijo trga, pospešenimi tehnološkimi spremembami in nedavno svetovno finančno krizo. Da bi ostal konkurenčen in bi bil še vedno pomemben del evropskega gospodarstva, mora nujno prilagoditi svoje tržne strategije. Največji izziv bodo zlasti upokojitveni načrti, podpovprečno izobražena delovna sila ter sposobnost pritegniti in obdržati mlade delavce ter spremeniti zahteve glede usposobljenosti. Pozorno bi bilo treba spremljati demografski razvoj delovne sile v sektorju in ukrepati že vnaprej, da bi sektor v prihodnosti lahko dosegal uspehe.

6.2   Usposobljena in kvalificirana delovna sila je bistvenega pomena. Uspeh samega izdelka je lahko odvisen od posebnih znanj, ki so potrebna v proizvodnem ciklu pohištvenih ali lesnih izdelkov. Usposabljanje delavcev ne sme sloneti zgolj na tradicionalnih vzorcih, temveč tudi na novih potrebah trga in tehnološkem razvoju.

6.3   Trenutno sektor zelo skrbi staranje delovne sile v večini podsektorjev in neprivlačnost za mlade delavce. Sektor potrebuje delavce, usposobljene v najnovejših znanjih in tehnologijah.

6.4   Industrija sodeluje s panožnimi organizacijami in sindikati (9) pri reševanju teh težav ter se usmerja na pomanjkanje poklicnih kvalifikacij in potrebo po pridobivanju mladih delavcev. Eden od glavnih dejavnikov za oživitev konkurenčnosti sektorja je zagotoviti dovolj kvalificiranih delavcev za zadovoljitev povpraševanja v sektorju. Programi ustanov za poklicno izobraževanje bi se morali prilagajati potrebam po delovni sili.

6.5   Panoga si prizadeva tudi zaščititi delavce pred izpostavljenostjo škodljivim snovem na delovnem mestu prek programov najboljše prakse o zdravju in varnosti ob podpori Evropske komisije. Projekta za zmanjšanje izpostavljenosti formaldehidu in prahu REF-Wood in Less Dust sta najboljša dokaza resne namere lesnopredelovalne industrije, da bi zaposlenim omogočila zdravo delovno okolje. Namen teh pobud evropskih socialnih partnerjev je izboljšati zaposlitve z boljšimi delovnimi razmerami, slediti pa bi jim morali ocena učinka ter opredelitev prihodnjih ukrepov za dosego ciljev, ki so jih zastavili socialni partnerji. Po mnenju lesnopredelovalnega in pohištvenega sektorja je nujno zagotoviti varnost poklicnega razvoja in varnost zaposlitve, ohraniti zdravje in dobro počutje delavcev, razvijati znanja in veščine ter doseči ravnotežje med poklicnim in zasebnim življenjem. EESO odobrava in podpira to, da obstajajo socialne listine o pravicah in obveznostih delavcev in delodajalcev na ravni podjetja.

6.6   Pomembno je poudariti, da imata evropska lesnopredelovalna in pohištvena industrija zaradi svojih obnovljivih surovin in nizke porabe energije ter dejstva, da so obrati pogosto na podeželju, veliko možnosti za oblikovanje lokalnih, okolju prijaznih delovnih mest.

7.   Raziskave in inovacije

7.1   Da bi si zagotovil dostop do evropskih raziskovalnih in razvojnih programov, je evropski lesnopredelovalni sektor skupaj s partnerji iz industrije celuloze in papirja ter lastniki gozdov vzpostavil tehnološko platformo za gozdarski sektor. Čeprav so se s tem nedvomno odprle možnosti za razvojno-raziskovalne dejavnosti na ravni EU, je bilo potrjevanje lesnopredelovalnih in pohištvenih projektov na ravni EU doslej uspešno v zelo omejenem obsegu, saj ima vire, potrebne za sodelovanje, na voljo le malo malih in srednje velikih podjetij.

7.2   Evropski progami sodelovanja, denimo ERA-NET, so se izkazali za bolje prilagojene potrebam malih in srednje velikih podjetij ter ponudili konkretne priložnosti za podjetja iz tega sektorja.

7.3   Da bosta lahko lesnopredelovalna in pohištvena panoga v Evropi deležni večje podpore na področju raziskav in razvoja, bodo morali prihodnji razvojno-raziskovalni programi EU upoštevati potrebe malih in srednje velikih podjetij, da bodo tako podjetjem olajšali dostop do programov in ustrezali njihovim vsakodnevnim potrebam.

7.4   EESO zato poziva Evropsko komisijo in države članice, da tem pripombam namenijo dovolj pozornosti in jih upoštevajo v luči javnega posvetovanja glede zelene knjige o skupnem strateškem okviru za prihodnje financiranje raziskav in inovacij v EU. Poleg tega evropske institucije spodbuja, naj preučijo pobude za spodbuditev razvoja netehnoloških inovacij.

7.5   Inovacije se razvijajo po naravni poti; niso nekaj, kar je mogoče zagotoviti na zahtevo. Vendar pa lahko nacionalni in evropski organi podprejo proces inovacij tako, da poskrbijo za osnovne pogoje, pod katerimi se bo podjetjem splačalo vlagati čas in denar v lastno prihodnost.

7.6   Evropska politika glede surovin se usmerja na ključne surovine, ne pa na druge surovine, kot sta les ali reciklirani papir. Da bi odpravili to očitno pomanjkljivost v politiki Evropske komisije, EESO poziva, da naj se v skladu s priporočili sporočila Evropske komisije o surovinah v evropsko partnerstvo za inovacije na tem področju vključi les kot bistvena surovina.

8.   Pravice intelektualne lastnine in ponarejanje izdelkov

8.1   Da bo EU lahko kljub vse bolj množičnemu mednarodnemu ponarejanju in piratstvu v mnogih sektorjih še naprej konkurenčna v svetovnem gospodarstvu, morata biti zaščita in uveljavljanje pravic intelektualne lastnine prednostnega pomena. EESO poudarja potrebo po tesnejšem sodelovanju na področju pravic industrijske lastnine, predvsem z uvedbo standardnega evropskega patenta.

8.2   EESO opozarja na potrebo po tesnejšem sodelovanju med industrijo ter evropskimi institucijami in državnimi ustanovami v boju proti ponarejanju. Nujno je treba bolj podpreti usposabljanje uslužbencev v javnem sektorju in carinskih organih ter ozaveščati potrošnike. V veliko pomoč bi bil tudi razvoj tehnologij za lažje razločevanje pristnih izdelkov od ponarejenih. EESO priporoča, da EU ukrepa v smeri krepitve zmogljivosti nacionalnih carinskih služb za boj proti trgovini s ponarejenim blagom.

8.3   Italijanska pobuda „nacionalnega dne proti ponarejanju“, ki ga je lani v Rimu in več drugih italijanskih mestih priredil sindikat Confindustria, je zgled dobrega ravnanja. EESO poziva evropske institucije, naj organizirajo podoben dogodek na evropski in nacionalni ravni.

8.4   Ponarejeni pohištveni izdelki lahko ogrožajo zdravje ali so celo smrtno nevarni. Za utrditev pravic intelektualne lastnine in boj proti ponarejenim izdelkom zato EESO poziva Evropsko komisijo k uvedbi „proizvodnega lista“ za pohištvene izdelke. List s specifikacijami bi moral biti priložen kupljenemu izdelku ter jamčiti potrebno preglednost trgovinskih odnosov med proizvajalci, trgovci in potrošniki. Pohištvene izdelke na evropskem trgu bi morale spremljati vsaj naslednje informacije: pravno ime ali postavka skupne carinske tarife izdelka, naziv proizvajalca ali uvoznika, poreklo izdelka; morebitna prisotnost materialov ali snovi, škodljivih ljudem ali okolju, informacije o uporabljenih materialih in proizvodnih postopkih, če so te pomembne za kakovost ali značilnosti izdelka, ter navodila za uporabo.

8.5   Odbor priznava, da je treba pohištvenemu in lesnopredelovalnemu sektorju nujno zagotoviti podporo z gospodarskimi reformami, ki bodo spodbudile mednarodno promocijo izdelkov in omogočile pošteno konkurenco. EU bi poleg tega morala gospodarstva v vzponu pozvati k reformi njihovih nacionalnih sistemov, da bi odpravili administrativne pomanjkljivosti ali regulativna ali administrativna nesorazmerja, ki so se morda pojavila zaradi carinskih tarif. Izboljšati bi bilo treba tudi pravni okvir ter oblikovati jasen regulativni okvir za evropska podjetja, ki si želijo vlagati na tuje trge.

V Bruslju, 26. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

(1)  Vir: Evropska študija „Real potential for changes in growth and use of EU forests. EUwood“, stran 45, poglavje 3.5, Prihodnje povpraševanje po energiji iz lesa „... Poraba lesa za proizvodnjo električne energije naj bi s 346 milijonov m3 leta 2010 (3,1 EJ) narasla na 573 milijonov m3 (5 EJ) leta 2020 in bi lahko leta 2030 dosegla 752 milijonov m3 (6,6 EJ). Ti podatki izhajajo iz domneve, da se bo delež lesa v proizvodnji energije iz obnovljivih virov zmanjšal s 50 % v letu 2008 na 40 % leta 2020.“

1

3

3

3

(2)  Vir podatkov: letno poročilo Evropskega združenja proizvajalcev vezanih plošč (EPF) 2009–2010.

2

(3)  Vaclav Smil: Power Density Primer – Understanding the Spatial Dimension of the Unfolding Transformation to Renewable Electricity Generation, maj 2010.

3

(4)  „Mobilisation and efficient use of wood and wood residues for energy generation“. Poročilo II. ad hoc delovne skupine stalnega odbora za gozdarstvo stalnemu odboru za gozdarstvo o proizvodnji in učinkoviti rabi lesa in lesnih odpadkov za pridobivanje energije.

4

ad hoc

(5)  Tackle Climate Change: Use Wood. Publikacija Evropskega združenja lesnopredelovalnih panog CEI-Bois, november 2006.

5

(6)  Načrt za energetsko učinkovitost 2011 – COM(2011) 109 konč.

6

(7)  Evropsko združenje lesnopredelovalnih panog (CEI-Bois): www.cei-bois.org.

7

(8)  Dušan Vácha, TSU Internship, Harvested Wood Products, approaches, methodology, application, IPCC/NGGIP/IGES, Kanagava, Japonska, maj 2011.

8

(9)  Glej na primer Pfleiderer AG Social Charta (PASOC), podpisano v Frankfurtu 30. novembra 2010. http://www.pasoc.innopas.eu/fileadmin/docs/documents/sozialcharta/EN__IFA-PAG.pdf

9

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/24 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/24

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o možnostih za trajnostno zaposlovanje v železniškem sektorju ter v proizvodnji voznih sredstev in infrastrukture: posledice sprememb v industriji za zaposlovanje in sposobnosti v Evropi (mnenje na lastno pobudo)

2012/C 24/05

Poročevalec: g. CURTIS

Soporočevalka: ga. HRUŠECKÁ

Evropski ekonomsko-socialni odbor je 20. januarja 2011 sklenil, da v skladu s členom 29(2) poslovnika pripravi mnenje na lastno pobudo o naslednji temi:

Možnosti za trajnostno zaposlovanje v železniškem sektorju ter v proizvodnji voznih sredstev in infrastrukture: posledice sprememb v industriji za zaposlovanje in sposobnosti v Evropi (mnenje na lastno pobudo).

Posvetovalna komisija za spremembe v industriji, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 27. septembra 2011. Poročevalec je bil g. CURTIS, soporočevalka pa ga. HRUŠECKÁ.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja dne 27. oktobra) s 105 glasovi za in 1 vzdržanim glasom.

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Evropski sektor železniške opreme je dokazal, da je sposoben zagotoviti najsodobnejše rešitve za okolju in uporabniku prijazna prevozna sredstva, ki izpolnjujejo visoke zahteve glede mobilnosti in znižanja emisij CO2. Krčenje domačega trga in omejen dostop do drugih trgov bo omajal vodilni položaj evropske industrije. Ambicioznega programa EU na področju prometa ne bo mogoče izpolniti brez trdne evropske industrije. EESO priporoča spodaj navedene ukrepe za konsolidacijo in utrditev strateškega položaja te industrije v Evropi. |
| --- | --- |

1.1

Evropski sektor železniške opreme je dokazal, da je sposoben zagotoviti najsodobnejše rešitve za okolju in uporabniku prijazna prevozna sredstva, ki izpolnjujejo visoke zahteve glede mobilnosti in znižanja emisij CO2. Krčenje domačega trga in omejen dostop do drugih trgov bo omajal vodilni položaj evropske industrije. Ambicioznega programa EU na področju prometa ne bo mogoče izpolniti brez trdne evropske industrije. EESO priporoča spodaj navedene ukrepe za konsolidacijo in utrditev strateškega položaja te industrije v Evropi.

| 1.2 | Potreben je natančen popis ozkih grl v glavnih nacionalnih in mednarodnih povezavah. |
| --- | --- |

1.2

Potreben je natančen popis ozkih grl v glavnih nacionalnih in mednarodnih povezavah.

| 1.3 | Primerjava delujočih mestnih sistemov v evropskih metropolitanskih območjih in najsodobnejših rešitev z vidika energetske in okoljske učinkovitosti bi morala služiti kot merilo uspešnosti. |
| --- | --- |

1.3

Primerjava delujočih mestnih sistemov v evropskih metropolitanskih območjih in najsodobnejših rešitev z vidika energetske in okoljske učinkovitosti bi morala služiti kot merilo uspešnosti.

| 1.4 | Proizvajalci iz EU bi morali imeti enak dostop do trgov zunaj EU kot proizvajalci na teh trgih do trga EU. |
| --- | --- |

1.4

Proizvajalci iz EU bi morali imeti enak dostop do trgov zunaj EU kot proizvajalci na teh trgih do trga EU.

| 1.5 | Potrebna je obsežna industrijska politika, ki vključuje znatne naložbe v konvencionalne sisteme. Odsotnost naložb bi pomenila nadaljnjo izgubo delovnih mest in sposobnosti v tem strateškem sektorju. To bi nato pripeljalo do resne oslabitve tega sektorja. |
| --- | --- |

1.5

Potrebna je obsežna industrijska politika, ki vključuje znatne naložbe v konvencionalne sisteme. Odsotnost naložb bi pomenila nadaljnjo izgubo delovnih mest in sposobnosti v tem strateškem sektorju. To bi nato pripeljalo do resne oslabitve tega sektorja.

| 1.6 | Čeprav je Evropska železniška agencija pripravila tehnične specifikacije za interoperabilnost, je povezano železniško omrežje še daleč od realnosti, kar predstavlja očitno oviro za vseevropski železniški promet. EESO meni, da je treba glede na sedanje stanje v celoti izkoristiti strategijo Evropa 2020, ki med drugim predvideva trden okvir za usklajevanje med Komisijo in državami članicami na področjih, ki jih predpisi ali zakonodaja EU ne urejajo neposredno, vendar so za enotni trg izjemno pomembna. |
| --- | --- |

1.6

Čeprav je Evropska železniška agencija pripravila tehnične specifikacije za interoperabilnost, je povezano železniško omrežje še daleč od realnosti, kar predstavlja očitno oviro za vseevropski železniški promet. EESO meni, da je treba glede na sedanje stanje v celoti izkoristiti strategijo Evropa 2020, ki med drugim predvideva trden okvir za usklajevanje med Komisijo in državami članicami na področjih, ki jih predpisi ali zakonodaja EU ne urejajo neposredno, vendar so za enotni trg izjemno pomembna.

| 1.7 | Znatno povečanje mednarodnega sodelovanja, tudi z vključevanjem univerz, raziskovalnih središč in mladih, ustrezno usposobljenih strokovnjakov, je ključno za standardizacijo razvoja, oblikovanja in proizvodnje novo zgrajenih vlakov, ki lahko prečkajo različne železniške sisteme in sisteme opozarjanja. To bi dalo zagon evropski industriji. Prav tako je treba spodbujati raznolike ukrepe za promocijo in krepitev železniškega prevoza, da bi se zmanjšali zastoji in emisije ogljikovega dioksida. Da bi dosegli spremembe v vedenju, je treba hkrati izboljšati zmogljivosti in privlačnost železniškega prevoza ter njegovo prijaznost uporabniku v okolju poštene konkurence, tudi v razmerju do drugih vrst prevoza. |
| --- | --- |

1.7

Znatno povečanje mednarodnega sodelovanja, tudi z vključevanjem univerz, raziskovalnih središč in mladih, ustrezno usposobljenih strokovnjakov, je ključno za standardizacijo razvoja, oblikovanja in proizvodnje novo zgrajenih vlakov, ki lahko prečkajo različne železniške sisteme in sisteme opozarjanja. To bi dalo zagon evropski industriji. Prav tako je treba spodbujati raznolike ukrepe za promocijo in krepitev železniškega prevoza, da bi se zmanjšali zastoji in emisije ogljikovega dioksida. Da bi dosegli spremembe v vedenju, je treba hkrati izboljšati zmogljivosti in privlačnost železniškega prevoza ter njegovo prijaznost uporabniku v okolju poštene konkurence, tudi v razmerju do drugih vrst prevoza.

| 1.8 | EU in nacionalne vlade bi morale spodbujati in podpirati inovacije kot dejavnik ohranjanja in povečanja evropske konkurenčnosti, kakor je predlagano v strategiji Evropa 2020. Na tem področju so prednostni pristopi naslednji: poenostavitev tehnologije, zagotavljanje kakovosti ponujenih storitev (v smislu varnosti, udobja, rednosti in zmogljivosti prometa itd.), znižanje porabe energije in zmanjšanje ogljičnega odtisa. |
| --- | --- |

1.8

EU in nacionalne vlade bi morale spodbujati in podpirati inovacije kot dejavnik ohranjanja in povečanja evropske konkurenčnosti, kakor je predlagano v strategiji Evropa 2020. Na tem področju so prednostni pristopi naslednji: poenostavitev tehnologije, zagotavljanje kakovosti ponujenih storitev (v smislu varnosti, udobja, rednosti in zmogljivosti prometa itd.), znižanje porabe energije in zmanjšanje ogljičnega odtisa.

| 1.9 | Tehnološki napredek je povezan s sposobnostmi in znanjem v tem sektorju ter z možnostjo pritegniti mlade inženirje (vojna za talente). Zahteve morebitnih uporabnikov in drugih zainteresiranih strani so gonilo tehnološkega razvoja. Zato je treba še bolj razviti socialno partnerstvo in vključiti zainteresirane strani. |
| --- | --- |

1.9

Tehnološki napredek je povezan s sposobnostmi in znanjem v tem sektorju ter z možnostjo pritegniti mlade inženirje (vojna za talente). Zahteve morebitnih uporabnikov in drugih zainteresiranih strani so gonilo tehnološkega razvoja. Zato je treba še bolj razviti socialno partnerstvo in vključiti zainteresirane strani.

| 1.10 | Srednje- in dolgoročno je treba razmisliti o ustanovitvi evropskega sektorskega sveta za kvalifikacije, da se opredelijo sposobnosti in delovna mesta, ki bodo potrebni v tem sektorju. Za opredelitev prihodnjih potreb je zato pomembno, da se zagotovijo najnovejši rezultati raziskav in točni podatki o zaposlenosti v železniškem sektorju. |
| --- | --- |

1.10

Srednje- in dolgoročno je treba razmisliti o ustanovitvi evropskega sektorskega sveta za kvalifikacije, da se opredelijo sposobnosti in delovna mesta, ki bodo potrebni v tem sektorju. Za opredelitev prihodnjih potreb je zato pomembno, da se zagotovijo najnovejši rezultati raziskav in točni podatki o zaposlenosti v železniškem sektorju.

| 1.11 | Brez celovite industrijske politike in pravega financiranja bo evropski trg ostal razdrobljen in bo izgubil svoj vodilni položaj. Le rastoč domači trg bo industriji omogočil ohraniti sedanje stopnje zaposlovanja v Evropi. |
| --- | --- |

1.11

Brez celovite industrijske politike in pravega financiranja bo evropski trg ostal razdrobljen in bo izgubil svoj vodilni položaj. Le rastoč domači trg bo industriji omogočil ohraniti sedanje stopnje zaposlovanja v Evropi.

2.   Uvod

| 2.1 | Železniški prevoz potnikov in tovora je ključni dejavnik v sodobnem gospodarstvu; služi interesom javnosti in je strateško pomemben za oblikovalce politik v smislu povečanja mobilnosti in logističnih tokov ter zmanjšanja vplivov na okolje. Zagotavlja energetsko učinkovito mobilnost z najnižjimi emisijami CO2 in je ena od rešitev za zastoje na avtocestah in v mestnih območjih. Povezave na srednje razdalje bi lahko bile alternativna rešitev za letalski prevoz, kratke razdalje in lokalne povezave pa bi lahko zmanjšale avtomobilski promet. |
| --- | --- |

2.1

Železniški prevoz potnikov in tovora je ključni dejavnik v sodobnem gospodarstvu; služi interesom javnosti in je strateško pomemben za oblikovalce politik v smislu povečanja mobilnosti in logističnih tokov ter zmanjšanja vplivov na okolje. Zagotavlja energetsko učinkovito mobilnost z najnižjimi emisijami CO2 in je ena od rešitev za zastoje na avtocestah in v mestnih območjih. Povezave na srednje razdalje bi lahko bile alternativna rešitev za letalski prevoz, kratke razdalje in lokalne povezave pa bi lahko zmanjšale avtomobilski promet.

| 2.2 | Učinkovita mreža je ključna za okolju prijazno in mobilno evropsko skupnost ter za nadaljnje povezovanje v Evropski uniji kot celoti, zlasti za nove države članice. Sedanje mreže niti po zmogljivosti niti po kakovosti ne zmorejo zagotoviti večjega tržnega deleža za železniški prevoz. |
| --- | --- |

2.2

Učinkovita mreža je ključna za okolju prijazno in mobilno evropsko skupnost ter za nadaljnje povezovanje v Evropski uniji kot celoti, zlasti za nove države članice. Sedanje mreže niti po zmogljivosti niti po kakovosti ne zmorejo zagotoviti večjega tržnega deleža za železniški prevoz.

| 2.3 | Nenehno naraščanje cen goriva in odvisnost od nafte, večja zaskrbljenost zaradi okolja in boj proti emisijam CO2 bodo vplivali na način uporabe različnih prevoznih sredstev. Železniški prevoz je treba zato nadgraditi ter vzpostaviti novo primerno infrastrukturo. Na svetovnem trgu prevladuje Kitajska, ki močno vlaga v razširitev in nadgraditev svojega železniškega omrežja med mesti in znotraj njih. Druge države v vzponu, kot so Indija, Rusija, Brazilija in Saudova Arabija, tudi izvajajo obsežne projekte ali načrtujejo njihovo izvedbo. Rast izven evropskega trga in upad znotraj njega ter pomanjkanje vzajemnosti na svetovnem trgu bodo naposled omajali vodilni položaj Evrope. |
| --- | --- |

2.3

Nenehno naraščanje cen goriva in odvisnost od nafte, večja zaskrbljenost zaradi okolja in boj proti emisijam CO2 bodo vplivali na način uporabe različnih prevoznih sredstev. Železniški prevoz je treba zato nadgraditi ter vzpostaviti novo primerno infrastrukturo. Na svetovnem trgu prevladuje Kitajska, ki močno vlaga v razširitev in nadgraditev svojega železniškega omrežja med mesti in znotraj njih. Druge države v vzponu, kot so Indija, Rusija, Brazilija in Saudova Arabija, tudi izvajajo obsežne projekte ali načrtujejo njihovo izvedbo. Rast izven evropskega trga in upad znotraj njega ter pomanjkanje vzajemnosti na svetovnem trgu bodo naposled omajali vodilni položaj Evrope.

| 2.4 | Na trgu mestnega javnega prometa obstajajo velike možnosti za rast. Danes je na svetu 300 večjih aglomeracij z več kot milijon prebivalci, ki nimajo sistema vodenega mestnega prometa (metro ali tramvaj). |
| --- | --- |

2.4

Na trgu mestnega javnega prometa obstajajo velike možnosti za rast. Danes je na svetu 300 večjih aglomeracij z več kot milijon prebivalci, ki nimajo sistema vodenega mestnega prometa (metro ali tramvaj).

| 2.5 | Na Kitajskem, v ZDA in v drugih delih sveta se načrtujejo projekti zelo visokih hitrosti in konvencionalni železniški projekti, toda evropska industrija potrebuje enake pogoje za dostop do trga in vzajemnost pri tem, da bo lahko konkurenčna. |
| --- | --- |

2.5

Na Kitajskem, v ZDA in v drugih delih sveta se načrtujejo projekti zelo visokih hitrosti in konvencionalni železniški projekti, toda evropska industrija potrebuje enake pogoje za dostop do trga in vzajemnost pri tem, da bo lahko konkurenčna.

| 2.6 | Učinkovita železniška infrastruktura s sodobnimi objekti in opremo je ključna za uspešne spremembe na področju vedenja potrošnikov, okoljskih zahtev in mobilnosti na trgu dela. Dobro delujoče prostorsko načrtovanje ter ustrezno vključevanje državljanov v načrtovanje in sprejemanje odločitev je predpogoj, da se to doseže. Zaradi zapletenosti in naložbene intenzivnosti sistemov lahko do začetka trženja preteče več desetletij. Promet leta 2050 bo odvisen od današnje izbire. |
| --- | --- |

2.6

Učinkovita železniška infrastruktura s sodobnimi objekti in opremo je ključna za uspešne spremembe na področju vedenja potrošnikov, okoljskih zahtev in mobilnosti na trgu dela. Dobro delujoče prostorsko načrtovanje ter ustrezno vključevanje državljanov v načrtovanje in sprejemanje odločitev je predpogoj, da se to doseže. Zaradi zapletenosti in naložbene intenzivnosti sistemov lahko do začetka trženja preteče več desetletij. Promet leta 2050 bo odvisen od današnje izbire.

| 2.7 | V Evropi se že uveljavlja konkurenca iz Azije, medtem ko so trgi zunaj EU še vedno zaščiteni z regulativnimi in zakonodajnimi ovirami. Da bi se tem oviram izognili, evropski proizvajalci „kupujejo“ tržni delež s selitvijo tehnologije in tako ustvarjajo industrijsko osnovo v državi prejemnici, kar bo dolgoročno spodkopalo zaposlovanje v Evropi. |
| --- | --- |

2.7

V Evropi se že uveljavlja konkurenca iz Azije, medtem ko so trgi zunaj EU še vedno zaščiteni z regulativnimi in zakonodajnimi ovirami. Da bi se tem oviram izognili, evropski proizvajalci „kupujejo“ tržni delež s selitvijo tehnologije in tako ustvarjajo industrijsko osnovo v državi prejemnici, kar bo dolgoročno spodkopalo zaposlovanje v Evropi.

| 2.8 | Naraščajočo moč te konkurence zunaj EU bo verjetno najbolj čutiti v naslednjih petih do desetih letih, na primer takrat, ko bo kitajski trg sam dosegel stopnjo zrelosti. To bo neposredno vplivalo na možnosti zaposlovanja v evropskem železniškem sektorju. |
| --- | --- |

2.8

Naraščajočo moč te konkurence zunaj EU bo verjetno najbolj čutiti v naslednjih petih do desetih letih, na primer takrat, ko bo kitajski trg sam dosegel stopnjo zrelosti. To bo neposredno vplivalo na možnosti zaposlovanja v evropskem železniškem sektorju.

| 2.9 | V Evropi je bilo preko programov TEN-T v obdobju 2007–2013 na razpolago za železniški prevoz 4,3 milijarde EUR. Dodatna sredstva iz Evropskega kohezijskega sklada so večinoma namenjena cestnemu prevozu in se ne porabijo v celoti. Kaže, da so zahteve po sofinanciranju dejavnik, ki to preprečuje. Posebej pozorno bi bilo treba obravnavati stanje v novih državah članicah. Njihovi železniški sistemi so glede na obseg, zmogljivost in tehnološko stanje najmanj razviti med državami EU, dodeljena sredstva pa relativno nizka. Izmed razmeroma malo predvidenih projektov jih je večina še v fazi priprave študije ali v pilotni fazi. |
| --- | --- |

2.9

V Evropi je bilo preko programov TEN-T v obdobju 2007–2013 na razpolago za železniški prevoz 4,3 milijarde EUR. Dodatna sredstva iz Evropskega kohezijskega sklada so večinoma namenjena cestnemu prevozu in se ne porabijo v celoti. Kaže, da so zahteve po sofinanciranju dejavnik, ki to preprečuje. Posebej pozorno bi bilo treba obravnavati stanje v novih državah članicah. Njihovi železniški sistemi so glede na obseg, zmogljivost in tehnološko stanje najmanj razviti med državami EU, dodeljena sredstva pa relativno nizka. Izmed razmeroma malo predvidenih projektov jih je večina še v fazi priprave študije ali v pilotni fazi.

| 2.10 | Nacionalna in evropska sredstva za cestni prevoz, nepovratna sredstva, podporni ukrepi za avtomobilsko industrijo in ugodne davčne ureditve za letalski promet so v nasprotju z načinom obravnave železnice. Dejstvo, da sta v železniškem prevozu obdavčena poraba energije in prihodek od vozovnic, pojasnjuje, da je železnica v veliko pogledih zadnja v vrsti. Kljub njeni trajnostnosti z družbenega in okoljskega vidika na konkurenčnost železnice v primerjavi z drugimi načini prevoza negativno vpliva nepravično obdavčenje. |
| --- | --- |

2.10

Nacionalna in evropska sredstva za cestni prevoz, nepovratna sredstva, podporni ukrepi za avtomobilsko industrijo in ugodne davčne ureditve za letalski promet so v nasprotju z načinom obravnave železnice. Dejstvo, da sta v železniškem prevozu obdavčena poraba energije in prihodek od vozovnic, pojasnjuje, da je železnica v veliko pogledih zadnja v vrsti. Kljub njeni trajnostnosti z družbenega in okoljskega vidika na konkurenčnost železnice v primerjavi z drugimi načini prevoza negativno vpliva nepravično obdavčenje.

| 2.11 | Uvedba dolgih kombiniranih vozil (dizelsko tovorno vozilo, ki se pogosto zavajajoče imenuje „ekokombi“) in vzpostavljanje avtobusnega prevoza na dolge proge kot posledica deregulacije v različnih evropskih državah še bolj ogrožata konkurenčnost železniškega prevoza. |
| --- | --- |

2.11

Uvedba dolgih kombiniranih vozil (dizelsko tovorno vozilo, ki se pogosto zavajajoče imenuje „ekokombi“) in vzpostavljanje avtobusnega prevoza na dolge proge kot posledica deregulacije v različnih evropskih državah še bolj ogrožata konkurenčnost železniškega prevoza.

| 2.12 | Nepravična konkurenca med različnimi načini prevoza in ovire v svetovni trgovini nedvomno negativno vplivajo na povpraševanje po voznem parku in železniški infrastrukturi, proizvedenima v Evropi. |
| --- | --- |

2.12

Nepravična konkurenca med različnimi načini prevoza in ovire v svetovni trgovini nedvomno negativno vplivajo na povpraševanje po voznem parku in železniški infrastrukturi, proizvedenima v Evropi.

| 2.13 | Evropski sektor železniške opreme je konkurenčna industrijska panoga in po številu delovnih mest obsega precejšen delež. Čeprav ni zanesljivih statističnih podatkov, je vsaj 113 000 delavcev neposredno zaposlenih v proizvodnji infrastrukture in vlakov. V Evropi naj bi bilo v tem sektorju skupaj zaposlenih 300 000 oseb. EESO pozdravlja pobudo Komisije, da se izvedeta pregled sektorja in analiza konkurenčnosti industrije za železniške dobave, ki bosta omogočila boljši vpogled v industrijo. |
| --- | --- |

2.13

Evropski sektor železniške opreme je konkurenčna industrijska panoga in po številu delovnih mest obsega precejšen delež. Čeprav ni zanesljivih statističnih podatkov, je vsaj 113 000 delavcev neposredno zaposlenih v proizvodnji infrastrukture in vlakov. V Evropi naj bi bilo v tem sektorju skupaj zaposlenih 300 000 oseb. EESO pozdravlja pobudo Komisije, da se izvedeta pregled sektorja in analiza konkurenčnosti industrije za železniške dobave, ki bosta omogočila boljši vpogled v industrijo.

| 2.14 | Številne države načrtujejo obnovo ali nadgraditev infrastrukture, razvoj novih primestnih in regionalnih vlakov, nadgraditev in/ali razširitev prog podzemne železnice in voznih sredstev, vendar je finančna kriza ogrozila številne načrte ter zmanjšala pričakovani obseg naložb. Odlaganje projektov ali zmanjšanje njihovega obsega je postalo vsakdanjost. |
| --- | --- |

2.14

Številne države načrtujejo obnovo ali nadgraditev infrastrukture, razvoj novih primestnih in regionalnih vlakov, nadgraditev in/ali razširitev prog podzemne železnice in voznih sredstev, vendar je finančna kriza ogrozila številne načrte ter zmanjšala pričakovani obseg naložb. Odlaganje projektov ali zmanjšanje njihovega obsega je postalo vsakdanjost.

| 2.15 | Namesto obnove in naložb v nove tehnologije se številni operaterji konvencionalnih omrežij odločajo za prenovo že obstoječega voznega parka. Z upočasnitvijo načrtov za elektrifikacijo (od 230 000 km evropskih železnic jih 48 % ni elektrificiranih) se upočasni tudi tehnološki in okoljski razvoj ter se lahko celo ustavi. |
| --- | --- |

2.15

Namesto obnove in naložb v nove tehnologije se številni operaterji konvencionalnih omrežij odločajo za prenovo že obstoječega voznega parka. Z upočasnitvijo načrtov za elektrifikacijo (od 230 000 km evropskih železnic jih 48 % ni elektrificiranih) se upočasni tudi tehnološki in okoljski razvoj ter se lahko celo ustavi.

| 2.16 | Nastajajoči železniški trg v drugih delih sveta bo pospešil proces globalizacije ter lahko vpliva na tehnološke temelje in dolgoročno zaposlenost v Evropi. Azija je že prehitela Zahodno Evropo kot največji trg za železniško opremo, česar prej ni bilo mogoče pričakovati pred letom 2015 ali 2016. Kitajska je samo leta 2009 namenila približno 600 milijard EUR za razširitev in izboljšanje svojega železniškega omrežja (1) in v naslednjem desetletju načrtuje naložbe v višini 300 milijard. Po ocenah vseameriške mreže za prevoz potnikov (Trans-American Passenger Network) naj bi se od danes do leta 2050 porabilo 50 milijard javnih sredstev. |
| --- | --- |

2.16

Nastajajoči železniški trg v drugih delih sveta bo pospešil proces globalizacije ter lahko vpliva na tehnološke temelje in dolgoročno zaposlenost v Evropi. Azija je že prehitela Zahodno Evropo kot največji trg za železniško opremo, česar prej ni bilo mogoče pričakovati pred letom 2015 ali 2016. Kitajska je samo leta 2009 namenila približno 600 milijard EUR za razširitev in izboljšanje svojega železniškega omrežja (1) in v naslednjem desetletju načrtuje naložbe v višini 300 milijard. Po ocenah vseameriške mreže za prevoz potnikov (Trans-American Passenger Network) naj bi se od danes do leta 2050 porabilo 50 milijard javnih sredstev.

| 2.17 | Evropska komisija je bila zelo dejavna in je leta 2007 objavila zeleno knjigo o mobilnosti v mestih (2). Komisija je leta 2008 v priročniku predstavila oceno zunanjih stroškov v prometnem sektorju (3). Zelena knjiga TEN-T: pregled politike – Naproti bolj povezanemu vseevropskemu prometnemu omrežju v službi skupne prometne politike
   (4) ter akcijski načrt o mobilnosti v mestih (5), objavljena leta 2009, vsebujeta predlog o novih orodjih, kot so študije, baze podatkov in informativno gradivo. Leta 2011 je Komisija končno objavila belo knjigo Načrt za enotni evropski prometni prostor
   (6), ki ocenjuje potrebne naložbe v infrastrukturo na več kot 3 bilijone EUR v naslednjih 20 letih, pri čemer bo imela železnica ključno vlogo. EESO meni, da je železnica prevozno sredstvo z najnižjimi emisijami, pozdravlja zelo ambiciozne cilje te bele knjige in želi, da bi se razvile politike za njihovo izvajanje. |
| --- | --- |

2.17

Evropska komisija je bila zelo dejavna in je leta 2007 objavila zeleno knjigo o mobilnosti v mestih (2). Komisija je leta 2008 v priročniku predstavila oceno zunanjih stroškov v prometnem sektorju (3). Zelena knjiga TEN-T: pregled politike – Naproti bolj povezanemu vseevropskemu prometnemu omrežju v službi skupne prometne politike
   (4) ter akcijski načrt o mobilnosti v mestih (5), objavljena leta 2009, vsebujeta predlog o novih orodjih, kot so študije, baze podatkov in informativno gradivo. Leta 2011 je Komisija končno objavila belo knjigo Načrt za enotni evropski prometni prostor
   (6), ki ocenjuje potrebne naložbe v infrastrukturo na več kot 3 bilijone EUR v naslednjih 20 letih, pri čemer bo imela železnica ključno vlogo. EESO meni, da je železnica prevozno sredstvo z najnižjimi emisijami, pozdravlja zelo ambiciozne cilje te bele knjige in želi, da bi se razvile politike za njihovo izvajanje.

3.   Splošne ugotovitve

| 3.1 | Odložilni učinek finančne krize je povečal pritisk na evropski železniški sistem. Številne evropske države ter zlasti države, ki jih je finančna in gospodarska kriza najbolj prizadela, ne morejo obnoviti svojih sistemov železniškega omrežja. Ambiciozni in izjemno veliki projekti, kot je rail-Baltica (baltsko železniško omrežje), morajo premagati številne politične in proračunske ovire in so v sedanjih okoliščinah morda ogroženi. |
| --- | --- |

3.1

Odložilni učinek finančne krize je povečal pritisk na evropski železniški sistem. Številne evropske države ter zlasti države, ki jih je finančna in gospodarska kriza najbolj prizadela, ne morejo obnoviti svojih sistemov železniškega omrežja. Ambiciozni in izjemno veliki projekti, kot je rail-Baltica (baltsko železniško omrežje), morajo premagati številne politične in proračunske ovire in so v sedanjih okoliščinah morda ogroženi.

| 3.2 | Vpliv krize na nacionalne proračune je privedel do odlašanja z naložbami v konvencionalne sisteme. Vendar so konvencionalni sistemi primarno prevozno sredstvo za povprečne vozače na kratke razdalje. Ker že obstajajo, je ekološki vpliv teh konvencionalnih sistemov v primerjavi s povezavami za visoke hitrosti minimalen. Ob upoštevanju obsega prometa in njegove gostote imajo ti konvencionalni sistemi tudi večji učinek na zmanjšanje onesnaženosti in zastojev kot alternativna možnost za cestni prevoz. |
| --- | --- |

3.2

Vpliv krize na nacionalne proračune je privedel do odlašanja z naložbami v konvencionalne sisteme. Vendar so konvencionalni sistemi primarno prevozno sredstvo za povprečne vozače na kratke razdalje. Ker že obstajajo, je ekološki vpliv teh konvencionalnih sistemov v primerjavi s povezavami za visoke hitrosti minimalen. Ob upoštevanju obsega prometa in njegove gostote imajo ti konvencionalni sistemi tudi večji učinek na zmanjšanje onesnaženosti in zastojev kot alternativna možnost za cestni prevoz.

| 3.3 | Čeprav so se sistemi za visoke hitrosti na srednje razdalje v zadnjih nekaj desetletjih razvijali hitro, bo njihova razširitev in povezava na obstoječe sisteme naslednji velik izziv. |
| --- | --- |

3.3

Čeprav so se sistemi za visoke hitrosti na srednje razdalje v zadnjih nekaj desetletjih razvijali hitro, bo njihova razširitev in povezava na obstoječe sisteme naslednji velik izziv.

| 3.4 | Poudarek na razvoju sistemov visokih hitrosti je povzročil premajhna vlaganja v tradicionalne železniške povezave, posledica česar so zastarela vozna sredstva in infrastruktura, kar zadeva signalizacijo, energetsko učinkovitost, zmogljivost in varnostne standarde. Ta proces se bo zaradi nadaljnjega in nesorazmernega proračunskega financiranja razvoja sistemov za visoke hitrosti še nadaljeval. |
| --- | --- |

3.4

Poudarek na razvoju sistemov visokih hitrosti je povzročil premajhna vlaganja v tradicionalne železniške povezave, posledica česar so zastarela vozna sredstva in infrastruktura, kar zadeva signalizacijo, energetsko učinkovitost, zmogljivost in varnostne standarde. Ta proces se bo zaradi nadaljnjega in nesorazmernega proračunskega financiranja razvoja sistemov za visoke hitrosti še nadaljeval.

| 3.5 | Ti konvencionalni sistemi so se v 150 letih razvili iz regionalnih v nacionalne sisteme. Parametri sistema (širina tira, napetost, trase, najvišje hitrosti, signalizacija in varnost) se razlikujejo med državami in včasih celo med posameznimi regijami. Dejansko je tradicionalno evropsko omrežje mozaik različnih sistemov. Sprejeti so bili različni pristopi za premostitev teh razlik: standardizacija (na primer evropski varnostni standard); hibridna vozna sredstva (varnostni sistemi, napetost in prilagodljive širine) in tehnične določbe za nadomestitev omejitev infrastrukture (vlaki z nagibno tehniko, dvonadstropni vlaki itd.). |
| --- | --- |

3.5

Ti konvencionalni sistemi so se v 150 letih razvili iz regionalnih v nacionalne sisteme. Parametri sistema (širina tira, napetost, trase, najvišje hitrosti, signalizacija in varnost) se razlikujejo med državami in včasih celo med posameznimi regijami. Dejansko je tradicionalno evropsko omrežje mozaik različnih sistemov. Sprejeti so bili različni pristopi za premostitev teh razlik: standardizacija (na primer evropski varnostni standard); hibridna vozna sredstva (varnostni sistemi, napetost in prilagodljive širine) in tehnične določbe za nadomestitev omejitev infrastrukture (vlaki z nagibno tehniko, dvonadstropni vlaki itd.).

| 3.6 | Sistem je mozaik, kar je značilno tudi za politične odločitve v ozadju. Vsako načrtovanje vključuje številne lokalne, regionalne in nacionalne organe, pristojne za promet, prostorsko načrtovanje in demografijo ter gospodarski in okoljski razvoj. Projekti se razvijajo kot javni ali javni/zasebni projekti, privatizacija izvajanja pa narašča. Učiti se je mogoče tako iz uspešnih kot iz neuspešnih projektov. |
| --- | --- |

3.6

Sistem je mozaik, kar je značilno tudi za politične odločitve v ozadju. Vsako načrtovanje vključuje številne lokalne, regionalne in nacionalne organe, pristojne za promet, prostorsko načrtovanje in demografijo ter gospodarski in okoljski razvoj. Projekti se razvijajo kot javni ali javni/zasebni projekti, privatizacija izvajanja pa narašča. Učiti se je mogoče tako iz uspešnih kot iz neuspešnih projektov.

| 3.7 | Politične izbire vodijo v ločevanje zelo dobičkonosnih delov omrežja od manj dobičkonosnih in tistih, ki ustvarjajo izgubo. Posledica tega je krčenje storitev na obrobju omrežij. |
| --- | --- |

3.7

Politične izbire vodijo v ločevanje zelo dobičkonosnih delov omrežja od manj dobičkonosnih in tistih, ki ustvarjajo izgubo. Posledica tega je krčenje storitev na obrobju omrežij.

| 3.8 | V lokalnem prometu se nadaljnji razvoj podzemnih železnic zaradi visokih stroškov in tveganj upočasnjuje in se lahko ustavi. V številnih mestnih območjih se pretvorba zaprtih primestnih železniških prog v lahke železniške povezave in (ponovno) odprtje tramvajskih linij obravnava kot alternativa za podzemno železnico. Domino učinek nacionalnih varčevalnih načrtov vodi v preložitev in začasno ustavitev izvajanja teh načrtov. |
| --- | --- |

3.8

V lokalnem prometu se nadaljnji razvoj podzemnih železnic zaradi visokih stroškov in tveganj upočasnjuje in se lahko ustavi. V številnih mestnih območjih se pretvorba zaprtih primestnih železniških prog v lahke železniške povezave in (ponovno) odprtje tramvajskih linij obravnava kot alternativa za podzemno železnico. Domino učinek nacionalnih varčevalnih načrtov vodi v preložitev in začasno ustavitev izvajanja teh načrtov.

| 3.9 | V sektorju tramvajskega prometa je industrija razvila dostopnost v višini tal, energetsko učinkovito tehnologijo za pretvarjanje enosmernega toka, ustvarjanje električnega toka in prenos energije brez voznega voda (PRIMOVE in APS) ter povečala dostopnost, zmanjšala emisije CO2 ter presegla estetske in praktične pomisleke. Vendar številni mestni operaterji še vedno uporabljajo vozila, ki so novejše verzije modela tramvaja PCC iz leta 1930 (7). |
| --- | --- |

3.9

V sektorju tramvajskega prometa je industrija razvila dostopnost v višini tal, energetsko učinkovito tehnologijo za pretvarjanje enosmernega toka, ustvarjanje električnega toka in prenos energije brez voznega voda (PRIMOVE in APS) ter povečala dostopnost, zmanjšala emisije CO2 ter presegla estetske in praktične pomisleke. Vendar številni mestni operaterji še vedno uporabljajo vozila, ki so novejše verzije modela tramvaja PCC iz leta 1930 (7).

4.   Posebne ugotovitve

| 4.1 | Medtem ko je bila Evropa nekoč vodilna v železniškem razvoju, bo sedaj zaradi slabosti, ki izhajajo iz dialektičnosti vodilnega položaja, k čemur je treba dodati zmanjševanje javne porabe, pristala na zadnjem mestu. |
| --- | --- |

4.1

Medtem ko je bila Evropa nekoč vodilna v železniškem razvoju, bo sedaj zaradi slabosti, ki izhajajo iz dialektičnosti vodilnega položaja, k čemur je treba dodati zmanjševanje javne porabe, pristala na zadnjem mestu.

| 4.2 | Potreba po mobilnosti ustvarja zastoje, onesnaževanje in daljše trajanje potovanja. Ukrepi, kot so pristojbine za uporabo cest, bi lahko zmanjšali uporabo avtomobilov, vendar mora za to obstajati konkurenčna, zanesljiva, okolju prijazna in udobna alternativa. Uvedba pristojbin za uporabo cest v Stockholmu in Londonu je bila uspešna, saj sta obe mesti razširili svoje omrežje podzemne železnice, ki je hrbtenica celotnega javnega prometa. Z uvedbo pristojbin za uporabo cest bi se lahko število vozačev v mesto zmanjšalo, če obstajajo učinkovite alternative prevoza od vrat do vrat. |
| --- | --- |

4.2

Potreba po mobilnosti ustvarja zastoje, onesnaževanje in daljše trajanje potovanja. Ukrepi, kot so pristojbine za uporabo cest, bi lahko zmanjšali uporabo avtomobilov, vendar mora za to obstajati konkurenčna, zanesljiva, okolju prijazna in udobna alternativa. Uvedba pristojbin za uporabo cest v Stockholmu in Londonu je bila uspešna, saj sta obe mesti razširili svoje omrežje podzemne železnice, ki je hrbtenica celotnega javnega prometa. Z uvedbo pristojbin za uporabo cest bi se lahko število vozačev v mesto zmanjšalo, če obstajajo učinkovite alternative prevoza od vrat do vrat.

| 4.3 | Povezave z veliko prometa na obstoječem konvencionalnem železniškem omrežju so na meji svoje zmogljivosti. Na številnih progah gostote prometa ni mogoče več povečati, saj bi to ogrozilo varnost sistema, dolžina vlakov je dosegla meje obstoječih dimenzij peronov, količina pa je dosegla meje razpoložljivega prostora. Povečanje zmogljivosti bo zahtevalo ogromne naložbe. |
| --- | --- |

4.3

Povezave z veliko prometa na obstoječem konvencionalnem železniškem omrežju so na meji svoje zmogljivosti. Na številnih progah gostote prometa ni mogoče več povečati, saj bi to ogrozilo varnost sistema, dolžina vlakov je dosegla meje obstoječih dimenzij peronov, količina pa je dosegla meje razpoložljivega prostora. Povečanje zmogljivosti bo zahtevalo ogromne naložbe.

| 4.4 | Intermodalno povezovanje še ni optimizirano. Medtem ko vlak pripelje potnike v središče mestnega območja, potrebujejo vozači zanesljivo povezavo iz mestnega središča do dejanskega cilja, ki so pogosto poslovne cone na obrobjih mest. Podzemne železnice, ločene lahke železniške povezave in tramvajska omrežja je še vedno mogoče razširiti, bolje povezati in izboljšati, da se skrajša povprečni čas, potreben za prevoz „od vrat do vrat“. Tudi za to so potrebne ogromne naložbe. |
| --- | --- |

4.4

Intermodalno povezovanje še ni optimizirano. Medtem ko vlak pripelje potnike v središče mestnega območja, potrebujejo vozači zanesljivo povezavo iz mestnega središča do dejanskega cilja, ki so pogosto poslovne cone na obrobjih mest. Podzemne železnice, ločene lahke železniške povezave in tramvajska omrežja je še vedno mogoče razširiti, bolje povezati in izboljšati, da se skrajša povprečni čas, potreben za prevoz „od vrat do vrat“. Tudi za to so potrebne ogromne naložbe.

| 4.5 | Čeprav je bil razvoj omrežij visoke hitrosti hiter, je večina od njih izoliranih. Koridor med severom in vzhodom, povezave z vzhodom ter mednarodne povezave do in znotraj Sredozemlja še vedno niso konkurenčni v primerjavi z letalskim prometom. Potrebne so znatne naložbe, da bi železniški sistem visokih hitrosti postal konkurenčen na več relacijah. |
| --- | --- |

4.5

Čeprav je bil razvoj omrežij visoke hitrosti hiter, je večina od njih izoliranih. Koridor med severom in vzhodom, povezave z vzhodom ter mednarodne povezave do in znotraj Sredozemlja še vedno niso konkurenčni v primerjavi z letalskim prometom. Potrebne so znatne naložbe, da bi železniški sistem visokih hitrosti postal konkurenčen na več relacijah.

| 4.6 | Čeprav je Komisija v beli knjigi (8) predstavila ambiciozen načrt, je treba pojasniti strateške možnosti financiranja vseevropskih železniških omrežij. Kakšna je industrijska politika posamezne evropske države in Evropske unije na splošno in kako se proizvodnja železniške opreme sklada s to industrijsko politiko? Kako realni so načrti z vidika gospodarske in finančne krize? Kako velik je proračun za železniški prevoz v primerjavi z drugimi proračuni (cestni v primerjavi z železniškim prevozom)? Ali globalna trgovinska politika vpliva na evropsko industrijsko bazo in kako lahko v zvezi s tem ukrepamo? Ali postopki za oddajo javnih naročil resnično ustvarjajo enake konkurenčne pogoje za evropsko industrijo ali ustvarjajo možnosti za zunanje konkurente, katerih nacionalni trg je zaščiten s trgovinskimi ovirami? |
| --- | --- |

4.6

Čeprav je Komisija v beli knjigi (8) predstavila ambiciozen načrt, je treba pojasniti strateške možnosti financiranja vseevropskih železniških omrežij. Kakšna je industrijska politika posamezne evropske države in Evropske unije na splošno in kako se proizvodnja železniške opreme sklada s to industrijsko politiko? Kako realni so načrti z vidika gospodarske in finančne krize? Kako velik je proračun za železniški prevoz v primerjavi z drugimi proračuni (cestni v primerjavi z železniškim prevozom)? Ali globalna trgovinska politika vpliva na evropsko industrijsko bazo in kako lahko v zvezi s tem ukrepamo? Ali postopki za oddajo javnih naročil resnično ustvarjajo enake konkurenčne pogoje za evropsko industrijo ali ustvarjajo možnosti za zunanje konkurente, katerih nacionalni trg je zaščiten s trgovinskimi ovirami?

| 4.7 | Če ne bomo ustavili slabšanja položaja v sektorju, bo ta izgubil svojo privlačnost za mlade inženirje in druge kvalificirane delavce na področju infrastrukture zaradi poslabšanja dolgoročnih možnosti in ne bo mogel biti konkurenčen na trgu dela. |
| --- | --- |

4.7

Če ne bomo ustavili slabšanja položaja v sektorju, bo ta izgubil svojo privlačnost za mlade inženirje in druge kvalificirane delavce na področju infrastrukture zaradi poslabšanja dolgoročnih možnosti in ne bo mogel biti konkurenčen na trgu dela.

| 4.8 | Zaradi zamud v razvoju in proizvodnji bo upad količine naročil povzročil propad nekaterih podjetij ter zmanjšanje raznolikosti ponudbe in konkurence. |
| --- | --- |

4.8

Zaradi zamud v razvoju in proizvodnji bo upad količine naročil povzročil propad nekaterih podjetij ter zmanjšanje raznolikosti ponudbe in konkurence.

| 4.9 | Da bi podjetja preživela, bodo morala zmanjšati število svojih podružnic, znižati socialne standarde in se opreti na zunanjo prožnost, kar negativno vpliva na dolgoročno sposobnost in bo še dodatno zmanjšalo privlačnost sektorja za izkušene kadre. |
| --- | --- |

4.9

Da bi podjetja preživela, bodo morala zmanjšati število svojih podružnic, znižati socialne standarde in se opreti na zunanjo prožnost, kar negativno vpliva na dolgoročno sposobnost in bo še dodatno zmanjšalo privlačnost sektorja za izkušene kadre.

| 4.10 | Brez celovite industrijske politike in ustreznega financiranja se bo razdrobljenost še povečala, evropski trg pa bo izgubil svoj vodilni položaj. Le rastoč domači trg bo industriji omogočil ohraniti sedanje stopnje zaposlovanja v Evropi; |
| --- | --- |

4.10

Brez celovite industrijske politike in ustreznega financiranja se bo razdrobljenost še povečala, evropski trg pa bo izgubil svoj vodilni položaj. Le rastoč domači trg bo industriji omogočil ohraniti sedanje stopnje zaposlovanja v Evropi;

| 4.11 | Na splošno je treba – zlasti v teh časih proračunskih omejitev – države članice in njihove uprave na vseh ravneh spodbujati, naj ne žrtvujejo naložb v potrebno prometno infrastrukturo za vse vrste prevoza, saj je ta ključnega pomena za dolgoročno evropsko razvojno strategijo, ki bo prinesla tudi več delovnih mest. |
| --- | --- |

4.11

Na splošno je treba – zlasti v teh časih proračunskih omejitev – države članice in njihove uprave na vseh ravneh spodbujati, naj ne žrtvujejo naložb v potrebno prometno infrastrukturo za vse vrste prevoza, saj je ta ključnega pomena za dolgoročno evropsko razvojno strategijo, ki bo prinesla tudi več delovnih mest.

V Bruslju, 27. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

(1)  Boston Consulting 2010:3.

1

(2)  COM(2007) 551 konč.

2

(3)  http://ec.europa.eu/transport/sustainable/doc/2008_costs_handbook.pdf

3

(4)  COM(2009) 44 konč.

4

(5)  COM(2009) 490 konč.

5

(6)  COM(2011) 144 konč.

6

(7)  Model PCC (Presidents’ Conference Committee) je bil oblikovan v tridesetih letih dvajsetega stoletja v . V svoji domovini je bil model uspešen in po je dobil licenco tudi drugod po svetu.

7

PCC

Presidents’ Conference Committee

(8)  Glej opombo 6.

8

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/29 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/29

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o krepitvi kohezije EU in bolj usklajeni socialni politiki EU na podlagi nove horizontalne socialne klavzule v členu 9 PDEU (mnenje na lastno pobudo)

2012/C 24/06

Poročevalec: Christoph LECHNER

Evropski ekonomsko-socialni odbor je 20. januarja 2011 sklenil, da v skladu s členom 29(2) poslovnika pripravi mnenje na lastno pobudo o naslednji temi:

Krepitev kohezije EU in bolj usklajena socialna politika EU na podlagi nove horizontalne socialne klavzule v členu 9 PDEU.

Strokovna skupina za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 28. septembra 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja dne 26. oktobra) s 113 glasovi za, 1 glasom proti in 7 vzdržanimi glasovi.

1.   Sklepi in priporočila

1.1   Pomembna novost Pogodbe o delovanju Evropske unije je njena horizontalna socialna klavzula (člen 9 PDEU), ki navaja, da pri „opredeljevanju in izvajanju svojih politik in dejavnosti Unija upošteva zahteve, ki so povezane s spodbujanjem visoke stopnje zaposlenosti, zagotavljanjem ustrezne socialne zaščite, bojem proti socialni izključenosti in visoko stopnjo izobraževanja in usposabljanja ter varovanjem človekovega zdravja“. Po mnenju Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (EESO), katerega pristojnost za prispevek k socialni razsežnosti EU se je s sprejetjem Lizbonske pogodbe okrepila, bo lahko ta določba pomenila velik korak naprej k bolj socialni EU le, če se bo ustrezno uporabljala. V ta namen EESO podpira številne sklepne ugotovitve in priporočila neodvisne akademske študije, ki jo je naročilo belgijsko predsedstvo Sveta Evropske unije v drugi polovici leta 2010 (1).

1.2   EESO poudarja, da uporaba horizontalne socialne klavzule predstavlja izvajanje primarne zakonodaje, ki so se ji vse države članice zavezale, ko so podpisale in ratificirale Lizbonsko pogodbo. Njeno področje uporabe in metode ne bi smele biti omejene, temveč jo morajo uporabljati tako institucije EU kot posamezne države članice v vseh ustreznih politikah in dejavnostih Unije, tudi v gospodarskih.

1.3   Evropska komisija, ki ji Lizbonska pogodba daje nalogo, da spodbuja „splošni interes Unije“ (člen 17 PEU), mora zagotoviti, da se horizontalna socialna klavzula uporablja zadovoljivo ter da se nanjo sklicujejo in jo v celoti upoštevajo vsi ustrezni dokumenti in sodna besedila ter da jo Evropska unija in države članice upoštevajo pri uresničevanju novih ciljev Pogodbe.

1.4   Evropska komisija bi morala znotraj svojega splošnega sistema za oceno učinkov še okrepiti splošno vlogo ocene socialnih učinkov, ki bi se morala uveljaviti kot ključno orodje za sistematično zagotavljanje vključevanja skupnih socialnih ciljev EU na vsa pomembna področja politike EU.

1.5   Horizontalna socialna klavzula se mora uporabljati na širokem področju in v splošnem okviru novega socialno-ekonomskega upravljanja EU skladno s strategijo Evropa 2020, ki ga je leta 2010 sprejel Evropski svet. Uporabljati se mora na vseh treh prednostnih področjih (pametna, trajnostna in vključujoča rast) in tudi pri spremljanju napredka pri doseganju petih krovnih ciljev EU – ki jih je še treba spremeniti v nacionalne cilje in ki naj bi učinkovito prispevali k uresničevanju ciljev EU –, sedmih vodilnih pobudah, desetih integriranih smernicah za zaposlovanje in gospodarske politike, „evropskem semestru“ in novem gospodarskem upravljanju.

1.6   EESO bo zato skupaj z vsemi svojimi strokovnimi skupinami v svojih mnenjih in pri drugem delu upošteval pravno zavezujočo horizontalno socialno klavzulo – in vse druge pravno zavezujoče horizontalne klavzule (členi 8 do 12 PDEU) – ter tako krepil socialno razsežnost EU.

1.7   EESO bo v vsakem od mnenj, ki jih pripravlja za Evropsko komisijo ali druge organe EU, spremljal, ali je bila izvedena ustrezna ocena socialnih učinkov. Po potrebi bo pristojne organe EU pozval, naj jo opravijo.

1.8   Odbor za socialno zaščito ima zaradi svoje odgovornosti za usklajevanje in sodelovanje na socialnem področju v EU pomembno vlogo pri skrbi za močno socialno razsežnost strategije Evropa 2020, bolj na splošno pa tudi pri uveljavitvi bolj socialne EU. Nujno je, da bo imel v prihodnosti pri splošnem izvajanju in spremljanju strategije Evropa 2020 polno vlogo, ki bo enakovredna vlogi Odbora EU za ekonomsko politiko in Odbora EU za zaposlovanje.

1.9   Da bi spodbudil in okrepil oceno socialnih učinkov na nacionalni in podnacionalni ravni, bi moral odbor za socialno zaščito dati prednost poglabljanju obstoječega dela o tem vprašanju in tako zagotoviti, da se bolj ciljno obravnavajo prihodnje ranljive skupine in pomanjkljivosti na področju enakosti med spoloma. Spodbujati bi moral seznanjanje s tem orodjem in države članice pozivati, da ga že v zgodnji fazi vključijo v svoje postopke, ter podpirati razvoj in širjenje znanja o potrebnih orodjih, metodah in podatkovnih virih za njegovo učinkovitost. Hkrati bi moral spremljati in redno poročati o uporabi ocene socialnih učinkov v državah članicah v okviru razvoja nacionalnih programov reform.

1.10   Odbor za socialno zaščito je sklenil izdati letno poročilo, ki naj bi vsebovalo oceno napredka proti krovnemu cilju EU o vključevanju v družbo in zmanjševanju revščine, spremljanje izvajanja socialnih vidikov integriranih smernic in druge dejavnosti za spremljanje socialnih razmer ter razvoja politik, sprejetih v okviru usklajevanja in sodelovanja EU na socialnem področju (2). To poročilo bi se zlahka razvilo v letno oceno socialne razsežnosti strategije Evropa 2020 in vključilo v letni pregled rasti Evropske komisije in morebitna socialna priporočila državam članicam o njihovih nacionalnih programih reform. Kot je sklenil odbor za socialno zaščito, bo njegova ocena temeljila na letnem strateškem poročanju držav članic o napredku pri uresničevanju skupnih socialnih ciljev EU in izvajanju posodobljenih načrtov ob upoštevanju nacionalnega cikla oblikovanja politike.

1.11   EESO bo pripravil letno mnenje o uporabi horizontalne socialne klavzule, ki ji bo v mnenju namenjen pomemben in samostojen osrednji del, ter o uporabi drugih socialnih horizontalnih klavzul, Listine EU o temeljnih pravicah in drugih socialnopolitičnih določb Lizbonske pogodbe, pa tudi o izvajanju sekundarne zakonodaje ter drugih pravnih in političnih ukrepov, pri čemer bo preverjal prizadevanja za uresničitev ciljev. Ocenil bo tudi, do katere mere lahko prispevajo k razvoju EU, tako v socialnem pogledu kot v smislu temeljnih pravic, in priporočil konkretne ukrepe za učinkovitejšo izpolnitev ciljev. Posvetovanje o tej temi bo priložnost za druge velike organizacije, ki zastopajo civilno družbo v socialnem sektorju, da predstavijo svoja mnenja in poročila. Predstavniki evropskih institucij bodo seznanjeni in uradno obveščeni o tem letnem mnenju EESO.

1.12   EESO ter nacionalni ekonomsko-socialni sveti in podobne organizacije v državah članicah bi morali biti kot akterji udeleženi pri izvajanju horizontalne socialne klavzule in sistema ocene socialnih učinkov, in sicer s podporo evropskih državljanskih pobud in državljanskih projektov v okviru civilnega dialoga o vprašanjih socialne politike. Usmerjevalni odbor EESO za strategijo Evropa 2020 bi moral imeti tudi osrednjo vlogo pri spremljanju in poročanju o vsebini in poteku nacionalnih programov reform.

1.13   EESO in Evropska komisija bi morala skleniti medinstitucionalni dogovor, ki bi določal, da Komisija vse ocene učinkov za svoje dosjeje pošlje EESO, da jih EESO lahko upošteva pri svojih mnenjih in poročilih.

2.   Ozadje razvoja bolj socialne EU

2.1   Lizbonska pogodba in strategija Evropa 2020 ponujata precejšnjo priložnost za prehod k večji uravnoteženosti med cilji na področju gospodarstva in zaposlovanja ter socialnimi cilji, ki se bodo medsebojno krepili, in torej k bolj socialni EU. Kakor poudarja navedena akademska študija, ki jo je naročilo belgijsko predsedstvo Sveta EU 2010, je v ospredju pet možnosti. (3)

2.1.1   Lizbonska pogodba prek horizontalne socialne klavzule ponuja pravno podlago za upoštevanje socialnega učinka politik in uporabo tega orodja za vključevanje socialnih ciljev na vsa ustrezna področja politike (tudi nesocialne politike in ukrepe) ter za spremljanje in poročanje o učinku politik.

2.1.2   S Pogodbo in strategijo Evropa 2020 (s krovnimi cilji in vodilnimi pobudami EU) sta se povečala prepoznavnost in pomen socialnih vprašanj – predvsem, toda ne izključno, tistih, ki se nanašajo na vključevanje v družbo in revščino.

2.1.3   Strategija Evropa 2020 prinaša možnosti za veliko bolj povezan in usklajen pristop k upravljanju gospodarskih in socialnih zadev, zaposlovanja in tudi okolja. To bi moralo zagotoviti, da se politike na teh področjih dejansko vzajemno krepijo.

2.1.4   Z novo Pogodbo je več prostora za boljšo zaščito, krepitev in posodobitev nacionalnih sistemov socialnega varstva ter večjo zaščito storitev splošnega interesa, zlasti socialnih storitev, kar bi lahko prispevalo k obnovi ravnotežja med ravnjo EU in nacionalno ravnjo.

2.1.5   Pogodba utemeljuje ukrepanje EU na širšem področju socialnih zadev kakor doslej – denimo njen prispevek k visoki stopnji izobraževanja in usposabljanja, varovanju človekovega zdravja in zmanjševanju neenakosti. To lahko prispeva k večji usklajenosti množice „socialnih“ politik v širšem smislu.

2.2   Kakor je poudaril predsednik Evropske komisije José Manuel Barroso, je „strategija Evropa 2020, s tem ko si je za cilj zastavila vključevanje v družbo, opozorila na tri razsežnosti revščine in izključenosti. Vendar je hkrati nujno, da države članice – in EU kot celota – še naprej spremljajo uspešnost po vseh dogovorjenih socialnih kazalnikih, na katerih temelji usklajevanje in sodelovanje EU na socialnem področju.“ (4)

2.3   V skladu z novim ciljem EU, „teritorialno kohezijo“ (ki ga je uvedla Lizbonska pogodba), in nedavnim ciljem pregleda proračuna, tj. usmeritvijo sredstev kohezijskega sklada na vse cilje strategije Evropa 2020 in s tem okrepitvijo kohezijske politike, bi moral biti v središču prihodnjih finančnih perspektiv (za obdobje po letu 2013) končni cilj ta, da se v „teritorialnih“ politikah in programih EU zagotovi celovito upoštevanje socialnih ciljev EU. Pri tem naj bi se poskrbelo za povezave med socialnimi cilji EU in kohezijsko politiko – tj. da bi se v prihodnjih uredbah o pripravi proračuna izkoristile možnosti, ki jih ponuja novi cilj teritorialne kohezije, zagotovilo uresničevanje načel nediskriminacije in dostopnosti pri porabi sredstev iz strukturnih skladov, poskrbelo za uporabo kohezijske politike kot „preventivnega dela“ (5) za spodbujanje strukturnih in institucionalnih reform, ki podpirajo doseganje socialnih ciljev EU, ter v usklajevanje in sodelovanje EU na socialnem področju kot pomemben del vključil teritorialni pristop. Pomembno je poudariti, da bo ključna razsežnost te „teritorializacije“ aktivno sodelovanje lokalnih in regionalnih akterjev.

2.4   Preoblikovanje cilja EU o vključevanju v družbo, kakor je opredeljeno tudi v strategiji Evropa 2020, v smiselne nacionalne (in mogoče celo podnacionalne) cilje je bistvenega pomena. Nacionalni cilji bi morali jasno prispevati k skupnemu doseganju cilja EU. Temeljiti bi morali na dokazih in ustrezno upoštevati mehanizme, ki so vzrok revščine in socialne izključenosti, ter splošne cilje politik za večje vključevanje v družbo. Meriti bi morali resnične rezultate politik in se izogniti tveganju, da bi pri izpolnjevanju konkretnih ciljev odstopili od ciljev politik, nanje pozabili ali jih namenoma spregledali. Da bi zagotovili stalno javno in politično podporo, bi morali konkretni cilji temeljiti na doslednem, strogem in preglednem postopku. Upoštevati bi morali tudi stališča zainteresiranih strani. Napredek v smeri ciljev EU in (pod-)nacionalnih ciljev je treba skrbno spremljati in o njem poročati.

3.   Ozadje uporabe horizontalne socialne klavzule

3.1   Lizbonska pogodba vnaša nekaj večjih sprememb v socialno razsežnost EU. Člen 9 PDEU o horizontalni socialni klavzuli navaja, da „pri opredeljevanju in izvajanju svojih politik in dejavnosti Unija upošteva zahteve, ki so povezane s spodbujanjem visoke stopnje zaposlenosti, zagotavljanjem ustrezne socialne zaščite, bojem proti socialni izključenosti in visoko stopnjo izobraževanja in usposabljanja ter varovanjem človekovega zdravja“.

3.2   Ta horizontalna socialna klavzula se navezuje na druge horizontalne klavzule v Pogodbi (členi 8, 10, 11, 12 in 13 PDEU) o enakosti med spoloma, boju proti diskriminaciji, varstvu okolja, varstvu potrošnikov in varstvu živali. EU in vsi njeni organi – tudi EESO kot posvetovalni organ – ter države članice so dolžni uporabljati te horizontalne klavzule v vseh ustreznih predlogih, politikah in ukrepih. (6) To velja tudi za vse ustrezne dokumente in sodna besedila.

3.3   Cilj horizontalne socialne klavzule je zagotoviti, da vse dejavnosti EU v celoti upoštevajo socialno razsežnost, tako da sledijo šestim sekundarnim ciljem iz člena 9 PDEU, da bi udejanjili temeljne vrednote in cilje EU v okviru njenih pristojnosti (člena 2 in 3 PEU ter člen 7 PDEU).

3.4   Osnovni cilj prizadevanj držav članic je „nenehno izboljševanje življenjskih razmer in delovnih pogojev njihovih narodov“ (preambula k PDEU, tretji odstavek). Unija in države članice si „prizadevajo za naslednje cilje: spodbujanje zaposlovanja, izboljšanje življenjskih razmer in delovnih pogojev, tako da se ob ohranjanju izboljšav omogoči njihova uskladitev“ (člen 151 PDEU).

3.5   Institucije, ki odločajo, ne bi smele omejevati niti področja uporabe (npr. boj proti revščini in socialni izključenosti) niti metod uporabe horizontalne socialne klavzule (npr. odprte metode koordinacije na področju socialne zaščite in vključevanja v družbo ter sistem ocen učinka), omejevati pa je ne bi smele niti na dejavnosti odbora za socialno zaščito, temveč bi jo morale uporabljati v najširšem smislu v vseh politikah EU, zlasti v gospodarski in zunanji politiki. Horizontalno socialno klavzulo je treba upoštevati v zakonodajnih besedilih, ki zagotavljajo, da bodo tako Evropska unija kot države članice uresničile nove cilje Pogodbe.

3.6   Kot poudarja Splošno poročilo o dejavnostih Evropske unije za leto 2010 (str. 121), je Lizbonska pogodba okrepila vlogo EESO pri prispevku k socialni razsežnosti EU.

3.7   EESO mora zato v svojih mnenjih in drugem delu upoštevati pravno zavezujočo horizontalno socialno klavzulo – in druge pravno zavezujoče klavzule (členi 8 do 12 PDEU) – ter tako krepiti socialno razsežnost EU. Na ta način bo EESO podprl tudi proaktivni in preventivni pristop horizontalne socialne klavzule.

3.8   EESO je že sprejel obsežno mnenje o horizontalni socialni klavzuli in socialni odprti metodi koordinacije (7), pa tudi mnenje o pomenu socialne pomoči za družbo kot celoto (8), v katerih poudarja, da bi učinkovito in odločno praktično uresničevanje horizontalnih socialnih klavzul pri oblikovanju in izvajanju politik EU pomembno prispevalo k močnejši koheziji EU in boljšemu usklajevanju socialne politike.

3.9   V drugi polovici leta 2010 je bilo na pobudo belgijskega predsedstva Sveta EU organiziranih več konferenc, na katerih je bil poudarjen pomen horizontalne socialne klavzule in sistema ocen socialnih učinkov pri razvoju socialne razsežnosti EU. (9) Horizontalna socialna klavzula nove Lizbonske pogodbe od nas zahteva, da se še bolj posvetimo socialni razsežnosti politik EU. Za upoštevanje socialnih učinkov vseh politik EU je potreben strukturni dialog med vsemi institucijami EU in znotraj njih. Za to je potrebna zavezanost Evropske komisije, Evropskega parlamenta, Sveta Evropske unije ter Evropskega sveta in Sodišča, da bodo vzpostavili medsebojni dialog in dialog v okviru lastne institucije. (10)

3.10   Med druge mehanizme za izboljšanje usklajevanja socialne politike EU in sodelovanja sodijo poleg horizontalne socialne klavzule in sistemov ocene učinkov socialna odprta metoda koordinacije, kohezijska politika EU ter cilji EU na področju socialne zaščite in socialnega vključevanja (11).

3.11   Sistemi ocene učinkov so pomembno orodje pri uporabi in izvajanju horizontalne socialne klavzule, Evropska komisija pa to podpira s svojimi lastnimi smernicami za sisteme ocene učinkov v okviru boljšega upravljanja (12) ter boljše in pametne pravne ureditve (13).

3.11.1   Evropska komisija, Svet EU in Evropski parlament so sklenili tudi medinstitucionalni dogovor o uporabi sistema ocene učinkov (14).

3.11.2   Evropska komisija je oblikovala tudi svoje smernice za oceno socialnih učinkov v okviru sistema ocene učinkov Komisije (15) in za leto 2011 načrtuje enajst ocen učinkov na področju zaposlovanja in socialnem področju (16).

3.11.3   Evropsko računsko sodišče je celovito analiziralo ocene učinkov za obdobje 2005–2008 in jih ocenilo pozitivno (17).

3.11.4   Odbor regij z Evropsko komisijo že sodeluje pri nekaterih sistemih presoje vplivov (18).

3.11.5   Svet je Evropsko komisijo pozval k uporabi člena 9 PDEU in socialnega sistema ocene učinkov (19); predlog 29 akta za enotni trg predlaga izvedbo analize socialnih učinkov.

3.11.6   V zakonodajnih predlogih Evropske komisije se sistematično upošteva Listina EU o temeljnih pravicah in leta 2010 je Komisija predstavila strategijo za njeno izvajanje (20), o čemer je EESO že pripravil mnenje (21).

3.11.7   EESO je že sprejel pozitivna mnenja o uvedbi, pripravi in uporabi ocen učinka ter o trajnostnih ocenah učinka in trgovinski politiki EU (22).

3.11.8   Sistemi ocene učinkov bi lahko bili močno orodje, vendar so v praksi težavni. Da bi dosegli svoj potencial in zagotovili, da ne bodo uporabljeni za podeljevanje legitimnosti že določenim predlogom politik, je potreben premik v kulturi oblikovanja politik, pri čemer morajo imeti uradniki na voljo dovolj časa, znanja, sposobnosti in podpore. Pomembno je spodbujati vključevanje zainteresiranih strani v ta proces. Izvajanje ocen učinka bi moralo biti stroškovno učinkovito in sorazmerno z njihovimi cilji.

4.   Splošne ugotovitve

4.1   Horizontalna socialna klavzula (člen 9 PDEU) je ena od osrednjih novosti Lizbonske pogodbe na področju socialne politike, katere možnosti je treba v celoti izkoristiti. Daje odločno pooblastilo za upoštevanje ciljev v vseh ustreznih politikah, pobudah in dejavnostih EU. Na podlagi tega člena bi moralo oblikovanje socialne EU postati splošna naloga EU, ki bi vključevala vsa področja politik. Uporabo horizontalne socialne klavzule bi bilo torej treba upoštevati tudi v okviru evropskih raziskovalnih programov.

4.2   Horizontalna socialna klavzula je zlasti pomembna in nujna, ker je zaradi posledic finančne, gospodarske in proračunske krize upoštevanje socialne razsežnosti EU čedalje večjega pomena tako za EU kot celoto kakor za posamezne države članice. Odpraviti je treba neravnovesje med povečanjem gospodarskega povezovanja na enotnem trgu in nadaljnjim razvojem socialne razsežnosti EU. Izvajanje tega novega instrumenta bi lahko zato pomagalo zmanjšati dolgotrajno nezadovoljstvo in premagati čedalje večje dvome o dodani vrednosti, ki jo prinaša Evropska unija v številnih državah članicah, in hkrati povečati njihovo lastno odgovornost, zlasti kar zadeva gospodarski in družbeni napredek.

4.3   EESO bo v vsakem od mnenj, ki jih pripravlja za Evropsko komisijo ali druge organe EU, spremljal, ali je bila izvedena ustrezna ocena socialnih učinkov. Po potrebi bo pristojne organe EU pozval, naj jo opravijo.

4.4   Evropski parlament ima pomembno vlogo pri izvajanju horizontalne socialne klavzule, med drugim pri sprotnem vrednotenju ocen socialnega učinka, ki jih pripravljajo Evropska komisija in drugi organi EU (23).

4.5   Države članice morajo horizontalno socialno klavzulo in vse druge horizontalne klavzule uporabljati v vseh ustreznih predlogih, politikah in ukrepih ter vseh ustreznih dokumentih in sodnih besedilih. V ta namen bi morale izvajati socialne sisteme ocene učinkov.

4.6   Resnična udeležba organizirane civilne družbe v vseh fazah in na vseh ravneh je bistvenega pomena za zagotovitev učinkovite uporabe horizontalne socialne klavzule in odprte metode koordinacije na socialnem področju (24). EESO je posvetovalni organ, ki ga sestavljajo predstavniki organizacij delodajalcev, delojemalcev in drugih reprezentativnih skupin civilne družbe iz vseh 27 držav članic. Združuje torej ključne akterje EU in je zato v idealnem položaju, da pomembno prispeva k spodbujanju in optimiziranju sistemov ocene učinkov.

4.7   EESO lahko pomaga pri oblikovanju in krepitvi ciljev socialne politike ter socialnega in državljanskega dialoga v državah članicah prek večje izmenjave informacij in sodelovanja z ekonomsko-socialnimi sveti in podobnimi organizacijami v državah članicah ter socialnimi partnerji, predstavniki drugih interesnih skupin in drugimi ustreznimi organizacijami civilne družbe v socialnem sektorju na vseh ravneh (EU, nacionalni in regionalni). Pri teh prizadevanjih bi moralo pomagati tudi delo, ki ga je opravil usmerjevalni odbor EESO za strategijo Evropa 2020, ki redno spremlja in poroča o vsebini in poteku nacionalnih programov reform.

4.8   Evropska socialna platforma (25) in njeni člani, med katerimi je več sektorskih družbenih organizacij (med njimi organizacij žensk, starejših, invalidov, revnih in brezdomcev), ter druge evropske in nacionalne organizacije civilne družbe v socialnem sektorju imajo prav tako pomembno vlogo pri zagotavljanju ustrezne uporabe horizontalne socialne klavzule na ravni EU ter (pod-)nacionalni ravni.

4.9   Tudi vodilna pobuda strategije Evropa 2020 – Evropska platforma proti revščini in socialni izključenosti (26) – skupaj z delom EESO na tem področju (27) ter druge vodilne pobude strategije Evropa 2020 bi morale prispevati k zagotavljanju uravnotežene uporabe horizontalne socialne klavzule na ravni EU in (pod-)nacionalni ravni.

5.   Posebne ugotovitve

5.1   Določbe s področja socialne politike v Lizbonski pogodbi (zlasti členi od 145 do 166 in 168 PDEU) ter Listini EU o temeljnih pravicah (zlasti poglavje IV o solidarnosti) dajejo horizontalni socialni klavzuli konkretno obliko in jih je treba v celoti spoštovati.

5.2   EESO bo objavil letno mnenje o uporabi horizontalne socialne klavzule in drugih socialnih horizontalnih klavzul (členi 8, 9 in 10 PDEU), Listine EU o temeljnih pravicah (ob posebnem upoštevanju temeljnih socialnih pravic) in drugih družbenopolitičnih določb Lizbonske pogodbe (zlasti členi 145 do 166 in člen 168 PDEU), pa tudi o izvajanju sekundarne zakonodaje ter drugih pravnih in političnih ukrepov, pri čemer bo preverjal prizadevanja za uresničitev socialnih ciljev. Ocenil bo tudi, do katere mere ti prispevajo k razvoju EU na socialnem področju in razvoju v zvezi s temeljnimi pravicami. Mnenje bo po potrebi priporočalo konkretne ukrepe za učinkovitejše doseganje socialnih ciljev tako na evropski ravni kot ravni posameznih držav. Pri tem se bo upoštevalo letno poročilo odbora za socialno zaščito o socialni razsežnosti strategije Evropa 2020 (28).

5.2.1   Druge ključne organizacije civilne družbe v socialnem sektorju bodo imele poleg socialnih partnerjev in predstavnikov različnih interesnih skupin priložnost predstaviti svoja mnenja in poročila na posvetovanju EESO na to temo vsakič, ko se pripravi mnenje.

5.2.2   Predstavniki institucij EU, zlasti Evropskega sveta, Sveta EU, Evropskega parlamenta, Komisije, Sodišča in Evropske centralne banke, bodo obveščeni in uradno seznanjeni z letnim mnenjem EESO.

5.3   EESO ter nacionalni ekonomsko-socialni sveti in podobne organizacije v državah članicah bi morali biti kot zainteresirane strani udeleženi pri izvajanju horizontalne socialne klavzule in sistemov ocene socialnih učinkov, in sicer s podporo evropskih državljanskih pobud in državljanskih projektov v okviru civilnega dialoga o vprašanjih socialne politike.

5.4   EESO in Evropska komisija bi morala skleniti medinstitucionalni dogovor, ki bi določal, da Komisija vse ocene učinkov o svojih dosjejih pošlje EESO, da jih ta lahko upošteva pri svojih mnenjih in poročilih.

5.5   EESO bo skupaj z vsemi svojimi strokovnimi skupinami v svojih mnenjih in pri drugem delu ustrezno upošteval pravno zavezujočo horizontalno socialno klavzulo – in vse druge pravno zavezujoče socialne horizontalne klavzule (členi 8 do 12 PDEU) – ter tako krepil socialno razsežnost EU (npr. socialne klavzule v sporazumih o prosti trgovini (29), socialno razsežnost notranjega trga, trajnostne ocene učinka in trgovinsko politiko EU (30)).

V Bruslju, 26. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

(1)  E. Marlier, D. Natali (ur.) in R. Van Dam (2010), Europe 2020: Towards a More Social EU? (Evropa 2020: bolj socialni EU naproti?), Bruselj: PIE Peter Lang.

1

Europe 2020: Towards a More Social EU?

Evropa 2020: bolj socialni EU naproti?

(2)  Mnenje odbora za socialno zaščito o strategiji Evropa 2020, SPC/2010/10/7 konč.

2

(3)  Glej opombo 1.

3

(4)  Predgovor v Income and living conditions in Europe(Prihodek in življenjske razmere v Evropi), A. B. Atkinson in E. Marlier (ur./2010), Luxembourg: Urad za uradne publikacije Evropske unije.

4

Income and living conditions in Europe

Prihodek in življenjske razmere v Evropi

(5)  Evropska komisija (2010), Usklajevanje gospodarskih politik za stabilnost, rast in delovna mesta – Kako izboljšati gospodarsko upravljanje EU, COM(2010) 367 konč.

5

(6)  F. Schorkopf (2010): Art. 9 AEUV (Člen 9 PDEU), v: Das Recht der Europaischen Union. Kommentar (Pravo Evropske unije. Komentar); Martin Nettesheim (ur.).

6

Art. 9 AEUV

Člen 9 PDEU

Das Recht der Europaischen Union. Kommentar

Pravo Evropske unije. Komentar

(7)  Raziskovalno mnenje EESO o odprti metodi koordinacije in socialni klavzuli v okviru strategije Evropa 2020 (UL C 44, 11.2.2011, str. 23).

7

(8)  Raziskovalno mnenje EESO o razvoju socialne pomoči (UL C 44, 11.2.2011, str. 28).

8

(9)  Gre zlasti za konferenco o usklajevanju EU na socialnem področju v okviru strategije Evropa 2020: Pogled nazaj in gradnja prihodnosti, 14. in 15. september 2010, La Hulpe, Belgija.

9

(10)  Horizontalna socialna klavzula in socialno vključevanje v EU, 3. forum o socialnih storitvah splošnega pomena, 26. in 27. oktober 2010.

10

Horizontalna socialna klavzula in socialno vključevanje v EU

(11)  Mnenje odbora za socialne zadeve, ki ga je potrdil Svet za zaposlovanje, socialno politiko, zdravje in varstvo potrošnikov junija 2011.

11

(12)  Mnenje EESO o učinkovitem upravljanju prenovljene lizbonske strategije (UL C 175, 28.7.2009, str. 13).

12

(13)  Mnenje EESO o pametni pravni ureditvi, poročevalec: g. PEGADO LIZ (OJ C 248, 25.8.2011, str. 87).

13

(14)  Medinstitucionalni skupni pristop k presoji vplivov (PV), 14901/05 JUR.

14

(15)  Smernice za presojo socialnih vplivov znotraj sistema presoje vplivov Komisije, 2009.

15

(16)  http://ec.europa.eu/governance/impact/planned_ia/roadmaps_2011_en.htm#empl (20.3.2011).

16

(17)  Posebno poročilo št. 3/2010 o Oceni učinka v institucijah EU: ali podpirajo odločanje? (http://ec.europa.eu/governance/impact/docs/coa_report_3_2010_sl.pdf).

17

Oceni učinka v institucijah EU: ali podpirajo odločanje?

(18)  http://ec.europa.eu/governance/impact/ia_in_other/ia_in_other_en.htm (20.3.2011).

18

(19)  Svet za zaposlovanje, socialno politiko, zdravje in varstvo potrošnikov 6.12.2010, sporočilo za javnost. (http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/lsa/118244.pdf).

19

(20)  Sporočilo Komisije COM(2010) 573 konč.

20

(21)  Mnenje EESO o sporočilu Komisije o strategiji za učinkovito izvajanje Listine o temeljnih pravicah v Evropski uniji, poročevalka: ga. BISCHOFF, soporočevalec: g. PÎRVULESCU (UL C 376, 22.12.2011, str. 74).

21

(22)  Mnenje EESO o standardih kakovosti ocene socialnega vpliva (UL C 175, 27.7.2007, str. 21) in mnenje EESO o smernicah za oceno učinka (UL C 100, 30.4.2009, str. 28); glej tudi opombo 30.

22

(23)  Resolucija Evropskega parlamenta z dne 8.6.2011 (2011/2016 (IND)).

23

(24)  Glej opombo 8.

24

(25)  Platforma evropskih socialnih nevladnih organizacij (socialna platforma) je združenje reprezentativnih evropskih zvez in mrež nevladnih organizacij, dejavnih na socialnem področju. Glej: http://www.socialplatform.org/.

25

(26)  Evropska platforma za boj proti revščini in socialni izključenosti, http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=961&langId=sl.

26

(27)  Mnenje EESO z naslovom Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Evropska platforma proti revščini in socialni izključenosti: evropski okvir za socialno in teritorialno kohezijo, poročevalka: ga. O'NEILL, http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.soc-opinions.14953.

27

(28)  Mnenje odbora za socialno zaščito o strategiji Evropa 2020, SPC/2010/10/7 konč.

28

(29)  Lukas Steinkellner.Social Standards in Sustainability Chapters of Bilateral Free Trade Agreements (Socialni standardi v poglavjih o trajnosti v dvostranskih sporazumih o prosti trgovini), Ludwig Boltzmann Institute of Human Rights, Dunaj, 2010.

29

Social Standards in Sustainability Chapters of Bilateral Free Trade Agreements

(30)  Mnenje EESO o ocenah učinka trajnostnega razvoja in trgovinski politiki Evropske unije, poročevalka: ga. PICHENOT, (UL C 218, 23.7.2011, str. 14), http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.rex-opinions.18107; http://eur-lex.europa.eu/JOHtml.do?year=2011&serie=C&textfield2=218&Submit=Rechercher&ihmlang=sl.

30

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/35 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/35

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o problematiki brezdomstva (mnenje na lastno pobudo)

2012/C 24/07

Poročevalec: g. LUCAN

Evropski ekonomsko-socialni odbor je 20. januarja 2011 sklenil, da v skladu s členom 29(2) poslovnika pripravi mnenje na lastno pobudo o naslednji temi:

Problematika brezdomstva.

Strokovna skupina za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 28. septembra 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 27. oktobra) s 98 glasovi za in 6 vzdržanimi glasovi.

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Odbor je oblikoval naslednja priporočila:






  1.1.1 | Evropska unija bi morala nameniti iskanju rešitev za pojav brezdomstva precej več sredstev iz strukturnih skladov (predvsem ESS in ESRR), sploh za izgradnjo objektov za trajno namestitev. |
| --- | --- | --- |

1.1

Odbor je oblikoval naslednja priporočila:

1.1.1

Evropska unija bi morala nameniti iskanju rešitev za pojav brezdomstva precej več sredstev iz strukturnih skladov (predvsem ESS in ESRR), sploh za izgradnjo objektov za trajno namestitev.

| 1.1.2 | Evropska unija in države članice bi morale svoje politike boja proti brezdomstvu utemeljiti na načelu popolnega spoštovanja človekovih pravic, med katerimi je tudi pravica do cenovno dostopnega in ustreznega bivališča. EESO meni, da brezdomstvo ne nastane samodejno, ampak je posledica političnih in ekonomskih odločitev. Zaradi krize, s katero se sooča EU, je treba takoj začeti obravnavati vprašanje porazdelitve bogastva v okviru področja vključujoče rasti strategije Evropa 2020. |
| --- | --- |

1.1.2

Evropska unija in države članice bi morale svoje politike boja proti brezdomstvu utemeljiti na načelu popolnega spoštovanja človekovih pravic, med katerimi je tudi pravica do cenovno dostopnega in ustreznega bivališča. EESO meni, da brezdomstvo ne nastane samodejno, ampak je posledica političnih in ekonomskih odločitev. Zaradi krize, s katero se sooča EU, je treba takoj začeti obravnavati vprašanje porazdelitve bogastva v okviru področja vključujoče rasti strategije Evropa 2020.

| 1.1.3 | Evropski pravni okvir za izvajanje ambiciozne politike na področju socialnih stanovanj že obstaja (pogodbe, listine, mednarodni dokumenti). Poleg tega bi lahko EU usklajevala prizadevanja za spodbujanje držav članic k ratifikaciji spremenjene Evropske socialne listine (1). Evropska komisija, Evropski parlament in Agencija Evropske unije za temeljne pravice bi morali pripraviti letno poročilo z oceno izvajanja člena 34 Listine EU o temeljnih pravicah v državah članicah, in sicer v delu, ki govori o pravici do pomoči pri pridobitvi stanovanja. |
| --- | --- |

1.1.3

Evropski pravni okvir za izvajanje ambiciozne politike na področju socialnih stanovanj že obstaja (pogodbe, listine, mednarodni dokumenti). Poleg tega bi lahko EU usklajevala prizadevanja za spodbujanje držav članic k ratifikaciji spremenjene Evropske socialne listine (1). Evropska komisija, Evropski parlament in Agencija Evropske unije za temeljne pravice bi morali pripraviti letno poročilo z oceno izvajanja člena 34 Listine EU o temeljnih pravicah v državah članicah, in sicer v delu, ki govori o pravici do pomoči pri pridobitvi stanovanja.

| 1.1.4 | Eurostat bi moral spodbujati rabo skupnih opredelitev, indeksov in kazalnikov, da bi lažje razumeli kompleksnost in specifičnost brezdomstva na evropski ravni ter uskladili statistične podatke. EESO priporoča, da se za opredelitev brezdomstva v Evropi uporabi evropska tipologija brezdomstva in stanovanjske izključenosti (ETHOS) Evropske federacije nacionalnih organizacij, ki delujejo na področju brezdomstva (FEANTSA). |
| --- | --- |

1.1.4

Eurostat bi moral spodbujati rabo skupnih opredelitev, indeksov in kazalnikov, da bi lažje razumeli kompleksnost in specifičnost brezdomstva na evropski ravni ter uskladili statistične podatke. EESO priporoča, da se za opredelitev brezdomstva v Evropi uporabi evropska tipologija brezdomstva in stanovanjske izključenosti (ETHOS) Evropske federacije nacionalnih organizacij, ki delujejo na področju brezdomstva (FEANTSA).

| 1.1.5 | Evropska komisija bi morala pripraviti ambiciozno strategijo boja proti brezdomstvu in državam članicam pomagati oblikovati učinkovite nacionalne strategije, kakor je predvideno v smernicah iz skupnega poročila o socialni zaščiti in socialni vključenosti za leto 2010 ter navedeno v priporočilih žirije Evropske konference o soglasju na področju brezdomstva. Obširna stanovanjska politika v Evropi bi lahko bila del obsežnih projektov za ustvarjanje novih delovnih mest in blaginje, kar sta še vedno dva izmed ciljev evropskih pogodb. |
| --- | --- |

1.1.5

Evropska komisija bi morala pripraviti ambiciozno strategijo boja proti brezdomstvu in državam članicam pomagati oblikovati učinkovite nacionalne strategije, kakor je predvideno v smernicah iz skupnega poročila o socialni zaščiti in socialni vključenosti za leto 2010 ter navedeno v priporočilih žirije Evropske konference o soglasju na področju brezdomstva. Obširna stanovanjska politika v Evropi bi lahko bila del obsežnih projektov za ustvarjanje novih delovnih mest in blaginje, kar sta še vedno dva izmed ciljev evropskih pogodb.

| 1.1.6 | Glede na to, da je cilj strategije Evropa 2020 pametna, trajnostna in vključujoča rast, EESO predlaga, da jo EU redno spremlja in politike oblikuje tudi ob upoštevanju razmerja med ceno stanovanj na nepremičninskem trgu in možnostmi, da evropski državljani s svojimi dohodki kupijo ali najamejo stanovanje. |
| --- | --- |

1.1.6

Glede na to, da je cilj strategije Evropa 2020 pametna, trajnostna in vključujoča rast, EESO predlaga, da jo EU redno spremlja in politike oblikuje tudi ob upoštevanju razmerja med ceno stanovanj na nepremičninskem trgu in možnostmi, da evropski državljani s svojimi dohodki kupijo ali najamejo stanovanje.

| 1.1.7 | EU bi morala državam članicam pomagati, da bodo v njihovih politikah vključevanja upoštevani naslednji elementi: odprava smrtnih primerov, ki so posledica življenja na ulici; dostojanstvo ljudi; prepletenost dejavnikov; preprečevanje brezdomstva; opolnomočenje in pritegnitev upravičencev s pomočjo socialne/najemne pogodbe; evropski standardi glede stroškovne učinkovitosti v primeru bivališč in socialnih storitev; zagotovitev trajnih namestitev, subvencioniranih bivališč in centrov za preprečevanje brezdomstva v vsakem kraju (2); pristop, ki omogoča hiter dostop do trajne namestitve. |
| --- | --- |

1.1.7

EU bi morala državam članicam pomagati, da bodo v njihovih politikah vključevanja upoštevani naslednji elementi: odprava smrtnih primerov, ki so posledica življenja na ulici; dostojanstvo ljudi; prepletenost dejavnikov; preprečevanje brezdomstva; opolnomočenje in pritegnitev upravičencev s pomočjo socialne/najemne pogodbe; evropski standardi glede stroškovne učinkovitosti v primeru bivališč in socialnih storitev; zagotovitev trajnih namestitev, subvencioniranih bivališč in centrov za preprečevanje brezdomstva v vsakem kraju (2); pristop, ki omogoča hiter dostop do trajne namestitve.

| 1.1.8 | Evropska komisija bi morala ustanoviti evropsko agencijo za boj proti brezdomstvu. |
| --- | --- |

1.1.8

Evropska komisija bi morala ustanoviti evropsko agencijo za boj proti brezdomstvu.

| 1.1.9 | Države članice bi morale oblikovati učinkovite protikrizne strategije, ki bi bile osredotočene na optimalno stroškovno učinkovitost, posvetovanje in spodbujanje javno-zasebnih partnerstev ter povečanje stavbnega fonda, saj so se zaradi krize cene nepremičnin močno znižale. |
| --- | --- |

1.1.9

Države članice bi morale oblikovati učinkovite protikrizne strategije, ki bi bile osredotočene na optimalno stroškovno učinkovitost, posvetovanje in spodbujanje javno-zasebnih partnerstev ter povečanje stavbnega fonda, saj so se zaradi krize cene nepremičnin močno znižale.

2.   Ozadje in splošne ugotovitve v zvezi s problematiko brezdomstva v Evropski uniji

| 2.1 | Brezdomstvo je bilo eno izmed prednostnih področij ukrepanja v sklopu evropskega leta 2010 (3). |
| --- | --- |

2.1

Brezdomstvo je bilo eno izmed prednostnih področij ukrepanja v sklopu evropskega leta 2010 (3).

| 2.2 | Problematika brezdomstva je bila kot prednostna tema prvič omenjena v skupnem poročilu o socialni zaščiti in socialni vključenosti za leto 2005. Evropska komisija je leta 2007 objavila še študijo o merjenju (obsega) brezdomstva v Evropski uniji (4). |
| --- | --- |

2.2

Problematika brezdomstva je bila kot prednostna tema prvič omenjena v skupnem poročilu o socialni zaščiti in socialni vključenosti za leto 2005. Evropska komisija je leta 2007 objavila še študijo o merjenju (obsega) brezdomstva v Evropski uniji (4).

| 2.3 | Boj proti tej problematiki je postal prednostna naloga, in sicer predvsem zato, ker je pomemben del strategije EU na področju socialne zaščite in socialne vključenosti. |
| --- | --- |

2.3

Boj proti tej problematiki je postal prednostna naloga, in sicer predvsem zato, ker je pomemben del strategije EU na področju socialne zaščite in socialne vključenosti.

| 2.4 | Evropska unija s to strategijo (ki je poznana tudi pod imenom odprta metoda koordinacije na socialnem področju) koordinira in spodbuja sprejemanje nacionalnih ukrepov ter pripravo politik za boj proti revščini in socialni izključenosti. Podlaga za to so mehanizem poročanja, skupni kazalniki in dokončni politični sklepi, ki jih po posvetovanju s Svetom ministrov EU sprejme Evropska komisija. |
| --- | --- |

2.4

Evropska unija s to strategijo (ki je poznana tudi pod imenom odprta metoda koordinacije na socialnem področju) koordinira in spodbuja sprejemanje nacionalnih ukrepov ter pripravo politik za boj proti revščini in socialni izključenosti. Podlaga za to so mehanizem poročanja, skupni kazalniki in dokončni politični sklepi, ki jih po posvetovanju s Svetom ministrov EU sprejme Evropska komisija.

| 2.5 | Evropski parlament je sprejel vrsto pomembnih pobud o brezdomstvu. Zlasti pomembna je pisna izjava o reševanju problematike uličnega brezdomstva, ki je bila sprejeta leta 2008 (5). Parlament v tej izjavi poziva Svet, naj potrdi zavezo celotne EU za odpravo uličnega brezdomstva do leta 2015. 6. septembra 2010 je pet evropskih poslancev objavilo novo skupno pisno izjavo različnih strank o potrebi po novi evropski strategiji v zvezi z brezdomstvom, ki je bila sprejeta decembra 2010. EESO meni, da so za doseganje zgoraj navedenih ambicioznih ciljev potrebna sredstva iz strukturnih skladov (ESS in ESRR). |
| --- | --- |

2.5

Evropski parlament je sprejel vrsto pomembnih pobud o brezdomstvu. Zlasti pomembna je pisna izjava o reševanju problematike uličnega brezdomstva, ki je bila sprejeta leta 2008 (5). Parlament v tej izjavi poziva Svet, naj potrdi zavezo celotne EU za odpravo uličnega brezdomstva do leta 2015. 6. septembra 2010 je pet evropskih poslancev objavilo novo skupno pisno izjavo različnih strank o potrebi po novi evropski strategiji v zvezi z brezdomstvom, ki je bila sprejeta decembra 2010. EESO meni, da so za doseganje zgoraj navedenih ambicioznih ciljev potrebna sredstva iz strukturnih skladov (ESS in ESRR).

| 2.6 | Ob koncu leta 2009 je mreža neodvisnih strokovnjakov EU s področja socialne vključenosti predstavila poročilo (6) o problematiki brezdomstva in stanovanjski izključenosti v državah članicah EU. Poročilo zahteva, da se vprašanje brezdomstva vključi v odprto metodo koordinacije na socialnem področju ter da se okrepi njegov pomen in nadaljuje njegova obravnava tudi po letu 2010. |
| --- | --- |

2.6

Ob koncu leta 2009 je mreža neodvisnih strokovnjakov EU s področja socialne vključenosti predstavila poročilo (6) o problematiki brezdomstva in stanovanjski izključenosti v državah članicah EU. Poročilo zahteva, da se vprašanje brezdomstva vključi v odprto metodo koordinacije na socialnem področju ter da se okrepi njegov pomen in nadaljuje njegova obravnava tudi po letu 2010.

| 2.7 | Evropski svet je 17. junija 2010 sprejel novo strategijo Evropa 2020. EU si bo tako prizadevala do leta 2020 odpraviti tveganje revščine in socialne izključenosti za najmanj 20 milijonov ljudi. Predlog Evropske komisije v zvezi z Evropo 2020 predvideva ustanovitev evropske platforme za boj proti revščini, s katero bi „opredeli[l]i in izvaja[l]i ukrepe za rešitev specifičnih razmer posebej izpostavljenih skupin (kot so [...] brezdomci)
   (7).“ |
| --- | --- |

2.7

Evropski svet je 17. junija 2010 sprejel novo strategijo Evropa 2020. EU si bo tako prizadevala do leta 2020 odpraviti tveganje revščine in socialne izključenosti za najmanj 20 milijonov ljudi. Predlog Evropske komisije v zvezi z Evropo 2020 predvideva ustanovitev evropske platforme za boj proti revščini, s katero bi „opredeli[l]i in izvaja[l]i ukrepe za rešitev specifičnih razmer posebej izpostavljenih skupin (kot so [...] brezdomci)
   (7).“

| 2.8 | Oktobra 2010 je Odbor regij objavil mnenje z naslovom Boj proti brezdomstvu, v katerem poudarja, da si mora EU precej bolj prizadevati za reševanje tega problema. Odbor je predlagal tudi širšo uporabo tipologije ETHOS v Evropi, ustanovitev evropske agencije, ki bi koordinirala in podpirala boj proti brezdomstvu, spodbujanje preprečevanja tega pojava in vključitev regij v ta prizadevanja. |
| --- | --- |

2.8

Oktobra 2010 je Odbor regij objavil mnenje z naslovom Boj proti brezdomstvu, v katerem poudarja, da si mora EU precej bolj prizadevati za reševanje tega problema. Odbor je predlagal tudi širšo uporabo tipologije ETHOS v Evropi, ustanovitev evropske agencije, ki bi koordinirala in podpirala boj proti brezdomstvu, spodbujanje preprečevanja tega pojava in vključitev regij v ta prizadevanja.

| 2.9 | Skupno poročilo Evropske komisije in Sveta o socialni zaščiti in socialni vključenosti za leto 2010 (8) poziva države članice, naj pripravijo strategije, ki bodo osredotočene na preprečevanje, iskanje trajnih oblik nastanitve (subvencionirana in trajna bivališča), pristop, ki daje absolutno prednost ureditvi bivališča in vključuje tudi dopolnilne socialne storitve, ter na izboljšanje upravljanja. |
| --- | --- |

2.9

Skupno poročilo Evropske komisije in Sveta o socialni zaščiti in socialni vključenosti za leto 2010 (8) poziva države članice, naj pripravijo strategije, ki bodo osredotočene na preprečevanje, iskanje trajnih oblik nastanitve (subvencionirana in trajna bivališča), pristop, ki daje absolutno prednost ureditvi bivališča in vključuje tudi dopolnilne socialne storitve, ter na izboljšanje upravljanja.

| 2.10 | Najpomembnejša priporočila iz leta 2010 v zvezi s problematiko brezdomstva so navedena v sklepnih ugotovitvah konference o soglasju (9), ki je bila organizirana ob zaključku evropskega leta boja proti revščini in socialni izključenosti (2010) na pobudo Evropske komisije in ob podpori belgijskega predsedstva EU. |
| --- | --- |

2.10

Najpomembnejša priporočila iz leta 2010 v zvezi s problematiko brezdomstva so navedena v sklepnih ugotovitvah konference o soglasju (9), ki je bila organizirana ob zaključku evropskega leta boja proti revščini in socialni izključenosti (2010) na pobudo Evropske komisije in ob podpori belgijskega predsedstva EU.

| 2.11 | Leta 2011 je Eurostat (10) objavil poročilo o stanovanjskih razmerah v Evropi v letu 2009 (Housing Condition in Europe in 2009), po katerem 30 milijonov državljanov EU trpi pomanjkanje prostora in slabe stanovanjske razmere. |
| --- | --- |

2.11

Leta 2011 je Eurostat (10) objavil poročilo o stanovanjskih razmerah v Evropi v letu 2009 (Housing Condition in Europe in 2009), po katerem 30 milijonov državljanov EU trpi pomanjkanje prostora in slabe stanovanjske razmere.

3.   Pravica do bivališča

| 3.1 | Brezdomstvo lahko pomeni neposredno kršitev človekovih pravic, navedenih v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah (11). |
| --- | --- |

3.1

Brezdomstvo lahko pomeni neposredno kršitev človekovih pravic, navedenih v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah (11).

| 3.2 | Člen 34 te listine določa naslednje: „V boju proti socialni izključenosti in revščini Unija priznava in spoštuje pravico do socialne pomoči in pomoči pri pridobitvi stanovanj, ki naj zagotovita dostojno življenje vsem, ki nimajo zadostnih sredstev [...]“. |
| --- | --- |

3.2

Člen 34 te listine določa naslednje: „V boju proti socialni izključenosti in revščini Unija priznava in spoštuje pravico do socialne pomoči in pomoči pri pridobitvi stanovanj, ki naj zagotovita dostojno življenje vsem, ki nimajo zadostnih sredstev [...]“.

| 3.3 | Splošna deklaracija človekovih pravic, ki jo je sprejela Organizacija združenih narodov, zagotavlja pravico do ustreznih življenjskih pogojev, ki vključujejo tudi dostop do stanovanja ter zdravstvenih in socialnih storitev. V skladu s členom 25(1) Deklaracije ima vsakdo „pravico do takšne življenjske ravni, ki zagotavlja njemu in njegovi družini zdravje in blaginjo, vključno s hrano, obleko, stanovanjem, zdravniško oskrbo in potrebnimi socialnimi storitvami“. |
| --- | --- |

3.3

Splošna deklaracija človekovih pravic, ki jo je sprejela Organizacija združenih narodov, zagotavlja pravico do ustreznih življenjskih pogojev, ki vključujejo tudi dostop do stanovanja ter zdravstvenih in socialnih storitev. V skladu s členom 25(1) Deklaracije ima vsakdo „pravico do takšne življenjske ravni, ki zagotavlja njemu in njegovi družini zdravje in blaginjo, vključno s hrano, obleko, stanovanjem, zdravniško oskrbo in potrebnimi socialnimi storitvami“.

| 3.4 | Spremenjena socialna listina Sveta Evrope (12) v členu 31 določa, da ima vsak državljan pravico do nastanitve, ter pogodbenice poziva, naj „sprejmejo ukrepe, s katerimi: [...] pospešujejo dostop do nastanitve primernega standarda; [...] preprečujejo in zmanjšujejo brezdomstvo z namenom, da bi ga postopno odpravile; [...] vplivajo na ceno nastanitve tako, da bo dostopna tistim brez zadostnih sredstev“. |
| --- | --- |

3.4

Spremenjena socialna listina Sveta Evrope (12) v členu 31 določa, da ima vsak državljan pravico do nastanitve, ter pogodbenice poziva, naj „sprejmejo ukrepe, s katerimi: [...] pospešujejo dostop do nastanitve primernega standarda; [...] preprečujejo in zmanjšujejo brezdomstvo z namenom, da bi ga postopno odpravile; [...] vplivajo na ceno nastanitve tako, da bo dostopna tistim brez zadostnih sredstev“.

| 3.5 | Pravica do bivališča je določena v ustavah številnih držav članic EU. Ustrezno bivališče je tako nuja kot tudi pravica. EESO vsem državam članicam predlaga, da vsakomur, ki ima to pravico v skladu z veljavno nacionalno zakonodajo, pomagajo k dostopu do bivališča. EESO vse države članice in civilno družbo tudi poziva, naj poskrbijo za spremljanje tega procesa. Obstoj zakonske pravice je podlaga za opredelitev in pripravo učinkovitih politik boja proti brezdomstvu. |
| --- | --- |

3.5

Pravica do bivališča je določena v ustavah številnih držav članic EU. Ustrezno bivališče je tako nuja kot tudi pravica. EESO vsem državam članicam predlaga, da vsakomur, ki ima to pravico v skladu z veljavno nacionalno zakonodajo, pomagajo k dostopu do bivališča. EESO vse države članice in civilno družbo tudi poziva, naj poskrbijo za spremljanje tega procesa. Obstoj zakonske pravice je podlaga za opredelitev in pripravo učinkovitih politik boja proti brezdomstvu.

4.   Socialna izključenost in revščina kot posledici slabih stanovanjskih razmer

| 4.1 | Eurostat ugotavlja (13), da v Evropski uniji 30 milijonov državljanov trpi pomanjkanje prostora in slabe stanovanjske razmere. Leta 2009 je 6 % prebivalstva EU bivalo v zelo slabih razmerah, poleg tega pa je 12,2 % prebivalstva živelo v stanovanjih, katerih stroški so bili glede na njihove dohodke visoki. |
| --- | --- |

4.1

Eurostat ugotavlja (13), da v Evropski uniji 30 milijonov državljanov trpi pomanjkanje prostora in slabe stanovanjske razmere. Leta 2009 je 6 % prebivalstva EU bivalo v zelo slabih razmerah, poleg tega pa je 12,2 % prebivalstva živelo v stanovanjih, katerih stroški so bili glede na njihove dohodke visoki.

| 4.2 | Ulično brezdomstvo je najbolj opazna in skrajna oblika revščine ter izključenosti. Vendar lahko problematika brezdomstva obsega tudi vrsto drugih situacij, npr. ljudi, ki bivajo v zasilnih, začasnih ali prehodnih nastanitvenih objektih, ljudi, ki so začasno nastanjeni pri družini/prijateljih, ljudi, ki morajo zapustiti različne tipe institucionalne oskrbe in nimajo bivališča, ljudi, ki jim grozi izselitev, ali ljudi, katerih nastanitev je neprimerna ali negotova. |
| --- | --- |

4.2

Ulično brezdomstvo je najbolj opazna in skrajna oblika revščine ter izključenosti. Vendar lahko problematika brezdomstva obsega tudi vrsto drugih situacij, npr. ljudi, ki bivajo v zasilnih, začasnih ali prehodnih nastanitvenih objektih, ljudi, ki so začasno nastanjeni pri družini/prijateljih, ljudi, ki morajo zapustiti različne tipe institucionalne oskrbe in nimajo bivališča, ljudi, ki jim grozi izselitev, ali ljudi, katerih nastanitev je neprimerna ali negotova.

| 4.3 | Dostop do bivališča ustrezne kakovosti lahko štejemo za osnovno človeško potrebo. |
| --- | --- |

4.3

Dostop do bivališča ustrezne kakovosti lahko štejemo za osnovno človeško potrebo.

| 4.4 | O slabih stanovanjskih razmerah govorimo, kadar so stanovanja pomanjkljivo opremljena, ocenjujejo pa se glede na stanje nastanitve: poškodovana streha, manjkajoča kopalna kad/tuš in stranišče ali pretemna notranjost. |
| --- | --- |

4.4

O slabih stanovanjskih razmerah govorimo, kadar so stanovanja pomanjkljivo opremljena, ocenjujejo pa se glede na stanje nastanitve: poškodovana streha, manjkajoča kopalna kad/tuš in stranišče ali pretemna notranjost.

| 4.5 | Nekatere države članice, ki so se EU pridružile po letu 2004, predvsem Romunija, Poljska, Bolgarija in baltske države, so poročale, da je bil velik del njihovega prebivalstva izpostavljen zelo slabim stanovanjskim razmeram (14). |
| --- | --- |

4.5

Nekatere države članice, ki so se EU pridružile po letu 2004, predvsem Romunija, Poljska, Bolgarija in baltske države, so poročale, da je bil velik del njihovega prebivalstva izpostavljen zelo slabim stanovanjskim razmeram (14).

| 4.6 | V številnih državah je revščina povezana z visoko ceno stanovanj: 67 % Evropejcev namreč meni, da je cena dostojnega stanovanja občutno previsoka. S tem se strinjajo predvsem na Češkem in Cipru (89 %), pa tudi v Luksemburgu in na Malti (86 %) ter na Slovaškem (84 %). |
| --- | --- |

4.6

V številnih državah je revščina povezana z visoko ceno stanovanj: 67 % Evropejcev namreč meni, da je cena dostojnega stanovanja občutno previsoka. S tem se strinjajo predvsem na Češkem in Cipru (89 %), pa tudi v Luksemburgu in na Malti (86 %) ter na Slovaškem (84 %).

| 4.7 | Šestina Evropejcev priznava, da težko plačujejo tekoče stroške v zvezi s stanovanjem (15). 26 % državljanov EU tudi meni, da dostojno stanovanje v naši družbi stane preveč, pri vprašanju o vzrokih za revščino pa je po mnenju državljanov cena stanovanja na četrtem mestu. |
| --- | --- |

4.7

Šestina Evropejcev priznava, da težko plačujejo tekoče stroške v zvezi s stanovanjem (15). 26 % državljanov EU tudi meni, da dostojno stanovanje v naši družbi stane preveč, pri vprašanju o vzrokih za revščino pa je po mnenju državljanov cena stanovanja na četrtem mestu.

5.   Opredelitvi izrazov brezdomec in brezdomstvo

| 5.1 | Na ravni EU ni skupne opredelitve izraza brezdomec, ki bi se uporabljala, ampak med državami članicami obstajajo precejšnje razlike. Brezdomstvo je zapleten in nenehno spreminjajoč se pojav, pri čemer imajo različni posamezniki in skupine različne poti, različni pa so tudi načini, kako se znajdejo v kategoriji brezdomcev in kako izstopijo iz nje. |
| --- | --- |

5.1

Na ravni EU ni skupne opredelitve izraza brezdomec, ki bi se uporabljala, ampak med državami članicami obstajajo precejšnje razlike. Brezdomstvo je zapleten in nenehno spreminjajoč se pojav, pri čemer imajo različni posamezniki in skupine različne poti, različni pa so tudi načini, kako se znajdejo v kategoriji brezdomcev in kako izstopijo iz nje.

| 5.2 | Razlikujemo lahko različne vrste in ciljne skupine brezdomcev: npr. samski moški, ki živijo na ulici, otroci in mladostniki, ki živijo na ulici, mladi, odpuščeni iz zavodov za otroke in mladostnike, samohranilke, ki živijo na ulici, osebe z zdravstvenimi težavami, kot sta alkoholizem in odvisnost od drog, osebe s psihičnimi/psihiatričnimi težavami, brezdomni starejši ljudje, družine, ki živijo na ulici, brezdomni pripadniki etničnih manjšin, npr. Romi, ali osebe z nomadskimi načinom življenja, brezdomni priseljenci, brezdomni prosilci za azil (begunci), druga generacija uličnih otrok, katerih starši so brezdomci. |
| --- | --- |

5.2

Razlikujemo lahko različne vrste in ciljne skupine brezdomcev: npr. samski moški, ki živijo na ulici, otroci in mladostniki, ki živijo na ulici, mladi, odpuščeni iz zavodov za otroke in mladostnike, samohranilke, ki živijo na ulici, osebe z zdravstvenimi težavami, kot sta alkoholizem in odvisnost od drog, osebe s psihičnimi/psihiatričnimi težavami, brezdomni starejši ljudje, družine, ki živijo na ulici, brezdomni pripadniki etničnih manjšin, npr. Romi, ali osebe z nomadskimi načinom življenja, brezdomni priseljenci, brezdomni prosilci za azil (begunci), druga generacija uličnih otrok, katerih starši so brezdomci.

| 5.3 | Federacija FEANTSA je razvila tipologijo brezdomstva in stanovanjske izključenosti, ki jo je poimenovala ETHOS. Po tej tipologiji lahko imeti dom pomeni:
  —   fizični vidik: imeti ustrezno bivališče (ali prostor), ki pripada samo posamezniku in njegovi družini;
  —   zakonski vidik: imeti lastniško listino;
  —   družbeni vidik: imeti sposobnost vzdrževati zasebni prostor, v katerem se odvijajo medosebni odnosi. |
| --- | --- |

5.3

Federacija FEANTSA je razvila tipologijo brezdomstva in stanovanjske izključenosti, ki jo je poimenovala ETHOS. Po tej tipologiji lahko imeti dom pomeni:

—   fizični vidik: imeti ustrezno bivališče (ali prostor), ki pripada samo posamezniku in njegovi družini;

—   zakonski vidik: imeti lastniško listino;

—   družbeni vidik: imeti sposobnost vzdrževati zasebni prostor, v katerem se odvijajo medosebni odnosi.

| 5.4 | Na podlagi te opredelitve je mogoče oblikovati štiri temeljna načela, in sicer biti brez strehe, biti brez stanovanja, imeti negotovo namestitev in bivati v neprimernem bivališču, ki jih lahko štejemo za pokazatelje, da posameznik nima doma. Po tipologiji ETHOS se brezdomci torej razvrščajo po njihovih življenjskih razmerah ali vrstah doma. Te konceptualne kategorije so razdeljene v 13 operacionalnih kategorij, ki jih je mogoče uporabiti v sklopu različnih politik, npr. v zvezi s kartiranjem brezdomstva, pa tudi pripravo, spremljanjem in oceno teh politik (16). |
| --- | --- |

5.4

Na podlagi te opredelitve je mogoče oblikovati štiri temeljna načela, in sicer biti brez strehe, biti brez stanovanja, imeti negotovo namestitev in bivati v neprimernem bivališču, ki jih lahko štejemo za pokazatelje, da posameznik nima doma. Po tipologiji ETHOS se brezdomci torej razvrščajo po njihovih življenjskih razmerah ali vrstah doma. Te konceptualne kategorije so razdeljene v 13 operacionalnih kategorij, ki jih je mogoče uporabiti v sklopu različnih politik, npr. v zvezi s kartiranjem brezdomstva, pa tudi pripravo, spremljanjem in oceno teh politik (16).

6.   Statistika, indeksi in kazalniki

| 6.1 | V Evropski uniji nacionalni statistični uradi in drugi uradni pripravljavci statističnih podatkov držav članic ne uporabljajo enotne metode zbiranja podatkov o brezdomcih. |
| --- | --- |

6.1

V Evropski uniji nacionalni statistični uradi in drugi uradni pripravljavci statističnih podatkov držav članic ne uporabljajo enotne metode zbiranja podatkov o brezdomcih.

| 6.2 | Model ETHOS in njegove konceptualne kategorije je mogoče uporabiti za pripravo statističnih podatkov in zemljevida brezdomstva, oceno potreb upravičencev in lokalnih ali organizacijskih virov ter pripravo, spremljanje in ocenjevanje politik. |
| --- | --- |

6.2

Model ETHOS in njegove konceptualne kategorije je mogoče uporabiti za pripravo statističnih podatkov in zemljevida brezdomstva, oceno potreb upravičencev in lokalnih ali organizacijskih virov ter pripravo, spremljanje in ocenjevanje politik.

| 6.3 | Treba je izvesti študije in raziskave o brezdomstvu v EU, da bi lahko razumeli njegove vzroke in strukturo, zasnovali politike ter usklajevali in izvajali strategije. EESO poziva Eurostat (prek sistema zbiranja podatkov EU-SILC (17)) in odgovorne za evropske programe, ki so omogočili financiranje prizadevanj v okviru vključevanja brezdomcev, naj predstavijo oceno za obdobje preteklih pet do deset let in tako omogočijo pregled nad razvojem brezdomstva v Evropi. |
| --- | --- |

6.3

Treba je izvesti študije in raziskave o brezdomstvu v EU, da bi lahko razumeli njegove vzroke in strukturo, zasnovali politike ter usklajevali in izvajali strategije. EESO poziva Eurostat (prek sistema zbiranja podatkov EU-SILC (17)) in odgovorne za evropske programe, ki so omogočili financiranje prizadevanj v okviru vključevanja brezdomcev, naj predstavijo oceno za obdobje preteklih pet do deset let in tako omogočijo pregled nad razvojem brezdomstva v Evropi.

7.   Dejavniki ranljivosti in tveganja izključitve zaradi brezdomstva – vzročnost

| 7.1 | Vzroki za pojav brezdomstva so pogosto zapleteni in medsebojno povezani. Tovrstni položaj je določen s skupkom sovpadajočih dejavnikov. |
| --- | --- |

7.1

Vzroki za pojav brezdomstva so pogosto zapleteni in medsebojno povezani. Tovrstni položaj je določen s skupkom sovpadajočih dejavnikov.

| 7.2 | Obstaja več vrst dejavnikov ranljivosti, ki jih je treba upoštevati za preprečevanje in reševanje problematike brezdomstva:
  —   strukturni: dogajanje v gospodarstvu, priseljevanje, državljanstvo, dogajanje na nepremičninskem trgu;
  —   institucionalni: glavne socialne storitve, mehanizmi dodeljevanja pomoči, institucionalni postopki;
  —   medosebni: družinske razmere, stanje odnosov (npr. ločitev);
  —   osebni: invalidnost, izobraževanje, odvisnost, starost, položaj priseljencev;
  —   diskriminacija in/ali neobstoj pravnega statusa: to se lahko nanaša predvsem na priseljence in nekatere etnične manjšine, kot so romske skupnosti. |
| --- | --- |

7.2

Obstaja več vrst dejavnikov ranljivosti, ki jih je treba upoštevati za preprečevanje in reševanje problematike brezdomstva:

—   strukturni: dogajanje v gospodarstvu, priseljevanje, državljanstvo, dogajanje na nepremičninskem trgu;

—   institucionalni: glavne socialne storitve, mehanizmi dodeljevanja pomoči, institucionalni postopki;

—   medosebni: družinske razmere, stanje odnosov (npr. ločitev);

—   osebni: invalidnost, izobraževanje, odvisnost, starost, položaj priseljencev;

—   diskriminacija in/ali neobstoj pravnega statusa: to se lahko nanaša predvsem na priseljence in nekatere etnične manjšine, kot so romske skupnosti.

8.   Socialne ali nujne storitve in strategije za dostop do bivališča

| 8.1 | Obstaja več vrst storitev pomoči, ki so na voljo brezdomcem: storitve, ki vključujejo nastanitev, in storitve, ki tega ne vključujejo. Spodbujanje javno-zasebnih partnerstev je ključno za izvajanje strategij, ki omogočajo dostop do bivališča. Prav tako je izrednega pomena zagotoviti razpoložljivost trajnih nastanitev in nujnih zdravstveno-socialnih storitev kot tudi spodbujati oblikovanje partnerstev, in sicer predvsem pozimi in poleti, saj v nekaterih državah ob vsakem vročinskem valu ali hudem mrazu določen delež brezdomcev umre na ulici. |
| --- | --- |

8.1

Obstaja več vrst storitev pomoči, ki so na voljo brezdomcem: storitve, ki vključujejo nastanitev, in storitve, ki tega ne vključujejo. Spodbujanje javno-zasebnih partnerstev je ključno za izvajanje strategij, ki omogočajo dostop do bivališča. Prav tako je izrednega pomena zagotoviti razpoložljivost trajnih nastanitev in nujnih zdravstveno-socialnih storitev kot tudi spodbujati oblikovanje partnerstev, in sicer predvsem pozimi in poleti, saj v nekaterih državah ob vsakem vročinskem valu ali hudem mrazu določen delež brezdomcev umre na ulici.

| 8.2 | EESO priporoča razširjanje inovativnih modelov in priročnikov z dobrimi praksami na nacionalni in evropski ravni. Na teh ravneh bi se tako spodbujale inovativne in interaktivne metode, pri čemer morajo biti trajne namestitve in ustrezne dopolnilne storitve prva izbira. Odprta metoda koordinacije bi lahko bila zelo koristna pri spodbujanju učinkovitih politik vključevanja brezdomcev. |
| --- | --- |

8.2

EESO priporoča razširjanje inovativnih modelov in priročnikov z dobrimi praksami na nacionalni in evropski ravni. Na teh ravneh bi se tako spodbujale inovativne in interaktivne metode, pri čemer morajo biti trajne namestitve in ustrezne dopolnilne storitve prva izbira. Odprta metoda koordinacije bi lahko bila zelo koristna pri spodbujanju učinkovitih politik vključevanja brezdomcev.

| 8.3 | EESO priporoča razvoj različnih storitev in spodbujanje minimalnih standardov v zvezi z vsemi socialnimi storitvami, namenjenimi brezdomcem, da bo tako mogoče odgovoriti na raznolikost njihovih potreb:






  — | neposredni socialni ukrepi: socialna in pravna pomoč pri dostopu do bivališča, začasna nastanitev, socialna stanovanja, mreže pomoči in oskrbe, večnamenska središča; |
| --- | --- | --- |

8.3

EESO priporoča razvoj različnih storitev in spodbujanje minimalnih standardov v zvezi z vsemi socialnimi storitvami, namenjenimi brezdomcem, da bo tako mogoče odgovoriti na raznolikost njihovih potreb:

—

neposredni socialni ukrepi: socialna in pravna pomoč pri dostopu do bivališča, začasna nastanitev, socialna stanovanja, mreže pomoči in oskrbe, večnamenska središča;

| — | specializirane storitve (brezdomci, okuženi z virusom HIV, ali brezdomci s posebnimi potrebami itd.); |
| --- | --- |

—

specializirane storitve (brezdomci, okuženi z virusom HIV, ali brezdomci s posebnimi potrebami itd.);

| — | svetovanje, pravno svetovanje in poklicno usposabljanje; |
| --- | --- |

—

svetovanje, pravno svetovanje in poklicno usposabljanje;

| — | podjetniško usposabljanje za brezdomce in socialna ekonomija; |
| --- | --- |

—

podjetniško usposabljanje za brezdomce in socialna ekonomija;

| — | spremljanje in podpora (skupnostna oskrba); |
| --- | --- |

—

spremljanje in podpora (skupnostna oskrba);

| — | spodbujevalni ukrepi na področju družine, sociale in kulture ter programi preprečevanja. |
| --- | --- |

—

spodbujevalni ukrepi na področju družine, sociale in kulture ter programi preprečevanja.

| 8.4 | EESO predlaga izvajanje celovitih strategij, ki bi omogočile oblikovanje ustreznih in dopolnilnih storitev na vseh področjih, da bi lahko zadostili vsem potrebam upravičencev, predvsem pa potrebam po socialnih stanovanjih. Po mnenju EESO je treba spodbujati pripravo zakonodaje, po kateri bi morali v vsaki regiji ustanoviti najmanj eno svetovalnico in zasilni namestitveni objekt za brezdomce, katerega velikost bi ustrezala številu brezdomcev, da bi tako preprečili umiranje brezdomcev na ulici. EESO poudarja, da je treba poiskati trajne načine za vključitev prikrajšanih oseb, in sicer z izgradnjo namestitvenih objektov in trajnih bivališč ter vzpostavitvijo dodatnih socialnih storitev, predvsem zaradi možnosti ohranjanja solidarnostnih vezi znotraj družine (npr. med starši in otroki), in – v okviru možnosti – za ponovno vključitev otrok v družino, če so bili staršem odvzeti zaradi revščine ali težkih življenjskih pogojev. |
| --- | --- |

8.4

EESO predlaga izvajanje celovitih strategij, ki bi omogočile oblikovanje ustreznih in dopolnilnih storitev na vseh področjih, da bi lahko zadostili vsem potrebam upravičencev, predvsem pa potrebam po socialnih stanovanjih. Po mnenju EESO je treba spodbujati pripravo zakonodaje, po kateri bi morali v vsaki regiji ustanoviti najmanj eno svetovalnico in zasilni namestitveni objekt za brezdomce, katerega velikost bi ustrezala številu brezdomcev, da bi tako preprečili umiranje brezdomcev na ulici. EESO poudarja, da je treba poiskati trajne načine za vključitev prikrajšanih oseb, in sicer z izgradnjo namestitvenih objektov in trajnih bivališč ter vzpostavitvijo dodatnih socialnih storitev, predvsem zaradi možnosti ohranjanja solidarnostnih vezi znotraj družine (npr. med starši in otroki), in – v okviru možnosti – za ponovno vključitev otrok v družino, če so bili staršem odvzeti zaradi revščine ali težkih življenjskih pogojev.

| 8.5 | EESO priporoča državam članicam, da dajo prednost pripravi srednje- in dolgoročnih strategij preprečevanja. |
| --- | --- |

8.5

EESO priporoča državam članicam, da dajo prednost pripravi srednje- in dolgoročnih strategij preprečevanja.

| 8.6 | Socialnih storitev za brezdomce ne bi smeli sistematično uporabljati kot nadomestilo za nedosledne politične odločitve v zvezi s priseljevanjem ali za neobstoj posebnih služb za obravnavo priseljencev. |
| --- | --- |

8.6

Socialnih storitev za brezdomce ne bi smeli sistematično uporabljati kot nadomestilo za nedosledne politične odločitve v zvezi s priseljevanjem ali za neobstoj posebnih služb za obravnavo priseljencev.

9.   Posebne ugotovitve

| 9.1 | Življenje brez strehe nad glavo ali bivališča lahko pripelje do degradacije posameznika, diskriminacije na podlagi socialne pripadnosti (prikrajšani skupini) ali občasno celo smrti (zlasti v hladnih mesecih ali v času hude vročine). EESO meni, da brezdomstvo lahko pomeni neposredno kršitev človekovih pravic, navedenih v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah (členi 1, 2, 3, 6, 7, 21 in 34) (18), v spremenjeni Evropski socialni listini in v Mednarodnem paktu o ekonomskih, socialnih in kulturnih pravicah. |
| --- | --- |

9.1

Življenje brez strehe nad glavo ali bivališča lahko pripelje do degradacije posameznika, diskriminacije na podlagi socialne pripadnosti (prikrajšani skupini) ali občasno celo smrti (zlasti v hladnih mesecih ali v času hude vročine). EESO meni, da brezdomstvo lahko pomeni neposredno kršitev človekovih pravic, navedenih v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah (členi 1, 2, 3, 6, 7, 21 in 34) (18), v spremenjeni Evropski socialni listini in v Mednarodnem paktu o ekonomskih, socialnih in kulturnih pravicah.

| 9.2 | Vključevanje brezdomcev v družbo je zapleten in težaven proces. EESO poziva Evropsko komisijo, naj pripravi ambiciozno strategijo, s katero bi državam članicam pomagala s pomočjo učinkovitih nacionalnih strategij izkoreniniti družbeni pojav brezdomstva. Te strategije bi morale biti osredotočene na skupne opredelitve, vzroke, ukrepe in učinke. EESO Evropsko komisijo tudi poziva, naj organizira kampanjo ozaveščanja o brezdomstvu, ki je nujno potrebna. Nadalje priporoča, da se evropske politike in strategije pripravljajo v sodelovanju z organizacijami, ki zagotavljajo socialne storitve, osebami brez bivališča, javnimi organi ter znanstveno in raziskovalno skupnostjo. |
| --- | --- |

9.2

Vključevanje brezdomcev v družbo je zapleten in težaven proces. EESO poziva Evropsko komisijo, naj pripravi ambiciozno strategijo, s katero bi državam članicam pomagala s pomočjo učinkovitih nacionalnih strategij izkoreniniti družbeni pojav brezdomstva. Te strategije bi morale biti osredotočene na skupne opredelitve, vzroke, ukrepe in učinke. EESO Evropsko komisijo tudi poziva, naj organizira kampanjo ozaveščanja o brezdomstvu, ki je nujno potrebna. Nadalje priporoča, da se evropske politike in strategije pripravljajo v sodelovanju z organizacijami, ki zagotavljajo socialne storitve, osebami brez bivališča, javnimi organi ter znanstveno in raziskovalno skupnostjo.

| 9.3 | EESO priporoča Komisiji, da države članice v prihodnje spodbuja k namenitvi proračunskih in posebnih sredstev za financiranje ali sofinanciranje programov, namenjenih brezdomcem (predvsem v okviru ESS in ESRR). EESO tudi meni, da bi bilo treba za obdobje 2014–2020 povečati obseg sredstev strukturnih skladov (ESS in ESRR) in da bi ta pristop moral biti dopolnjujoč. Poleg tega državam članicam priporoča, da v nacionalne operativne programe vključijo strategije o problematiki brezdomstva (v povezavi z Uredbo (ES) št. 1083/2006) in ukrepe za zmanjšanje negativnega vpliva gospodarske krize na dostop do bivališč. |
| --- | --- |

9.3

EESO priporoča Komisiji, da države članice v prihodnje spodbuja k namenitvi proračunskih in posebnih sredstev za financiranje ali sofinanciranje programov, namenjenih brezdomcem (predvsem v okviru ESS in ESRR). EESO tudi meni, da bi bilo treba za obdobje 2014–2020 povečati obseg sredstev strukturnih skladov (ESS in ESRR) in da bi ta pristop moral biti dopolnjujoč. Poleg tega državam članicam priporoča, da v nacionalne operativne programe vključijo strategije o problematiki brezdomstva (v povezavi z Uredbo (ES) št. 1083/2006) in ukrepe za zmanjšanje negativnega vpliva gospodarske krize na dostop do bivališč.

| 9.4 | EESO priporoča spodbujanje evropskih politik, namenjenih omejevanju vsakršnih špekulativnih trendov na nepremičninskem trgu. V okviru analize evropskih in nacionalnih socialnih politik priporoča tudi spremljanje razmerja med mesečno plačo v neto znesku in ceno stanovanj. EESO meni, da mora biti dostop do dostojnega bivališča skladen z razmerjem med mesečnimi plačili (ali najemnino), tj. ceno stanovanja, ki se ji dodajo še dnevni izdatki, in višino plače evropskega državljana v neto znesku. |
| --- | --- |

9.4

EESO priporoča spodbujanje evropskih politik, namenjenih omejevanju vsakršnih špekulativnih trendov na nepremičninskem trgu. V okviru analize evropskih in nacionalnih socialnih politik priporoča tudi spremljanje razmerja med mesečno plačo v neto znesku in ceno stanovanj. EESO meni, da mora biti dostop do dostojnega bivališča skladen z razmerjem med mesečnimi plačili (ali najemnino), tj. ceno stanovanja, ki se ji dodajo še dnevni izdatki, in višino plače evropskega državljana v neto znesku.

| 9.5 | EESO opozarja, da se obseg brezdomstva v nekaterih državah vse bolj povečuje. Če je še pred nekaj desetletji ta problematika zadevala samo odrasle, živeče na ulici, je zdaj v številnih evropskih državah dejansko postala bolj raznolika in izrazita: zdaj v vse večjem številu najdemo tudi brezdomke, družine, ki živijo na ulici, brezdomne mlade in otroke, ki živijo na ulici, zaposlene, ki so izgubili svoja bivališča, ker niso mogli vračati posojil, ali zaradi nepremičninske in gospodarske krize, in čedalje več brezdomnih priseljencev ali pripadnikov etničnih manjšin. To, da obstaja že druga generacija otrok, ki živijo na ulici in katerih starši so brezdomci, je očiten in obžalovanja vreden dokaz, da je pojav brezdomstva ponekod ušel nadzoru. |
| --- | --- |

9.5

EESO opozarja, da se obseg brezdomstva v nekaterih državah vse bolj povečuje. Če je še pred nekaj desetletji ta problematika zadevala samo odrasle, živeče na ulici, je zdaj v številnih evropskih državah dejansko postala bolj raznolika in izrazita: zdaj v vse večjem številu najdemo tudi brezdomke, družine, ki živijo na ulici, brezdomne mlade in otroke, ki živijo na ulici, zaposlene, ki so izgubili svoja bivališča, ker niso mogli vračati posojil, ali zaradi nepremičninske in gospodarske krize, in čedalje več brezdomnih priseljencev ali pripadnikov etničnih manjšin. To, da obstaja že druga generacija otrok, ki živijo na ulici in katerih starši so brezdomci, je očiten in obžalovanja vreden dokaz, da je pojav brezdomstva ponekod ušel nadzoru.

V Bruslju, 27. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

(1)  Spremenjena Evropska socialna listina: Evropska socialna listina Sveta Evrope iz leta 1961, kakor je bila spremenjena s Protokolom iz leta 1995, med temeljnimi socialnimi pravicami navaja pravico do stanovanja. Samo 14 od skupaj 43 držav podpisnic te listine jo je ratificiralo v okviru svoje nacionalne zakonodaje.

1

(2)  V finskem projektu Bivališče na prvem mestu (Housing first) se je pokazalo, da je mogoče stroške na osebo, ki prejema pomoč, znižati za 14 000 eurov.

2

Bivališče na prvem mestu (Housing first)

(3)  www.2010againstpoverty.eu.

3

(4)  http://ec.europa.eu/employment_social/social_inclusion/docs/2007/study_homelessness_en.pdf.

4

(5)  Glej prilogo.

5

(6)  http://www.peer-review-social-inclusion.eu/network-of-independent-experts/2009/homelessness-and-housing-exclusion.

6

(7)  http://eurlex.europa.eu/Notice.do?mode=dbl&lng1=en,sl&lang=&lng2=bg,cs,da,de,el,en,es,et,fi,fr,hu,it,lt,lv,mt,nl,pl,pt,ro,sk,sl,sv,&val=509103:cs&page=&hwords=null.

7

(8)  http://register.consilium.europa.eu/pdf/sl/10/st06/st06500.sl10.pdf.

8

(9)  http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=637&langId=sl&eventsId=315&furtherEvents=yes.

9

(10)  http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/product_details/publication?p_product_code=KS-SF-11-004.

10

(11)  Člen 6 Pogodbe o Evropski uniji: „Unija priznava pravice, svoboščine in načela iz Listine Evropske unije o temeljnih pravicah [...], ki ima enako pravno veljavnost kot Pogodbi.“

11

(12)  Svet Evrope, Serija evropskih pogodb, št. 163 - Evropska socialna listina (spremenjena).

12

(13)  http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/product_details/publication?p_product_code=KS-SF-11-004.

13

(14)  Eurobarometer.

14

(15)  Vir: nova raziskava Eurobarometer o revščini in socialni izključenosti, MEMO/09/480, 27. 10. 2009.

15

(16)  Tipologija ETHOS je na voljo v prilogi poročila. Glej tudi: http://www.feantsa.org/files/freshstart/Toolkits/Ethos/Leaflet/EN.pdf.

16

(17)  http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/microdata/eu_silc.

17

(18)  Evropska unija, 2010, ISBN 978-92-824-2590-9, str. 391–403. Glej tudi točko 3.2 mnenja.

18

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/40 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/40

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o računalništvu v oblaku (cloud computing) v Evropi (mnenje na lastno pobudo)

2012/C 24/08

Poročevalec: g. PIGAL

Evropski ekonomsko-socialni odbor je 20. januarja 2011 sklenil, da v skladu s členom 29(2) poslovnika pripravi mnenje na lastno pobudo o naslednji temi:

Računalništvo v oblaku (cloud computing) v Evropi.

Strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 7. oktobra 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 26. oktobra) s 143 glasovi za, 1 glasom proti in 7 vzdržanimi glasovi.

1.   Sklepi in priporočila

1.1   Odbor je na podlagi strategije Evropa 2020 in zlasti digitalne agende želel proučiti rešitev informacijske tehnologije, ki je še v fazi hitrega in obetavnega razvoja, tj. računalništvo v oblaku (cloud computing). S tem mnenjem na lastno pobudo želi predvsem zbrati in z drugimi deliti praktične izkušnje tako akterjev, ki delujejo v okviru Odbora, kot tudi akterjev na trgu tovrstnih storitev. Nadalje želi predstaviti seznam priporočil, s katerimi bi Evropo (1) spodbudil, da se na tem obetavnem področju s pomočjo vodilnih podjetij prebije v ospredje.

1.2   Računalništvo v oblaku sloni na digitalni arhitekturi, ki ponuja naslednje prednosti: hitra postavitev, preprosta razširljivost in plačilo glede na uporabo.

1.3   Računalništvo v oblaku temelji na obetavnem ekonomskem modelu:

| — | veliko število potencialnih uporabnikov: zasebni uporabniki, podjetja, javne službe itd.; |
| --- | --- |

—

veliko število potencialnih uporabnikov: zasebni uporabniki, podjetja, javne službe itd.;

| — | združevanje sredstev in orodij informacijske tehnologije, ki omogoča njihovo optimalno uporabo; |
| --- | --- |

—

združevanje sredstev in orodij informacijske tehnologije, ki omogoča njihovo optimalno uporabo;

| — | računalništvo v oblaku omogoča mobilnost, zlasti za uporabnike, ki so veliko na poti, saj jim ponuja stalen dostop do podatkov; |
| --- | --- |

—

računalništvo v oblaku omogoča mobilnost, zlasti za uporabnike, ki so veliko na poti, saj jim ponuja stalen dostop do podatkov;

| — | preprosto, prilagodljivo in pregledno povezovanje različnih tehničnih elementov: interneta, upravljanja naprav in sistemov IT, mobilnih aplikacij itd.; |
| --- | --- |

—

preprosto, prilagodljivo in pregledno povezovanje različnih tehničnih elementov: interneta, upravljanja naprav in sistemov IT, mobilnih aplikacij itd.;

| — | izravnava stroškov skozi celoten življenjski cikel sistemov IT, pri čemer visoki začetni vložek ni potreben; |
| --- | --- |

—

izravnava stroškov skozi celoten življenjski cikel sistemov IT, pri čemer visoki začetni vložek ni potreben;

| — | podjetja se lahko znova osredotočijo na svojo osrednjo dejavnost, saj se jim ni treba ukvarjati z zapletenostjo sistemov IT; |
| --- | --- |

—

podjetja se lahko znova osredotočijo na svojo osrednjo dejavnost, saj se jim ni treba ukvarjati z zapletenostjo sistemov IT;

| — | pomembni akterji v sektorju, sistemski integratorji in izdajatelji programske opreme dobijo priložnost za rast, ki temelji na novih dejavnostih. |
| --- | --- |

—

pomembni akterji v sektorju, sistemski integratorji in izdajatelji programske opreme dobijo priložnost za rast, ki temelji na novih dejavnostih.

1.4   Za računalništvo v oblaku se je po drugi strani doslej tudi izkazalo, da še ni dovolj zrelo oziroma ima celo slabosti:

| — | obilica standardov, ki skušajo zamejevati in nadzorovati uporabo računalništva v oblaku; |
| --- | --- |

—

obilica standardov, ki skušajo zamejevati in nadzorovati uporabo računalništva v oblaku;

| — | neobstoj razpoznavnega evropskega regulatornega organa, ki bi zagotavljal spoštovanje teh standardov; |
| --- | --- |

—

neobstoj razpoznavnega evropskega regulatornega organa, ki bi zagotavljal spoštovanje teh standardov;

| — | pomanjkanje distance pri uporabnikih, sploh zasebnih uporabnikih, da bi lahko ovrednotili oglaševane koristi, predvsem pa tveganja, s katerimi se soočajo; |
| --- | --- |

—

pomanjkanje distance pri uporabnikih, sploh zasebnih uporabnikih, da bi lahko ovrednotili oglaševane koristi, predvsem pa tveganja, s katerimi se soočajo;

| — | naravna občutljivost interneta: prekinitve v primeru motenj, kibernetični napadi itd.; |
| --- | --- |

—

naravna občutljivost interneta: prekinitve v primeru motenj, kibernetični napadi itd.;

| — | zasičenost interneta: delovanje se ne izboljšuje, močan porast obsega izmenjave podatkov (zvok, video, neželena pošta), omejitve sistema naslavljanja (IP); |
| --- | --- |

—

zasičenost interneta: delovanje se ne izboljšuje, močan porast obsega izmenjave podatkov (zvok, video, neželena pošta), omejitve sistema naslavljanja (IP);

| — | obremenjenost strežnikov: združevanje strežnikov in njihova posledična prezasedenost lahko privedeta do zastojev; |
| --- | --- |

—

obremenjenost strežnikov: združevanje strežnikov in njihova posledična prezasedenost lahko privedeta do zastojev;

| — | tveganja, povezana z zunanjim shranjevanjem podatkov in njihovo obdelavo pri tretjih osebah; |
| --- | --- |

—

tveganja, povezana z zunanjim shranjevanjem podatkov in njihovo obdelavo pri tretjih osebah;

| — | tveganja, povezana s selitvijo podatkov in njihove obdelave v drugo državo, ki ima drugačne predpise; |
| --- | --- |

—

tveganja, povezana s selitvijo podatkov in njihove obdelave v drugo državo, ki ima drugačne predpise;

| — | družbeno tveganje, ki ga povzroča koncentracija dejavnosti razvoja, gostovanja in delovanja; |
| --- | --- |

—

družbeno tveganje, ki ga povzroča koncentracija dejavnosti razvoja, gostovanja in delovanja;

| — | pravice in obveznosti uporabnikov ter ponudnikov računalništva v oblaku so še vedno nejasne; |
| --- | --- |

—

pravice in obveznosti uporabnikov ter ponudnikov računalništva v oblaku so še vedno nejasne;

| — | razlika med odgovornim za obdelavo osebnih podatkov in osebo, ki te podatke dejansko obdeluje, ni popolnoma jasna; |
| --- | --- |

—

razlika med odgovornim za obdelavo osebnih podatkov in osebo, ki te podatke dejansko obdeluje, ni popolnoma jasna;

| — | za posameznike brez ustreznega strokovnega znanja so pogodbe o zagotavljanju tovrstnih storitev kompleksne ali celo težko razumljive, kar zadeva zbiranje, obdelavo in prenos podatkov o potrošnikih, pa tudi njihove zakonsko določene pravice. |
| --- | --- |

—

za posameznike brez ustreznega strokovnega znanja so pogodbe o zagotavljanju tovrstnih storitev kompleksne ali celo težko razumljive, kar zadeva zbiranje, obdelavo in prenos podatkov o potrošnikih, pa tudi njihove zakonsko določene pravice.

1.5   Za Evropo je računalništvo v oblaku priložnost, da vstopi na ta obetaven, pomemben in tudi strateški trg. Če želi biti pri tem uspešna, Odbor predlaga naslednje dejavnosti, ki bi jih ob pomoči držav članic morda lahko izvajala sama Komisija ali evropska podjetja iz tega sektorja.

1.5.1   Sposobnosti

| — | proučiti, katere sposobnosti informatikov je treba razviti, da bo mogoče slediti razvoju potreb in kadrov na področju računalništva v oblaku; |
| --- | --- |

—

proučiti, katere sposobnosti informatikov je treba razviti, da bo mogoče slediti razvoju potreb in kadrov na področju računalništva v oblaku;

| — | spodbujati in/ali usklajevati vzpostavljanje programov izobraževanja; |
| --- | --- |

—

spodbujati in/ali usklajevati vzpostavljanje programov izobraževanja;

| — | potrditi posebna spričevala ali diplome, ki bi priznavala in potrjevala sposobnosti specialistov, odgovornih za računalništvo v oblaku. |
| --- | --- |

—

potrditi posebna spričevala ali diplome, ki bi priznavala in potrjevala sposobnosti specialistov, odgovornih za računalništvo v oblaku.

1.5.2   Raziskave in vlaganja

| — | spodbujati evropska raziskovalna središča k usklajevanju, da bodo ostala vodilna na področju znanja in strokovnih veščin; |
| --- | --- |

—

spodbujati evropska raziskovalna središča k usklajevanju, da bodo ostala vodilna na področju znanja in strokovnih veščin;

| — | krepiti razvoj optičnih vlaken (s subvencijami ali partnerstvi) s pomočjo akterjev na področju telekomunikacij v Evropi. |
| --- | --- |

—

krepiti razvoj optičnih vlaken (s subvencijami ali partnerstvi) s pomočjo akterjev na področju telekomunikacij v Evropi.

1.5.3   Partnerstvo

| — | spodbujati oblikovanje konzorcijev med evropskimi podjetji, ki bi vlagala v skupne projekte računalništva v oblaku, npr. v sklopu okvirnega programa za raziskave in razvoj; |
| --- | --- |

—

spodbujati oblikovanje konzorcijev med evropskimi podjetji, ki bi vlagala v skupne projekte računalništva v oblaku, npr. v sklopu okvirnega programa za raziskave in razvoj;

| — | spodbujati ali celo subvencionirati vlagatelje, da bi na ozemlju držav članic ustanavljali ogromne strežniške farme po zgledu tistih, ki že obstajajo v drugih državah; |
| --- | --- |

—

spodbujati ali celo subvencionirati vlagatelje, da bi na ozemlju držav članic ustanavljali ogromne strežniške farme po zgledu tistih, ki že obstajajo v drugih državah;

| — | z javnimi naročili spodbujati oblikovanje partnerstev; |
| --- | --- |

—

z javnimi naročili spodbujati oblikovanje partnerstev;

| — | povezati izdajatelje rešitev računalništva v oblaku in telekomunikacijska podjetja, saj so slednja že po svoji naravi v neposrednem stiku s ciljnimi uporabniki tovrstnih rešitev. |
| --- | --- |

—

povezati izdajatelje rešitev računalništva v oblaku in telekomunikacijska podjetja, saj so slednja že po svoji naravi v neposrednem stiku s ciljnimi uporabniki tovrstnih rešitev.

1.5.4   Standardi in upravljanje

| — | spodbujati javne in zasebne akterje k sodelovanju pri oblikovanju pravil, ki bodo urejala razmerja med ponudniki na eni strani in evropskimi podjetji oziroma državljani na drugi; |
| --- | --- |

—

spodbujati javne in zasebne akterje k sodelovanju pri oblikovanju pravil, ki bodo urejala razmerja med ponudniki na eni strani in evropskimi podjetji oziroma državljani na drugi;

| — | izkoristiti prednost, ki jo ima EU na področju varstva podatkov, zasebnosti itd., za uveljavitev doslednega upoštevanja tega varstva v rešitvah računalništva v oblaku; |
| --- | --- |

—

izkoristiti prednost, ki jo ima EU na področju varstva podatkov, zasebnosti itd., za uveljavitev doslednega upoštevanja tega varstva v rešitvah računalništva v oblaku;

| — | ustanoviti evropsko agencijo, ki bi bila izrecno zadolžena za nadzor nad spoštovanjem teh standardov; |
| --- | --- |

—

ustanoviti evropsko agencijo, ki bi bila izrecno zadolžena za nadzor nad spoštovanjem teh standardov;

| — | pripraviti zakonodajo, ki bi omejila selitev občutljivih podatkov izven Evrope; |
| --- | --- |

—

pripraviti zakonodajo, ki bi omejila selitev občutljivih podatkov izven Evrope;

| — | pri naslednji reviziji direktive o varstvu osebnih podatkov resno upoštevati izzive, ki jih predstavljajo aplikacije računalništva v oblaku, četudi Odbor priznava, da jih je izredno veliko. |
| --- | --- |

—

pri naslednji reviziji direktive o varstvu osebnih podatkov resno upoštevati izzive, ki jih predstavljajo aplikacije računalništva v oblaku, četudi Odbor priznava, da jih je izredno veliko.

2.   Uvod

2.1   Računalništvo v oblaku sodi v družino drugih razvojnih dosežkov podobnih razsežnosti, kot sta model odjemalec-strežnik ali internet.

2.2   Pri računalništvu v oblaku gre za kombinacijo ter optimizacijo uporabe obstoječih konceptov in tehnologij, kot so internet, strežniške farme, upravljanje naprav in sistemov IT itd.

Zato so zanj značilne tako prednosti kot slabosti teh elementov, kot so npr. učinkovitost internetnega prometa, varstvo podatkov pri upravljanju naprav in sistemov IT, prezasedenost združenih računalnikov itd.

2.3   Odbor je že obravnaval nekatere vidike, ki so neposredno značilni tudi za računalništvo v oblaku:

| — | varstvo podatkov (2), |
| --- | --- |

—

varstvo podatkov (2),

| — | telekomunikacijske sisteme (3), |
| --- | --- |

—

telekomunikacijske sisteme (3),

| — | elektronske komunikacije (4), |
| --- | --- |

—

elektronske komunikacije (4),

| — | internet (5), |
| --- | --- |

—

internet (5),

| — | varstvo potrošnikov (6), |
| --- | --- |

—

varstvo potrošnikov (6),

| — | internet stvari – akcijski načrt za Evropo (7). |
| --- | --- |

—

internet stvari – akcijski načrt za Evropo (7).

V izogib ponavljanju je to mnenje osredotočeno na vidike, ki se nanašajo izključno na računalništvo v oblaku.

2.4   Odbor ni edini pokazal zanimanja za računalništvo v oblaku; obravnavajo ga tudi drugi evropski organi in institucije.

2.5   Neelie Kroes, podpredsednica Evropske komisije, je na Svetovnem gospodarskem forumu v Davosu 27. januarja 2011 takole predstavila svojo vizijo glede računalništva v oblaku:

„Ugotavljam, da pri računalništvu v oblaku ne moremo čakati na opredelitev, ki bi zadovoljila vse, ampak moramo ukrepati [...]. V skladu z digitalno agendo za Evropo sem začela pripravljati strategijo za računalništvo v oblaku, ki bo pokrivala celotno Evropo, in sicer na način, ki presega politični pristop. Ni dovolj, da bi imeli samo Evropo, ki podpira računalništvo v oblaku, ampak želim Evropo, ki se na tem področju aktivno udejstvuje.“

2.6   Evropska komisija je leta 2009 začela študijo z naslovom The Future of Cloud Computing (Prihodnost računalništva v oblaku), (8) ki obravnava prav ta pojav in temelji na delu skupine strokovnjakov iz sektorja digitalne tehnologije in raziskovalcev.

Poleg tega je začela javno posvetovanje
   (9), katerega rezultati bodo uporabljeni pri pripravi evropske strategije za računalništvo v oblaku, ki bo predstavljena leta 2012.

Računalništvo v oblaku je pomembno za izvajanje strategije Evropa 2020, zlasti dveh njenih vodilnih pobud, tj. digitalne agende in Unije inovacij.

Programi, povezani z računalništvom v oblaku, se tudi že financirajo iz 7. okvirnega programa za raziskave (10).

2.7   Nadalje je ENISA
   (11) novembra 2009 objavila poročilo z naslovom Cloud Computing: benefits, risks and recommendations for information security (Računalništvo v oblaku: prednosti, tveganja in priporočila za varnost informacij).

2.8   NIST (12) je pred kratkim objavil dokument z naslovom Cloud Computing Standards Roadmap (Načrt za standarde na področju računalništva v oblaku) (NIST CCSRWG – 092 – 5. julij 2011).

3.   Tehnična predstavitev računalništva v oblaku

3.1   Izdajatelji, ki so skušali svojo obstoječo programsko opremo označevati kot rešitev računalništva v oblaku (cloud-ready), so v veliki meri onemogočili poskuse za oblikovanje enotne opredelitve tega pojma.

Kljub temu obstaja precejšnje soglasje, da so za računalništvo v oblaku značilni hitra postavitev, preprosta razširljivost in plačilo glede na uporabo.

3.2   Katere so značilnosti računalništva v oblaku?

—   dematerializacija: to pomeni, da so konfiguracija, lokalizacija ali vzdrževanje sredstev IT za uporabnika (bodisi zasebnega uporabnika bodisi za podjetje) čim bolj neopazni;

—   preprost dostop: uporabniki z internetno povezavo lahko dostopajo do svojih podatkov in aplikacij s poljubne lokacije in s katero koli opremo (osebni računalnik, tablični računalnik, pametni telefon);

—   dinamično dodeljevanje zmogljivosti: ponudnik sproti prilagaja zahtevano zmogljivost IT glede na potrebe uporabnika. Ta lahko povečano obremenitev premosti, ne da bi moral vlagati v sredstva IT, ki bi bila sicer neizkoriščena;

—   združevanje: ponudnik lahko zagotovi dinamično dodeljevanje zmogljivosti tako, da združi sredstva IT več uporabnikov. S tem lahko doseže največje in najboljše možno združevanje v ogromne strežniške farme, ki jih sestavlja več tisoč računalnikov;

—   plačilo glede na uporabo: uporabnik plača samo dejansko uporabo sredstev IT, kar z drugimi besedami pomeni, da se upošteva spreminjanje njegovih potreb po zmogljivostih IT. Pogodbena določila se pogosto še vedno razlikujejo od primera do primera, vendar se počasi standardizirajo.

3.3   V podjetjih se je računalništvo v oblaku najprej začelo uporabljati za elektronsko pošto, orodja za sodelovanje in spletne konference, razvojna in testna okolja, upravljanje odnosov s strankami in poslovno obveščanje.

V prihodnosti bo večina računalniških programov lahko že avtomatsko na voljo za uporabo v računalništvu v oblaku.

3.4   Računalništvo v oblaku se navadno uporablja po enem izmed naslednjih treh modelov (ali njihovi kombinaciji), ki se razlikujejo glede na nabor vključenih storitev in so namenjeni različnim strankam:

—   infrastruktura kot storitev (IaaS – Infrastructure as a Service),– pri katerem se z računalništvom v oblaku zagotavlja samo infrastruktura. Ta model je namenjen predvsem službam za IT v velikih podjetjih;

—   platforma kot storitev (PaaS – Platform as a Service),– pri katerem se z računalništvom v oblaku zagotavlja tako infrastruktura kot osnovna programska oprema. Ta model je namenjen informatikom, ki razvijajo programsko opremo;

—   programska oprema kot storitev (SaaS – Software as a Service),– pri katerem se z računalništvom v oblaku zagotavlja celotna rešitev, vključno z aplikacijami. Ta model je namenjen predvsem končnim uporabnikom in ne toliko informatikom (npr. osebna e-pošta).

3.5   V razmahu je tudi razvoj
  zasebnega računalništva v oblaku
  . Uporablja se znotraj podjetij, ki lahko tako izkoristijo prilagodljivost in produktivnost, ki ju ponuja računalništvo v oblaku, ne da bi se ukvarjala s težavami, povezanimi z najemanjem zmogljivosti pri zunanjem ponudniku storitev računalništva v oblaku.

Za to rešitev se zdi, da izpolnjuje različne potrebe:

| — | skrbno in v okviru podjetja je mogoče pripraviti prehod obstoječih računalniških sistemov na platformo, ki temelji na računalništvu v oblaku; |
| --- | --- |

—

skrbno in v okviru podjetja je mogoče pripraviti prehod obstoječih računalniških sistemov na platformo, ki temelji na računalništvu v oblaku;

| — | službe za IT v podjetjih se v razmerju do drugih služb lahko bolj osredotočijo na storitve, z obračunavanjem glede na uporabo pa je njihovo delo bolj pregledno. |
| --- | --- |

—

službe za IT v podjetjih se v razmerju do drugih služb lahko bolj osredotočijo na storitve, z obračunavanjem glede na uporabo pa je njihovo delo bolj pregledno.

4.   Učinek računalništva v oblaku

4.1   Kaj lahko podjetje pričakuje od računalništva v oblaku?

4.1.1   Kakor je navedeno že zgoraj, je za računalništvo v oblaku značilno, da ima tako prednosti kot slabosti nekaterih svojih elementov.

4.1.2   Spomnimo najprej na nekatere prednosti za podjetja, ki sicer niso toliko značilnost računalništva v oblaku kot predhodnega pojava upravljanja naprav in sistemov IT:

| — | osredotočenost na osnovno dejavnost; |
| --- | --- |

—

osredotočenost na osnovno dejavnost;

| — | izkoriščanje ekonomije obsega kot posledice industrializacije in združevanja pri ponudniku; |
| --- | --- |

—

izkoriščanje ekonomije obsega kot posledice industrializacije in združevanja pri ponudniku;

| — | dosegljivost strokovnega znanja in kakovostnih storitev specialistov. |
| --- | --- |

—

dosegljivost strokovnega znanja in kakovostnih storitev specialistov.

4.1.3   Ena izmed nedavnih raziskav je pokazala, da upravljanje obstoječih zmogljivosti predstavlja 70 % stroškov služb za IT. Če se službo za IT deloma razbremeni teh opravil, lahko ta sprosti zmogljivosti, potrebne za inovacije in razvoj inovativnih storitev.

4.1.4   Sledi nekaj prednosti, ki jih podjetja najpogosteje omenjajo:

—   nižji začetni vložek: pri novih digitalnih rešitvah vzpostavitev ali razširitev sistema IT ne pomeni več velikega vložka v strežniške sobe, strežnike, programsko opremo, posebno usposabljanje za programsko opremo določenega izdajatelja itd.

Kljub temu je treba poudariti, da bodo potrebni precejšnji vložki, če bodo podjetja in izdajatelji programske opreme želeli obstoječe rešitve prilagoditi platformi računalništva v oblaku in jih prenesti nanjo;

—   krajši čas postavitve: razvojne ekipe so osredotočene na strokovno problematiko in jim ni treba skrbeti za tehnično infrastrukturo, saj zanjo poskrbi ponudnik storitev računalništva v oblaku. Pri tem je zlasti pomembno, da so material in človeški viri na voljo postopoma in glede na potrebe;

—   obračunavanje in obvladovanje stroškov: pri računalništvu v oblaku sodijo stroški za IT med stroške poslovanja in ne več med stroške vzdrževanja osnovnih sredstev.

Vzdrževanje temelji na modelu zakupa, kar pomeni, da se programska orodja ali oprema pregledno posodabljajo in da je v primeru nedelovanja orodja takoj na voljo spletna tehnična podpora, ki jo zagotovi izdajatelj programske opreme ali sestavljavec strežnika;

—   zanesljivejši storitveni model: služba za IT lahko na podlagi zavez ponudnika računalništva v oblaku glede kakovosti, razpoložljivosti, varnosti in prihodnje nadgradnje orodij svojim notranjim uporabnikom lažje ponudi storitveni model z dogovori o ravni storitve (Service Level Agreement);

—   mobilnost zaposlenih: rešitev računalništva v oblaku ohranja kakovost in preprostost dostopa do podatkov za vse zaposlene, ne glede na to, ali so na poti ali v podjetju.

4.2   Računalništvo v oblaku je za nekatera podjetja še posebej zanimivo. To so:

| — | mikropodjetja in MSP, ki računalništvo v oblaku vidijo kot priložnost za dostop do zmogljivosti IT (oprema, programska oprema in znanje) brez nevzdržno visokih vstopnih stroškov; |
| --- | --- |

—

mikropodjetja in MSP, ki računalništvo v oblaku vidijo kot priložnost za dostop do zmogljivosti IT (oprema, programska oprema in znanje) brez nevzdržno visokih vstopnih stroškov;

| — | novo ustanovljena podjetja, ki so že sama po sebi v fazi hitrega razvoja in se zavedajo, da jim bo računalništvo v oblaku olajšalo prilagajanje njihovih zmogljivosti IT rasti njihovega poslovanja. |
| --- | --- |

—

novo ustanovljena podjetja, ki so že sama po sebi v fazi hitrega razvoja in se zavedajo, da jim bo računalništvo v oblaku olajšalo prilagajanje njihovih zmogljivosti IT rasti njihovega poslovanja.

4.3   Kako se na računalništvo v oblaku pripravljajo sistemski integratorji?

4.3.1   Naloga sistemskih integratorjev je izvajanje rešitev IT za njihove poslovne stranke.

Njihova vloga v sektorju informacijske tehnologije je postala zelo pomembna tako zaradi njihovega strokovnega znanja kot tudi zaradi njihovih kadrovskih zmogljivosti in zmožnosti, da se prilagodijo nihanju delovne obremenitve strank.

V Evropi so vodilna podjetja na tem področju Accenture, Atos, Cap Gemini, HP, IBM, Wipro itd.

4.3.2   Za razvoj na področju IT je značilno, da je občasen in prehoden, zato službe za IT sistemske integratorje najemajo glede na potrebe in s potrebnimi informatiki razpolagajo samo v fazi razvoja.

Stalno osebje službe za IT v tej fazi sodeluje samo toliko, da lahko zagotovi boljše izvajanje naslednje faze, tj. delovanja in vzdrževanja.

4.3.3   Pri računalništvu v oblaku bodo sistemski integratorji še vedno odgovorni za zasnovo in razvoj rešitev za njihove poslovne stranke.

Glede na to, da to pomeni novo delo, bodo sistemski integratorji pojav računalništva v oblaku ne le sprejeli, ampak ga tudi sami spodbujali.

4.3.4   Kljub temu se zastavlja vprašanje, kako trajna bo ta nova dejavnost. Ali bomo priča le občasnemu povečanju dejavnosti, do kakršnega je v panogi na primer prišlo zaradi milenijskega hrošča ali uvedbe eura?

Več desetletij tehničnih inovacij in napredka je privedlo do povečanja produktivnosti, zaradi katere pa se nista zmanjšala niti obseg razvoja niti število informatikov. Nasprotno, prišlo je do občutnega povečanja števila sistemov IT in njihovega obsega.

Računalništvo v oblaku je logični del tega trenda, zato bi moralo omogočiti, da bodo z razvojem IT nastala nova področja dejavnosti sistemskih integratorjev.

4.4   Kako se na računalništvo v oblaku pripravljajo izdajatelji programske opreme?

4.4.1   Microsoft, Google, Oracle in SAP, če jih navedemo samo nekaj, morajo precej vlagati v pretvorbo svoje obstoječe ponudbe, tako da jo bo mogoče označiti kot rešitev računalništva v oblaku.

4.4.2   Za tovrstno pretvorbo so najprej potrebna velika vlaganja v nov razvoj na področju IT. To predvsem resno postavlja pod vprašaj nekatere poslovne modele.

Microsoft se na primer s paketom Office 365 precej odmika od svojega modela, ki temelji na prodaji licence ob prvi uporabi katerega koli od njegovih programskih izdelkov.

4.5   Kaj pa ponudniki gostovanja in računalništvo v oblaku?

4.5.1   V preteklih desetih letih je bilo mogoče opaziti razvoj na področju upravljanja naprav in sistemov IT, zlasti pri njegovem zelo pomembnem delu, tj. gostovanju pri zunanjih ponudnikih (strežniki, omrežja in osnovna programska oprema).

Računalništvo v oblaku širi ta pristop, saj združuje zunanje vire nedoločenega števila uporabnikov (podjetij ali zasebnih uporabnikov).

4.5.2   Računalništvo v oblaku lahko torej olajša zunanje izvajanje, predvsem pa združevanje zmogljivosti gostovanja, zaradi česar nastajajo ogromne strežniške farme. Pojav računalništva v oblaku bi tako moral privesti do prestrukturiranja panoge, pri čemer bi se povečali konkurenca med ponudniki, obseg združitev, potrebnih zaradi ogromnih investicijskih potreb, in družbeni učinek, kot ga poznamo iz drugih panog, ki so že šle skozi fazo koncentracije.

4.6   Ali javni sektor drugače dojema računalništvo v oblaku kot zasebni?

4.6.1   Javni sektor se opira na strategije, navade, ljudi in organizacije, katerih cilji, omejitve in načini delovanja so podobni tistim v zasebnem sektorju.

4.6.2   Zato javna uprava od računalništva v oblaku pričakuje iste prednosti kot podjetja (glej zgoraj).

Poleg tega bo mogoče z računalništvom v oblaku javne storitve za državljane izboljšati, saj bodo na primer bolj razpoložljive in dostopne.

4.6.3   Vendar pa ima javni sektor svoje posebnosti:

| — | Vsesplošno varčevalno ozračje
  Zaradi njega prihaja do proračunskih omejitev in kleščenja programov javnih vlaganj, vključno s tistimi na področju IT. Model računalništva v oblaku je v tej povezavi v celoti upravičen, saj pravzaprav omogoča razvoj zmogljivosti IT brez začetnih vložkov. |
| --- | --- |

—

Vsesplošno varčevalno ozračje

Zaradi njega prihaja do proračunskih omejitev in kleščenja programov javnih vlaganj, vključno s tistimi na področju IT. Model računalništva v oblaku je v tej povezavi v celoti upravičen, saj pravzaprav omogoča razvoj zmogljivosti IT brez začetnih vložkov.

| — | Javne raziskave
  Čeprav so raziskave prav tako sestavni del zasebnega sektorja, so prek nacionalnih raziskovalnih središč, univerzitetnih središč in javno-zasebnih partnerstev močno prisotne tudi javnem sektorju.
  Pri raziskavah so včasih potrebne dodatne zmogljivosti IT, za kar lahko ponudi odgovor prav računalništvo v oblaku. |
| --- | --- |

—

Javne raziskave

Čeprav so raziskave prav tako sestavni del zasebnega sektorja, so prek nacionalnih raziskovalnih središč, univerzitetnih središč in javno-zasebnih partnerstev močno prisotne tudi javnem sektorju.

Pri raziskavah so včasih potrebne dodatne zmogljivosti IT, za kar lahko ponudi odgovor prav računalništvo v oblaku.

| — | Javna vlaganja
  Z njimi bi lahko zasebne akterje v državah članicah ali v Evropi, zlasti telekomunikacijske operaterje, spodbudili k vlaganjem v računalništvo v oblaku in tako dosegli učinek vzvoda. V preteklosti so nekatera javna vlaganja delovala kot katalizator za vlaganja in strateško umeščanje zasebnega sektorja, npr. v letalski in vesoljski industriji, mobilni telefoniji, pri hitrih vlakih itd. |
| --- | --- |

—

Javna vlaganja

Z njimi bi lahko zasebne akterje v državah članicah ali v Evropi, zlasti telekomunikacijske operaterje, spodbudili k vlaganjem v računalništvo v oblaku in tako dosegli učinek vzvoda. V preteklosti so nekatera javna vlaganja delovala kot katalizator za vlaganja in strateško umeščanje zasebnega sektorja, npr. v letalski in vesoljski industriji, mobilni telefoniji, pri hitrih vlakih itd.

| — | Nekatere države članice so že namenile veliko sredstev za prenos programske opreme njihovih javnih uprav v arhitekturo računalništva v oblaku. |
| --- | --- |

—

Nekatere države članice so že namenile veliko sredstev za prenos programske opreme njihovih javnih uprav v arhitekturo računalništva v oblaku.

4.7   Ali računalništvo v oblaku zadeva tudi zasebne uporabnike?

4.7.1   Nekatere rešitve računalništva v oblaku so namenjene prav zasebnim uporabnikom. Primeri takih rešitev so Applov iCloud, Microsoftov Office 365, Picasa itd.

4.7.2   Le malo zasebnih uporabnikov je pripravljenih kupiti enega ali več strežnikov, omrežno infrastrukturo itd. Poleg tega se vsi ne znajo ali nočejo ukvarjati z vzdrževanjem te infrastrukture, niti če je nameščena v osebnem računalniku.

4.7.3   Izdelki, ki so bili do sedaj na voljo na trdih diskih osebnih računalnikov (urejanje besedil, tiskanje, shranjevanje fotografij, hranjenje podatkov itd.), bodo postopoma nadomeščeni z internetnimi storitvami, ki temeljijo na modelu programska oprema kot storitev (glej zgoraj).

4.7.4   Pri osnovnih različicah je uporaba teh storitev brezplačna. Brezplačna uporaba se pogosto financira s tem, da lahko ponudnik sestavi seznam zasebnih uporabnikov, ki ga lahko nato uporabi za trženje in oglaševanje. Najpogosteje se ponuja boljša plačljiva različica (premium), ki ponuja več prostora za shranjevanje, več dodatnih funkcij itd.

4.7.5   Za zasebne uporabnike je model računalništva v oblaku primeren tudi glede na vse večjo zapletenost računalniških orodij, saj zunanje izvajanje pomeni določeno mero poenostavitve. Prav tako uporabniki plačujejo glede na uporabo, kar v vseh pogledih ustreza omejeni in občasni rabi orodij in virov IT, značilni za zasebne uporabnike.

4.7.6   Vse bolj zanimiv dejavnik pa je navsezadnje tudi stalni dostop do podatkov na poti. Več ponudnikov (13) zdaj uporabnikom ponuja možnost, da koderkoli poslušajo glasbo, gledajo fotografije itd.

4.8   Kakšen družbeni učinek bo imelo računalništvo v oblaku poleg gospodarskega in komercialnega?

4.8.1   Skupina, na katero pojav računalništva v oblaku verjetno najbolj vpliva, so informatiki.

4.8.2   Obseg dela podjetij, ki se ukvarjajo s sistemsko integracijo, zaradi računalništva v oblaku ne bi smel upasti, ampak bi se moral zaradi začetnega vzpostavljanja teh storitev celo občutno povečati. Informatiki v teh podjetjih bodo sicer morali vložiti dodaten trud v pridobivanje novega znanja, da bodo lahko razvijali rešitve računalništva v oblaku, vendar se njihovo število ne bi smelo spremeniti.

4.8.3   Interni informatiki (zaposleni v podjetjih, ki naročajo storitve sistemskih integratorjev), odgovorni za razvoj, bodo verjetno prikrajšani za svojo osnovno nalogo, tj. sodelovanje s sistemskimi integratorji pri razvoju z namenom zagotavljanja boljšega vzdrževanja, potem ko prvi končajo svoje delo. Če se bodo obljube ponudnikov računalništva v oblaku uresničile, zlasti v zvezi s prenosom dela vzdrževanja na zunanje ponudnike, se bo število internih razvijalcev verjetno temu ustrezno zmanjšalo.

4.8.4   Informatiki, odgovorni za delovanje informacijske tehnologije, bodo verjetno najbolj prizadeti. Treba je spomniti, da je do tega v veliki meri prišlo že s pojavom upravljanja naprav in sistemov IT, ko so njihove storitve prišle pod okrilje ponudnikov, ki zagotavljajo storitve upravljanja naprav in sistemov IT. Z računalništvom v oblaku se bo upravljanje naprav in sistemov IT še naprej razvijalo, vendar bo ta razvoj potekal v panogi, ki se močno konsolidira in v kateri je selitev še lažja. Zato lahko pričakujemo, da se bo število osebja, odgovornega za delovanje in gostovanje IT, še dodatno zmanjšalo.

4.8.5   S popolnim ali delnim prenosom storitev služb za IT na zunanje izvajalce se informatiki oddaljujejo od končnih uporabnikov rešitev IT. Ta odmik, ki je lahko organizacijski ali celo geografski, bo oslabil interakcije med tema dvema skupinama. Vendar pa takšne interakcije omogočajo neposredno in učinkovito sodelovanje, predvsem pa družbeni stik, ki informatikom daje možnost, da bolje razumejo in se ustrezneje odzovejo na težave in pričakovanja uporabnikov.

4.9   Na kaj je treba paziti pri sklenitvi pogodbe o zagotavljanju storitev računalništva v oblaku?

4.9.1   Vrsta razmerja med uporabnikom in ponudnikom (storitev računalništva v oblaku) je odvisna od tega, ali so storitve brezplačne ali plačljive. Vendar to razlikovanje ni vedno povsem jasno. Brezplačne storitve so na primer lahko povezane z nefinančnimi stroški, kot so kontekstno oglaševanje ali možnost, da ponudnik ponovno uporabi uporabnikove podatke.

4.9.2   Brezplačne ali cenejše storitve so običajno namenjene zasebnim uporabnikom. Kljub temu morajo biti ti še posebno pozorni na splošne pogoje uporabe, ki se sicer zdijo razmeroma neformalni, vendar imajo pogodbeno veljavo. Prav tako imajo tudi informacije, ki jih zasebni uporabniki zaupajo ponudniku, določeno vrednost. V primeru težav se lahko brezplačna storitev izkaže za dokaj drago v smislu izgubljenega časa ali celo podatkov.

4.9.3   Tudi podjetja morajo vsebino pogodb o zagotavljanju storitev računalništva v oblaku pozorno proučiti, najbolje pa je, da to zaupajo specialistom. Podjetje namreč zunanjemu ponudniku zaupa dragocene podatke in orodja, kar mu lahko v primeru napake povzroči izjemne težave.

4.9.4   Pogodbe o zagotavljanju storitev računalništva v oblaku so redko stvar pogajanj in večina ponudnikov zahteva, da bodoči naročniki sprejmejo njihove standardne pogodbe. Kot ponavadi pa lahko ponudnik v primeru pogodbe, ki ima dovolj visoko vrednost ali je zanj strateškega pomena, pristane na to, da sklene „prilagojeni“ sporazum.

4.9.5   V pogodbi morajo biti opredeljeni naslednji elementi, ne glede na to, ali gre za brezplačne ali plačljive storitve ali za standardno ali posebno pogodbo:

| — | raven storitev računalništva v oblaku (IaaS, PaaS, SaaS); |
| --- | --- |

—

raven storitev računalništva v oblaku (IaaS, PaaS, SaaS);

| — | zagotovljena raven razpoložljivosti podatkov in odgovornost, če pride do izgube ali okvare podatkov; |
| --- | --- |

—

zagotovljena raven razpoložljivosti podatkov in odgovornost, če pride do izgube ali okvare podatkov;

| — | stopnja združevanja virov različnih uporabnikov (tveganje prezasedenosti); |
| --- | --- |

—

stopnja združevanja virov različnih uporabnikov (tveganje prezasedenosti);

| — | pogoji glede prožnosti razpoložljivih in uporabljenih virov ter obračunske tarife glede na uporabo; |
| --- | --- |

—

pogoji glede prožnosti razpoložljivih in uporabljenih virov ter obračunske tarife glede na uporabo;

| — | pravice ali obveznosti ponudnika računalništva v oblaku v zvezi z razkritjem podatkov tretjim osebam, npr. sodnim organom; |
| --- | --- |

—

pravice ali obveznosti ponudnika računalništva v oblaku v zvezi z razkritjem podatkov tretjim osebam, npr. sodnim organom;

| — | natančna identiteta strank, ki dejansko zagotavljajo storitve, zlasti ker se pogosto uporablja večnivojski pristop; |
| --- | --- |

—

natančna identiteta strank, ki dejansko zagotavljajo storitve, zlasti ker se pogosto uporablja večnivojski pristop;

| — | možnost odstopa od pogodbe in predvidena pomoč ponudnika v prehodnem obdobju; |
| --- | --- |

—

možnost odstopa od pogodbe in predvidena pomoč ponudnika v prehodnem obdobju;

| — | predpisi in sodna pristojnost (nacionalna ali mednarodna), ki veljajo za pogodbo, predvsem v primeru pravnih sporov. |
| --- | --- |

—

predpisi in sodna pristojnost (nacionalna ali mednarodna), ki veljajo za pogodbo, predvsem v primeru pravnih sporov.

5.   Slabosti računalništva v oblaku

5.1   Računalništvo v oblaku temelji na internetu in je od njega močno odvisno, za internet pa se zdi, da je na več področjih že dosegel skrajne meje, zlasti ko gre za delovanje.

Vse večje število uporabnikov in načinov uporabe, izjemen porast količine izmenjanih podatkov (zlasti zaradi prenosa zvoka in videa) ter želje uporabnikov po čedalje krajših odzivnih časih so dejavniki, ki so izpostavili potencialne probleme učinkovitega delovanja interneta. Promet, povezan z računalništvom v oblaku, bo te probleme še poslabšal, saj bo povečal količino izmenjanih podatkov, predvsem pa bo še dodatno skrajšal odzivne čase, sprejemljive za uporabnike.

5.2   Drugo tveganje, ki ga internet predstavlja za računalništvo v oblaku, je odpornost omrežja. Tehnične težave, kibernetski napadi ali politične odločitve so v zadnjem času prekinili delovanje interneta ter predvsem pokazali njegovo občutljivost in odvisnost uporabnikov od tega javnega omrežja. Model računalništva v oblaku še dodatno izpostavlja potrebo po varnosti tega omrežja, ki prvotno ni bilo zasnovano za komercialno rabo.

5.3   Varnost podatkov je naslednja velika in kompleksna slabost računalništva v oblaku, ki pa je povezana predvsem z zunanjim shranjevanjem podatkov bodisi v tuji državi ali doma.

V tej zvezi se najprej pojavlja problem stalnega dostopa do podatkov; dejstvo, da so ti praktično takoj dostopni, je lahko za uporabnike storitev računalništva v oblaku izjemnega ali celo nujnega pomena. Naslednji problem je zaupnost podatkov, ki so shranjeni pri zunanjem ponudniku in s katerimi ta upravlja.

To vprašanje je zlasti zaradi industrijske špijonaže še posebej pomembno pri podatkih, ki imajo visoko dodano vrednost.

5.4   Rešitve IT so toliko bolj izpostavljene napadom hekerjev in posledično tudi bolj ranljive, če zanje predstavljajo tarče, katerih privlačnost se povečuje z velikostjo, prepoznavnostjo in pomembnostjo strežniških farm, zasnovanih in sestavljenih za podporo tem rešitvam. Zato bodo potrebna močnejša prizadevanja in dodatni strokovnjaki, da bodo te rešitve za napadalce manj zanimive.

Kljub temu je treba opozoriti, da so ponudniki storitev IT (zunanje izvajanje, računalništvo v oblaku itd.) že sedaj močno ozaveščeni na področju varnosti in kibernetskega kriminala ter brez dvoma pripravljeni bolje kot večina njihovih poslovnih strank.

Če to ponazorimo z metaforo: bančni trezor je gotovo zelo privlačna tarča, vendar dragulje bolje varuje, kot če so v domači spalnici spravljeni v šatulji.

5.5   Poleg tega tveganja je tudi težko določiti, katere predpise je treba uporabiti: tiste, ki veljajo za lastnika podatkov, ali tiste, ki veljajo za gostitelja podatkov.

Nadalje se postavlja vprašanje, kateri nadzorni organ je pristojen bodisi za nadzor nad uporabo predpisov bodisi za reševanje sporov med lastnikom in gostiteljem podatkov.

Pri tem je treba spomniti na Direktivo 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta (o varstvu osebnih podatkov) in na mnenje Odbora (14).

Ureditev varstva podatkov v Evropi močno zavira prenose vseh vrst izven Evrope. Ker je računalništvo v oblaku mednarodnega značaja, se postavljajo vprašanja o možnostih prenosa podatkov, najsi gre za prenose med stranko in ponudnikom ali v okviru ponudnikove infrastrukture.

Pri tem se odsotnost upravljanja (na svetovni ravni) najprej interneta, nato pa v ožjem smislu še računalništva v oblaku, pojavlja kot dodatna slabost.

Z varstvom podatkov je povezano tudi vprašanje avtorskih pravic. Ker se podatki, ki spadajo v okvir teh pravic, dejansko lahko prenašajo ali so porazdeljeni med več lokacijami, je vse težje ugotoviti, kateri predpisi veljajo za zaščito, nadomestila in nadzor.

5.6   Inovacije na področju IT so nekaterim akterjem omogočile, da so dosegli prevladujoč položaj. To sta na primer Microsoft ali Apple pri opremi za zasebne uporabnike (osebni računalniki, mobilni telefoni itd.), pa tudi Google in Facebook (iskalnik in socialno omrežje). Evropa je vedno skrbela, da položaj teh podjetij ne bi postal tako močen, da bi škodoval interesom drugih akterjev v panogi, npr. potrošnikov.

Računalništvo v oblaku, ki povezuje več pomembnih tehnologij, povečuje tako privlačnost kot tveganja, povezana s prevladujočim položajem. Evropa bo morala biti zato še bolj pozorna.

5.7   Vprašanje prenosljivosti je ne le tehnične, ampak tudi komercialne narave. Brez prenosljivosti ostane rešitev računalništva v oblaku, ki jo izbere uporabnik, vezana na enega ponudnika, uporabnik pa svojih gostovanih virov ne more prenesti k drugemu ponudniku. Gre torej za omejevanje konkurence med različnimi ponudniki. Z uporabo odprtih standardov ter zagotavljanjem interoperabilnosti storitev in aplikacij bi lahko nastale rešitve, ki bi omogočale preprost in hiter prenos podatkov od enega ponudnika k drugemu, ne da bi to za uporabnika pomenilo večji strošek.

5.8   Zdi se, da vse te slabosti pomenijo resno oviro za uvajanje in splošno uporabo modela računalništva v oblaku. Medijsko pokrivanje težav, povezanih s temi slabostmi (v tisku, avdiovizualnih medijih, socialnih omrežjih itd.), ali pravni spori, ki iz tega izhajajo, lahko močno škodujejo računalništvu v oblaku in privedejo do izgube zaupanja uporabnikov tako v sam model kot v ponudnike.

6.   Izzivi in priložnosti za Evropo

6.1   Cilj Evropske komisije je, da bi se Evropa na področju računalništva v oblaku aktivno udejstvovala (glej govor Neelie Kroes zgoraj). Vendar beseda „aktivno“ ne pove, ali gre za preprosto uporabo računalništva v oblaku ali tudi za njegov razvoj. Prva razlaga priča o očitni neambicioznosti, zato bi precej več povedali, če bi dejali, da si je treba prizadevati, da bi bila Evropa „produktivna“ na področju računalništva v oblaku, tj. da bi Evropa rešitve računalništva v oblaku ponujala in ne zgolj uporabljala rešitve drugih.

6.2   V sektorju digitalne tehnologije povečini prevladujejo akterji iz tujine, ki v glavnem prihajajo iz Severne Amerike ali Azije, najsi gre za storitve, izdelke ali vsebino.

Po drugi strani pa se lahko v sektorju telekomunikacij Evropa upravičeno ponaša, da se je sposobna enakovredno kosati z drugimi deli sveta. Operaterji, kot so Deutsche Telekom, Orange ali Telefonica, so namreč v samem vrhu.

6.3   V času, ko panoga digitalne tehnologije poganja gospodarsko rast, je Evropa stisnjena v kot.

Še nedolgo tega je znala pokazati, da je v nekaterih panogah, npr. mobilni telefoniji, sposobna igrati vodilno vlogo, čeprav je njen položaj v zadnjem času oslabel.

6.4   Pojav računalništva v oblaku pa ponuja priložnost, da se karte na novo premešajo, saj se bodo lahko vsi akterji ponovno potegovali za vodstvo na svetovni ravni: sedanje vodilne akterje bodo izzvali drugi tekmeci ali celo tisti, ki bodo šele vstopili na trg.

6.5   Računalništvo v oblaku ima globalni značaj, zato je treba razviti globalna načela in standarde. Evropska unija mora pri razvoju teh načel in standardov še naprej sodelovati z mednarodnimi organizacijami. Pri teh prizadevanjih mora imeti vodilno vlogo in biti sila, ki bo jamčila, da ta načela in standardi zagotavljajo visoko raven varstva osebnih podatkov, ki jo določa evropska zakonodaja.

6.6   Evropa ima ob vstopu v to svetovno tekmo na razpolago pomembne adute:

| — | ima odlično digitalno infrastrukturo, razvoj optičnih vlaken je v razmahu, infrastrukturo pa nadzira in upravlja majhno število uveljavljenih akterjev, ki lahko vplivajo na telekomunikacijske standarde in vlaganja, ki bodo potrebna; |
| --- | --- |

—

ima odlično digitalno infrastrukturo, razvoj optičnih vlaken je v razmahu, infrastrukturo pa nadzira in upravlja majhno število uveljavljenih akterjev, ki lahko vplivajo na telekomunikacijske standarde in vlaganja, ki bodo potrebna;

| — | ima sposobnost in znanje za vodenje močne politike javnih vlaganj, ki lahko spodbudijo tudi zasebna vlaganja; |
| --- | --- |

—

ima sposobnost in znanje za vodenje močne politike javnih vlaganj, ki lahko spodbudijo tudi zasebna vlaganja;

| — | njena MSP, ki delujejo na regionalni ali nacionalni ravni, iščejo partnerje iz svoje bližine, tj. evropske akterje s področja računalništva v oblaku; |
| --- | --- |

—

njena MSP, ki delujejo na regionalni ali nacionalni ravni, iščejo partnerje iz svoje bližine, tj. evropske akterje s področja računalništva v oblaku;

| — | za nekatere sektorje (npr. zdravstvo, vojska, javni promet, javni sektor) veljajo nacionalna ali celo evropska pravila in omejitve, zaradi katerih bodo v prednosti nacionalni ali evropskih ponudniki računalništva v oblaku. V drugih sektorjih (npr. bančništvo, zavarovalništvo, energetika, farmacija) so podjetja zavezana varovanju podatkov, zaradi česar bodo omejena pri izbiri ponudnikov izven nacionalnih ali evropskih meja. |
| --- | --- |

—

za nekatere sektorje (npr. zdravstvo, vojska, javni promet, javni sektor) veljajo nacionalna ali celo evropska pravila in omejitve, zaradi katerih bodo v prednosti nacionalni ali evropskih ponudniki računalništva v oblaku. V drugih sektorjih (npr. bančništvo, zavarovalništvo, energetika, farmacija) so podjetja zavezana varovanju podatkov, zaradi česar bodo omejena pri izbiri ponudnikov izven nacionalnih ali evropskih meja.

V Bruslju, 26. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

(1)  Izraza Evropa in Evropska unija oziroma EU sta v nadaljevanju medsebojno zamenljiva.

1

(2)  Mnenje EESO o varstvu osebnih podatkov, UL C 248, 25.10.2011, str. 123.

2

(3)  Mnenje EESO o elektronskih komunikacijskih omrežjih, UL C 224, 30.8.2008, str. 50.

3

(4)  Mnenje EESO o razmisleku o univerzalni storitvi v elektronskih komunikacijah, UL C 175, 28.7.2009, str. 8.

4

(5)  Mnenje EESO o nadaljnjem razvoju interneta, UL C 175, 28.7.2009, str. 92.

5

(6)  Mnenje EESO o ustvarjalnih vsebinah na spletu na enotnem trgu, UL C 77, 31.3.2009, str. 63.

6

(7)  UL C 77, 31.3.2009, str. 60 in UL C 255, 22.9.2010, str. 116.

7

(8)  Evropska komisija, GD za informacijsko družbo in medije; poročilo skupine strokovnjakov, poročevalec: Lutz Schubert.

8

(9)  Od 16. maja do 31. avgusta 2011.

9

(10)  Uporablja se tudi izraz 7. okvirni program ali 7OP.

10

(11)  Evropska agencija za varnost omrežij in informacij.

11

(12)  Ameriški nacionalni inštitut za standarde in tehnologijo.

12

(13)  Amazonov Cloud Drive in Applov iCloud.

13

(14)  UL C 159, 17.6.1991, str. 38 (CESE 569/1991).

14

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/48 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/48

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o razvoju regionalnih območij za upravljanje s staleži rib in nadzor ribolova (mnenje na lastno pobudo)

2012/C 24/09

Poročevalec: Brendan BURNS

Evropski ekonomsko-socialni odbor je 20. januarja 2011 sklenil, da v skladu s členom 29(2) poslovnika pripravi mnenje na lastno pobudo o naslednji temi:

Razvoj regionalnih območij za upravljanje s staleži rib in nadzor ribolova (mnenje na lastno pobudo).

Strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 6. oktobra 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 27. oktobra) s 147 glasovi za, 6 glasovi proti in 15 vzdržanimi glasovi.

1.   Priporočila

1.1   Odbor pozdravlja namero o koreniti reformi SRP in še zlasti njen cilj uveljaviti decentralizirano politiko, ki je manj odvisna od podrobnih odločitev, sprejetih v Bruslju, in ki omogoča več priložnosti za lokalno in regionalno sodelovanje pri upravljanju ribištva. Vendar pa je za učinkovito delovanje takšne politike treba poskrbeti še za osnovne podrobnosti, jasnost in režim sankcij.

1.2   Trajnostno ribištvo ni mogoče brez bogatih staležev rib. Zato je priporočljivo, da se okoljska trajnost kot podlaga za gospodarsko in socialno trajnost obravnava prednostno ter se izrecno vključi v osnovno uredbo. Zaradi tega bo treba to politiko voditi z znanstvenim, ekosistemskim pristopom, ki temelji na previdnostnem načelu.

1.3   Za učinkovito okrepitev načrtov upravljanja na podlagi kvot, ki temeljijo na „največjem trajnostnem donosu“, je treba določiti višje ravni staležev, ki bodo dejansko omogočile, da bodo lahko uspevale vse nadzorovane vrste. To bi bilo treba storiti do leta 2015.

1.4   Pri predlaganem tržnem sistemu ribolovnih pravic, s katerimi je mogoče trgovati, v okviru katerega se dovoljenja dodeljujejo na podlagi preteklih ribolovnih dejavnosti, obstaja nevarnost, da bi lahko ta ureditev odgovornim za pretekli prelov omogočila nadaljevanje tega početja. Odbor zato predlaga, da države članice predvidijo določbo, po kateri morajo prejemniki dovoljenj dokazati, da njihove dejavnosti ne škodijo morskemu okolju in da znatno prispevajo k obalnim ribiškim skupnostim. Na ta način bo posredna privatizacija staležev rib podvržena družbenemu in okoljskemu nadzoru.

1.5   Odbor pozdravlja delno prepoved zavržkov, vendar predlaga, da bi bila ta prepoved izrecno povezana z izboljšavami selektivnih ribolovnih tehnik.

1.6   Nadaljnje subvencije bi bilo treba uporabljati za razvoj ribolovnih flot, ki lovijo na okolju manj škodljiv način (manj škodljiv za staleže rib in morsko dno, manj zavržkov itd.), ne pa za povečanje ribolovnih zmogljivosti.

1.7   Standardi in pravila, ki veljajo za flote EU pri domačem ribolovu, bi se morali uporabljati tudi pri ribolovu na odprtem morju in v vodah tretjih držav – dvojnih standardov ne bi smelo biti.

2.   Uvod

2.1   Med pripravo tega mnenja so bili objavljeni predlogi Komisije za drugo revizijo skupne ribiške politike (SRP). V odziv na trenutne razmere, za katere so značilni prelov, presežna zmogljivost flot, visoke subvencije, slaba gospodarska odpornost in upad ulova evropskih ribičev, Komisija predlaga celostno in temeljno reformo. To mnenje je zato osredotočeno na razvoj regionalnih območij za upravljanje staležev rib v širšem kontekstu predlagane reforme.

3.   Ozadje

3.1   V skladu s Pogodbama EU in sedanjo SRP ima na področju ohranjanja morskih bioloških virov Komisija pravico do pobude, Svet pa izključno pristojnost. Ta sistemska centralizacija ali natančneje pristop „od zgoraj navzdol“, izbran za izvajanje nalog SRP, ni obrodil uporabnih rešitev za tako različne okoliščine in geografske pristojnosti SRP. Glede množice predpisov na tem področju se pogosto kritično pripomni, da „ena velikost ne ustreza vsem“.

3.2   Potreba po vključitvi zainteresiranih strani je bila priznana v prvi reformi leta 2002, s katero so bili ustanovljeni regionalni svetovalni sveti, ki so zgolj svetovalni organi.

3.3   S sprejetjem Lizbonske pogodbe je prišlo do zelo pomembnih vsebinskih sprememb. Za vse zadeve, povezane z urejanjem ribištva, sedaj velja soodločanje med Parlamentom in Svetom, razen za določanje ribolovnih možnosti, ki ostaja v izključni pristojnosti Sveta.

3.4   V prizadevanju za rešitev vseh vprašanj sta Komisija in Svet sprejela predpise, ki so preveč zapleteni in s katerimi nista uspela rešiti težav, ki pestijo evropske vode.

3.5   Po mnenju ribiškega sektorja je „preobilica podrobnosti že skoraj smešna“: specifikacije orodja, dovoljena sestava iztovarjanj in tehnične zahteve – vse to v 900 različnih predpisih. Te pretirane podrobnosti ovirajo inovacije, saj ne zagotavljajo nobenih spodbud za iskanje uporabnih rešitev. Vse to je privedlo tudi do izgube zaupanja med ribiškim sektorjem ter političnimi mehanizmi in odbori, ki so odgovorni za nadzor SRP. Neizogibna posledica tega so poskusi izogibanja predpisom, namesto njihovega spoštovanja.

3.6   Sedanja SRP ne vsebuje spodbud za inovacije in eksperimentiranje v sektorju, kljub temu pa obstaja nekaj dobrih primerov, za katere so dali pobudo ribiči. Na Škotskem se lahko pohvalijo z dobrimi rezultati na področju inovativnosti, npr. v zvezi z ohranjanjem trske v Severnem morju. Med ostalimi ukrepi so tudi umik znatnega števila ribiških plovil iz obratovanja, prepoved ribolova v realnem času, pametno upravljanje omejenih dni na morju, razvoj selektivnih orodij in poskusna uporaba zaprtih videonadzornih sistemov. To je pripomoglo k zmanjšanju zavržkov, večji konkurenčnosti in boljšemu ohranjanju staležev. Tudi drugje je opazen pomemben doprinos, denimo na Nizozemskem, kjer je industrija vlečnih mrež prispevala k spremembi in razvoju vrst ribolovnega orodja ter umiku ribiških plovil iz obratovanja.

3.7   Skupna značilnost vseh teh pobud je, da je ribiški sektor priznal, da obstajajo težave (npr. zmanjšanje zavržkov) ter da mora sam največ prispevati k iskanju in izvajanju rešitev. Obstajajo tudi drugi primeri rešitev na regionalni ravni, ki dokazujejo, da regionalne rešitve obrodijo boljše rezultate kot pa splošni prepisi, ki se sprejemajo v Bruslju.

3.8   Vendar vse te poskuse ovirajo iste temeljne omejitve: sedanja SRP namreč ne predvideva prenosa pristojnosti. Končni rezultati inovacij, eksperimentiranja in razvoja lahko vplivajo na predpise le tedaj, če Komisija sklene, da jih bo upoštevala.

3.9   Komisija pogosto izvaja pretiran nadzor nad predpisi, kar je morda posledica dejstva, da si močno prizadeva za izpolnitev svojih obveznosti. To je bilo zlasti značilno za čas pred sprejetjem Lizbonske pogodbe, sedaj pa je na žalost ta proces postal stalnica. Bolj ko zakonodaja postaja centralizirana, zapletena in neustrezna, bolj se izgublja zaupanje zainteresiranih strani, posledično pa obstaja vse manjša verjetnost, da bodo predpisi dosledno upoštevani. S tem se utemeljuje še strožja centralizirana ureditev in začarani krog se nadaljuje.

4.   Splošne ugotovitve

Glede na vse argumente, navedene v 3. poglavju (Ozadje), je potreba po ustanovitvi regionalnih organov za izvajanje politik EU povsem očitna. Pri tem pa se poraja več vprašanj.

4.1   Pooblastitev

4.1.1   Da bi imeli regionalni organi pravo vrednost, morajo imeti strateške cilje, ki temeljijo na znanstvenih dokazih, opredeljenih v Bruslju. Poleg tega bi moral Bruselj:

| — | zagotoviti enake pogoje za vse regije in vrste ribištva; |
| --- | --- |

—

zagotoviti enake pogoje za vse regije in vrste ribištva;

| — | nadzorovati ta sektor, da bi zagotovil spoštovanje kvot ter izpolnitev ciljev in drugih zahtev EU. |
| --- | --- |

—

nadzorovati ta sektor, da bi zagotovil spoštovanje kvot ter izpolnitev ciljev in drugih zahtev EU.

4.1.2   Zaradi raznolikih geografskih in drugih dejavnikov posameznih ribolovnih območij je treba dati državam članicam na voljo orodja za upravljanje. S tem bo poskrbljeno, da bo oblikovanje pravil in predpisov tako na ravni EU kot tudi na regionalni ravni potekalo v polnem sodelovanju z ribiškim sektorjem ter tistimi strokovnjaki, ki poznajo in razumejo, kaj bo na posameznem območju uspešno in kaj ne.

4.2   Ribolovna območja in regionalni organi

4.2.1   Zaradi velike raznolikosti območij, ki jih bodo te spremembe zadevale, v pričujočem mnenju ni mogoče predlagati dokončnih ciljev, priporoča pa se, da bi vse regije predstavljali predstavniški organi, bi povezovali države članice in zainteresirane strani, in sicer predvsem takšni, ki zastopajo regionalne interese, vendar nimajo vseevropskih pooblastil.

4.3   Zavržki

4.3.1   To je postalo pomembno vprašanje, še zlasti zavržki, ki nastanejo med ribolovom. Komisarka Maria Damanaki se je na pozornost medijev na ta problem odzvala tako, da je v reviziji SRP predlagala delno prepoved zavržkov.

4.3.2   Nepremišljen pristop k zavržkom bi lahko imel uničujoče posledice za ribiške skupnosti in ribiški sektor.

4.3.3   Najpomembnejši vzrok za obseg zavržkov je v sedanjih predpisih, ki urejajo mešani ribolov, pri katerem se neizogibno hkrati lovi več različnih vrst. Upravljanje na podlagi „celotnega dovoljenega ulova“ za vsako posamezno vrsto skupaj s predpisi o „sestavi ulova“, ki določajo deleže različnih vrst, ki se lahko iztovarjajo, vzpostavlja tog sistem pravil, ki ne odraža gostote ali deležev posameznih ribjih staležev v določenem ekosistemu.

4.3.4   Eden od glavnih ciljev revidirane SRP bi moral biti podpora uvajanju boljših delovnih postopkov, kot je opisano v 3. poglavju tega mnenja, tako da bi se zavržki lahko zmanjšali na zanemarljive ravni.

V Bruslju, 27. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

PRILOGA

k mnenju Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Naslednji amandmaji, ki so bili med razpravo zavrnjeni, so prejeli vsaj četrtino glasov:

Točke 1.2, 1.3, 1.4, 1.6 in 1.7

Točke 1.2, 1.3, 1.4, 1.6 in 1.7 se črtajo.

Rezultat glasovanja

| Za | : | 46 |
| --- | --- | --- |
| Proti | : | 102 |
| Vzdržani | : | 14 |

Za

:

46

Proti

:

102

Vzdržani

:

14

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/51 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/51

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o vlogi civilne družbe v sporazumu o prosti trgovini med EU in Indijo (mnenje na lastno pobudo)

2012/C 24/10

Poročevalka: Madi SHARMA

Evropski ekonomsko-socialni odbor je 14. septembra 2010 sklenil, da v skladu s členom 29(2) poslovnika pripravi mnenje na lastno pobudo o naslednji temi:

Vloga civilne družbe v sporazumu o prosti trgovini med EU in Indijo.

Strokovna skupina za zunanje odnose, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 5. oktobra 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 27. oktobra) s 152 glasovi za, 3 glasovi proti in 5 vzdržanimi glasovi.

1.   Sklepi in priporočila

1.1   Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) je prepričan, da bi sporazum o prosti trgovini med EU in Indijo koristil obema, in sicer v obliki pospešenega razvoja, konkurenčnosti, premoženja in delovnih mest. Trgovina je pomemben mehanizem v podporo razvoju in zmanjševanju revščine, vendar je treba njene ekonomske, socialne in okoljske posledice skrbno, pregledno in celovito oceniti v interesu vseh udeleženih strani. S tega stališča ima vodilno vlogo civilna družba.

1.2   Proces pogajanj o tem sporazumu, skupaj z opredelitvijo njegovih morebitnih posledic, ima več slabosti, ki se jim morata pred njegovo sklenitvijo posvetiti obe strani. Dokument o stališču služb Komisije navaja, da „bi lahko več pozornosti namenili vplivom neformalnih zaposlitev“ in bi podrobnejša analiza posledic sporazuma za selitev delovnih mest „omogočila natančnejše napovedi drugih socialnih posledic, denimo za revščino, zdravje in izobraževanje
  “ (1).

1.3   EESO opozarja, da se mora v skladu s členom 207 Pogodbe o delovanju Evropske unije skupna trgovinska politika EU voditi „v okviru načel in ciljev zunanjega delovanja Unije“ ter da mora v skladu s členom 3 Pogodbe o Evropski uniji med drugim prispevati k trajnostnemu razvoju, odpravi revščine in varstvu človekovih pravic. Trgovina ni sama sebi namen.

1.4   EESO priporoča, da se takoj opravijo nove študije, ki bodo izrecno upoštevale dejanske posledice sporazuma o prosti trgovini za civilno družbo v EU in Indiji (zlasti način 4 ponudbe storitev po GATS, mala in srednje velika podjetja, delovnopravne pravice, ženske, varstvo potrošnikov, sivo ekonomijo, kmetijstvo in revščino ter dostopnost osnovnih proizvodov, kot so zdravila, ki rešujejo življenja). Da bi zagotovili preglednost, bi bilo treba te študije izvesti v obliki javnih akademskih študij in delavnic s civilno družbo. Njihove izsledke je nato mogoče upoštevati v pogajanjih, ki so zdaj v zadnji fazi.

1.5   EESO poziva Svet, Parlament in Komisijo, naj zagotovijo, da bo EU pred sklenitvijo sporazuma:

| — | upoštevala poglede in skrbi civilne družbe v EU, |
| --- | --- |

—

upoštevala poglede in skrbi civilne družbe v EU,

| — | ocenila posledice za verjetne smeri razvoja načina 4 z vidika kakovosti in količine dela po sektorjih in državah članicah, in sicer v posvetovanju s socialnimi partnerji, |
| --- | --- |

—

ocenila posledice za verjetne smeri razvoja načina 4 z vidika kakovosti in količine dela po sektorjih in državah članicah, in sicer v posvetovanju s socialnimi partnerji,

| — | izpolnila svoje pravne obveznosti, s čimer bo zagotovila, da sporazum o prosti trgovini ne bo dodatno prispeval k revščini, |
| --- | --- |

—

izpolnila svoje pravne obveznosti, s čimer bo zagotovila, da sporazum o prosti trgovini ne bo dodatno prispeval k revščini,

ter da bo sporazum:

| — | vseboval učinkovito klavzulo o človekovih pravicah v skladu s preteklo prakso in načelno politiko EU, |
| --- | --- |

—

vseboval učinkovito klavzulo o človekovih pravicah v skladu s preteklo prakso in načelno politiko EU,

| — | vseboval ambiciozno poglavje o trajnostnem razvoju z delovnopravnimi in okoljskimi določbami, ki jih bo mogoče uveljavljati z običajnimi postopki reševanja sporov, vključno z učinkovitimi pravnimi sredstvi, |
| --- | --- |

—

vseboval ambiciozno poglavje o trajnostnem razvoju z delovnopravnimi in okoljskimi določbami, ki jih bo mogoče uveljavljati z običajnimi postopki reševanja sporov, vključno z učinkovitimi pravnimi sredstvi,

| — | še posebej oblikoval okvir – na podlagi pravic Mednarodne organizacije dela – za ljudi, ki delajo v sivi ekonomiji, in |
| --- | --- |

—

še posebej oblikoval okvir – na podlagi pravic Mednarodne organizacije dela – za ljudi, ki delajo v sivi ekonomiji, in

| — | vseboval dvostransko socialno zaščitno klavzulo, ki bo upoštevala ne le nevarnosti za domače gospodarstvo v EU in v Indiji, temveč tudi nevarnosti za družbo, vključno s selitvijo delovnih mest. |
| --- | --- |

—

vseboval dvostransko socialno zaščitno klavzulo, ki bo upoštevala ne le nevarnosti za domače gospodarstvo v EU in v Indiji, temveč tudi nevarnosti za družbo, vključno s selitvijo delovnih mest.

1.5.1   EESO priporoča oblikovanje civilnodružbenega mehanizma za spremljanje, ki naj bi imel pristojnost dajanja priporočil, kdaj je treba uveljaviti socialno zaščitno klavzulo, ustrezne oblasti pa bi morale biti zavezane k utemeljenemu odgovoru. V povezavi s tem spremljanjem bi bilo treba podpreti usposabljanje in krepitev zmogljivosti civilne družbe.

1.6   Vsebina sporazuma o prosti trgovini med EU in Indijo je še zaupna, zato v tem mnenju ni mogoče obravnavati konkretnih podrobnosti v njem.

2.   Uvod

2.1   Sporazum o prosti trgovini med EU in Indijo bi zajel petino svetovnega prebivalstva; s tem bi postal eden najpomembnejših prostotrgovinskih sporazumov na svetu ter lahko prinesel precejšnje koristi za družbo tako v EU kot v Indiji.

2.2   Obe se srečujeta s pomembnimi gospodarskimi izzivi, EU zaradi staranja prebivalstva in nasičenega trga, Indija pa zaradi velikanskega števila prebivalcev in vse večje urbanizacije. Liberalizacija in nadaljnje odpiranje obeh trgov, ob upoštevanju neenakomerne razvitosti obeh območij, lahko koristita prebivalstvu na obeh straneh.

2.3   Podjetja v EU in Indiji sicer priznavajo, da bi utegnilo priti do nekaterih selitev, toda z nadaljnjim odpiranjem obeh trgov in razvojem veščin, programov usposabljanja, prenosom znanja v obe smeri, razvojem infrastrukture in določb glede dobavne verige ter mešanih družb bi lahko trgovina med Indijo in EU dolgoročno prinesla trajnostno rast, večjo konkurenčnost in več delovnih mest. Evropski poslovni in tehnološki center, ki je bil ustanovljen zato, da bi ponujal praktične rešitve za podjetja, ki vstopajo na indijski trg, bo imel vodilno vlogo pri odzivanju na nekatere izzive.

2.4   Spodbujanje inovacij prek sporazuma o prosti trgovini lahko poskrbi za prihodnjo konkurenčnost podjetij. Evropska in indijska podjetja čedalje bolj sodelujejo pri razvoju tehnologije v različnih sektorjih. Indija ima poceni in visoko izobraženo delovno silo s precejšnjimi zmogljivostmi za raziskave in razvoj. Vendar pa obe strani potrebujeta okolje, ki lahko spodbuja trajnostna vlaganja v inovacije. Izkušnje in strokovno znanje podjetij iz EU v Indiji in indijskih podjetij v EU lahko pomembno prispevajo k izpolnjevanju teh potreb.

2.5   Sporazum o prosti trgovini ima pomembne posledice za tuje naložbe. Da bi pritegnila več sredstev, Indija že od leta 1991 liberalizira in poenostavlja svojo ureditev na področju neposrednih tujih naložb, kar je prispevalo k večjemu dotoku teh. Sporazum o prosti trgovini bi temeljil na tej osnovi, tako da bi podjetjem iz EU zagotovil dostop do trga in pravno varnost. (2) V novem okviru, ki ga prinašajo sporazumi o prosti trgovini, bi bilo treba pozorno preučiti posledice, ki jih ima v Indiji odpiranje neposrednim tujim naložbam. To odpiranje pa mora biti postopno.

2.6   To mnenje ne preučuje morebitnih gospodarskih koristi sporazuma o prosti trgovini, temveč izraža zaskrbljenost zaradi njegovih negotovih socialnih in okoljskih posledic za EU, zlasti glede načina 4, in za revnejše sloje indijske družbe. Te posledice so pomemben del skrbnega pregleda poslovanja in interesov zaščite blagovnih znamk podjetij iz EU. Za podjetja iz EU, ki poslujejo s tujino, vprašanja družbene odgovornosti podjetij ter delovnopravnih in človekovih pravic niso omejena zgolj na Evropo.

3.   Proces pogajanj

3.1   Pogajalci so se posvetovali z velikimi podjetji v EU in Indiji. Toda EESO je kot posvetovalni organ za vse dele civilne družbe zaskrbljen, da se pogajalci ne posvetujejo z vsemi družbenimi akterji enako, in poziva Evropsko komisijo, naj v celoti upošteva stališča vseh akterjev na obeh straneh. Komisijo poziva, naj se posvetuje z malimi in srednje velikimi podjetji o morebitnih posledicah, s sindikati o premalo jasnih delovnopravnih jamstvih in načinu 4, potrošniškimi skupinami in kmetijskim sektorjem o varni hrani in zanesljivi preskrbi s hrano ter s pripadniki neformalne ekonomije v Indiji.

3.2   Mnoge nevladne organizacije in sindikati, tako iz EU kot Indije, so poleg fundacij iz EU in indijskih podjetij neformalne ekonomije izrazili svoje pomisleke, bodisi zaradi morebitnih škodljivih učinkov, ki bi jih lahko imeli sporazumi o prosti trgovini, bodisi zaradi načina pogajanj o njih. (3)
  Čeprav EESO priznava pomen zaupnosti trgovinskih pogajanj, poziva Evropsko komisijo, naj zaradi prav tako pomembnih zahtev po preglednosti razjasni morebitne nesporazume, in sicer z objavo svojih predlogov o teh temah.

3.3   EESO je prepričan, da trgovine ni mogoče izvzeti iz pristojnosti Evropske službe za zunanje delovanje. Da bi ohranili evropske vrednote in načela, je nujna dosledna evropska politika. Odbor priporoča, da se med pogajanji obveščajo vsi pristojni generalni direktorati.

4.   Ocena učinka trajnostnega razvoja

4.1   Evropska komisija je pri neodvisnem svetovalnem podjetju naročila oceno učinka trajnostnega razvoja in jo prejela leta 2009. (4) V njej je ocenjeno, da bi bile za EU socialne posledice tega sporazuma o prosti trgovini zanemarljive, brez vpliva na plače, in da bi prinesel le manjše selitve delovnih mest (5), medtem ko bi se plače kvalificiranih in nekvalificiranih delavcev v Indiji kratkoročno povišale za 1,7 %, dolgoročno pa za 1,6 %, spremljalo pa bi jih nekaj selitev delovnih mest k bolje plačanim delovnim mestom (6).

4.2   Evropska komisija pri poudarjanju splošne koristi sporazuma o prosti trgovini tej oceni učinka trajnostnega razvoja pripisuje velik pomen. (7) Vendar pa se je treba zavedati, da ocena učinka opozarja tudi na morebitna socialna in okoljska tveganja.

4.3   Sindikate v EU skrbijo delovnopravne pravice v EU, zato pozivajo k oceni učinka verjetnih smeri razvoja načina 4 še pred koncem pogajanj. Taka ocena bi morala zajeti vpliv na kakovost in količino dela po sektorjih in po državah članicah. Vključevati bi morala tudi celovita posvetovanja s socialnimi partnerji, biti bi morala izvedena tako pred udejanjenjem sporazuma o prosti trgovini in po njem ter vsebovati zavezujoča priporočila za preprečevanje ali blaženje opredeljenih škodljivih posledic.

4.4   V oceni učinka trajnostnega razvoja je vpliv sporazuma o prosti trgovini na delovnopravne standarde in delovne razmere v Indiji opisan kot „negotov“. V Indiji je po uradnih državnih statistikah okoli 90 % ekonomije sive (ali neorganizirane), kar naj bi ostalo dokaj nespremenjeno tudi v bližnji prihodnosti. (8) Po podatkih Mednarodne organizacije dela in Svetovne trgovinske organizacije ljudje v sektorju sive ekonomije živijo z manj kot 2 USD na dan. (9) Večina zaposlenih žensk (več kakor 95 %) dela v sivi ekonomiji in so zato tudi nesorazmerno bolj ogrožene.

4.5   Ocena učinka trajnostnega razvoja opozarja na morebitne posledice za okolje in navaja, da utegne priti do zmernih škodljivih posledic za zrak (10), kakovost zemljišč (11), biotsko raznovrstnost (12) in kakovost vode (13). EESO meni, da bi bilo treba tem opozorilom nameniti pozornost.

4.6   Metodologija ocene učinka trajnostnega razvoja ne zadošča za ugotavljanje dejanskih posledic. Usmerjena je bila predvsem v formalno ekonomijo, za katero je ekonomsko modeliranje dokaj preprosto. (14) V nasprotju s tem njena analiza socialnih in okoljskih posledic temelji na manj pregledni kvalitativni metodologiji. Prav tako ne analizira ustrezno učinkov na emisije ogljikovega dioksida, varstvo potrošnikov in zanesljivo preskrbo s hrano.

4.7   Kot navaja dokument o stališču služb Komisije, bi bilo lahko več pozornosti namenjene vplivom sporazuma na dostojno delo, neformalne zaposlitve in selitev delovnih mest. To bi „omogočilo natančnejše napovedi drugih socialnih vplivov, denimo vplivov na revščino, zdravje in izobraževanje“ (15).

4.8   Ocena učinka trajnostnega razvoja pa presenetljivo ne obravnava številnih drugih študij, ki opozarjajo na morebitne resne posledice sporazuma o prosti trgovini v Indiji, (16) ali pomislekov EU, predvsem glede vplivov načina 4 na zaposlovanje v EU.

4.9   EESO je nedavno sprejel mnenje o oceni učinka trajnostnega razvoja, ki določa smernice za metodologijo najboljše prakse, ki naj se uporabi za oceno celovitega vpliva sporazuma o prosti trgovini. (17)

4.10   EESO priporoča izvedbo novih študij, ki bi na podlagi teh smernic izrecno upoštevale vpliv sporazuma o prosti trgovini na družbo v EU in Indiji in bi vključevale zlasti delovnopravne pravice, način 4, ženske, varstvo potrošnikov, mala in srednje velika podjetja, sivo ekonomijo, okolje, kmetijstvo (vključno z zanesljivo preskrbo s hrano), revščino in podnebne spremembe. Te nove študije bi bilo treba izvesti v obliki neodvisnih javnih akademskih študij in delavnic.

4.11   Vse to še ne pomeni, da bo imel sporazum o prosti trgovini dejansko škodljive učinke. Vendar pa je na podlagi tega dejansko možno, da bi sporazum o prosti trgovini utegnil imeti tak učinek. Že to bi moralo zadoščati za dodatno raziskavo Evropske komisije, še zlasti zato, ker ima EU pravno odgovornost oceniti učinke svojih zunanjih politik doma in na druge, kakor je navedeno v nadaljevanju.

5.   Odgovornost EU

5.1   Osnovna odgovornost vlade, ki se pogaja o liberalizaciji trgovine, je upoštevati ekonomske in socialne vplive njenih politik. Nobenega dvoma ni, da je za učinke svojih politik na svoje prebivalstvo najbolj odgovorna Indija. EESO priznava izzive, pred katere je postavljena Evropska komisija v odnosih z Indijo, ki upravičeno verjame v obravnavo človekovih pravic, delovnopravnih standardov, trajnostnega razvoja in svoje civilne družbe na svoj način. Toda to še ne pomeni, da EU pri tem ne nosi nobene odgovornosti. Nasprotno, ima namreč pravno odgovornost.

5.1.1   Na podlagi člena 207 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) se trgovinska in razvojna politika EU izvaja v okviru načel in ciljev zunanjega delovanja Unije. Ti so navedeni v členu 21 PEU in med načela prištevajo

univerzalnost in nedeljivost človekovih pravic in temeljnih svoboščin, spoštovanje človekovega dostojanstva, enakost in solidarnost ter spoštovanje načel Ustanovne listine Združenih narodov in mednarodnega prava,

med cilje pa

pospeševanje trajnostnega gospodarskega, socialnega in okoljskega razvoja držav v razvoju s prednostnim ciljem izkoreninjenja revščine.

5.2   EESO poziva Evropsko komisijo, naj izpolni svoje pravne obveznosti in zagotovi, da bo sporazum o prosti trgovini med EU in Indijo spoštoval človekove pravice in ne bo spodkopal prizadevanj za spodbujanje trajnostnega gospodarskega, socialnega in okoljskega razvoja ter izkoreninjenje revščine. Poudarja, da je treba na podlagi pravic Mednarodne organizacije dela oblikovati okvir za ljudi, ki delajo v sivi ekonomiji.

6.   Spremljanje in prilagajanje sporazuma o prosti trgovini

6.1   EU mora zagotoviti, da njene politike ne bodo imele škodljivih posledic za revščino in da bodo prispevale k njenemu izkoreninjenju. Ta obveznost se lahko izpolni tako, da se v sporazum o prosti trgovini vključijo določbe, po katerih bo mogoče liberalizacijo trgovine spremeniti, če se pokažejo take posledice, in tako, da se vzpostavi učinkovit mehanizem spremljanja, na podlagi katerega se lahko take določbe uveljavijo.

6.2   Klavzula o človekovih pravicah

6.2.1   EU v svoje dvostranske sporazume že dolgo vključuje določbe, s katerimi zagotavlja, da sporazumi niso v nasprotju s socialnimi cilji. Že od leta 1995 v vsak trgovinski sporazum ali sporazum o sodelovanju s tretjimi državami vključi klavzulo o človekovih pravicah. (18) Zadnje čase se je izoblikovala praksa, da za poznejše sporazume veljajo klavzule o človekovih pravicah iz obstoječih okvirnih sporazumov. To je lahko pravno učinkovito, odvisno od besedila izvirne klavzule o človekovih pravicah in besedila „navezovalne“ klavzule v poznejšem sporazumu.

6.2.2   Nujno je, da za ta sporazum o prosti trgovini velja učinkovita klavzula o človekovih pravicah, ne glede na to, kako se udejanji. Sporazum o sodelovanju med Evropsko skupnostjo in Indijo iz leta 1994 sicer vsebuje klavzulo o človekovih pravicah, vendar še v zgodnji obliki. Kakor se je izreklo Sodišče EU, je namen te klavzule omogočiti začasno prekinitev izvajanja sporazuma o sodelovanju. (19) Ne omogoča začasne prekinitve izvajanja drugih sporazumov, kot je sporazum o prosti trgovini. (20) Nujno je, da sporazum o prosti trgovini bodisi z novo klavzulo o človekovih pravicah bodisi s skrbno sestavljeno navezovalno klavzulo izpolnjuje izraženo politiko EU o klavzulah o človekovih pravicah.

6.2.3   EESO poudarja, da je nujno, da sporazum o prosti trgovini bodisi z novo klavzulo o človekovih pravicah bodisi s skrbno sestavljeno navezovalno klavzulo izpolnjuje izraženo politiko EU o klavzulah o človekovih pravicah. To stališče podpira tudi Evropski parlament. (21)

6.3   Določbe o trajnostnem razvoju

6.3.1   Enako pomembno je, da se najboljša praksa EU glede vključevanja okoljskih in delovnopravnih standardov v sporazume o prosti trgovini nadaljuje in krepi. Tako sporazum o prosti trgovini med EU in Korejo kot Sporazum o ekonomskem partnerstvu Cariforum-EU vsebujeta določbe, ki od pogodbenic zahtevajo, da zagotovijo spoštovanje bistvenih delovnopravnih standardov Mednarodne organizacije dela (absolutni standard) ter da ne znižajo obstoječe ravni zaščite okolja in delovne sile (relativni standard) ter drugih sorodnih določb.

6.3.2   EESO odobrava predanost komisarja De Guchta, ki se je zavezal socialnim in okoljskim poglavjem. (22) Vendar hkrati Evropsko komisijo poziva, naj zagotovi, da bodo te določbe – v nasprotju z določbami zgoraj navedenih sporazumov – spremljali enaki strogi izvršilni ukrepi, kot so na voljo za kršitev drugih delov sporazuma o prosti trgovini ali denimo enakovrednih določb prostotrgovinskih sporazumov ZDA (23). EESO Evropsko komisijo hkrati poziva, naj oblikuje spodbude prek programov sodelovanja ali podobnih mehanizmov, podprte s sistemom učinkovitih glob za kršitev teh določb, kakor priporoča Evropski parlament (24).

6.3.3   Evropska komisija mora v sporazum o prosti trgovini med EU in Indijo vključiti delovnopravne in okoljske določbe, ki bodo na obeh straneh izvršljive z običajnimi postopki reševanja sporov in pri katerih bodo pravna sredstva vključevala začasno prekinitev trgovinskih obveznosti in tudi globe.

7.   Socialna zaščitna klavzula

7.1   Vsi sporazumi o prosti trgovini vključujejo zaščitne klavzule, ki omogočajo začasno prekinitev liberalizacije trgovine v primeru škode ali motenj v domači industriji. Pričakuje se, da bo ta sporazum o prosti trgovini vključeval podobne določbe. Vendar pa morajo biti tovrstne določbe usmerjene v s tem povezana tveganja.

7.2   EESO poziva Evropsko komisijo, naj poskrbi za vključitev dvostranske socialne zaščitne klavzule, ki bo upoštevala ne samo tveganja za domačo industrijo v EU in v Indiji, temveč tudi tveganja za družbo, vključno s selitvijo delovnih mest. Ta klavzula bi se morala zgledovati po členu 25(2)(b) sporazuma o gospodarskem partnerstvu med državami Cariforuma in EU, ki navaja, da se zaščitni ukrepi lahko sprejmejo, kadar se proizvod uvaža na ozemlje druge pogodbenice v tako povečanih količinah in pod takimi pogoji, da to povzroči ali grozi, da bo povzročilo motnje v sektorju gospodarstva, .

8.   Civilnodružbeni mehanizem za spremljanje

8.1   Civilna družba v EU in Indiji je zelo organizirana in proaktivna. Za organe oblasti na obeh straneh bi bilo koristno, da bi zagotovili mehanizem, ki bi prispeval k preglednosti in posvetovanju ter omilil bojazni, tako da bi omogočil neposreden dostop civilne družbe do ravni odločanja.

8.2   EESO priporoča ustanovitev civilnodružbenega mehanizma za spremljanje, ki bi vključeval akterje iz gospodarstva, sindikatov, nevladnih organizacij, akademskih krogov in od drugod, kakor predlaga ocena učinka trajnostnega razvoja. EESO bi bil lahko del tega procesa. (25) To bi lahko dosegli po zgledu sporazuma o prosti trgovini med EU in Korejo ali sporazuma o gospodarskem partnerstvu z državami Cariforuma, v katerem je veliko civilnodružbenih akterjev, ki so dovolj usposobljeni in imajo dovolj sredstev za zagotavljanje učinkovitega mehanizma za spremljanje. (26)

8.3   Ocena učinka trajnostnega razvoja in stališče služb Komisije sta prav tako naklonjena mehanizmu za spremljanje (27).

8.3.1   Tak mehanizem za spremljanje bi moral imeti tudi konkretno funkcijo v zvezi s socialno zaščitno klavzulo. Navadno je učinkovito izvajanje varnostnih klavzul odvisno od stopnje organiziranosti prizadete industrije. To je v primeru neformalne ekonomije precej težje.

8.3.2   EESO priporoča, da se civilnodružbenemu mehanizmu za spremljanje omogoči dajanje priporočil prav glede potrebe po uveljavitvi socialne zaščitne klavzule, oblasti pa bi morale biti obvezane k predložitvi utemeljenega odgovora nanje.

V Bruslju, 27. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

(1)  Dokument o stališču služb Evropske komisije – Ocena učinka trgovine na trajnostni razvoj za sporazum o prosti trgovini med EU in Indijo, 31.5.2010.

1

(2)  UL C 318, 29.10.2011, str. 150.

2

(3)  Študije opozarjajo na težave zaradi posledic: določb o pravicah intelektualne lastnine po sporazumu TRIPS-plus, liberalizacije in deregulacije finančnih storitev, liberalizacije blagovne menjave, v kmetijskem sektorju vstopa velikih maloprodajnih verig, liberalizacije naložbenih praks in praks javnega naročanja, prepovedi omejitev izvoza. Glej npr. S. Polaski et al, India’s Trade Policy Choices: Managing Diverse Challenges (Carnegie, 2009), S Powell, EU India FTA:Initial Observations from a Development Perspective (Traidcraft, 2008), C Wichterich, Trade Liberalisation, Gender Equality, Policy Space: The Case of the Contested EU-India FTA (WIDE, 2009), K Singh, India-EU FTA: Should India Open Up Banking Sector? Special Report (Delhi, 2009), CEO/India FDI Watch, Trade Invaders: How Big Business is Driving the EU-India FTA Negotiations (2010).

3

India’s Trade Policy Choices: Managing Diverse Challenges

EU India FTA:Initial Observations from a Development Perspective

Trade Liberalisation, Gender Equality, Policy Space: The Case of the Contested EU-India FTA

India-EU FTA: Should India Open Up Banking Sector? Special Report

Trade Invaders: How Big Business is Driving the EU-India FTA Negotiations

(4)  ECORYS, CUTS, Centad, Trade SIA FTA EU and India – TRADE07/C1/C01, 18.5.2009.

4

Trade SIA FTA EU and India –

(5)  Prav tam, str. 17–18. Ocenjene selitve delovne sile med 250 in 360 na 100 000 delavcev.

5

(6)  Prav tam, ocenjene selitve delovne sile med 1 830 in 2 650 na 100 000 delavcev.

6

(7)  Pismo komisarja De Guchta evropskim poslancem z dne 16.2.2011.

7

(8)  Državna komisija za podjetja v neorganiziranem sektorju, The Challenge of Employment in India: An Informal Economy Perspective, Volume 1, Main Report (New Delhi, april 2009), str. 2.

8

The Challenge of Employment in India: An Informal Economy Perspective, Volume 1, Main Report

(9)  Bacchetta et al, Globalization and Informal Jobs in Developing Countries (ILO/WTO: Ženeva, 2009).

9

Globalization and Informal Jobs in Developing Countries

(10)  Glej op. 4, str. 277. (Ocena učinka trajnostnega razvoja iz leta 2009; za navedbo vira glej op. 4.)

10

(11)  Prav tam, str. 278.

11

(12)  Prav tam, str. 279.

12

(13)  Prav tam, str. 280.

13

(14)  Prav tam, str. 51.

14

(15)  Glej op. 1.

15

(16)  Glej op. 4.

16

(17)  EESO, Ocene učinka trajnostnega razvoja in trgovinska politika Evropske unije, 5.5.2011 (UL C 218, 23.7.2011, str. 14).

17

(18)  Sporočilo Komisije o vključitvi spoštovanja demokratičnih načel in človekovih pravic v sporazume med Skupnostjo in tretjimi državami, COM(1995) 216.

18

(19)  Zadeva C-268/1994, Portugalska proti Svetu [1996] ECR I-6177, odstavek 27.

19

Portugalska proti Svetu

(20)  L. Bartels, Human Rights Conditionality in the EU’s International Agreements (Oxford: OUP, 2005), str. 255. Drugače je pri sporazumih, ki poleg klavzule o temeljnih človekovih pravicah vsebujejo klavzulo o neizvajanju, ki določa „ustrezne ukrepe“.

20

Human Rights Conditionality in the EU’s International Agreements

(21)  Resolucija EP z dne 26.3.2009, točka 43, ki „poudarja, da klavzule o človekovih pravicah in demokraciji predstavljajo bistven del sporazuma o prosti trgovini“. Glej tudi splošno politiko, razvidno iz resolucije EP z dne 11. maja 2011, v kateri EP „odločno podpira vključevanje pravno zavezujočih določb o človekovih pravicah v vse mednarodne sporazume EU, vključno z jasnimi in natančnimi mehanizmi posvetovanja, oblikovanimi po vzoru člena 96 sporazuma iz Cotonouja“, in resolucijo EP o klavzuli o človekovih pravicah in demokraciji v sporazumih Evropske unije (2005/2057(INI)).

21

(22)  Glej op. 7.

22

(23)  Glej npr. člen 17(2)(b) sporazuma o prosti trgovini med ZDA in Jordanijo.

23

(24)  Resolucija z dne 25.11.2010: Človekove pravice, socialni in okoljski standardi v mednarodnih trgovinskih sporazumih, točka 2.

24

(25)  Glej op. 3, str. 275–280.

25

(26)  Glej op. 18.

26

(27)  Glej op. 4, str. 288, in op. 1, str. 2.

27

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/56 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/56

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o novi zunanji in varnostni politiki EU in vlogi civilne družbe (mnenje na lastno pobudo)

2012/C 24/11

Poročevalec: g. CEDRONE

Evropski ekonomsko-socialni odbor je 14. septembra 2010 sklenil, da v skladu s členom 29(2) poslovnika pripravi mnenje na lastno pobudo o naslednji temi:

Nova zunanja in varnostna politika EU in vloga civilne družbe.

Strokovna skupina za zunanje odnose, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 25. maja 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 27. oktobra) s 111 glasovi za, 23 glasovi proti in 23 vzdržanimi glasovi.

1.   Sklepi in priporočila

1.1   Strategija

1.1.1   EU mora zaradi velikih sprememb, ki se trenutno dogajajo, in da bi izkoristila možnosti, dane z vzpostavitvijo Evropske službe za zunanje delovanje (ESZD) in položaja visokega predstavnika za zunanjo politiko, na novo opredeliti in posodobiti svojo strategijo na področju zunanje politike, tako z vidika politik kot področij ukrepanja, ki jih je treba obravnavati prednostno. Ta cilj bo mogoče doseči samo z uveljavljanjem skupnih interesov in obsežnim usklajevanjem dejavnosti.

1.1.2   Evropa ustvari tretjino svetovnega BDP, vendar pa EU ni le gospodarska skupnost. Vloga Evrope se pokaže v vsem svojem obsegu, ko ugotovimo, da dandanes države članice EU same ne morejo več ščititi svojih interesov, uveljavljati svojih vrednot na mednarodnem prizorišču ali obvladovati izzivov, kot so migracije in terorizem, ki so postali čezmejni. Zato bi lahko z večjimi skupnimi prizadevanji držav članic na področju zunanje politike omejili tudi medvladni pristop in preprečili, da bi vsaka država sprejemala ločene ukrepe, kot se dogaja zadnje čase. Če bi se ta trend uveljavil, bi to lahko pospešilo ne samo gospodarski, ampak tudi politični propad, ki bi lahko ogrozil celo same demokratične vrednote, na katerih temelji EU.

1.2   Politike

1.2.1   EU mora ohraniti zlasti svoje vrednote na področju zunanje politike, to pa z opredelitvijo skupnih politik in ukrepov za ohranitev miru, preprečevanje sporov, oblikovanje stabilizacijskih ukrepov, okrepitev mednarodne varnosti ob upoštevanju načel iz Listine Združenih narodov, ter za utrditev in razširitev demokracije, pravne države, temeljnih človekovih pravic, načel mednarodnega prava, vključno s temeljnimi standardi na področju dela, pa tudi za pomoč skupnostim, ki jih ogrožajo naravne nesreče ali nesreče, povezane s človeško dejavnostjo. Ko se Evropa vključi v prizadevanja prek svojih meja, tega ne počne zgolj iz človekoljubnosti ali ljubezni do bližnjega, temveč tudi zato, ker je to v njenem interesu, če želi ohraniti svojo blaginjo. Obravnavati je treba tudi begunsko problematiko in ljudem ponuditi perspektivo v njihovi lastni državi.

1.2.2   EU mora pri tem prevzeti vodilno vlogo v okviru Organizacije združenih narodov (OZN), ki je v prvi vrsti odgovorna za ohranjanje mednarodnega miru. Zato je potrebno tesno sodelovanje med EU in OZN na področju obvladovanja civilnih in vojaških kriz, zlasti pa pri dejavnostih humanitarne pomoči.

1.2.3   Poleg tega je po mnenju EESO treba okrepiti celovite in skupne zunanjepolitične ukrepe na področju oskrbe in varne preskrbe z energijo, prehranske varnosti, podnebnih sprememb, pa tudi na področju upravljanja migracijskih tokov ter boja proti organiziranemu kriminalu, prekupčevanju, piratstvu in korupciji. Ta proces povezovanja in usklajevanja bi moral vključevati tudi trgovinsko politiko. V celoti vzeto je to precejšnja in kompleksna zaveza, zaradi katere je potrebna prilagoditev proračuna EU, namenjenega za zunanjo politiko.

1.3   Geografska območja ukrepanja

1.3.1   EU mora spremljati in se zanimati za vse, kar se dogaja onstran njenih meja, in ponovno opredeliti svojo strategijo zavezništev. Vendar pa nima na voljo vseh sredstev in instrumentov, da bi to lahko storila tako, kot je to potrebno in zahtevano, da bi postala pravi politični akter na mednarodni ravni. Njen glavni problem pa ni pomanjkanje instrumentov, ampak nesposobnost zagotoviti skladnost v upravljanju različnih instrumentov in pri tem zajamčiti politično voljo držav članic.

1.3.2   Zato EU vsaj z gospodarskega vidika ne sme zanemariti svojih odnosov z velikimi svetovnimi regijami, kot so Severna Amerika, s katero vzdržuje strateške odnose, Južna Amerika in Karibi, s katerima je EU sklenila strateško partnerstvo med obema regijama, Kitajska, Indija in Rusija, hkrati pa mora še večjo pozornost kot doslej nameniti tudi območju znotraj svojih geografskih meja in svojim neposrednim sosedam. V ta namen je nujno treba ustvariti sinergije med dvostranskimi in regionalnimi odnosi.

1.3.3   V tem okviru bi bilo treba dokončati širitveni proces na Balkanu, ki je izjemno občutljivo območje znotraj meja EU, nadaljevati pogajanja s Turčijo, oblikovati učinkovito sosedsko politiko z usmeritvijo pozornosti na razmere v Sredozemlju in na Bližnjem vzhodu.

1.3.4   V zvezi s tem je treba postaviti nove temelje sredozemske politike s pomočjo novih institucij in novih organov sodelovanja, ki bi imeli ustrezna sredstva in operativne instrumente. Treba je prisluhniti pozivom k demokratizaciji in civilnemu napredku v teh državah in jih spremljati. EU ima temeljno odgovornost za zagotavljanje hitrega in nebolečega prehoda v demokracijo, ne pa v nove, prikrite diktature, da se ne zavržejo upi prebivalcev in mladih na svobodo, človeško dostojanstvo in socialno pravičnost.

1.3.5   V ta namen je treba zagotoviti večji delež sredstev iz proračuna EU za sodelovanje s temi državami, zlasti za krepitev institucionalnih zmogljivosti, gospodarskega in družbenega razvoja ter ustvarjanje novih delovnih mest in priložnosti za naložbe v teh državah.

1.3.6   V tem okviru bi lahko EESO imel bistveno vlogo pri izvajanju dejavnosti in ukrepov na področju stikov med ljudmi ter pri razvoju naravne povezave z dejanskimi predstavniškimi organizacijami civilne družbe v sredozemskih državah in na Bližnjem vzhodu, ki so spodbudile sedanje procese prehoda, da bi podprli dialog med civilno družbo in konkretno vlado ter okrepili demokratično udeležbo v obrambo državljanskih pravic in pravne države.

1.3.7   Drugo prednostno področje ukrepanja za EU mora biti celotna Afrika: varnost in stabilnost EU sta v veliki meri odvisni od razvoja in demokratične rasti te celine, ki je Evropi tako blizu. Če želi EU odpraviti težave zaradi destabilizirajočih valov množičnega izseljevanja, ki jih povzročajo širjenje puščav, prehrambene krize, revščina afriškega prebivalstva, skorumpirani in lažnivi režimi ter pomanjkanje pravičnosti in svobode, se mora odzvati učinkovito in nemudoma ter s to celino skleniti sporazum.

1.4   Mednarodne organizacije

1.4.1   Spodbujati je treba usklajene in učinkovite ukrepe v mednarodnih organizacijah, pa tudi temeljito preoblikovanje teh organizacij, da bi učinkoviteje izvajale svoje nove naloge in izpolnjevale nove potrebe; EU mora v tem okviru delovati enotno, da bi lahko imela enega samega predstavnika.

1.4.2   Zlasti bi bilo treba enakovredno obravnavati delovnopravne pravice, določene s temeljnimi konvencijami Mednarodne organizacije dela, ter ekonomske pravice in pravico do proste trgovine. Tudi v Mednarodni organizaciji dela bi morala EU delovati enotno.

1.4.3   EESO meni, da mora imeti EU vse bolj dejavno vlogo v tem okviru, zlasti na ravni skupine G-20 in stikov z institucijami, ki v največji meri predstavljajo OZN, predvsem ECOSOC, pri čemer bi morala zastopati enotna stališča. V tem okviru bi lahko reforma ECOSOC omogočila napredek in tudi boljšo zastopanost civilne družbe v tej organizaciji.

1.4.4   Treba je oblikovati učinkovite in trajnostne politike za zaščito območja eura in razviti ustrezne instrumente za boj proti špekulativnim gibanjem na mednarodni ravni, za odpravo davčnih oaz, zmanjšanje konkurence na podlagi menjalnih tečajev valut in za ponovno oživitev gospodarske rasti ter zaposlovanja z dostojnim delom. Sprememba člena 136 Pogodbe je pomemben prvi korak. Predvsem je ugodna za Evropsko unijo: zajamčena je osrednja vloga Komisije in vključen je Evropski parlament, kar krepi demokratičen proces. Enako bi bilo treba narediti za zunanjo politiko (sprememba člena 24).

1.4.5   Sodelovanje socialnih partnerjev in organizacij civilne družbe je eden od pogojev za ohranitev in spodbujanje vrednot, ki so podlaga za mirno sobivanje na mednarodni ravni. EU mora spodbujati obsežno posvetovanje z EESO, civilno družbo in socialnimi partnerji, da bi olajšala sodelovanje v prihodnjih strukturah odločanja mednarodnih organizacij.

1.5   Varnostna politika

1.5.1   Na področju varnostne in obrambne politike je treba okrepiti Evropsko obrambno agencijo ter čim prej vzpostaviti stalne strukturirane oblike sodelovanja, tudi zato, da bi zagotovili učinkovite sinergije in prihranke v nacionalnih proračunih, privarčevana sredstva pa namenili produktivnim naložbam, ustvarjanju novih delovnih mest in zmanjšanju javnega dolga.

1.5.2   Varnostne in obrambne instrumente, ki jih ima EU, bi bilo treba uporabiti in priznati kot prave instrumente regionalne varnosti.

1.5.3   Na področju varnosti bi morala EU delovati predvsem v svojem sosedstvu z ukrepi, katerih cilj je stabilizirati krizna območja, in ukrepi za ohranjanje miru.

1.5.4   V ta namen EESO želi, da se skupne izkušnje tako kot v primeru sporazumov iz Saint-Maloja iz leta 1998 vključijo v Evropsko obrambno agencijo in zajamejo v skupno varnostno politiko.

1.6   EESO

EESO mora izpolniti svojo vlogo ter prispevati k opredelitvi in izvajanju zunanje politike EU. Zato meni, da bi bilo primerno, da se zaprosi za njegovo mnenje o ukrepih zunanje politike EU, tudi za zagotovitev preglednosti in nadzora nad pobudami. Zato je treba ustrezno upoštevati vsa mnenja, ki jih je Odbor doslej že pripravil v zvezi z vidiki skupne zunanje in varnostne politike EU ter z instrumenti sodelovanja, ki lahko vplivajo na zunanjo politiko (1). V tem pogledu bi se lahko dejavnosti EESO – kot povezave med ukrepi držav članic in EU ter potrebami, ki jih izraža civilna družba – izkazale za zelo učinkovite.

1.6.1   To je potrebno, da se omogoči sodelovanje organizirane civilne družbe in javnosti v procesu odločanja o temah s področja mednarodne politike, ki najbolj neposredno vplivajo na gospodarstvo in življenje evropskih državljanov.

1.6.2   Na mednarodnem področju lahko EESO poskrbi za nadaljevanje politike EU za upoštevanje vloge civilne družbe v pogajanjih in izvajanju omenjenih sporazumov. Na podlagi minulih izkušenj in že sprejetih pobud meni, da bi moral ne le sodelovati s partnerji pri delovanju po mednarodnih pogajanjih EU, temveč bi moral biti tudi vključen v mehanizem uporabe in izvajanja teh sporazumov, bodisi pridružitvenih sporazumov, trgovinskih sporazumov ali drugih.

1.6.3   EESO bo v okviru posvetovanj in mednarodnih mandatov za udeležbo, ki jih prejema, še naprej opravljal dejavnosti povezovanja z organizacijami civilne družbe v državah in regijah, ki bi morale uživati glavno pozornost politike EU.

1.6.4   Da bi lahko Odbor svoje naloge ustrezno izpolnjeval v skladu z interesi državljanov EU, je treba v proces posvetovanja z EESO v različnih fazah vključiti tudi skupno službo za zunanje delovanje. V ta namen bi morda lahko EESO in ESZD na podlagi protokola, ki že obstaja med Komisijo in EESO, podpisala memorandum o soglasju, ki bi določal pravila in podrobnosti za strukturirano skupno delo.

1.7   Instrumenti in vloga EU

1.7.1   Izkoristiti je treba možnosti Pogodbe, da bi se lahko EU, začenši z ESZD, vse bolj uveljavila v mednarodnem okolju, govorila v „en glas“, zagotovila skladnost med politikami EU ter politikami EU in držav članic ter se izognila hudim razhajanjem, ki na koncu škodijo podobi EU.

1.7.2   V okviru zunanje politike je treba ceniti instrumente, kot je okrepljeno sodelovanje, da bi omogočili oblikovanje skupine držav, ki bi bila nekakšna začetnica in gonilo vse bolj integrirane zunanje politike: tako bi vzpostavili trdnejšo in bolj skladno institucionalno ureditev za doseganje skupnih ciljev. Začeli bi lahko s podpisom pakta za zunanjo politiko, kot je bil to primer za euro (Svet z dne 24. in 25. marca 2011).

1.7.3   EESO zato meni, da je treba postopek odločanja v EU izboljšati in povečati njegovo učinkovitost, zlasti zato, da bo EU imela vidnejšo vlogo na mednarodni ravni. V tem smislu EESO upa, da bo EU našla ustrezne postopke in predloge za zagotovitev enotnega zunanjepolitičnega ukrepanja.

1.8   Sedanje prednostne naloge

1.8.1   Vsi organi Evropske komisije, ki sodelujejo pri uvajanju skupne službe za zunanje delovanje, se morajo čimbolj potruditi za sodelovanje in preprečiti, da bi se proces omejil zgolj na uvedbo „novega generalnega direktorata“ poleg že obstoječih direktoratov.

1.8.2   Vztrajati je treba pri sklenitvi mednarodnega sporazuma, ki bi preprečil ponovitev – trenutno latentnih – finančnih špekulacij, in sicer na podlagi predlogov, ki jih je EU predstavila v okviru skupine G-20.

1.8.3   Sredozemlje mora postati središče takojšnjih in otipljivih pobud EU.

1.8.4   Konkretno se je treba lotiti izvajanja sklepov Evropskega sveta o strateškem partnerstvu EU z dne 16. septembra 2010 ter 24. in 25. marca 2011.

1.8.5   Konkretno in dosledno je treba izvajati člen 11 Lizbonske pogodbe ter vse institucije pozvati, naj spoštujejo obveznost posvetovanja z EESO in sprožijo intenziven dialog o temah, ki bi lahko imele neposreden ali posreden učinek na civilno družbo, v tesni povezavi z Evropskim parlamentom in nacionalnimi parlamenti.

2.   Uvod

2.1   Zunanja politika EU ima možnost, da z novo pogodbo naredi kakovostni preskok, če bodo to dovolile vlade; s tem bi se okrepila vloga EU kot političnega akterja na mednarodnem prizorišču. Nova pogodba sicer še ne ustreza povsem objektivnim potrebam EU, vendar je v državah članicah in na svetovni ravni vzbudila številna pričakovanja. Zdaj je treba konkretno uresničiti uvedene spremembe in se ustrezno odzvati na pričakovanja mednarodne skupnosti, drugače bo EU izgubila verodostojnost. Tega cilja ne bo mogoče doseči brez aktivne udeležbe in polne vključenosti civilne družbe. Člen 11 Lizbonske pogodbe daje EESO kot zastopniku organizirane civilne družbe vso pravico, da prispeva svoje mnenje k zunanji in varnostni politiki Evropske unije, zato ga morata EU in ESZD neposredno upoštevati.

3.   Nov mednarodni okvir

3.1   V preteklosti je imela EU v zunanji politiki bolj stransko vlogo; danes ima več priložnosti, ki jih mora izkoristiti, da ustavi svoje nazadovanje. V novem mednarodnem okviru, ki se hitro in nenehno razvija, postajajo države članice vsaka zase dejansko vse bolj obrobnega značaja. Zato je potrebna večja solidarnost znotraj Evrope, pooblastila pa je treba prenesti z države same na skupnost, na vso EU, in se pri tem izogniti konkurenci med državami, ki je skoraj vedno škodljiva.

3.2   Evropska unija se danes bolj kot kdaj prej sooča s številnimi svetovnimi izzivi, ki terjajo večjo kohezijo in enotnost namena za obvladanje vse bolj zapletenih nevarnosti, ki geopolitično ravnovesje spreminjajo v večpolarni svet: na Bližnjem vzhodu, zlasti glede še nerešenega izraelsko-palestinskega vprašanja, v Iranu, Afganistanu, Iraku, Sudanu in drugje po svetu še obstajajo nerešeni konflikti ali območja napetosti. V celotnem severnem delu Afrike so se vnela uporniška gibanja proti avtoritarnim režimom, katerih posledice je težko napovedati. Varnost držav ogrožajo svetovne nevarnosti različnih vrst, vključno z versko nestrpnostjo in novimi jedrskimi programi, kot je iranski.

3.3   Še drugi zelo pomembni dejavniki so ali lahko postanejo elementi nestabilnosti in upora, na primer prehranska varnost, naraščanje števila prebivalcev, vse večje socialne razlike, tržna neravnovesja in nenazadnje boj za redko zemljo in kovine. Teh dejavnikov se bo treba lotiti najprej. Vsa ta vprašanja so povezana tudi z globalizacijo, ki pa je državam med drugim vendarle prinesla nove priložnosti za boj proti revščini, brezposelnosti itd.

3.4   EU se sooča s situacijo, zaradi katere je „prisiljena“ ukrepati, saj se je znašla v „stiski“. Mora pa ukrepati nemudoma in brez odlašanja, torej hitreje kot v primeru sklada za podporo euru, Sredozemlja, Bližnjega vzhoda itd. Skupna zunanja politika je dober protistrup za vse to in odličen instrument za boljšo zaščito interesov EU, njenih podjetij in državljanov. Sredozemska kriza lahko postane priložnost za začetek skupne zunanje politike EU.

4.   Razlogi in cilji zunanje politike ter stanje v Uniji

4.1   Proces globalizacije in finančna kriza sta potrdila in povečala potrebo po novih finančnih pravilih in boljšem evropskem in svetovnem upravljanju, ki ga mora prevzeti EU. Države članice morajo torej ukrepati v tesni povezavi in enotno nastopati v mednarodnih organizacijah, v katerih so zastopane individualno in včasih s preveliko težo, če upoštevamo njihovo vlogo v mednarodnem okviru. Delegacije Evropske unije morajo biti sposobne zastopati stališče EU v vseh mednarodnih institucijah (člen 34 Pogodbe), začenši z Varnostnim svetom Združenih narodov (glej sklep Evropskega sveta z dne 24. in 25. marca 2011).

4.2   EESO meni, da mora imeti EU za izvajanje enotnih ukrepov strateško skupno vizijo do izzivov in priložnosti, ki jih ponuja globalizacija; opredeliti mora politične prednostne naloge in področja, na katerih ima posebne interese, ter postopno ukrepati, pri tem pa širiti obseg ukrepov na podlagi sredstev in sposobnosti za ukrepanje. Za to je nujno, da EU določi strategijo zavezništev v večpolarnem sistemu na svetovni ravni. Začeti bi bilo treba pri čezatlantskem zavezništvu, ki ga je treba utrditi z enotno politično strategijo, saj dvosmerna povezava obstaja že dolgo. S tem bi ustavili sedanjo slabitev odnosov med obema stranema Atlantika. Vse to obvezuje EU, da svojo novo vlogo opravlja s prepričanjem in verodostojnostjo, da je konkretno naklonjena večpolarnosti in zdravemu novemu ravnovesju sever-jug, pri tem pa razvija odnose z Latinsko Ameriko, Azijo in zlasti afriško celino.

4.3   EU mora biti previdnejša pri svojih odločitvah. Nepozornost, ki je v zadnjih letih veljala v odnosu do zahtev civilne družbe z južne strani Sredozemskega morja, kjer sta najprej barcelonski proces, nato pa tudi Unija za Sredozemlje doživela precejšen neuspeh, ogroža varnost meje, ki je bistvena za stabilnost same Evropske unije. EU se mora odgovorno soočiti s to kompleksno problematiko in jo sprejeti kot priložnost, v odgovor na zahteve po civilnem, gospodarskem in socialnem napredku, ki jih izraža civilna družba v teh državah, ter spodbujati utrditev demokracije in pravne države.

4.4   Ta razmislek velja tudi za ostali del afriške celine, v katerem EU pobude ne more prepustiti Kitajski, edini državi, ki se tam utrjuje in širi, ter pozabiti odgovornost, ki ji jo nalagata zgodovina in geografija: skleniti bi morala skupni pakt s celotno celino.

4.5   Dejavnejša in učinkovitejša „zunanja politika“ EU se je udejanjila s postopnim širjenjem njenih geografskih meja proti vzhodu in proti jugu. Ta proces se mora še dopolniti s sedanjimi pogajanji z balkanskimi državami in Turčijo, ki jih ni mogoče zavlačevati v nedogled; treba se jih je pogumno lotiti brez predsodkov in bojazni obeh strani.

4.6   Delovati je treba v vzajemnem interesu, prek oblik partnerstva z državami ali regijami in za uravnotežen razvoj, ki bo v središče skupnega interesa in ukrepanja postavil „osebo“, ne da bi pri tem podcenjevali strateške interese Unije in njenih državljanov. EU mora vedno podpirati in spodbujati vsebino evropskega socialnega modela in kot osnovo v vse svoje sporazume vključiti temeljne in delovnopravne pravice.

4.7   EESO meni, da obstaja vrsta politik, ki ustrezajo okviru zunanjih odnosov EU in v katerih je vloga civilne družbe neogibna, saj imajo močne posledice tudi znotraj EU. To so na primer politike na področju pravic, pravil za špekulativne finance, monetarne politike (euro kot rezervna valuta in instrument mednarodne gospodarske politike), energetske politike (pogosto uporabljene za izsiljevanje), okolja, tržne politike, politike prehranske varnosti, varnosti in boja proti terorizmu, priseljevanja, korupcije itd.

4.8   Zato bi bilo pomembno, da Evropska komisija, tudi s pomočjo EESO, zagotovi objektivne, konkretne in učinkovite informacije o delovanju EU na področju zunanje politike, njenem pomenu in dodani vrednosti v primerjavi z nacionalnim delovanjem. Pogosto tega ni ali pa to naredijo države članice v izkrivljeni obliki. Pri tem je zelo pomembno tudi sodelovanje Evropskega parlamenta in nacionalnih parlamentov.

4.9   Pri tem pa obstaja nevarnost, da se Evropejci zmedejo ter podvomijo v korist in vlogo EU. Politiki iz različnih držav dejansko pogosto nimajo interesa za to, da bi cenili delo, ki se opravi v Bruslju: bolj jih zanima lastno kratkoročno preživetje kot pa to, da bi se potrudili za dolgoročen in obsežen strateški projekt.

4.10   Evropska unija pa še vedno ostaja model uravnoteženega in trajnostnega razvoja na podlagi vrednot prava, demokracije in miroljubnega sožitja, ki ga je treba razširiti v sosednje države Njena „mehka moč“ (soft power) in „transformacijska diplomacija“ sta pripomogli k stabilizaciji naše celine ter s politiko širitve in sosedsko politiko demokratični proces in blaginjo razširili v številne države.

4.11   Vendar to ne more biti dovolj. Evropski svet je 16. septembra 2010 izjavil, da mora Evropska unija postati učinkovit globalni akter, ki bo pripravljen prevzeti svoj del odgovornosti za svetovno varnost ter vodilno vlogo pri oblikovanju skupnega odziva na skupne izzive.

4.12   EU ostaja glavni donator za države, ki potrebujejo pomoč, zato mora bolje izkoristiti svojo politiko sodelovanja. Je glavna trgovinska sila na svetu in ima najbolj napredna stališča na področju okolja, kot se je pokazalo na nedavnem vrhu v Cancúnu. Zato ima tako pravico kot dolžnost, da prevzame ključno vlogo in vodi postopek opredeljevanja novih večstranskih pravil.

4.13   OZN je na vrhu mednarodnega sistema. Za soočenje s političnimi in gospodarskimi izzivi moramo obnoviti multilateralizem. Treba bo obsežno ukrepati v vseh mednarodnih arenah in pripomoči k temeljiti prenovi institucij, kot so Mednarodni denarni sklad, Svetovna banka in Svetovna trgovinska organizacija. Tudi za skupino G-20 bo treba najti bolj skladno in usmerjeno vlogo, da bi dosegli boljša pravila o gospodarskih in finančnih transakcijah, kot se že dolgo zahteva, obenem pa se izognili oblikovanju novih hierarhij.

5.   Varnostna politika

5.1   EU je razvila skupno varnostno in obrambno politiko ter oblikovala instrumente za obvladovanje kriz, pri tem pa upoštevala različna stališča držav članic. Imeti mora pomembno stabilizacijsko vlogo v sosednjih državah. Zato mora EU zahtevati, da vse države sprejmejo in spoštujejo načela, ki so temelj miroljubnega mednarodnega sožitja, saj se o temeljnih pravicah ni mogoče pogajati.

5.2   EU že dolgo neposredno (ali prek svojih članic) sodeluje v različnih vojaških in civilnih misijah. Dejansko gre za svetovno delovanje, ki je včasih zgolj simbolično. Instrumente, ki jih ima na razpolago EU, bi bilo treba okrepiti, jih uporabiti kot dejanske instrumente regionalne varnosti in jih kot take tudi priznati. EU bi morala konkretno posredovati z vsemi svojimi instrumenti, kot sta ESZD in visoki predstavnik Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko ter podpredsednik Komisije.

5.3   EU mora na področju varnosti delovati predvsem v t. i. „sosedstvu“: v Vzhodni Evropi, na Kavkazu, Balkanu, v Sredozemlju in Afriki, in to z mešanico pobud, katerih cilj je stabilizacija kriznih območij z operacijami za ohranjanje miru, vzpostavljanjem institucij in ukrepi za gospodarski razvoj. Ravno na teh področjih ima lahko civilna družba pomembno vlogo pri spodbujanju miroljubnega razvoja. EESO je že zdaj zelo dejaven in opravlja pomembno delo v tej smeri.

5.4   Tudi področje varnostne in obrambne politike, ki običajno sicer spada med pristojnosti držav, dobiva vse večji pomen za civilno družbo in evropsko javno mnenje zaradi strateških, proračunskih in socialnih posledic, ki jih imajo lahko odločitve, sprejete na tem področju.

5.5   S tega vidika morata EU in NATO razviti in poglobiti strateško partnerstvo, da bi bolje sodelovala pri obvladovanju kriz. Skupna varnostna in obrambna politika Evropske unije ni samo ključen element skupne zunanje in varnostne politike, ampak velja tudi za sestavni del novega strateškega koncepta Atlantskega zavezništva, sprejetega 20. septembra 2010 v Lizboni ob udeležbi voditeljev organov NATO in EU.

6.   Vloga EESO

6.1   Namen dejavnosti EESO na področju zunanjih odnosov je izraziti stališče organizirane civilne družbe glede politik EU, povezanih s trgovino, širitvijo, razvojem in zunanjimi zadevami.

6.2   EESO stalno spremlja razvoj odnosov med Evropsko unijo in številnimi državami sveta, zlasti državami in regijami, s katerimi ima EU strukturirane odnose, prav tako pa ohranja stike z njihovo civilno družbo. Navezal je tesne odnose z ekonomsko-socialnimi partnerji in drugimi organizacijami civilne družbe v tretjih državah z namenom pripraviti predloge, zlasti o ekonomsko-socialnih vprašanjih, ter prispevati h krepitvi civilne družbe. V tem okviru se sprejemajo skupne izjave, namenjene političnim oblastem.

6.3   Sodelovanje z našimi kolegi poteka prek stalnih odborov. Z državami kandidatkami (Turčijo, Hrvaško, Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo) in državami podpisnicami pridružitvenih sporazumov (države Evropskega gospodarskega prostora) je EESO tako oblikoval mešane posvetovalne odbore. Za države Zahodnega Balkana, Rusijo, Japonsko in vzhodne sosede EU obstajajo skupine za stike. Odbori za spremljanje pa delujejo s partnerskimi organizacijami v okviru odnosov z Afriko, Karibskimi otoki in Pacifikom, z Latinsko Ameriko ter v okviru Unije za Sredozemlje. Redno se pripravljajo tudi okrogle mize civilne družbe s predstavniki ekonomsko-socialnih svetov Brazilije in Kitajske.

6.4   Med temi konkretnimi politikami je EESO razvil pomembne dejavnosti na treh področjih:

| — | razvojna politika: EESO redno sodeluje s Komisijo in ji posreduje prispevek organizirane civilne družbe glede različnih predlogov GD za razvoj. Ti prispevki so v obliki mnenj ali skupnih priporočil, pripravljenih skupaj z organizacijami civilne družbe držav AKP; |
| --- | --- |

—

razvojna politika: EESO redno sodeluje s Komisijo in ji posreduje prispevek organizirane civilne družbe glede različnih predlogov GD za razvoj. Ti prispevki so v obliki mnenj ali skupnih priporočil, pripravljenih skupaj z organizacijami civilne družbe držav AKP;

| — | širitev EU: EESO sodeluje z državami kandidatkami, s katerimi ustanovi mešane posvetovalne odbore civilne družbe. Ti odbori so namenjeni prenosu znanja, izkušenj in informacij o učinku skupnih politik in učinkovitem izvajanju pravnega reda EU in delujejo kot most med EU in socialno-poklicnimi organizacijami iz teh držav; |
| --- | --- |

—

širitev EU: EESO sodeluje z državami kandidatkami, s katerimi ustanovi mešane posvetovalne odbore civilne družbe. Ti odbori so namenjeni prenosu znanja, izkušenj in informacij o učinku skupnih politik in učinkovitem izvajanju pravnega reda EU in delujejo kot most med EU in socialno-poklicnimi organizacijami iz teh držav;

| — | trgovinska politika: EESO skrbi za delovanje po pogajanjih, zagotavlja spremljanje ekonomsko-socialnega in okoljskega vpliva sporazumov, ki jih je sklenila EU, kot posrednik med skupnimi strukturami, enakopravno vzpostavljenimi s civilno družbo vpletenih držav ali regij, ter prenaša stališča organizirane civilne družbe. To se lahko doseže z večjim vključevanjem v pogajanja o mednarodnih sporazumih EU, ki morajo eksplicitno predvideti prisotnost in vlogo organizirane civilne družbe. |
| --- | --- |

—

trgovinska politika: EESO skrbi za delovanje po pogajanjih, zagotavlja spremljanje ekonomsko-socialnega in okoljskega vpliva sporazumov, ki jih je sklenila EU, kot posrednik med skupnimi strukturami, enakopravno vzpostavljenimi s civilno družbo vpletenih držav ali regij, ter prenaša stališča organizirane civilne družbe. To se lahko doseže z večjim vključevanjem v pogajanja o mednarodnih sporazumih EU, ki morajo eksplicitno predvideti prisotnost in vlogo organizirane civilne družbe.

6.5   Odboru je bila poleg tega zaupana naloga, da sodeluje v spremljanju in izvajanju trgovinskih sporazumov, sklenjenih med EU in državami CARIFORUMA, EU in državami Srednje Amerike ter EU in Korejo. Ker je teh trgovinskih pogajanj vse več, bi se morala bistveno povečati tudi njegova vloga. EESO skrbi tudi za spremljanje evropskih instrumentov za demokracijo in človekove pravice ter instrumenta za mednarodno sodelovanje v obliki posebnih sestankov s Komisijo in v sodelovanju z Evropskim parlamentom, ki v zvezi s temi instrumenti uveljavlja pravico do podrobnega pregleda.

6.6   EESO pa lahko še posebej pripomore k večji skladnosti skupnih politik, ki imajo vse večji vpliv na mednarodno politiko, ta pa vpliva tudi nanje. Naj naštejemo le tesno povezavo med politikami, ki se izvajajo v okviru notranjega trga in mednarodne dejavnosti na gospodarsko-finančnem, denarnem, energetskem, okoljskem, trgovinskem, socialnem, kmetijskem, industrijskem področju ter še kje. EESO bi lahko bil zlasti učinkovit, saj bi deloval kot sredstvo za povezovanje ukrepov držav članic in institucij EU z zahtevami, ki jih postavlja civilna družba.

6.7   EESO meni, da si je treba za uresničitev teh ciljev prizadevati tudi z ustreznim zastopanjem civilne družbe in odločnim delovanjem v mednarodnih organizacijah, začenši z Ekonomskim in socialnim svetom OZN, Mednarodno organizacijo dela ter gospodarskimi in finančnimi institucijami, ki bi jih bilo treba že zdavnaj temeljito prenoviti, da bi lahko odražale nagle spremembe, ki smo jim priča vsak dan, in zagotovile večjo preglednost postopkov odločanja, ki pogosto nimajo učinkovitih sistemov nadzora.

6.8   Lizbonska pogodba daje EU kot celoti možnost, da ukrepa skupaj s civilno družbo. Gre za model, ki bi ga bilo treba predstaviti in izpostaviti v mednarodnem okolju. EESO ima lahko na podlagi člena 11 Pogodbe temeljno vlogo na področju zunanje politike za udejanjanje participativne demokracije, na kateri temelji Unija, kot izraza državljanske diplomacije in njenega varuha za državljane, tudi glede transparentnosti pobud. Iz teh razlogov in zaradi dela, ki ga je že opravil v mednarodnem okolju, je EESO prepričan, da bi moral biti – kot to že velja za druge politike – eden od osnovnih partnerjev Komisije prek nove diplomatske službe (ESZD), Parlamenta in Sveta, za pripravo in nadzor zunanje politike. V ta namen bo EESO predlagal ESZD pripravo memoranduma o soglasju med obema institucijama, ki bi omogočil boljše strukturiranje sodelovanja civilne družbe pri zunanji politiki EU, bodisi z zahtevki za pripravo mnenja bodisi z drugimi načini rednega posvetovanja.

6.9   EESO v mednarodnem okolju že dolgo zelo aktivno deluje; oblikoval je mrežo stikov s podobnimi organizacijami v različnih delih sveta in prenaša načela, na katerih temelji Evropska unija, ter zahteve civilne družbe glede gospodarstva, kohezije, partnerstva, boja proti diskriminaciji in socialnim razlikam.

6.10   EESO poziva k večji skladnosti med ukrepi različnih generalnih direktoratov Komisije in različnih organov EU. Poleg tega meni, da bi morala Svetovna trgovinska organizacija zagotoviti, da se delovnopravne pravice obravnavajo enako kot ekonomske pravice in pravica do proste trgovine, saj v nekaterih državah temeljnih standardov Mednarodne organizacije dela ne izvajajo ali jih sploh ne poznajo. Posledice takšnih odločitev čutijo evropska družba, podjetja in delavci. Zato bi po mnenju EESO EU morala prevzeti bolj ambiciozen in pravičnejši koncept globalizacije, da oživitev gospodarstva brez ustvarjanja delovnih mest (jobless recovery) ne bi postala trajno stanje.

6.11   EESO meni, da bi morala biti organizirana civilna družba bolj dejavno vključena v vprašanja mednarodne politike, in sicer z neposredno povezavo in rednimi zahtevami ESZD za posvetovanje. EESO želi preprečiti, da državljani EU niso pravilno obveščeni o dogodkih, ki jih neposredno zadevajo.

6.12   V tem smislu bi lahko EESO postal sredstvo za to, da se na evropsko raven prenese razprava o vprašanjih, ki jih ni več mogoče rešiti na nacionalni ravni: preseljevanje, energija, sosedstvo, okolje, demografske spremembe, korupcija, socialna in prehranska vprašanja, trgovina in razvoj itd. Poleg tega lahko z EESO te razprave ostanejo v ospredju pozornosti tudi tedaj, ko bi jih na evropskem dnevnem redu lahko zamenjala druga nujna vprašanja.

6.13   EESO lahko evropskim institucijam tudi zagotovi izkušnje in sposobnost, da se konkretne politike EU analizirajo z novih vidikov, ki predstavljajo konkretne interese vpletenih sektorjev:spodbujanje socialne ekonomije v tretjih državah, interesi kmetov v mednarodni trgovini z živili, vloga civilne družbe v razvojni politiki, mednarodno upravljanje voda, mednarodna trgovina s kmetijskimi proizvodi v okviru Svetovne trgovinske organizacije, mala podjetja, socialna kohezija, regionalno povezovanje itd.

V Bruslju, 27. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

(1)  Glej npr. mnenja o zunanji razsežnosti prenovljene lizbonske strategije (UL C 128, 18.5.2010, str. 41–47), o regionalnem povezovanju za razvoj v državah AKP (UL C 317, 23.12.2009, str. 126–131), o ocenah učinka trajnostnega razvoja in trgovinski politiki Evropske unije (UL C 218, 23.7.2011, str. 14–18), o instrumentu za razvojno sodelovanje Evropske unije: vlogi organizirane civilne družbe in socialnih partnerjev (UL C 44, 11.2.2011, str. 123–128) ter o evropskem instrumentu za demokracijo in človekove pravice (UL C 182, 4.8.2009, str. 13–18).

1

---

III Pripravljalni akti

EVROPSKI EKONOMSKO-SOCIALNI ODBOR

475. plenarno zasedanje 26. in 27. oktobra 2011

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/63 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/63

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu direktive Sveta o skupni konsolidirani osnovi za davek od dohodkov pravnih oseb (CCCTB)

(COM(2011) 121 konč. – 2011/0058 (CNS))

2012/C 24/12

Poročevalec: Joachim WUERMELING

Svet Evropske unije je 6. aprila 2011 sklenil, da v skladu s členom 115 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednjem dokumentu:

Predlog direktive Sveta o skupni konsolidirani osnovi za davek od dohodkov pravnih oseb (CCCTB)

COM(2011) 121 konč. – 2011/0058 (CNS).

Strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 4. oktobra 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 26. oktobra) s 137 glasovi za, 22 glasovi proti in 15 vzdržanimi glasovi.

1.   Sklepi in priporočila

1.1   EESO podpira predlog skupne konsolidirane osnove za davek od dohodkov pravnih oseb (CCCTB) kot velik in pomemben ukrep na evropskem notranjem trgu. Dokončna vzpostavitev notranjega trga zahteva nadaljnjo prilagoditev podlag za obdavčitev dohodkov pravnih oseb.

1.1.1   Predlog direktive Komisije je uspeh, ker se s CCCTB ustvarjajo . Na splošno predlagana pravila omogočajo obdavčitev dohodkov pravnih oseb v skladu z gospodarsko uspešnostjo ter preprečujejo izkrivljanja in izogibanja. Vendar pa so v predlogu direktive potrebne dodatne podrobne pojasnitve, pa tudi nekatere spremembe.

1.1.2   S CCCTB bi lahko zmanjšali ali celo odpravili večino v EU, kot so omejitev čezmejne izravnave izgub, zapleten izračun transfernih cen in dvojna obdavčitev ter neenaka obravnava poslovnih enot in odvisnih družb na območju EU ter glede na njihovo lokacijo znotraj ali zunaj nacionalnih meja.

1.1.3   EESO pričakuje, da bo predlog direktive že srednjeročno podjetjem omogočil precejšnje , državam članicam pa znižanje upravnih stroškov.

1.1.4   CCCTB . S CCCTB podjetniške odločitve na notranjem trgu niso več odvisne od davčnih vidikov. CCCTB tako spodbuja pošteno in trajnostno konkurenco in pozitivno vpliva na .

1.2   EESO priznava, da obstaja zaskrbljenost, da CCCTB , omejuje možnosti izbire na davčnem področju, vodi k zmanjšanju davčnih prihodkov ali povzroča druge nenamerne posledice. Zlasti obstaja nevarnost, da Evropska unija v hitro spreminjajočem se in izjemno konkurenčnem svetovnem gospodarstvu pri izvajanju sistema CCCTB za 27 držav članic nima struktur za hitro odzivanje na svetovne spremembe na področju davkov ali svežnjev spodbud (na primer za raziskave in razvoj), zaradi česa bi lahko izgubili neposredne tuje naložbe.

1.2.1   Zaskrbljenost zaradi zmanjšane suverenosti na področju davkov in zmanjšanja davčnih prihodkov se mora ustrezno upoštevati tudi v okviru CCCTB. V času, ko so javne finance v vsej EU pod precejšnjim pritiskom, je bistveno, da ni nepotrebnih negativnih posledic za prihodke držav članic in da lahko države članice predvidijo učinek na svoje nacionalne račune. za svoj delež davčne osnove. Vendar pa se ukrepi gospodarske politike na področju davčne zakonodaje za CCCTB lahko sprejmejo le še na evropski ravni. Obstaja zaskrbljenost, da bo Evropa zaradi tega manj prožna in konkurenčna pri pridobivanju neposrednih tujih naložb, posledica pa bo izguba naložb v korist držav, kot sta npr. Švica ali Singapur.

1.2.2   Ali in v kolikšni meri bo CCCTB imela negativne zaradi izbire lokacije podjetij je težko oceniti, zlasti ker je davek od dobička pravnih oseb le eden od več pomembnih dejavnikov te odločitve. v zvezi s tem .

1.2.3   Davčna osnova je zasnovana širše od trenutne povprečne osnove v državah članicah. To bo sprva povzročilo višje davčne prihodke. Nasprotno lahko čezmejna izravnava ekonomskih izgub povzroči nižjo davčno obremenitev. EESO meni, da bi se morale razlike v povprečju z leti izravnati in da države članice ne bi smele biti zaskrbljene zaradi .

1.2.4   EESO meni, da bi morali . Zato podpira možnost, predvideno v direktivi, da države članice prilagodijo davčno stopnjo tako, da ne pride niti do povečane niti do zmanjšane davčne obremenitve.

1.2.5   V sedanji razpravi razumljivo prevladujejo vprašanja davčne politike in davčnih sistemov. EESO priporoča Evropskemu parlamentu in državam članicam, da pri splošni oceni predloga upoštevajo tudi , ki jih CCCTB nudi vsem državam članicam z vzpostavitvijo svobodnih in poštenih pogojev konkurence na področju davkov.

1.2.6   S CCCTB so . EESO meni, da CCCTB ne bi zmanjšala pomena nacionalnih davčnih stopenj za odločitev podjetij o njihovi lokaciji, saj bi se tudi po uvedbi CCCTB davčne stopnje med državami članicami razlikovale. V sedanji konkurenci na davčnem področju gre predvsem za prenašanje dobička in izgub v državah članicah s primerjalno nižjo ali višjo davčno stopnjo. S CCCTB bi bila konkurenca na davčnem področju usmerjena na faktorje, ki jih vsebuje formula za razdelitev davčne osnove.

1.3   EESO možnost v različnih državah članicah (konsolidacija), ki je jedro sistema CCCTB. Le s konsolidacijo se bodo odpravili sedanji problemi v zvezi s transfernimi cenami, omogočila z davčnega vidika nevtralna reorganizacija po vsej EU ter preprečilo dvojno obdavčevanje. Ker je konsolidacija temeljna gospodarska prednost CCCTB, bi morala skupna davčna osnova od vsega začetka vsebovati ta element.

1.4   V zvezi s področjem uporabe CCCTB Odbor ne vztraja več pri takojšnji obvezni uporabi CCCTB, temveč v uvodnem obdobju. Vendar bi morala biti CCCTB dolgoročno obvezna, sprva pri prekoračitvi določenega praga. Če bi sistem CCCTB za vedno ostal neobvezen, bi to državam članicam povzročalo precejšnje upravne obremenitve, saj bi poleg novega sistema CCCTB morale še naprej uporabljati sedanje nacionalne sisteme davka od dohodkov pravnih oseb.

1.5   EESO pozdravlja dejstvo, da lahko CCCTB v skladu s predlogom direktive uporabljajo in neodvisno od tega, ali poslujejo čezmejno ali le v nacionalnem okviru. prinaša možnost izbire CCCTB , saj se bistveno zmanjšajo povečani stroški usklajevanja, ki so povezani s čezmejnim poslovanjem. To pa ne velja za mnoga mala in srednje velika podjetja, ki kot osebne družbe ali družbe z enim družbenikom niso zavezanke za davek od dohodkov pravnih oseb.

1.6   Preprečevanje dvojne obdavčitve dohodkov, ustvarjenih zunaj EU, z načelno uporabo metode oprostitve je treba pohvaliti in nadalje razviti. EESO meni, da .

1.7   Nekatera posamezna pravila je treba . To je nujno, da . Predvsem manjkajo opredelitve in uporabljajo se pravni pojmi, ki niso dovolj jasni. To ogroža enotno uporabo direktive.

1.8   Po mnenju EESO je uvedba sistema za določanje davčne osnove koristna, predvsem zato, da se poenostavijo davčni postopki, zlasti za mala in srednje velika podjetja, ter zagotovi enotna uporaba pravil za vse davčne zavezance, vendar je za to potrebno okrepljeno upravno sodelovanje med državami članicami, ki zaenkrat še ne obstaja, zlasti kar zadeva samodejno posredovanje podatkov o konsolidiranih enotah. EESO opozarja, da je veliko možnosti, da bo prišlo do sporov med pristojnimi nacionalnimi organi držav članic in glavnim davčnim organom o zaprosilu za mnenje pristojnega organa, reviziji prihodkov in vprašanjih v zvezi s formulo porazdelitve.

1.9   EESO meni, da bi morala Evropska komisija dodatno razmisliti o predlaganem sistemu porazdelitve. Sedanji predlog, ki daje enako težo prodaji po namembnem kraju kot faktorjema sredstev in dela, utegne koristiti predvsem državam članicam z večjo potrošnjo, in to zgolj zaradi njihove velikosti. Zaradi popolne odsotnosti vprašanj intelektualne lastnine v tej formuli pa bi s tem dobili tudi sistem, katerega podlaga je zastarela vizija sodobnega evropskega gospodarstva, ki ne spodbuja ali podpira razvoja pametnega gospodarstva.

1.10   Načrti dveh ali več držav članic, da bi uskladili osnove za odmero davka od dohodkov pravnih oseb v okviru meddržavnega sodelovanja, po mnenju EESO spodbujajo konvergenco na področju davčne zakonodaje. Vendar pa morajo biti takšne pobude zasnovane tako, da ne postavljajo novih ovir za evropsko usklajevanje in da ne poskušajo ustvariti predhodnega okvira za vseevropski projekt.

2.   Vsebina predloga in ozadje

2.1   Komisija je 16. marca 2011 sprejela predlog direktive Sveta o skupni konsolidirani osnovi za davek od dohodkov pravnih oseb (CCCTB) (COM(2011) 121/4; IP/11/319). Trenutno morajo podjetja pri izračunu te osnove upoštevati predpise, ki veljajo v do 27 različnih nacionalnih sistemih. To povzroča precejšnje upravne stroške, predvsem malim in srednje velikim podjetjem, ter izkrivljanje konkurence na notranjem trgu.

2.2   CCCTB naj bi odpravila ali vsaj zmanjšala v EU, ki zavirajo dokončno vzpostavitev notranjega trga:

| — | upravni stroški za izračunavanje davkov („stroški davčnega usklajevanja“) se bodo občutno znižali; |
| --- | --- |

—

upravni stroški za izračunavanje davkov („stroški davčnega usklajevanja“) se bodo občutno znižali;

| — | zapleteno vprašanje določanja transfernih cen v okviru podjetja ne bo več aktualno, saj bo davčna obravnava povsod enaka; |
| --- | --- |

—

zapleteno vprašanje določanja transfernih cen v okviru podjetja ne bo več aktualno, saj bo davčna obravnava povsod enaka;

| — | čezmejne izgube se bodo lahko izravnale; |
| --- | --- |

—

čezmejne izgube se bodo lahko izravnale;

| — | povsod po Evropi bo na enoten način odpravljen problem dvojnega obdavčevanja. |
| --- | --- |

—

povsod po Evropi bo na enoten način odpravljen problem dvojnega obdavčevanja.

2.3   Po oceni Komisije bi CCCTB podjetjem v EU omogočila, da letno prihranijo 700 milijonov EUR pri stroških davčnega usklajevanja, dodatne 1,3 milijarde EUR zaradi konsolidacije in do 1 milijarde EUR pri čezmejnih dejavnostih. Poleg tega bi povečala privlačnost EU za tuje vlagatelje.

2.4   Glede na obliko direktive je vprašanje, ali bo uvedba CCCTB negativno vplivala na višino davčnih prihodkov, nenazadnje odvisno od odločitev držav članic o višini davčnih stopenj. Modeliranje Evropske komisije je pokazalo, da več let ni pričakovati nobenih negativnih učinkov v zvezi s prihodki, zlasti zato, ker je davčna osnova CCCTB v povprečju širše zasnovana kot po nacionalnih določbah.

2.5   Vendar pa bi se v primeru čezmejne izravnave izgub običajno zmanjšala. Znižanje stroškov davčnega usklajevanja in večja privlačnost za vlagatelje iz tretjih držav naj bi to vsaj deloma izravnala.

2.6    so pravila o področju uporabe CCCTB, izračunu davčne osnove, čezmejni izravnavi dobička (konsolidacija), porazdelitvi davčnih prihodkov med države članice in o enotni kontaktni točki za podjetja.

2.7    je omejeno na pravne osebe, ki so v EU zavezanci za plačilo davka od dohodkov pravnih oseb. CCCTB se tako ne uporablja za osebne družbe, fizične osebe in investicijske sklade.

2.8   Družbe, za katere se uporablja direktiva, imajo pravico do izbire, ali želijo biti obdavčene v skladu s CCCTB (člen 6 predloga direktive); izbrani sistem morajo nato na začetku uporabljati pet let, po tem pa so k njegovi uporabi zavezane tri leta (člen 105 predloga direktive).

2.9   Predlog direktive vsebuje vsa pravila za izračun osnove. Ne sklicuje se na določena računovodska pravila, čeprav posamezne določbe odražajo načela mednarodnih standardov računovodskega poročanja iz gospodarskega prava. Obdavčljivi dohodek se določi na podlagi izkaza poslovnega izida v skladu z običajno mednarodno prakso.

2.10   , ki izberejo sistem CCCTB, (konsolidacija). To je trenutno omejeno ali celo nemogoče, posledica pa je, da so deli podjetja zunaj države, kjer ima sedež, v precej neugodnem davčnopravnem položaju.

2.11   Osebna načeloma zajema vse skupine družb s sedežem v EU in poslovne enote, ki se nahajajo v EU. Odvisne družbe so vključene, če ima matična družba v njih več kot 50 % glasovalnih pravic in več kot 75 % lastniškega kapitala. Stvarna veljavnost zajema vse prihodke, ki jih ustvarijo člani skupine. Krajevna veljavnost je omejena na Evropsko unijo.

2.12   Dobiček, izračunan po enotnih pravilih, bo v skladu z obsegom (gospodarskega) poslovanja (ki se meri glede na delo, sredstva in prodajo) porazdeljen med ustrezne države članice, v katerih je dejavno podjetje. Porazdelitev se izvede na podlagi formule, ki temelji na treh faktorjih dodane vrednosti (delo, prodaja in sredstva). Posebnosti (npr. v finančnem sektorju za finančne institucije in zavarovalnice) se upoštevajo s prilagoditvijo faktorjev. Konkretna višina davkov se v vsaki državi članici izračuna z uporabo nacionalne davčne stopnje za porazdeljeni delež dobička.

3.   Splošne ugotovitve

3.1   EESO za CCCBT kot pomemben ukrep za odpravo davčnih ovir na notranjem trgu: odpravlja se dvojno obdavčevanje, neenaka obravnava poslovnih enot na notranjem trgu, lahko se izravnajo čezmejne izgube in odpravlja se problem transfernih cen.

3.2   EESO se je že prej zavzemal za vzpostavitev svobodnih in poštenih pogojev konkurence, da se spodbudijo čezmejne dejavnosti, tudi na področju davčnega prava. (1) Odbor je svoje izčrpno mnenje o oblikovanju skupne konsolidirane davčne osnove za pravne osebe v EU nazadnje podal 14. februarja 2006 (2). .

3.3   Vendar pa si podatki, ki jih predstavlja Komisija, nasprotujejo. Ocena učinka na eni strani navaja študijo Deloitte, po kateri bi se lahko stroški usklajevanja v konkretnem primeru večnacionalne skupine, ki ustanavlja novo odvisno družbo v drugi državi članici, zmanjšali za več kot 60 %, na drugi strani pa je PWC v študiji na primeru vzorca uveljavljenih večnacionalnih skupin ocenil, da bi se stroški usklajevanja znižali le za 1 %. Še ena študija, ki jo je pripravil Ernst and Young, je ocenila, da se bodo stroški usklajevanja zaradi dodatnih stroškov priprave in vložitve davčne napovedi ter s tem povezane davčne administracije povečali za 13 % in bodo zaradi zmanjšanjih potreb po transfernih cenah višji od pričakovanega prihranka stroškov. Upravni stroški davčnih organov se bodo povečali zaradi potrebe po hkratni uporabi nacionalnega sistema in sistema CCCTB.

3.4   Predlog direktive podjetjem omogoča , državam članicam pa znižanje upravnih stroškov kljub začetnim stroškom prehoda na nov sistem.

3.5   . Poslovne odločitve se v EU trenutno ne sprejemajo zgolj na podlagi meril konkurence. Pogosto so odvisne od vidika „davčne optimizacije“: npr. v raziskave se vlaga tam, kjer se stroški lahko odbijejo od davka, tvegane dejavnosti pa se izvajajo tam, kjer se izgube lahko uveljavljajo kot davčna olajšava. Izkrivljeno sprejemanje poslovnih odločitev glede na davčne vidike je v nasprotju s temeljnim načelom notranjega trga in negativno vpliva na rast in ustvarjanje delovnih mest.

3.6   EESO pri tem ne podcenjuje pomislekov, ki so jih izrazili mnogi, zlasti nacionalni parlamenti devetih držav članic (3), ki so prepričani, da predlog ni v skladu z načelom subsidiarnosti, da zmanjšuje nacionalno suverenost, omejuje možnosti izbire na davčnem področju, vodi k zmanjšanju davčnih prihodkov ali povzroča druge nenamerne posledice.

3.6.1   Res je, da države članice za družbe, ki izberejo sistem CCCBT, ne morejo več sprejeti z gospodarsko-političnim namenom, saj se davčna osnova določi na evropski ravni. Po drugi strani pa je sedaj mogoče sprejeti tovrstne ukrepe za povečanje konkurenčnosti in ustvarjanje delovnih mest na evropski ravni s pozitivnimi učinki za celoten notranji trg, ne da bi pri tem nastali različni okvirni pogoji za posamezna podjetja.

3.6.2   Srednje- in dolgoročno lahko CCCTB povzroči , ki se zaradi nacionalnih davčnih spodbud nahajajo na določenih lokacijah. CCCTB naj bi preprečila ravno tovrstno izkrivljanje konkurence z davčnimi ugodnostmi. Kljub temu EESO meni, da bi morala Komisija te vidike podrobneje preučiti v okviru , da bodo institucije EU in druge zainteresirane strani lahko bolje ocenile tovrstne posledice.

3.7   CCCTB ohranja držav članic, saj lahko te same določijo višino obdavčitve za svoj delež davčne osnove. S CCTB se usklajuje davčna osnova in ne davčne stopnje. Države članice bodo lahko še naprej določale nacionalne davčne stopnje glede na njihove prednostne naloge na področju proračunske politike. Začasno pa se lahko zmanjšajo prihodki od davka, kar je mogoče popraviti le s povišanjem davčne stopnje v prihodnosti.

4.   Posebne ugotovitve

4.1   Predlog direktive je velik dosežek Komisije, vendar bodo potrebne . Na splošno predlagana pravila omogočajo obdavčitev dohodkov pravnih oseb v skladu z gospodarsko uspešnostjo ter preprečujejo izkrivljanja in izogibanja.

4.2   EESO pozdravlja dejstvo, da lahko CCCTB v skladu s predlogom direktive uporabljajo in neodvisno od tega, ali podjetje posluje čezmejno ali le v nacionalnem okviru – čeprav je predlog direktive usmerjen zlasti v podjetja oz. skupine, ki poslujejo čezmejno. Vendar pa bo tudi malim in srednje velikim podjetjem olajšal razširitev njihovih dejavnosti prek meja, saj CCCTB prinaša pomembne stroškovne prednosti v primerjavi z obdavčenjem po mnogih nacionalnih sistemih. Malim in srednje velikim podjetjem, ki imajo obliko kapitalskih družb, možnost uporabe CCCTB prinaša prednosti. To pa ne velja za mnoga mala in srednje velika podjetja, ki kot družbe z enim družbenikom in osebne družbe niso zavezanke za davek od dohodkov pravnih oseb.

4.3   Glede na to Odbor ne vztraja več pri takojšnji obvezni uporabi CCCTB, temveč se zavzema za tega sistema v uvodnem obdobju. Dolgoročno bi morala biti CCCTB obvezna, sprva pri prekoračitvi določenega praga za podjetja, ki poslujejo čezmejno. Če bi sistem CCCTB za vedno ostal neobvezen, bi to državam članicam povzročalo precejšnje upravne obremenitve, saj bi poleg novega sistema CCCTB morale še naprej uporabljati sedanje sisteme davka od dohodkov pravnih oseb.

4.4   Seštevek vseh dobičkov in izgub zadevnih članov skupine () je ključ za odpravo davčnih ovir na notranjem trgu in . Samo s konsolidacijo se zagotovijo naslednje prednosti: čezmejna izravnava izgub, preprečevanje težav v zvezi s transfernimi cenami, možnost z davčnega vidika nevtralne organizacije podjetja po vsej EU, preprečevanje dvojnega obdavčevanja in enaka obravnava odvisnih kapitalskih družb ter poslovnih enot v EU. Zato je treba konsolidacijo brez pridržkov podpreti. Tej „veliki“ rešitvi je treba dati prednost pred „majhno“ rešitvijo, ki bi jo pomenila skupna osnova za davek od dohodkov pravnih oseb brez konsolidacije.

4.5   Z opredelitvijo se ustrezno določa področje uporabe CCCTB. Prednost določitve osebne veljavnosti s formalnimi merili je ta, da je ta merila enostavno uporabljati in preverjati ter da so manj dovzetna za preoblikovanja. Z vidika podjetij so merila poleg tega uresničljiva in pravno varna. To le omejeno velja za pravila o vključitvi v skupino ali izstop iz nje. Široka opredelitev stvarne veljavnosti, v skladu s katero je treba upoštevati vse ustvarjene prihodke, je smiselna z vidika preprečitve težav pri razmejitvi. Tudi krajevna veljavnost, omejena na Evropsko unijo, je primerna. Širša vključitev prihodkov, ustvarjenih na mednarodni ravni, bi zahtevala zelo zapletene uskladitve, ker ni mednarodnih predpisov o izračunu dobička.

4.6   EESO meni, da je med države članice na podlagi faktorjev dodane vrednosti „delo“, „sredstva“ in „prodaja“ bolj smiselna kot izračun na podlagi makroekonomskih kazalnikov, ker se konkretno navezuje na gospodarstvo.

4.6.1   Namen . Upoštevanje več faktorjev bistveno omeji možnosti davčnih zavezancev, da bi faktorje poskusili dodeliti državi članici s čim nižjo davčno stopnjo. Uporaba alternativnih porazdelitvenih metod zahteva jasna razmejitvena pravila in posebno utemeljitev. Ti so zaradi posebnih poslovnih modelov potrebni na primer za finančni sektor (banke in zavarovalnice).

4.6.2   Vendar pa obstaja , da bi posamezne države članice formulo in bi bila tako vsota vseh porazdeljenih deležev večja ali manjša od dejanskih skupnih dohodkov, ki jih je treba razdeliti. Tako bi prišlo do večkratne obdavčitve ali nižje obdavčitve skupnih dohodkov, ki jih je treba razdeliti. Komisija mora to obravnavati s čimprejšnjim sprejetjem izvedbenih aktov.

4.6.3   V zvezi z v okviru je potrebna natančnejša razmejitev glede na ekonomsko lastništvo in dejansko uporabo, razmisliti pa bi bilo treba tudi o tem, kako vključiti intelektualno lastnino. Pri , ki sestoji iz dveh delov, je razdelitev glede na število zaposlenih enostavna in izvedljiva, vendar pa se lahko izkaže za problematično, zlasti če se neka dejavnost izvaja „pod nadzorom in z odgovornostjo“ člana skupine. Študije so pokazale, da ima lahko porazdelitev dobička na podlagi faktorja „delo“ negativne ekonomske učinke na trg dela. Zaradi različnih sistemov socialnega varstva v EU lahko vključitev socialnih in pokojninskih storitev vodi do dodatnih nesoglasij med državami članicami. je tržno usmerjen in utegne nepravično koristiti večjim državam članicam zgolj zaradi njihove velikosti. Treba bi bilo razmisliti o tem, da se ga črta ali spremeni njegovo težo v formuli za porazdelitev.

4.7   Davčna osnova je zasnovana širše od trenutne povprečne osnove v državah članicah. To bo sprva povzročilo višje davčne prihodke. Nasprotno lahko čezmejna izravnava ekonomskih izgub povzroči nižjo davčno obremenitev. EESO meni, da bi . Zato EESO podpira možnost, predvideno v direktivi, da države članice prilagodijo davčno stopnjo tako, da se davčna obremenitev niti ne poveča niti zmanjša.

4.8   Izbrani sledi mednarodnim standardom, zlasti standardom 25 od 27 držav članic. EESO meni, da je to primerno. Predlog direktive se ne sklicuje na pravila mednarodnih standardov računovodskega poročanja iz gospodarskega prava, ker je CCCTB sklop pravil za samostojen izračun obdavčljivega dobička. Vendar pa posamezne določbe odražajo načela mednarodnih standardov računovodskega poročanja, ki so se od začetka dolgoletnega načrtovanja predloga CCCTB razvijali dalje.

4.9   Nekatera posamezna pravila je treba . To je nujno, da se izognemo razdrobljenosti, ki bi bila posledica uporabe na nacionalnih ravni. Predvsem in uporabljeni so pravni pojmi, ki niso dovolj jasni (npr. sredstvo ali stroški nabave in proizvodnje). V predlogu ni natančnih pravil za posamezne panoge, npr. za obravnavanje finančnih sredstev, ali dovolj podrobnih pravil, npr. pri opredelitvi ekonomskega lastnika, kar ogroža

4.10   Sprejetje splošnega v obliki, kakršna je zdaj, je vprašljivo. V skladu s predlogom direktive se lažne transakcije, izvršene izključno z namenom izogibanja obdavčitvi, pri izračunu davčne osnove ne upoštevajo (člen 80 predloga direktive). Uporaba oziroma razlaga tako splošnega predpisa o preprečevanju zlorab bo povzročala hude težave, ker je treba zlorabo v skladu s sodno prakso Sodišča Evropske unije dokazati za vsak posamezen primer.

4.11   EESO odobrava preprečevanje , z načelno oprostitvijo obdavčitve teh dohodkov. Tako so podjetja EU zavezana le plačilu davkov tujega trga. EESO ne vidi razloga, zakaj to v skladu s predlogom Komisije ne bi veljalo v primeru nižjih davkov v tujini. EESO meni, da je v primerih, ko so tuji davki prenizki, vprašljiv, saj naj bi to vplivalo ne le na zlorabe ampak tudi na običajne poslovne dejavnosti.

4.12   EESO meni, da je možnost ustvarjanja rezervacij preveč omejena.

4.12.1   Ustvarjanje rezervacij velja samo za zadeve, ki izhajajo izključno iz pravnih obveznosti. To izključuje . EESO meni, da z ekonomskega vidika to ni upravičeno, ker gospodarska uspešnost in s tem obdavčljiv dobiček omejujejo tudi bremenitve sredstev, ki so nastale iz ekonomskih razlogov.

4.12.2   Pri rezervacijah za pravne obveznosti je treba pojasniti , da bodo te rezervacije dejansko potrebne. Tudi merila za zanesljivo oceno niso dovolj določena. Podrobnosti o ravnanju z rezervacijami za predvidene izgube zaradi premajhne natančnosti niso jasne. Tudi rezervacije za pokojnine v pravilih niso omenjene, vendar jih je treba upoštevati; v nasprotnem primeru bi bila pravila za samoocenjevanje odveč.

4.12.3   Predlog direktive ne vsebuje dodatnih podrobnosti ali prenosa izvedbenih pooblastil na Komisijo glede , ki jih priznava pravo EU. Naveden je le poseben predpis o tem, da so tehnične rezervacije zavarovalnic odbitne, pri izravnalnih rezervacijah pa imajo države članice možnost, da odločijo, ali so odbitne.

4.12.4   Potrebna so dodatna podrobna pravila, predvsem za , ki bodo ustrezno upoštevala posebnosti, ki izhajajo iz tveganja (zaradi finančne krize). Predvsem manjkajo podrobna pravila za ravnanje z izvedenimi finančnimi instrumenti in za leasing. Poleg tega je potrebno pravilo, ki zagotavlja bodisi odbitnost tehničnih rezervacij bank (za splošna bančna tveganja) bodisi zmanjšanje vrednosti finančnih sredstev. Direktiva bi morala kot pri posebnih predpisih za zavarovalnice vsebovati podrobna pravila za finančni sektor.

4.13   Primerno je, da za davek od dohodka pravnih oseb in podobne davke ni mogoč odbitek. Vendar pa je treba seznam neodbitnih nacionalnih davkov v Prilogi III v skladu s členom 14 predloga direktive o CCCTB še enkrat kritično preučiti. Tako davek na zavarovanje, ki je neodbiten le v zvezi z davki, ki se pobirajo na nacionalni ravni, ni primerljiv z davkom od dohodka pravnih oseb. Če se davki na zavarovanje plačajo od zavarovalne premije in ga zavarovalnice registrirajo kot dohodek, bi moral biti mogoč odbitek kot strošek poslovanja.

4.14   Z vidika enakosti pri obdavčevanju se zdi določitev ustrezna, glede to, da bi prosta izbira pomenila prevelike diskrecijske pravice. Zato odločitev, da naj bi se izjemoma lahko uporabljale dogovorjene obrestne mere, ni čisto neproblematična.

4.15   Predlog predvideva možnost namesto , kar je smiselna rešitev. Metoda amortizacije v skupini podjetjem daje možnosti internega financiranja. Pri stopnji amortizacije v višini le 25 % bi se velik del zneska amortizacije poračunal šele takrat, ko bi nastopil čas za nadomestno naložbo. Zato bi bilo treba stopnjo za amortizacije v skupini ustrezno povišati.

4.16   Če je izjemna amortizacija osnovnih sredstev, ki se ne amortizirajo, mogoča samo v primerih, kjer se lahko dokaže trajno zmanjšanje vrednosti, to preveč omejuje možnost upoštevanja izgube. Poleg tega ni pojasnjeno, kako dokazati „trajno zmanjšanje vrednosti“. Izjemna amortizacija ne velja za sredstva, za katera so iztržki od njihove odtujitve oproščeni plačila davka, npr. deleži v kapitalskih družbah. To bi bilo lahko neugodno za holdinške družbe in družbe tveganega kapitala.

4.17   Po mnenju EESO je uvedba sistema za določanje davčne osnove koristna, predvsem zato, da se poenostavijo davčni postopki, zlasti za mala in srednje velika podjetja, ter zagotovi enotna uporaba pravil za vse davčne zavezance, vendar je za to potrebno okrepljeno upravno sodelovanje med državami članicami, ki zaenkrat še ne obstaja, zlasti kar zadeva učinkovit nadzor nad konsolidiranimi enotami (podjetja, odvisne družbe, stalne poslovne enote), ki se vsako leto spremenijo. Samodejno posredovanje podatkov bi moralo postati pravilo, tako kot to že velja za področje DDV znotraj EU.

4.18   Poudariti je treba, da naj bi vsa komunikacija z davčno upravo potekala samo še med t. i. glavnim davčnim zavezancem v skupini in glavnim davčnim uradom, ki je pristojen za glavnega zavezanca. Tako usklajevanje z različnimi davčnimi uradi v državah članicah ne bi bilo več potrebno. EESO odobrava s tem povezano zmanjšanje upravnih obremenitev za davčne zavezance in davčno upravo.

V Bruslju, 26. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

(1)  Mnenje EESO z naslovom Davčna politika v Evropski uniji – prednostne naloge za naslednja leta, UL C 48, 21.2.2002, str. 73 (op. prev.: mnenje ni prevedeno v slovenščino).

1

Davčna politika v Evropski uniji – prednostne naloge za naslednja leta

op. prev.: mnenje ni prevedeno v slovenščino

(2)  Raziskovalno mnenje na zaprosilo Komisije, UL C 88, 14.4.2006, str. 48.

2

(3)  V skladu s členom 6 Protokola (št. 2) o uporabi načel subsidiarnosti in sorazmernosti so Evropskemu parlamentu, Svetu in Evropski komisiji poslali obrazloženo mnenje nacionalni parlamenti Bolgarije, Irske, Malte, Poljske, Romunije, Slovaške, Švedske, Nizozemske in Združenega kraljestva.

3

---

PRILOGA

k mnenju Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Naslednji amandma, ki je bil med razpravo zavrnjen, je prejel vsaj četrtino glasov:

Točka 1.4

Spremeni se tako:

V zvezi s področjem uporabe CCCTB Odbor ne vztraja več pri takojšnji obvezni uporabi CCCTB, temveč se strinja z možnostjo izbire sistema v uvodnem obdobju. Vendar bi morala biti CCCTB dolgoročno obvezna, sprva pri prekoračitvi določenega praga . Če bi sistem CCCTB za vedno ostal neobvezen, bi to državam članicam povzročalo precejšnje upravne obremenitve, saj bi poleg novega sistema CCCTB morale še naprej uporabljati sedanje nacionalne sisteme davka od dohodkov pravnih oseb.

Amandma je bil zavrnjen s 70 glasovi za, 90 glasovi proti in 15 vzdržanimi glasovi.

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/70 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/70

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu direktive Sveta o spremembi Direktive 2003/96/ES o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije

(COM(2011) 169 konč. – 2011/0092 (CNS))

in sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru – Pametnejša obdavčitev energije v EU: predlog revizije Direktive o obdavčitvi energije

(COM(2011) 168 konč.)

2012/C 24/13

Poročevalec: g. PIGAL

Svet je 29. aprila 2011 sklenil, da v skladu s členom 113 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednjih dokumentih:

Predlog direktive Sveta o spremembi Direktive 2003/96/ES o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčitev energentov in električne energije

COM(2011) 169 konč. – 2011/0092 (CNS)

in

Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru Pametnejša obdavčitev energije v EU: predlog revizije Direktive o obdavčitvi energije

COM(2011) 168 konč.

Strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 4. oktobra 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 27. oktobra) s 158 glasovi za, 4 glasovi proti in 13 vzdržanimi glasovi.

1.   Sklepi in priporočila

1.1   Sklepne ugotovitve

1.1.1   V času, ko številne države pripravljajo strategije za izhod iz gospodarske in finančne krize, sprememba direktive o obdavčitvi energije ponuja možnosti za uskladitev okoljskih in gospodarskih ciljev. Ta državam članicam, ki to želijo, v skladu s strategijo Evropa 2020 omogoča, da del obdavčitve dela ali kapitala prenesejo v obliko obdavčitve, ki spodbuja okolju prijazno in energetsko učinkovito ravnanje.

1.1.2   Evropa se ne more zadovoljiti s cilji, ki si jih je zastavila na področju energetske politike. Zdaj mora zagotoviti sredstva za dosego teh ciljev. Da bi uspela, mora dati močan „cenovni signal“. To je učinkovit, če ne kar edini način, kako doseči spremembo miselnosti in obnašanja.

1.1.3   Prenova direktive o obdavčitvi energije brez dvoma pomeni napredek v primerjavi z začetno različico. Zaradi uvedbe dveh elementov za merjenje/obdavčitev energije je direktiva natančnejša in ustreznejša. Obdavčitev CO2 dopolnjuje sistem EU za trgovanje z emisijami.

1.1.4   V skladu s tema elementoma obdavčitve je večino oblik energije treba obravnavati/obdavčiti enako glede na njihove emisije CO2 in energetsko vrednost. Vendar pa velja omeniti, da električne energije ni mogoče izenačiti z drugimi vrstami energije.

1.1.5   Čeprav je to trenutno lahko boleče, bo cenovni signal, ki ga bo dala visoka obdavčitev goriv, evropske potrošnike energije pripravil na neizogibno pomanjkanje in omejitve ter spodbudil naložbe in prizadevanja na področju varčevanja z energijo, privlačnosti in razvoja obnovljivih virov energije, odpornosti na naftne šoke itd.

Vendar pa, kar zadeva goriva za ogrevanje, tega cenovnega signala, povezanega z obdavčitvijo, ni mogoče slišati, tako pa bi lahko ostalo tudi s prenovo direktive o obdavčitvi energije. Potrošniki tako ne morejo izkoristiti prizadevanj in naložb na področju varčevanja z energijo pri gorivih in so prizadeti zaradi nepredvidenih nihanj trga.

1.1.6   Večje spodbude potrošnikom za varčevanje z gorivi za ogrevanje bi koristile tudi podjetjem v sektorju, saj bi pospešile posodobitev opreme in ponudile nove tržne priložnosti.

1.1.7   Industrijske panoge, ki so velike porabnice energije in za katere doslej ni veljalo področje uporabe direktive o obdavčitvi energije, so zdaj utemeljeno znova vključene.

Vendar pa drugi sektorji ostajajo deloma ali v celoti izvzeti, na primer:

| — | kmetijstvo, gradbeništvo, javna dela, |
| --- | --- |

—

kmetijstvo, gradbeništvo, javna dela,

| — | javni prevoz in prevoz, uporabljen za vojaške namene, zbiranje odpadkov, javna uprava, |
| --- | --- |

—

javni prevoz in prevoz, uporabljen za vojaške namene, zbiranje odpadkov, javna uprava,

| — | rešilna vozila (vendar ne taksiji), zračni promet, evropski pomorski promet, |
| --- | --- |

—

rešilna vozila (vendar ne taksiji), zračni promet, evropski pomorski promet,

| — | električna energija, ki jo porabijo gospodinjstva, itd. |
| --- | --- |

—

električna energija, ki jo porabijo gospodinjstva, itd.

Težko je videti skladnost med vsemi temi izjemami, tudi zato, ker potrebe po njih ne utegnejo razumeti tisti, ki od njih nimajo koristi.

1.1.8   V nasprotju s tem, kar omenja sporočilo Evropske komisije, nova direktiva o obdavčitvi energije ne opredeljuje okvira, ne zavzema stališča in tudi ne daje priporočil državam članicam glede uporabe dela ali celote prihodkov v okviru novega sistema obdavčitve, s katerim skuša prispevati k razvoju ponudbe v smeri novih tehnologij ali čistejših virov energije.

1.1.9   EESO pa kljub vsemu ugotavlja, da direktiva o obdavčitvi energije prispeva k razvoju enotnega trga, saj skuša in omogoča doseči uskladitev obdavčitve energije.

1.2   Priporočila

1.2.1   Odbor podpira prizadevanja Evropske komisije, katerih cilj je doseči cilje strategije Evropa 2020. Prenova direktive o obdavčitvi energije vsekakor gre v to smer, njen cilj pa je zlasti:

| — | spodbuditi trajnostni razvoj in varovati okolje, |
| --- | --- |

—

spodbuditi trajnostni razvoj in varovati okolje,

| — | zaščititi notranji trg in spodbuditi rast, |
| --- | --- |

—

zaščititi notranji trg in spodbuditi rast,

| — | omogočiti zmanjšanje stroškov dela in proračunskega primanjkljaja. |
| --- | --- |

—

omogočiti zmanjšanje stroškov dela in proračunskega primanjkljaja.

1.2.2   Vendar pa EESO izraža obžalovanje, da prenova direktive o obdavčitvi energije ni bolj ambiciozna in doslednejša. Še preden je bilo besedilo predloženo Svetu in še pred pogajanji s Svetom se je Evropska komisija odločila v besedilo vključiti izjeme in izvzetja, katerih cilj je izogniti se nezadovoljstvu nekaterih držav članic ali pa doseči zadovoljstvo drugih.

Evropska komisija tvega, da v pogajalskem procesu na Svetu ne bo več imela manevrskega prostora in da bo lahko le dokončno oslabila prenovljeno direktivo, kot nam je zdaj predložena.

1.2.3   Od držav članic je pričakovati zadržanost ali celo nasprotovanje. Vendar pa Odbor meni, da bi Evropa, zlasti Evropska komisija, morala biti zmožna državam članicam predpisati ukrepe, predvsem zato, ker se nekatere med njimi na nacionalni ravni srečujejo z blokadami potrebnih odločitev, s pomočjo katerih bi na evropski ravni dosegli cilje, ki jih vsi sprejemajo.

1.2.4   Evropska komisija se mora pripraviti in se upreti lobiranju nekaterih, ki bi želeli preprečiti vsakršne spremembe s poudarjanjem „možnih dodatnih stroškov“ ali „nevarne izgube konkurenčnosti“. Mora sicer spodbujati države članice, da razmislijo o nekaterih redkih in kočljivih primerih, mora pa tudi vztrajati pri evropskih energetskih ciljih in poudariti strateške prednosti inovacij na področju novih virov energije ter z njimi povezana nova delovna mesta in rast, izboljšanje kakovosti življenja itd.

1.2.5   Odbor predlaga, da bi Evropska komisija opredelila rešitve, ki bi spremljale zahtevane spremembe, in jih po možnosti tudi vključila v predlagano besedilo ter tako zmanjšala oklevanje držav članic. Ta pristop se nam zdi ustreznejši od popuščanja že pred pogajanji, ki se obetajo z državami članicami, saj bi tako tudi potrošnikom omogočili, da se bolje pripravijo na zaželene spremembe.

2.   Uvod

2.1   Povzetek

2.1.1   Obravnavano besedilo ni nova, marveč prenovljena direktiva o obdavčitvi energije. Praviloma bi morala začeti veljati 1. januarja 2013. Ta datum se sklada s tretjo fazo sistema EU za trgovanje z emisijami.

2.1.2   Za vsa goriva prenovljena direktiva uvaja dva elementa obdavčitve, vsak pa ima svoj cilj:

| — | cilj obdavčitve emisij CO2
  je zmanjšati onesnaževanje s toplogrednimi plini, |
| --- | --- |

—

cilj obdavčitve emisij CO2
  je zmanjšati onesnaževanje s toplogrednimi plini,

| — | cilj obdavčitve, povezane z energijsko vsebnostjo, je ne glede na uporabljeni energent zmanjšati porabo energije. |
| --- | --- |

—

cilj obdavčitve, povezane z energijsko vsebnostjo, je ne glede na uporabljeni energent zmanjšati porabo energije.

2.1.3   Pogonska goriva:

| — | leta 2013 bo davek na CO2 znašal 20 EUR na tono CO2, |
| --- | --- |

—

leta 2013 bo davek na CO2 znašal 20 EUR na tono CO2,

| — | leta 2018 bo davek na energijo znašal 9,6 EUR na gigajoul. |
| --- | --- |

—

leta 2018 bo davek na energijo znašal 9,6 EUR na gigajoul.

2.1.4   Goriva za ogrevanje:

| — | leta 2013 bo davek na CO2 znašal 20 EUR na tono CO2, |
| --- | --- |

—

leta 2013 bo davek na CO2 znašal 20 EUR na tono CO2,

| — | leta 2013 bo davek na energijo znašal 0,15 EUR na gigajoul. |
| --- | --- |

—

leta 2013 bo davek na energijo znašal 0,15 EUR na gigajoul.

2.1.5   Naj spomnimo, da sedanja direktiva o obdavčitvi energije uvaja najnižjo raven obdavčitve, kar je v predlagani prenovi ohranjeno. Države torej lahko določijo višje ravni obdavčitve in večina izmed njih tako tudi ravna.

2.2   Ozadje

2.2.1   Ta predlog prenove je zadnji v vrsti direktiv, ki so bile v preteklosti pripravljene in sprejete:

| — | 2003/96/ES: direktiva o obdavčitvi energije, ki jo je treba spremeniti; |
| --- | --- |

—

2003/96/ES: direktiva o obdavčitvi energije, ki jo je treba spremeniti;

| — | 2003/87/ES: direktiva, ki opredeljuje toplogredne pline in določa sistem EU za trgovanje z emisijami CO2; |
| --- | --- |

—

2003/87/ES: direktiva, ki opredeljuje toplogredne pline in določa sistem EU za trgovanje z emisijami CO2;

| — | 2009/29/ES: direktiva, ki spreminja sistem trgovanja s pravicami do emisij po letu 2013; |
| --- | --- |

—

2009/29/ES: direktiva, ki spreminja sistem trgovanja s pravicami do emisij po letu 2013;

| — | 2006/32/ES: direktiva o energetski učinkovitosti; opredelitev NCV v Prilogi II (1); |
| --- | --- |

—

2006/32/ES: direktiva o energetski učinkovitosti; opredelitev NCV v Prilogi II (1);

| — | 2009/28/ES: direktiva o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, ki opredeljuje trajnostna merila, zlasti za pogonska goriva in goriva iz biomase. |
| --- | --- |

—

2009/28/ES: direktiva o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, ki opredeljuje trajnostna merila, zlasti za pogonska goriva in goriva iz biomase.

2.2.2   To mnenje obravnava predlog prenove direktive o obdavčitvi energije, poleg tega pa se opira tudi na dodatne informacije v sporočilu (2) in obvestilu, (3) ki jih je pripravila Evropska komisija.

2.2.3   Treba je dodati, da se delo Evropske komisije za uvedbo te evropske politike zarisuje v mednarodni okvir, ki ima velik vpliv na različna področja, na primer na:

—   zakonodajo: Čikaška konvencija strogo in zavezujoče omejuje obdavčitev letalstva;

—   trg: raziskave so omogočile pridobivanje nafte iz skrilavca. To odkritje je omogočilo črpanje na novih mestih in s tem povečalo ponudbo fosilnih virov energije. Poleg tega je popolnoma postavila na glavo trg s plinom; cena plina na svetu je padla, zato so drugi, zlasti obnovljivi viri energije, postali manj privlačni;

—   strategijo: dogodki v Severni Afriki in na Bližnjem Vzhodu ne vplivajo močno le na ceno goriv, marveč tudi na stališče držav članic o različnih virih energije;

—   okolje: treba je upoštevati kjotski sporazum in razprave v Cancunu, po potrebi pa je treba ustrezno prilagoditi evropsko strategijo in politike;

—   javno mnenje: dogodki v Fukušimi so pokazali, da lahko tako velik in nepričakovan dogodek zelo vpliva na javno mnenje. Strategije in odločitve držav članic in Evrope ne morejo mimo tega ter morajo seveda hitro prilagoditi svoje politike.

2.2.4   Postavlja se vprašanje, kako problematiko obdavčitve energije postaviti v mednarodni okvir:

| — | Kakšno referenčno ceno CO2 določiti v Evropi, glede na to, da ni splošnega svetovnega sporazuma? |
| --- | --- |

—

Kakšno referenčno ceno CO2 določiti v Evropi, glede na to, da ni splošnega svetovnega sporazuma?

| — | Velja omeniti zamisel o mednarodnem in splošnem davku. |
| --- | --- |

—

Velja omeniti zamisel o mednarodnem in splošnem davku.

2.3   Kronologija

2.3.1   Prejšnja direktiva (2003/96/ES) je nastala na podlagi predloga Evropske komisije iz leta 1996. Med dolgimi pogajanji v Svetu Evropske unije se je zaradi upoštevanja specifičnih razmer na nacionalni ravni ta predlog močno spremenil. Amandmaji so vsebovali predloge za zelo postopno uporabo izvzetij in drugih izjem s prehodnimi obdobji. Na koncu je bil predlog direktive iz leta 1996 sprejet leta 2003.

2.3.2   Njeno izvajanje v državah članicah, razvoj trga z energijo in ozaveščanje o okoljskem in podnebnem vplivu porabe energije so pokazali na slabosti in možnosti za izboljšave (v nadaljevanju).

2.3.3   Delo s pregledom direktive se je začelo leta 2005. Prvi predlog, ki je bil usmerjen v uporabo plinskega olja v komercialne namene, je bil pripravljen leta 2007, vendar pa ni prišel do Sveta. Evropski svet je v svojih sklepih marca 2008 zahteval pripravo novega predloga revizije, ki ga je Evropska komisija v letnem pregledu rasti leta 2011 opredelila kot prednostno nalogo.

Kolegij komisarjev je 12. aprila 2011 sprejel predlog prenove določb direktive o obdavčitvi energije.

3.   Splošne ugotovitve

3.1   Prenova direktive o obdavčitvi energije skuša odgovoriti na nove prednostne naloge Evropske unije, kot so opredeljene v strategiji Evropa 2020, med drugim:

| — | boj proti podnebnim spremembam, |
| --- | --- |

—

boj proti podnebnim spremembam,

| — | prednostna usmeritev v trajnostno rast, |
| --- | --- |

—

prednostna usmeritev v trajnostno rast,

| — | okolju prijaznejše in bolj konkurenčno gospodarstvo, |
| --- | --- |

—

okolju prijaznejše in bolj konkurenčno gospodarstvo,

| — | sodelovanje pri usklajevanju davkov, |
| --- | --- |

—

sodelovanje pri usklajevanju davkov,

| — | manjša obdavčitev dela, |
| --- | --- |

—

manjša obdavčitev dela,

| — | pomoč gospodinjstvom z nizkimi dohodki, |
| --- | --- |

—

pomoč gospodinjstvom z nizkimi dohodki,

| — | proračunska konsolidacija držav članic. |
| --- | --- |

—

proračunska konsolidacija držav članic.

3.2   Sklada se tudi s pravilom 20-20-20 strategije EU o podnebnih spremembah in energetiki 2013–2020:

| — | zmanjšati emisije toplogrednih plinov za 20 %, |
| --- | --- |

—

zmanjšati emisije toplogrednih plinov za 20 %,

| — | leta 2020 proizvesti 20 % energije iz obnovljivih virov, |
| --- | --- |

—

leta 2020 proizvesti 20 % energije iz obnovljivih virov,

| — | izboljšati energetsko učinkovitost za 20 %. |
| --- | --- |

—

izboljšati energetsko učinkovitost za 20 %.

3.3   Skuša tudi popraviti slabosti ali pomanjkljivosti prejšnje direktive o obdavčitvi energije:

| — | sedanje najnižje ravni v splošnem veljajo za porabljeno količino, ne upoštevajo pa energetske vrednosti ali onesnaženja; |
| --- | --- |

—

sedanje najnižje ravni v splošnem veljajo za porabljeno količino, ne upoštevajo pa energetske vrednosti ali onesnaženja;

| — | to vodi v ravnanje, ki je v nasprotju s cilji EU, na primer spodbujanje uporabe premoga in zapostavljanje obnovljivih virov energije; |
| --- | --- |

—

to vodi v ravnanje, ki je v nasprotju s cilji EU, na primer spodbujanje uporabe premoga in zapostavljanje obnovljivih virov energije;

| — | sedanja direktiva o obdavčitvi energije ne predvideva spodbud za pospeševanje nadomestnih virov energije; tako je etanol najbolj obdavčen; |
| --- | --- |

—

sedanja direktiva o obdavčitvi energije ne predvideva spodbud za pospeševanje nadomestnih virov energije; tako je etanol najbolj obdavčen;

| — | nezadostna usklajenost direktive o obdavčitvi energije s sistemom EU za trgovanje z emisijami CO2 ima za posledico dvojno obdavčitev ali odsotnost obdavčitve, odvisno od sektorja. |
| --- | --- |

—

nezadostna usklajenost direktive o obdavčitvi energije s sistemom EU za trgovanje z emisijami CO2 ima za posledico dvojno obdavčitev ali odsotnost obdavčitve, odvisno od sektorja.

3.4   Ta prenova upošteva zunanje omejitve:

| — | prestrukturiranje in posodobitev davčnih sistemov; |
| --- | --- |

—

prestrukturiranje in posodobitev davčnih sistemov;

| — | gospodarsko krizo, ki je oslabila manevrski prostor držav članic in povečala pritisk na proračun; |
| --- | --- |

—

gospodarsko krizo, ki je oslabila manevrski prostor držav članic in povečala pritisk na proračun;

| — | pojav prvih oprijemljivih in izmerljivih učinkov podnebnih sprememb; |
| --- | --- |

—

pojav prvih oprijemljivih in izmerljivih učinkov podnebnih sprememb;

| — | mednarodne napetosti, ki povzročajo nemire in negotovost na mednarodnem energetskem trgu. |
| --- | --- |

—

mednarodne napetosti, ki povzročajo nemire in negotovost na mednarodnem energetskem trgu.

3.5   Poleg tega mora upoštevati nekatere notranje zahteve:

| — | preprečiti mora, da bi bila obdavčitev energije diskriminatorna ali da bi povzročila izkrivljanje konkurence med podjetji držav članic; |
| --- | --- |

—

preprečiti mora, da bi bila obdavčitev energije diskriminatorna ali da bi povzročila izkrivljanje konkurence med podjetji držav članic;

| — | mora pa tudi omejiti izkrivljanje, povezano z neusklajenimi davki na energijo v Evropi. |
| --- | --- |

—

mora pa tudi omejiti izkrivljanje, povezano z neusklajenimi davki na energijo v Evropi.

4.   Posebne ugotovitve

4.1   Glavni vidiki

4.1.1   Kot smo povedali že v začetku, je glavni poudarek predloga (člen 1) opredelitev dveh elementov obdavčitve. Poleg tega predlog potrjuje (člen 4), da so določene ravni najnižje in jih države članice lahko presežejo ter da se te najnižje stopnje prilagodijo vsaka tri leta.

4.1.2   Druga glavna točka je predlog (člen 4(3)) o uvedbi nove obveznosti za države članice, ki bodo morale za vse proizvode, namenjene za enako uporabo (pogonska goriva ali goriva za ogrevanje), uporabljati enake ravni obdavčitve, izračunane na podlagi emisije CO2 in energetske vsebnosti.

4.1.3   V prvotni različici direktive so bile najnižje ravni določene glede na proizvod (in določeno uporabo), med seboj pa niso bile povezane.

4.1.4   S to spremembo bodo države članice morale na novo izračunati svojo raven (nacionalne) obdavčitve ter tako preveriti, ali spoštujejo enaka razmerja, ki jih opredeljujejo najnižje evropske ravni obdavčitve (glej tabele A, B in C Priloge I spremenjene direktive).

4.1.5   Ta obveznost se nanaša na pogonska goriva in goriva za ogrevanje. Veljati bo začela leta 2013 za goriva za ogrevanje, po letu 2023 pa za pogonska goriva; namen tega odloga je upoštevati velike razlike med državami članicami.

4.1.6   Vendar pa, kot prikazuje ločena preglednica (preglednica D) z najnižjimi ravnmi obdavčitve električne energije, obveznost sorazmernosti in uskladitve ravni obdavčitve ne velja za električno energijo.

4.1.7   Kar zadeva obdavčitev energije, za električno energijo ostaja v veljavi obdavčitev končnega potrošnika („pri vtičnici“), da bi tako preprečili dvojno obdavčitev – pri proizvodnji in potrošnji.

4.1.8   Ker pri potrošnji električne energije ni emisij CO2, lahko davek na CO2 velja samo za proizvajalce električne energije. Velike elektrarne bodo izvzete iz obdavčitve po direktivi o obdavčitvi energije, ker so del sistema EU za trgovanje z emisijami.

Za električno energijo, proizvedeno v jedrskih elektrarnah, ne velja davek na CO2 (ker ni emisij), marveč na porabo energije.

4.1.9   Zaradi vključitve Direktive 2003/87/ES o sistemu kvot CO2 in da bi se izognili podvajanju, sprememba direktive (člen 14(1)(d)) vsebuje predlog, da se energenti, ki se uporabljajo za dejavnosti, ki sodijo v sistem EU za trgovanje z emisijami, izvzamejo iz obdavčitve CO2. Hkrati pa za dejavnosti, ki so bile doslej izločene iz sistema EU za trgovanje z emisijami, začne veljati področje uporabe direktive o obdavčitvi energije.

4.2   Posebni sektorji

4.2.1   Predlog upošteva tudi dejstvo, da so ti sektorji lahko izpostavljeni nevarnosti premestitve emisij (člen 14a), in vsebuje predlog, da se do leta 2020 uvede odbitek davka za vsako zadevno napravo. Ta odbitek davka se izračuna na podlagi letne povprečne porabe energentov v referenčnem obdobju.

4.2.2   Za dejavnosti, ki so bile doslej izvzete iz obdavčitve (člen 2), začne veljati področje uporabe, tako kar zadeva CO2 kot energetsko vsebnost.

4.2.3   Kar zadeva diferencirane ravni obdavčitve (člen 5), se edina sprememba nanaša na izločitev taksijev iz te določbe.

4.2.4   Zračni promet (razen zasebnega) in pomorski promet v EU (razen rekreacijskega čolnarjenja) sta izvzeta iz obdavčitve energije.

4.2.5   Pogonska goriva bodo lahko obdavčena kot goriva za ogrevanje (člen 8) v določenih sektorjih:

| — | kmetijstvu, vrtnarstvu, ribogojstvu in gozdarstvu, |
| --- | --- |

—

kmetijstvu, vrtnarstvu, ribogojstvu in gozdarstvu,

| — | pri stacionarnih motorjih, |
| --- | --- |

—

pri stacionarnih motorjih,

| — | v gradbeništvu, pri nizkih gradnjah in javnih delih, |
| --- | --- |

—

v gradbeništvu, pri nizkih gradnjah in javnih delih,

| — | pri vozilih, ki nimajo dovoljenja za vožnjo po cestah. |
| --- | --- |

—

pri vozilih, ki nimajo dovoljenja za vožnjo po cestah.

4.2.6   Glede kmetijstva in njegovih emisij CO2 Evropska komisija (člen 14a) določa, da je treba proučiti, ali v tem sektorju prihaja do „premestitve emisije“; v tem primeru bi državam članicam dovolila, da kmetijam odobrijo odbitek davka.

Poleg tega bo Evropska komisija na področju energetske vsebnosti (člen 15(3)) odobrila popolno oprostitev, če bo kmetijski sektor lahko zagotovil nadomestilo na področju energetske učinkovitosti, pri tem pa bo razlago tega pojma prepustila vsaki državi članici.

4.2.7   Biogoriva (člen 16) niso več obdavčena enako kot fosilna goriva. Zanje velja splošna obdavčitev energije (energetske vsebnosti).

4.2.8   Vendar je razlika pri obdavčitvi CO2. Vsa biogoriva niso obnovljiva: nekatera lahko povzročijo več emisij CO2, kot prispevajo k njihovemu zmanjšanju. Obdavčitev za obnovljiva biogoriva ne bo veljala, saj so njihove emisije po naravi ničelne. Za neobnovljiva biogoriva bo tako kot za običajne energente veljala obdavčitev CO2.

4.2.9   Do leta 2023 bodo države članice lahko še naprej uporabljale posebne ravni, ki so nižje kot najnižje ravni v direktivi o obdavčitvi energije.

4.2.10   Za goriva za ogrevanje in električno energijo v gospodinjstvih (in dobrodelnih organizacijah) države članice ohranjajo (člen 15(1)(h)) popolno ali delno izjemo.

5.   Mnenje evropskega ekonomsko-socialnega odbora

5.1   Temelji direktive o obdavčitvi energije

5.1.1   Upoštevanje dveh elementov pri izračunu obdavčitve energije je brez dvoma napredek v primerjavi s starejšo direktivo. Najprej je treba reči, da se sklada z obema ciljema strategije Evropa 2020, in sicer zmanjšanjem emisij CO2 in porabe energije.

Poleg tega natančneje (kot pri enem samem merilu) meri škodljive učinke porabe energije – onesnaževanje in preveliko porabo svetovnih zalog.

5.1.2   Predlog direktive o obdavčitvi energije zahteva davek na CO2 na nacionalni ravni v vsaki državi članici. Naj spomnimo, da na evropski ravni obstaja že drugi mehanizem: nakup kvot v okviru sistema EU za trgovanje z emisijami.

Naprava, ki sodi na področje sistema EU za trgovanje z emisijami, poleg tega ne bo mogla biti obdavčena po direktivi o obdavčitvi energije – iz nje bo namreč izvzeta. Tako se ta direktiva izogne dvojni obdavčitvi CO2
  po dveh sistemih. Obratno pa omogoča tudi uvedbo instrumenta za obdavčitev, ki zajema tudi manjše naprave, ki doslej zaradi svoje velikosti niso sodile v sistem EU za trgovanje z emisijami.

EESO ta predlog vključitve sistema trgovanja z emisijami v direktivo o obdavčitvi energije podpira, saj popravlja sistem EU za trgovanje z emisijami, ki je izključeval 50 % emisij CO2 iz goriv.

5.1.3   Nekatere oblike energije bolj onesnažujejo kot druge. Nekateri bolj zgoščeni viri energije omogočajo višjo potrošnjo kot drugi. Pravična porazdelitev med viri energije, ki je predlagana v pregledu direktive, je torej že po načelu ustrezna in skladna.

Vendar pa to vodi v veliko povečanje obdavčitve nekaterih virov energije, ki so v nekaterih državah trenutno manj obdavčeni. Najbolj izstopajoč primer je dizelsko gorivo, pri katerem bi najnižja stopnja obdavčitve zaradi nekoliko višjih emisij CO2 pa tudi višje energetske vsebnosti morala biti višja od obdavčitve bencina. Toda v številnih državah članicah je sedanji položaj povsem nasproten. Ker je dizelsko gorivo manj obdavčeno in cenejše od bencina, je na cestah veliko več avtomobilov z dizelskim motorjem.

5.1.4   Odbor soglaša z analizo Komisije o tem, da je glede na to, da je dizelsko gorivo bistveno cenejše od bencina, trg z naftnimi gorivi trenutno moten zaradi zelo velikega povpraševanja po dizelskem gorivu in majhnega po bencinu. Močnejša obdavčitev dizelskega goriva bi lahko spodbudila povratek k ravnovesju.

5.1.5   EESO Evropsko komisijo opozarja, da bi velika sprememba v razliki v ceni med bencinom in nafto lahko povzročila precejšnje težave na trgu in v avtomobilski industriji ter povečala stroške gospodinjstev za prevoz z avtomobilom. Tudi pri tem bi prehod moral biti postopen.

5.1.6   Protislovno je, da so visoki davki na pogonska goriva potrošnike zaščitili pred naftnimi šoki. Visoka cena namreč spodbuja k preventivnemu zmanjšanju potrošnje, visoki davki pa prispevajo k zmanjšanju deleža pogonskih goriv, ki je odvisen od sprememb (šokov) na trgu.

5.1.7   V več desetletjih so proizvajalci lahko vlagali/znali vlagati v raziskave in razvoj in so uspešno zmanjšali porabo goriva. Kljub pogostim naftnim šokom prometni sektor nikoli ni ostal ohromljen.

5.1.8   Na podlagi te analize EESO ugotavlja, da je obdavčitev CO2 enaka za pogonska goriva in za goriva za ogrevanje. Znaša 20 EUR na tono CO2, kar, če ponazorimo, pomeni 0,0533 EUR na liter za vsa dizelska goriva (ne glede na to, ali se uporabljajo za ogrevanje ali ne).

Vendar pa izraža začudenje, da je splošna obdavčitev energije:

| — | za pogonska goriva v višini 9,6 EUR na gigajoul, kar pomeni 0,316 EUR na liter nafte, |
| --- | --- |

—

za pogonska goriva v višini 9,6 EUR na gigajoul, kar pomeni 0,316 EUR na liter nafte,

| — | tako nizka za goriva za ogrevanje: 0,15 EUR na gigajoul, tj. 0,0054 EUR na liter plinskega olja za ogrevanje. |
| --- | --- |

—

tako nizka za goriva za ogrevanje: 0,15 EUR na gigajoul, tj. 0,0054 EUR na liter plinskega olja za ogrevanje.

5.1.9   Zato EESO izraža željo, da bi za potrošnike obdavčitev energije pri gorivih za ogrevanje postala opazna, kar pa pri 0,0054 EUR na liter ne more biti.

EESO priporoča, da se postopno, vendar znatno poviša, in sicer zato, da se:

| — | upošteva nujna potreba potrošnikov po ogrevanju, |
| --- | --- |

—

upošteva nujna potreba potrošnikov po ogrevanju,

| — | zmanjša potrošnja goriv za ogrevanje, |
| --- | --- |

—

zmanjša potrošnja goriv za ogrevanje,

| — | upravičijo naložbe gospodarskih akterjev v energetske inovacije za gospodinjske in industrijske potrebe (kar so že storili proizvajalci avtomobilov). |
| --- | --- |

—

upravičijo naložbe gospodarskih akterjev v energetske inovacije za gospodinjske in industrijske potrebe (kar so že storili proizvajalci avtomobilov).

5.2   Izjeme in izvzetja v direktivi o obdavčitvi energije

5.2.1   Pet držav članic dovoljuje nižjo obdavčitev komercialne uporabe dizelskega goriva (tovornjaki, avtobusi, taksiji itd.) od obdavčitve, ki velja za zasebno rabo. Sprememba direktive znova omenja to možnost in od držav članic zahteva vzpostavitev ravnotežja.

Onesnaževanje zaradi dizelskega goriva je vedno enako, ne glede na rabo (komercialno ali zasebno), zato je konec nižje obdavčitve zelo razumna in zlasti skladna z načeli strategije Evropa 2020. Skokovit razmah cestnega prometa, v katerem se v veliki meri uporablja nafta, govori o tem, da je treba skušati zaustaviti ta razvoj ali celo doseči zmanjšanje obsega prometa tovornjakov.

Vendar pa bodo kumulativni učinki obeh ukrepov zvišanja obdavčitve nafte (vzpostavitev ravnotežja v primerjavi z bencinom (glej zgoraj) in ukinitev nižje cene za komercialno rabo) v nekaterih državah članicah privedli do zelo močnega zvišanja cene nafte. V tem primeru bi nekatera, zlasti dobro organizirana poklicna združenja, ki jih je mogoče hitro mobilizirati, lahko pritisnila na nacionalne vlade ali pa začela z večjim socialnim gibanjem.

EESO opozarja Evropsko komisijo na nevarnost prevelikih ali prehitrih sprememb in na neizogibne pomisleke držav članic. Zato predlaga razmislek o spremljevalnih ukrepih, s katerimi bi se po eni strani odzvali na zahteve strategije Evropa 2020 in po drugi spodbudili države članice k podpori spremembi direktive o obdavčitvi energije.

5.2.2   Države članice morajo poskrbeti, da bodo vse vire energije obdavčile v enaki meri ter sorazmerno glede na njihove emisije CO2 in energijsko vsebnost. Vendar pa je električna energija izvzeta iz zahteve po poenotenju.

EESO se sprašuje o primernosti tega izvzetja in izraža željo, da bi Evropska komisija prilagodila svoj predlog, tako da bi bila električna energija obravnavana enako kot druge oblike energije.

5.2.3   Dejavnosti, za katere je v prejšnji direktivi veljalo izvzetje iz obdavčitve, bi bilo odslej treba uskladiti z drugimi ter jih v enaki meri obdavčiti glede na emisije CO2 in porabo energije.

Iz obdavčitve so bile izvzete naslednje dejavnosti: metalurške dejavnosti in kemična redukcija, postopki elektrolize, podjetja, ki porabijo veliko električne energije (pri katerih je strošek električne energije višji od 50 % stroška proizvodnje), proizvodnja nekovinskih mineralnih proizvodov (cement, steklo, apno itd.).

S to spremembo so avtorji spremenjene direktive izkazali veliko doslednost: po eni strani so vse dejavnosti, ki onesnažujejo ali porabljajo energijo, brez razlike obdavčene, po drugi strani pa za vse dejavnosti velja spodbuda k zmanjšanju energetskega vpliva.

EESO zato podpira to znova doseženo pravičnost in skladnost. Izraža pa zaskrbljenost zaradi socialnega in gospodarskega vpliva dejavnosti, povezane s tem. V zvezi s tem tudi predlaga razmislek o spremljevalnih ukrepih, s katerimi bi

| — | tem sektorjem pomagali vlagati in/ali se preoblikovati; |
| --- | --- |

—

tem sektorjem pomagali vlagati in/ali se preoblikovati;

| — | zagotovili njihovo ohranitev in umestitev na ozemlju EU. |
| --- | --- |

—

zagotovili njihovo ohranitev in umestitev na ozemlju EU.

Odbor zastavlja tudi vprašanje o resničnem vplivu te spremembe, ki naj bi te dejavnosti vključila v področje uporabe direktive o obdavčitvi energije, iz njega pa izključila tiste, ki spadajo v sistem EU za trgovanje z emisijami.

EESO si zastavlja vprašanje o nevarnosti premestitve emisij pri doslej izvzetih dejavnostih. Sistem EU za trgovanje z emisijami vključuje zaščitne mehanizme, kar bi lahko bilo v navdih tej direktivi.

5.2.4   V državah članicah še naprej ostajajo dovoljene diferencirane ravni obdavčitve za skoraj vse doslej vključene dejavnosti. Ohranitev koristi za lokalni javni promet vsekakor ne bo spodbudila k naložbam za zmanjšanje onesnaževanja ali porabe goriva. Je pa to ohranitev mogoče upravičiti s spodbujanjem skupnega namesto osebnega prevoza.

Vendar EESO izraža pomisleke glede ohranitve izjem za zbiranje odpadkov, reševalna vozila, javno upravo, invalide, oborožene sile itd.

Zato priporoča, da se predlog spremeni, tako da bi zelo dobri razlogi, ki upravičujejo izključitev taksijev iz uporabe diferenciranih stopenj obdavčitve, veljali tudi za druga prometna sredstva.

5.2.5   EESO se opira na isto analizo kot pri diferenciranih stopnjah obdavčitve in si zastavlja vprašanje o razlogih, ki upravičujejo izvzetje zračnega in evropskega pomorskega prometa iz direktive o obdavčitvi energije.

5.2.6   Četudi bi v prihodnosti za letalski in pomorski promet, zgolj kar zadeva emisije CO2, lahko začelo veljati področje uporabe sistema EU za trgovanje z emisijami, EESO izraža zaskrbljenost, da za ta dva sektorja, ki sta velika porabnika energije, ne velja obdavčitev porabe energije.

Na področju „energijske vsebnosti“ teh dveh vrst prometa ni mogoče obdavčiti zaradi mednarodnih konvencij. Zato Odbor predlaga, da se na svetovni ravni opravijo pogajanja in se te konvencije približajo evropski zakonodaji.

5.2.7   EESO se sprašuje o pristojnosti držav članic, da (zlasti) gospodinjstva izvzamejo iz obdavčitve goriva za ogrevanje in električne energije.

S to ponujeno možnostjo je ogrožena skladnost direktive o obdavčitvi energije. Načelo, na katerem temelji direktiva, je hipoteza, da bo cenovni signal spodbudil druge akterje k zmanjšanju emisij CO2 in porabe energije. Zakaj naj gospodinjstva, ki so veliki potrošniki energije, ne bi slišala tega sporočila?

EESO priporoča, da se možnost izvzetja goriv za ogrevanje za gospodinjstva izloči iz besedila predloga, vendar je treba upoštevati specifične omejitve za potrošnike na lokalni oziroma nacionalni ravni.

5.2.8   Zaradi skladnosti spremenjena direktiva zagotavlja, da so dejavnosti, ki so bile doslej „izključene“, znova zajete v direktivo in da komercialna raba dizelskega goriva nima prednosti pred zasebno rabo.

Kako si je mogoče pojasniti, da so drugi sektorji (na primer kmetijstvo, gradbeništvo, javna dela itd.) še naprej deležni ugodnejše obravnave s tem, da so tako pogonska goriva kot tudi goriva za ogrevanje nižje obdavčena? Toliko bolj to velja, ker morajo biti ti sektorji drugim za zgled: s svojimi dejavnostmi in prepoznavnostjo imajo poglavitno vlogo pri izboljševanju prostorskega načrtovanja in stanovanjske problematike.

5.2.9   EESO zastavlja vprašanje o razlogih, ki utemeljujejo takšno izvzetje in ki ne morejo biti ne gospodarski ne socialni ne okoljski. Izraža zaskrbljenost, da bi se ta pristop lahko uporabil za upočasnitev ali onemogočenje izvajanja nove direktive, ker naj bi bila arbitrarna in diskriminatoren.

5.2.10   Kar zadeva kmetijstvo, bi EESO rad opozoril Evropsko komisijo, da je spremenjena direktiva razmeroma ohlapna in da bi države članice lahko zahtevale razjasnitve in podrobnejše opredelitve, preden bi potrdile ta predlog.

Razjasniti je treba:

| — | razloge, ki upravičujejo posebno in zelo ugodno obravnavo kmetijstva ter bi bili v protislovju z načeli in cenovnimi signali, na katerih temelji direktiva, ter prizadevanji, ki se zahtevajo se od drugih sektorjev v težavah; |
| --- | --- |

—

razloge, ki upravičujejo posebno in zelo ugodno obravnavo kmetijstva ter bi bili v protislovju z načeli in cenovnimi signali, na katerih temelji direktiva, ter prizadevanji, ki se zahtevajo se od drugih sektorjev v težavah;

| — | postopek in merila ocenjevanja glede nevarnosti premestitve emisij CO2 in po drugi strani predlog za izboljšanje energetske učinkovitosti. |
| --- | --- |

—

postopek in merila ocenjevanja glede nevarnosti premestitve emisij CO2 in po drugi strani predlog za izboljšanje energetske učinkovitosti.

5.3   Različni vidiki direktive o obdavčitvi energije

5.3.1   Nova direktiva ne more biti preprosta in enovita. Energetska politika Evropske unije je še bolj kot na drugih področjih odvisna od več dejavnikov in kompleksna; zahteva kombinacijo več rešitev ali pa kompleksno rešitev.

Vendar pa EESO priznava prizadevanja avtorjev prenovljene direktive za poenostavitev načel, ciljev in izvajanja.

5.3.2   Hkrati je, kot smo videli prej, spremenjena direktiva del kompleksnega in bogatega zakonodajnega okolja. V njej so na številnih mestih omenjena druga besedila in direktive. S to medsebojno povezanostjo besedil se je mogoče izogniti odvečnosti elementov, ponovljenih v več direktivah.

Vendar pa se področji energije in okolja zelo spreminjata. Možnost spremembe oznak nomenklature (člen 2(5)) je primer za to. Vsaka sprememba v referenčnem besedilu lahko nepričakovano ali nezaželeno vpliva na druge dokumente.

EESO zato predlaga, da se referenčna besedila priložijo; če je primerno pa tudi, da se razjasni, ali so nekateri priloženi elementi dokončno določeni, ter se tako zagotovi skladnost s prihodnjo direktivo.

5.3.3   Člen 4 v izračun najnižje ravni vključuje „skupen znesek, zaračunan v zvezi z vsemi posrednimi davki“, torej vključno z ukrepi zgolj na nacionalni ravni, kot je davek na emisije CO
  2 v nekaterih državah članicah. Vendar pa se področje uporabe obdavčitve in izvzetja, za katera se odločijo države članice, lahko razlikujejo od teh, ki jih za ta davek predvideva direktiva.

Po mnenju EESO bi Evropska komisija lahko pojasnila, da morajo države članice ob prenosu združiti obe obdavčitvi emisij CO2.

5.3.4   Pregled se osredotoča na obdavčitev virov energije. Evropska komisija tudi priznava, da ta direktiva ne določa uporabe davčnih prihodkov v državah članicah, ki izvirajo iz direktive.

Strategija Evropa 2020 za prednostno nalogo določa trajnostno rast, bolj zeleno in konkurenčno gospodarstvo, ki gospodarneje izkorišča vire.

EESO se sprašuje, zakaj v prihodnjo direktivo niso vključeni natančni ukrepi, s katerimi bi zagotovili skupno in skladno delovanje držav članic za bolj trajnostno, zeleno in konkurenčno gospodarstvo, na primer:

| — | s socialnimi ukrepi za spodbujanje zaposlovanja in zmanjšanje stroškov dela; |
| --- | --- |

—

s socialnimi ukrepi za spodbujanje zaposlovanja in zmanjšanje stroškov dela;

| — | s spodbujanjem tehnološkega razvoja v sektorju novih virov energije; |
| --- | --- |

—

s spodbujanjem tehnološkega razvoja v sektorju novih virov energije;

| — | s proračunsko konsolidacijo držav članic. |
| --- | --- |

—

s proračunsko konsolidacijo držav članic.

5.3.5   Emisije CO2 so izražene v tonah, energijska vsebnost pa v gigajoulih (GJ). Najnižja raven obdavčitve vsakega energetskega proizvoda se izračuna glede na njegove emisije CO2 in njegovo energijsko vsebnost. Te najnižje ravni se preračunajo v običajno obračunsko in davčno enoto; praviloma je to liter za goriva in nekatera goriva za ogrevanje, kilovatna ura (KWh) za električno energijo itd. Za to je potrebna pretvorba, ki jo opravijo službe Evropske komisije. Vendar pa pravila in hipoteze, ki se uporabijo za ta preračun, niso pojasnjene, zato ne omogočajo, da bi predstavniki držav članic prišli do enakih rezultatov.

EESO opozarja, da je uskladitev pretvorbenih izračunov nujno potrebna, in zato predlaga, da se v besedilu točno določijo načini pretvorbe uporabljenih enot ter se, kolikor je mogoče, uporabijo enote, ki so najbližje načinu obdavčitve v državah članicah.

V Bruslju, 27. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

(1)  NCV: neto kalorična vrednost energentov in električne energije.

1

(2)  COM(2011) 168 konč.

2

(3)  Obvestilo 11/238.

3

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/78 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/78

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 glede vračljive pomoči in finančnega inženiringa

(COM(2011) 483 konč. – 2011/0210 (COD))

2012/C 24/14

Glavni poročevalec: g. SMYTH

Svet in Evropski parlament sta 2. septembra 2011 oziroma 5. oktobra 2011 sklenila, da v skladu s členom 177 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosita za mnenje o naslednjem dokumentu:

Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 glede vračljive pomoči in finančnega inženiringa

COM(2011) 483 konč. – 2011/0210 (COD).

Predsedstvo Odbora je strokovno skupino za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo 20. septembra 2011 zadolžilo za pripravo dela Odbora na tem področju.

Zaradi nujnosti postopka je Evropski ekonomsko-socialni odbor na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 27. oktobra 2011) za glavnega poročevalca imenoval g. SMYTHA ter mnenje sprejel s 87 glasovi za, nobenim glasom proti in 7 vzdržanimi glasovi.

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | EESO se je seznanil s predlogom Komisije za spremembo Uredbe št. 1083/2006 glede vračljive pomoči in finančnega inženiringa, s katerim naj bi se zagotovili potrebna jasnost in pravna varnost. |
| --- | --- |

1.1

EESO se je seznanil s predlogom Komisije za spremembo Uredbe št. 1083/2006 glede vračljive pomoči in finančnega inženiringa, s katerim naj bi se zagotovili potrebna jasnost in pravna varnost.

| 1.2 | EESO se strinja s tem predlogom. |
| --- | --- |

1.2

EESO se strinja s tem predlogom.

2.   Utemeljitev

| 2.1 | V členu 28 Uredbe Sveta (ES) 1260/1999, ki je urejala strukturne sklade in kohezijsko politiko za obdobje 2000–2006, so določene različne oblike pomoči, vključno z vračljivo in nepovratno pomočjo, ki bi lahko bile zagotovljene prek strukturnih skladov EU. Člen 44 krovne uredbe kohezijske politike, tj. Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006, ki določa pravila za sedanje programsko obdobje (2007–2013), obravnava instrumente finančnega inženiringa, vendar pa ne vsebuje ustrezne pravne opredelitve pomoči, najsi bo vračljive ali nepovratne. |
| --- | --- |

2.1

V členu 28 Uredbe Sveta (ES) 1260/1999, ki je urejala strukturne sklade in kohezijsko politiko za obdobje 2000–2006, so določene različne oblike pomoči, vključno z vračljivo in nepovratno pomočjo, ki bi lahko bile zagotovljene prek strukturnih skladov EU. Člen 44 krovne uredbe kohezijske politike, tj. Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006, ki določa pravila za sedanje programsko obdobje (2007–2013), obravnava instrumente finančnega inženiringa, vendar pa ne vsebuje ustrezne pravne opredelitve pomoči, najsi bo vračljive ali nepovratne.

| 2.2 | Države članice dokaj pogosto uporabljajo vračljive oblike pomoči, sploh po pozitivnih izkušnjah s tem instrumentom v prejšnjem programskem obdobju (2000–2006). |
| --- | --- |

2.2

Države članice dokaj pogosto uporabljajo vračljive oblike pomoči, sploh po pozitivnih izkušnjah s tem instrumentom v prejšnjem programskem obdobju (2000–2006).

| 2.3 | Zato se je pokazala potreba po spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006, da bi lahko vanjo vključili splošno opredelitev vračljive pomoči, v zvezi s finančnim inženiringom pa pojasnili številne tehnične prakse, saj se obnovljive oblike financiranja zdaj uporabljajo za širšo paleto dejavnosti, kot je zgolj finančni inženiring. |
| --- | --- |

2.3

Zato se je pokazala potreba po spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006, da bi lahko vanjo vključili splošno opredelitev vračljive pomoči, v zvezi s finančnim inženiringom pa pojasnili številne tehnične prakse, saj se obnovljive oblike financiranja zdaj uporabljajo za širšo paleto dejavnosti, kot je zgolj finančni inženiring.

V Bruslju, 27. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/79 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/79

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o spremenjenem predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem statusa mednarodne zaščite (prenovitev)

(COM(2011) 319 konč. – 2009/0165 (COD))

2012/C 24/15

Svet je 19. julija 2011 sklenil, da v skladu s členom 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednjem dokumentu:

Spremenjeni predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem statusa mednarodne zaščite (prenovitev)

COM(2011) 319 konč. – 2009/0165 (COD).

Odbor je to vprašanje že obravnaval v mnenju o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o minimalnih standardih glede postopkov za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite v državah članicah, sprejetem 28. aprila 2010 (1), zato je na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 26. oktobra) s 149 glasovi za in 5 vzdržanimi glasovi sklenil, da o tem ne bo pripravil novega mnenja, saj zagovarja enako stališče kot v navedenem mnenju.

V Bruslju, 26. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

(1)  Mnenje EESO: Minimalni standardi glede postopkov za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (prenovitev),
  UL C 18, 19.1.2011, str. 85.

1

Minimalni standardi glede postopkov za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (prenovitev),

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/80 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/80

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o spremenjenem predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o standardih za sprejem prosilcev za azil (prenovitev)

(COM(2011) 320 konč. – 2008/0244 (COD))

2012/C 24/16

Svet je 19. julija 2011 sklenil, da v skladu s členom 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednjem dokumentu:

Spremenjeni predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o standardih za sprejem prosilcev za azil (prenovitev)

COM(2011) 320 konč. – 2008/0244 (COD).

Odbor je že izrazil svoje stališče o zadevnem vprašanju v mnenju o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil (prenovitev), sprejetem 16. julija 2009 (1), zato je na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 26. oktobra) s 148 glasovi za, 1 glasom proti in 12 vzdržanimi glasovi sklenil, da ne bo pripravil novega mnenja o tem vprašanju, temveč se skliceval na stališče iz omenjenega dokumenta.

V Bruslju, 26. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

(1)  Mnenje EESO Sprejem prosilcev za azil v državah članicah – minimalni standardi, UL C 317, 23.12.2009, str. 110.

1

Sprejem prosilcev za azil v državah članicah – minimalni standardi

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/81 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/81

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 glede nekaterih določb o finančnem upravljanju za nekatere države članice, ki imajo resne težave ali obstaja nevarnost, da bi v tovrstne težave zašle v zvezi s svojo finančno stabilnostjo

(COM(2011) 482 konč. – 2011/0211 (COD))

2012/C 24/17

Glavni poročevalec: g. SMYTH

Svet in Evropski parlament sta 2. septembra 2011 oziroma 5. oktobra 2011 sklenila, da v skladu s členom 177 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosita za mnenje o naslednjem dokumentu:

Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 glede nekaterih določb o finančnem upravljanju za nekatere države članice, ki imajo resne težave ali obstaja nevarnost, da bi v tovrstne težave zašle v zvezi s svojo finančno stabilnostjo

COM(2011) 482 konč. – 2011/0211 (COD).

Predsedstvo Odbora je 20. septembra 2011 strokovno skupino za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo zadolžilo za pripravo dela Odbora na tem področju.

Zaradi nujnosti postopka je Evropski ekonomsko-socialni odbor na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 27. oktobra 2011) za glavnega poročevalca imenoval g. SMYTHA ter mnenje sprejel z 89 glasovi za, 2 glasovoma proti in 4 vzdržanimi glasovi.

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | EESO se je seznanil s predlogom Komisije za spremembo Uredbe 1083/2006, katerega namen je povečati plačila državam, ki jih je prizadela kriza in ki prejemajo pomoč iz evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo (EFSM) ali mehanizma plačilne bilance (BoP) v obdobju, ko so vključene v te mehanizme podpore, vendar brez povečanja skupnih sredstev, ki so jim v obdobju 2007–2013 dodeljena v okviru kohezijske politike. |
| --- | --- |

1.1

EESO se je seznanil s predlogom Komisije za spremembo Uredbe 1083/2006, katerega namen je povečati plačila državam, ki jih je prizadela kriza in ki prejemajo pomoč iz evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo (EFSM) ali mehanizma plačilne bilance (BoP) v obdobju, ko so vključene v te mehanizme podpore, vendar brez povečanja skupnih sredstev, ki so jim v obdobju 2007–2013 dodeljena v okviru kohezijske politike.

| 1.2 | EESO se s predlogom strinja. |
| --- | --- |

1.2

EESO se s predlogom strinja.

| 1.3 | EESO kljub temu obžaluje, da Komisija na osnovi svojega sporočila
  Prispevek regionalne politike k pametni rasti v okviru strategije Evropa 2020
  (COM(2010) 553 konč.) ni naredila še enega koraka naprej in predlagala mehanizma za 100-odstotno financiranje EU za projekte in inovacije s področja raziskav in razvoja. To bi koristilo predvsem MSP, pomagalo pa bi tudi uresničiti nekatere od ciljev iz strategije Evropa 2020. |
| --- | --- |

1.3

EESO kljub temu obžaluje, da Komisija na osnovi svojega sporočila
  Prispevek regionalne politike k pametni rasti v okviru strategije Evropa 2020
  (COM(2010) 553 konč.) ni naredila še enega koraka naprej in predlagala mehanizma za 100-odstotno financiranje EU za projekte in inovacije s področja raziskav in razvoja. To bi koristilo predvsem MSP, pomagalo pa bi tudi uresničiti nekatere od ciljev iz strategije Evropa 2020.

2.   Obrazložitev

| 2.1 | V skladu s predlogom Komisije bi se za trenutno šest držav, ki prejemajo pomoč v okviru mehanizmov EFSM in BoP, znižal prispevek za projekte, ki jih sofinancirajo v okviru kohezijske politike EU. S tem bi se zmanjšalo njihovo nacionalno sofinanciranje, kar bi v času, ko so njihovi nacionalni proračuni pod velikim pritiskom, njihovim gospodarstvom v težavah bistveno pomagalo, da si opomorejo. |
| --- | --- |

2.1

V skladu s predlogom Komisije bi se za trenutno šest držav, ki prejemajo pomoč v okviru mehanizmov EFSM in BoP, znižal prispevek za projekte, ki jih sofinancirajo v okviru kohezijske politike EU. S tem bi se zmanjšalo njihovo nacionalno sofinanciranje, kar bi v času, ko so njihovi nacionalni proračuni pod velikim pritiskom, njihovim gospodarstvom v težavah bistveno pomagalo, da si opomorejo.

| 2.2 | Odbor se strinja, da je nujno treba povečati blaginjo in konkurenčnost v državah članicah, ki jih je kriza najbolj prizadela, in zato podpira navedeni predlog. |
| --- | --- |

2.2

Odbor se strinja, da je nujno treba povečati blaginjo in konkurenčnost v državah članicah, ki jih je kriza najbolj prizadela, in zato podpira navedeni predlog.

| 2.3 | Oktobra 2010 je Komisija sprejela sporočila z naslovom Prispevek regionalne politike k pametni rasti v okviru strategije Evropa 2020 (COM(2010) 553 konč.), v katerem je jasno poudarila pomen inovacij, raziskav in razvoja v vsej Uniji ter opozorila na vlogo, ki jo lahko ima regionalna politika na tem področju. Poudarila pa je tudi, da so bila sredstva, ki so na voljo za inovacije, doslej črpana razmeroma malo. Dejstvo, da sedanji predlog ne dovoljuje, da bi Unija 100-odstotno financirala inovacijske projekte, kar bi koristilo predvsem MSP, je tako izgubljena priložnost. |
| --- | --- |

2.3

Oktobra 2010 je Komisija sprejela sporočila z naslovom Prispevek regionalne politike k pametni rasti v okviru strategije Evropa 2020 (COM(2010) 553 konč.), v katerem je jasno poudarila pomen inovacij, raziskav in razvoja v vsej Uniji ter opozorila na vlogo, ki jo lahko ima regionalna politika na tem področju. Poudarila pa je tudi, da so bila sredstva, ki so na voljo za inovacije, doslej črpana razmeroma malo. Dejstvo, da sedanji predlog ne dovoljuje, da bi Unija 100-odstotno financirala inovacijske projekte, kar bi koristilo predvsem MSP, je tako izgubljena priložnost.

V Bruslju, 27. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/83 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/83

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 glede nekaterih določb v zvezi s finančnim upravljanjem za nekatere države članice, ki so jih prizadele ali jim grozijo resne težave v zvezi z njihovo finančno stabilnostjo

(COM(2011) 481 konč. – 2011/0209 (COD))

2012/C 24/18

Glavni poročevalec: g. SMYTH

Svet in Evropski parlament sta 13. septembra 2011 oziroma 5. oktobra 2011 sklenila, da v skladu s členoma 42 in 43 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosita za mnenje o naslednjem dokumentu:

Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 glede nekaterih določb v zvezi s finančnim upravljanjem za nekatere države članice, ki so jih prizadele ali jim grozijo resne težave v zvezi z njihovo finančno stabilnostjo

COM(2011) 481 konč. – 2011/0209 (COD).

Predsedstvo Odbora je strokovno skupino za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo 20. septembra 2011 zadolžilo za pripravo dela Odbora na tem področju.

Zaradi nujnosti postopka je Evropski ekonomsko-socialni odbor na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 27. oktobra 2011) za glavnega poročevalca imenoval g. SMYTHA ter mnenje sprejel z 90 glasovi za, 2 glasovoma proti in 4 vzdržanimi glasovi.

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | EESO je seznanjen s predlogom Komisije o spremembi člena 70 Uredbe (ES) št. 1698/2005, ki predvideva povečanje plačil za države, ki jih je prizadela kriza in ki prejemajo pomoč iz evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo (EFSM) ali mehanizma plačilne bilance (BoP), v obdobju, ko so te države vključene v mehanizme finančne pomoči, ne da bi to povečalo njihova celotna dodeljena sredstva v okviru kohezijske politike Unije za programsko obdobje 2007–2013. |
| --- | --- |

1.1

EESO je seznanjen s predlogom Komisije o spremembi člena 70 Uredbe (ES) št. 1698/2005, ki predvideva povečanje plačil za države, ki jih je prizadela kriza in ki prejemajo pomoč iz evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo (EFSM) ali mehanizma plačilne bilance (BoP), v obdobju, ko so te države vključene v mehanizme finančne pomoči, ne da bi to povečalo njihova celotna dodeljena sredstva v okviru kohezijske politike Unije za programsko obdobje 2007–2013.

| 1.2 | EESO se s predlogom strinja. |
| --- | --- |

1.2

EESO se s predlogom strinja.

2.   Obrazložitev

| 2.1 | Sedanji predlog v Uredbo (ES) št. 1698/2005 uvaja posebne določbe, ki omogočajo povečanje deleža prispevkov EKSRP, ki se uporablja za programe razvoja podeželja teh držav članic, in sicer na največ upravičenih javnih odhodkov v regijah, upravičenih po konvergenčnem cilju, v najbolj oddaljenih regijah in na manjših Egejskih otokih ter na največ upravičenih javnih odhodkov v drugih regijah. Te določbe, ki bodo veljale le, dokler zadevne države članice prejemajo pomoč iz omenjenih mehanizmov, jim bodo zagotovile dodatna finančna sredstva in s tem olajšale nadaljnje izvajanje programov na njihovem ozemlju. S tem bi se zmanjšalo njihovo sofinanciranje na nacionalni ravni, kar bi jim v času, ko so njihovi nacionalni proračuni pod velikim pritiskom, močno pomagalo pri oživljanju njihovih gospodarstev, ki so v težavah. |
| --- | --- |

2.1

Sedanji predlog v Uredbo (ES) št. 1698/2005 uvaja posebne določbe, ki omogočajo povečanje deleža prispevkov EKSRP, ki se uporablja za programe razvoja podeželja teh držav članic, in sicer na največ upravičenih javnih odhodkov v regijah, upravičenih po konvergenčnem cilju, v najbolj oddaljenih regijah in na manjših Egejskih otokih ter na največ upravičenih javnih odhodkov v drugih regijah. Te določbe, ki bodo veljale le, dokler zadevne države članice prejemajo pomoč iz omenjenih mehanizmov, jim bodo zagotovile dodatna finančna sredstva in s tem olajšale nadaljnje izvajanje programov na njihovem ozemlju. S tem bi se zmanjšalo njihovo sofinanciranje na nacionalni ravni, kar bi jim v času, ko so njihovi nacionalni proračuni pod velikim pritiskom, močno pomagalo pri oživljanju njihovih gospodarstev, ki so v težavah.

| 2.2 | Odbor se strinja, da je nujno treba povečati blaginjo in konkurenčnost v državah članicah, ki jih je kriza najbolj prizadela in zato podpira omenjeni predlog. |
| --- | --- |

2.2

Odbor se strinja, da je nujno treba povečati blaginjo in konkurenčnost v državah članicah, ki jih je kriza najbolj prizadela in zato podpira omenjeni predlog.

V Bruslju, 27. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/84 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/84

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1198/2006 o Evropskem skladu za ribištvo v zvezi z nekaterimi določbami, povezanimi s finančnim poslovodenjem za nekatere države članice, ki so jih prizadele ali jim grozijo resne težave v zvezi s finančno stabilnostjo

(COM(2011) 484 konč. – 2011/0212 (COD))

2012/C 24/19

Glavni poročevalec: g. SMYTH

Svet in Evropski parlament sta 6. oziroma 27. septembra 2011 sklenila, da v skladu s členom 43 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosita za mnenje o naslednjem dokumentu:

Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1198/2006 o Evropskem skladu za ribištvo v zvezi z nekaterimi določbami, povezanimi s finančnim poslovodenjem za nekatere države članice, ki so jih prizadele ali jim grozijo resne težave v zvezi s finančno stabilnostjo

COM(2011) 484 konč. – 2011/0212 (COD).

Predsedstvo Odbora je strokovno skupino za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo 20. septembra 2011 zadolžilo za pripravo dela Odbora na tem področju.

Zaradi nujnosti postopka je Evropski ekonomsko-socialni odbor na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 27. oktobra 2011) za glavnega poročevalca imenoval g. SMYTHA ter mnenje sprejel z 91. glasovi za, 2 glasovoma proti in 4 vzdržanimi glasovi.

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | EESO ugotavlja, da Komisija predlaga spremembo Uredbe 1198/2006, s katero se povečajo plačila, tako da se stopnjam sofinanciranja, ki se uporabljajo za prednostno os, doda 10 odstotnih točk, in sicer za države, ki jih je prizadela kriza in ki prejemajo pomoč iz evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo (EFSM) ali mehanizma plačilne bilance (BoP) v obdobju, ko so te vključene v mehanizme finančne pomoči, ne da bi to spremenilo skupni finančni prispevek v okviru kohezijske politike Unije za programsko obdobje 2007–2013. |
| --- | --- |

1.1

EESO ugotavlja, da Komisija predlaga spremembo Uredbe 1198/2006, s katero se povečajo plačila, tako da se stopnjam sofinanciranja, ki se uporabljajo za prednostno os, doda 10 odstotnih točk, in sicer za države, ki jih je prizadela kriza in ki prejemajo pomoč iz evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo (EFSM) ali mehanizma plačilne bilance (BoP) v obdobju, ko so te vključene v mehanizme finančne pomoči, ne da bi to spremenilo skupni finančni prispevek v okviru kohezijske politike Unije za programsko obdobje 2007–2013.

| 1.2 | EESO se s predlogom strinja. |
| --- | --- |

1.2

EESO se s predlogom strinja.

2.   Obrazložitev

| 2.1 | V skladu s predlogom Komisije bi se trenutno za šest držav, ki prejemajo pomoč v okviru mehanizmov EFSM in BoP, znižala zahtevana višina sofinanciranja za projekte v okviru kohezijske politike EU. S tem bi se zmanjšalo njihovo nacionalno sofinanciranje, kar bi v času, ko so njihovi nacionalni proračuni pod velikim pritiskom, pomembno pripomoglo tem gospodarstvom v težavah, da si opomorejo. |
| --- | --- |

2.1

V skladu s predlogom Komisije bi se trenutno za šest držav, ki prejemajo pomoč v okviru mehanizmov EFSM in BoP, znižala zahtevana višina sofinanciranja za projekte v okviru kohezijske politike EU. S tem bi se zmanjšalo njihovo nacionalno sofinanciranje, kar bi v času, ko so njihovi nacionalni proračuni pod velikim pritiskom, pomembno pripomoglo tem gospodarstvom v težavah, da si opomorejo.

| 2.2 | Odbor se strinja, da je nujno treba povečati blaginjo in konkurenčnost v državah članicah, ki jih je kriza najbolj prizadela, in zato podpira zgornji predlog. |
| --- | --- |

2.2

Odbor se strinja, da je nujno treba povečati blaginjo in konkurenčnost v državah članicah, ki jih je kriza najbolj prizadela, in zato podpira zgornji predlog.

V Bruslju, 27. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/85 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/85

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o zeleni knjigi o spletnih igrah na srečo na notranjem trgu

(COM(2011) 128 konč.)

2012/C 24/20

Poročevalec: g. MALLIA

Evropska komisija je 24. marca 2011 sklenila, da v skladu s členom 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednjem dokumentu:

Zelena knjiga o spletnih igrah na srečo na notranjem trgu

COM(2011) 128 konč.

Strokovna skupina za enotni trg, proizvodnjo in potrošnjo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 3. oktobra 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 26. oktobra) s 126 glasovi za, 4 glasovi proti in 4 vzdržanimi glasovi.

1.   Sklepi in priporočila

1.1   Komisija se želi v okviru posvetovanja o zeleni knjigi bolje seznaniti s sektorjem spletnih iger na srečo, ki se hitro širi, je čezmejne narave, države članice pa na tem področju izvajajo različne nacionalne režime.

1.2   EESO ugotavlja, da so številni cilji skupni vsem državam članicam EU. To so: boj proti nezakonitim igram na srečo, varstvo potrošnikov, ohranjanje javnega reda in financiranje dejavnosti v javnem interesu („dobrih namenov“).

1.3   Varstvo potrošnikov je področje, na katerem lahko EU državljanom prinese dodano vrednost. EU bi morala oblikovati okvir EU v obliki zakonodaje EU o varstvu potrošnikov, ki bo zavezujoča za vse ponudnike z licenco v EU. Tako bi bili določeni minimalni (vendar ne nizki) standardi varstva potrošnikov. Vlade držav pa morajo še vedno imeti pravico do določitve višjih standardov varstva potrošnikov za svoje nacionalne trge, če to želijo; med cilji zakonodaje, ki jo pripravljajo države članice, morata biti predvsem preprečevanje in zdravljenje odvisnosti od iger na srečo.

1.4   Za boj proti goljufijam, kraji identitete, pranju denarja in drugim kaznivim dejanjem je potrebno tesnejše sodelovanje med državami članicami na ravni EU. EESO poziva k vzpostavitvi formalne strukture sodelovanja med pristojnimi organi držav članic na ravni EU. Vsaka država članica bi morala zlasti dati na voljo seznam ponudnikov storitev z licenco v tej državi, področje uporabe direktive o pranju denarja (1) pa bi bilo treba razširiti, da bi poleg igralnic zajemala tudi druge spletne igre na srečo in tako nacionalnim oblastem dala večja pooblastila v boju proti kriminalnim dejavnostim.

1.5   Možnosti za igranje iger na srečo lahko privedejo do zasvojenosti z njimi. EESO Komisijo poziva, naj izvede študijo v vsej EU, da se ugotovijo vse specifične značilnosti zasvojenosti na področju iger na srečo, nato pa uvedejo ustrezni ukrepi, tudi preventivni. Zato EESO priporoča, se del zbranih davkov nameni preprečevanju in zdravljenju odvisnosti od iger na srečo.

1.6   EESO poziva tudi k uvedbi strogih pravil v zvezi s prepovedjo oglaševanja iger na srečo, katerega ciljna skupina so mladoletne osebe ali v katerem nastopajo mladoletne osebe ali osebe, ki so videti mlajše od nacionalne starostne meje za igre na srečo, da se zagotovi učinkovita zaščita mladoletnih oseb in drugih ranljivih skupin.

1.7   Trenutno je za sektor značilno, da storitve iger na srečo nezakonito zagotavljajo tako ponudniki brez licence (v zeleni knjigi opredeljeni kot črni ali nezakoniti trg) kot tudi ponudniki storitev z licenco v eni državi članici, ki svoje storitve ponujajo potrošnikom v drugi državi članici brez ustreznega dovoljenja (v zeleni knjigi opredeljeni kot sivi trg). Za usklajen razvoj sektorja in povezavo ciljev javnega interesa z načeli notranjega trga je potrebna večja pravna varnost.

1.8   V državah članicah je veliko različnih vrst financiranja dejavnosti v javnem interesu. EESO se strinja z načelom, da se določen delež prihodkov ali davkov na igre na srečo neposredno nameni za športne dejavnosti na splošno ali druge dejavnosti v javnem interesu.

1.9   EESO se pridružuje sklepom o okviru za področje iger na srečo in stav v državah članicah Evropske unije, sprejetim na zasedanju Sveta za konkurenčnost 10. decembra 2010.

1.10   EESO Komisijo poziva, naj preuči vpliv čezmejne ponudbe na financiranje športnih dejavnosti in tudi, ali se tovrstno financiranje namenja za množični šport, ter predlaga konkretne ukrepe za zagotovitev tovrstnega financiranja športnih dejavnosti.

1.11   Države članice uporabljajo preventivne in kazenske ukrepe proti nezakonitim spletnim igram na srečo. Povečanje ponudbe iger na srečo kaže, da tovrstni ukrepi niso dovolj učinkoviti. Zato EESO meni, da je treba zasnovati in uvesti sistem kršitev in sankcij, ki bo zagotavljal učinkovito izvajanje zakonodaje, in sicer s preprečevanjem teh dejavnosti, zaprtjem medijev, prek katerih se izvajajo storitve informacijske družbe, ki omogočajo nezakonite igre na srečo, ter po potrebi z zaplembo in uničenjem vseh elementov, povezanih z opravljanjem teh dejavnosti.

1.12   Organi oblasti in socialni partnerji morajo zagotoviti jamstva in tako preprečiti, da bi spletne igre na srečo vplivale na zaposlovanje v sektorju iger na srečo v nevirtualnem okolju.

2.   Uvod

2.1   EESO pozdravlja zeleno knjigo o spletnih igrah na srečo, ki je dobra pobuda za stvaren in globok razmislek o prihodnosti tega sektorja v Evropi. Zato poziva EU, naj nujno pripravi poglobljeno študijo za oceno možnega vpliva na zaposlovanje v celotnem javnem in zasebnem igralniškem sektorju.

2.2   Posvetovanje o zeleni knjigi je Komisija začela, da bi izvedla obširen dialog o spletnih igrah na srečo in se tako bolje seznanila s specifičnimi vprašanji, ki izhajajo iz razvoja tako zakonitega kot nezakonitega (črni in sivi trg) zagotavljanja spletnih iger na srečo, namenjenih potrošnikom, ki bivajo v državah članicah EU. Pogosto zagotavljanje teh storitev – že zaradi njihove narave – ni pod nadzorom nacionalnih vlad, katerih državljanom so te igre ponujene.

2.3   Zelena knjiga je pripravljena tudi kot odziv na Resolucijo Evropskega parlamenta o neoporečnosti spletnih iger na srečo (2) z dne 10. marca 2009, k njeni pripravi pa je pozval tudi Svet v svojih Sklepih o okviru za področje iger na srečo in stav v državah članicah Evropske unije (3) z dne 10. decembra 2010.

2.4   Zakonodaja o igrah na srečo je v EU raznolika in se trenutno v številnih državah članicah EU pregleduje, da bi se upoštevala rast spletnega segmenta tega čezmejnega trga.

2.5   Glavni namen Komisije je v okviru tega posvetovanja pridobiti vpogled v obstoječe razmere v EU v sektorju spletnih iger na srečo na podlagi dejstev. Med posvetovanjem naj bi dobili jasno sliko družbenih izzivov in izzivov javnega reda, ki nastajajo pri spletni ponudbi iger na srečo v EU, pa tudi zakonodajnih in tehničnih izzivov.

2.6   EESO poziva institucije EU, zlasti Komisijo, naj nemudoma obravnavajo ključne izzive, povezane z izkrivljanjem konkurence zaradi nepooblaščenih podjetij, ki nimajo sedeža v državi prebivališča potrošnikov, ki jim zagotavljajo storitve spletnih iger na srečo. V državi, kjer imajo svoj sedež, ta podjetja izkoriščajo nizko obdavčitev in nizke socialne prispevke.

EESO Komisijo in države članice tudi poziva, naj se odločno borijo proti nezakonitim ponudnikom storitev (črni trg), ki so najpogostejši vir prevar, pranja denarja in drugih kriminalnih dejanj.

3.   Cilji javnega interesa

3.1   EESO meni, da je bistvenega pomena zagotoviti zaščito ciljev javnega interesa, navedenih v zeleni knjigi, zlasti zaščito potrošnikov pred goljufijami, čezmernim igranjem na srečo in zasvojenostjo z igrami na srečo ter težavami, ki jih slednja povzročata tako glede zdravja kot prezadolženosti. Za opravljanje dejavnosti iger na srečo je treba imeti dovoljenje države članice, da bi zagotovili javni red, se borili proti prevaram, preprečevali zasvojenost ter zaščitili pravice mladoletnih in igralcev iger na srečo.

3.2   V zvezi s tem EESO ugotavlja, da imajo vse države članice EU več skupnih ciljev, in sicer: boj proti nezakonitim igram na srečo, varstvo potrošnikov (igralcev na srečo, mladoletnikov in ranljivih oseb, boj proti zasvojenosti), ohranjanje javnega reda (preprečevanje goljufij, pranja denarja in drugih kaznivih dejanj), financiranje dejavnosti v javnem interesu („dobri nameni“) in zaščita delavcev v spletnem igralništvu ter igralništvu nasploh v vseh sedanjih oblikah.

3.3   Glede na posebno naravo spletnih iger na srečo s socialnega vidika, vidika javnega miru in vidika zdravstvenega varstva EESO v skladu s sodno prakso Sodišča poudarja, da brez uskladitve na ravni Skupnosti države „prosto odločajo“ (4) o ureditvi in nadzoru svojih trgov iger na srečo v skladu s svojimi navadami in kulturo. Vendar pa morajo omejevalni ukrepi, ki jih države uvedejo, izpolnjevati pogoje iz sodne prakse Sodišča glede sorazmernosti. (5)

3.4   Kljub temu pa nekaterih ciljev države članice ne morejo v zadostni meri uresničiti same in bi ukrepi na ravni EU prinesli dodano vrednost.

3.5   EESO priporoča, naj se spodbuja izmenjava najboljših praks med državami članicami, saj so ti cilji enaki za vse države. V tem okviru EESO opaža, da javni in komercialni ponudniki storitev iger na srečo sprejemajo številne samoregulativne pobude. Vendar poudarja, da samoregulacija v panogi lahko zgolj dopolnjuje zakonodajo, ne more pa je nadomestiti. Glede na to EESO meni, da bi morale institucije EU ob polnem spoštovanju načela subsidiarnosti svoja prizadevanja usmeriti tudi v zagotovitev evropske razsežnosti teh skupnih ciljev.

3.6   Varstvo potrošnikov je področje, na katerem lahko EU državljanom dejansko prinese dodano vrednost. EESO meni, da bi morale institucije EU prvi okvir EU oblikovati kot zakonodajo EU o varstvu potrošnikov, ki bo zavezujoča za ponudnike z licenco v EU. Tako bi uvedli minimalne (vendar ne nizke) standarde varstva potrošnikov. Ta minimalna raven zaščite bi morala zajemati potrebo po preprečevanju čezmernega igranja na srečo, določitev starostnih omejitev za dostop do vseh iger na srečo, prepoved uporabe kredita ter prepoved vsakršnega oglaševanja, katerega ciljna skupina so mladoletne osebe ali v katerem nastopajo mladoletne osebe ali osebe, ki so videti mlajše od starostne meje. Vlade držav pa bi imele še vedno pravico, da za svoje nacionalne trge na tem področju določijo višje standarde, če to želijo.

3.6.1   Potrošniki na trgu EU bi morali imeti možnost razlikovati med nezakonitimi spletnimi stranmi in stranmi, ki imajo dovoljenje države članice EU. Zato EESO priporoča, naj države članice EU od vseh ponudnikov z licenco njihove države zahtevajo, da na vidnem in stalnem mestu na svoji glavni spletni strani objavijo interaktivno oznako kot dokazilo o licenci. Oznako morajo uporabljati vse države članice, oblikovana pa bi morala biti tako, da bi vsebovala skupne značilnosti, zaradi katerih bi bila lahko prepoznavna v vseh državah članicah EU, hkrati pa bi bila jasno razvidna država, ki je podelila licenco. Za uvedbo tega ukrepa bi morala biti odgovorna Evropska komisija.

3.7   EESO predlaga ustanovitev neodvisnega organa v vseh državah članicah, ki bo pristojen za spremljanje in zagotavljanje učinkovitega izvajanja zakonodaje o varstvu potrošnikov, omenjene v točki 3.6. Uvedbo zakonodaje EU o varstvu potrošnikov mora spremljati informacijska kampanja, ki jo je treba izvesti v vseh državah članicah. Vse države članice bi morale od ponudnikov iger na srečo zahtevati, da na vidnem mestu objavijo številko licence, ki jim je bila podeljena na državni ravni, da jih bo mogoče identificirati ter da bo pritožbe potrošnikov mogoče reševati v skladu z nacionalno zakonodajo o varstvu potrošnikov in sodno prakso države, v kateri ima potrošnik svoje stalno prebivališče.

3.8   Politika odgovornih iger na srečo pomeni, da je treba igre na srečo obravnavati v okviru celostne politike družbene odgovornosti podjetij, ki igre na srečo obravnava kot kompleksno dejavnost in združuje preventivne ukrepe, ozaveščanje, posredovanje in nadzor ter odpravljanje negativnih posledic, kar pomeni:

| — | nameniti ustrezno pozornost rizičnim skupinam; |
| --- | --- |

—

nameniti ustrezno pozornost rizičnim skupinam;

| — | državljanom ponuditi potrebne informacije, da bodo v zvezi z igrami na srečo sprejemali zavestne odločitve, pri čemer je treba spodbujati zmerno, nekompulzivno in odgovorno igro; |
| --- | --- |

—

državljanom ponuditi potrebne informacije, da bodo v zvezi z igrami na srečo sprejemali zavestne odločitve, pri čemer je treba spodbujati zmerno, nekompulzivno in odgovorno igro;

| — | poudariti, da so igre na srečo prepovedane – odvisno od vrste in načina igranja posamezne igre na srečo – za mladoletnike ali osebe, ki bi se izrecno izrekle proti sodelovanju. |
| --- | --- |

—

poudariti, da so igre na srečo prepovedane – odvisno od vrste in načina igranja posamezne igre na srečo – za mladoletnike ali osebe, ki bi se izrecno izrekle proti sodelovanju.

3.9   EESO ugotavlja, da so zanesljive podatke o zasvojenosti z igrami na srečo sicer zbrale številne države članice, vendar ne vse. Izvedene so bile številne nacionalne empirične študije in podane različne, včasih nasprotujoče si ugotovitve. Jasno pa je, da priložnosti za igranje iger na srečo lahko privedejo do zasvojenosti z njimi, ki lahko nato povzroči družbene probleme. Ta vidik je treba vedno upoštevati pri oblikovanju politike varstva potrošnikov v tej panogi.

3.10   Upoštevati je treba tudi druge vidike, na primer nove priložnosti za igre na srečo, ki jih daje spletno okolje, saj nove tehnologije igranje na srečo v večji meri omogočajo tudi ljudem, ki več časa preživijo doma, kot so upokojenci, gospodinje in brezposelni. Treba je zagotoviti, da se dostop do interaktivnih spletnih iger na srečo onemogoči mladoletnim in osebam, ki se jim ne priznava sposobnost za igre na srečo, ter osebam, ki jim je to prepovedano s sodno odločbo ali pa so se za to odločile same.

3.11   EESO poziva, naj se izvede obsežna študija v vsej EU, da se ugotovijo vse specifične značilnosti zasvojenosti na področju spletnih in tradicionalnih iger na srečo in bo tako lahko zakonodajalec EU sprejel učinkovite in usmerjene ukrepe za boj proti temu problemu in njegovo preprečevanje.

3.12   EESO meni, da bi lahko učinkovito omejili dejavnosti pranja denarja, če bi države članice na ravni EU sodelovale v boju proti razširjenim nezakonitim spletnim igram na srečo v EU. EESO zato poziva države članice EU, naj uvedejo učinkovite mehanizme za dosego teh ciljev, ki bodo brez dvoma pozitivno vplivali tudi v smislu povečanja davčnih prihodkov.

3.13   Poleg tega je EESO trdno prepričan, da je treba področje uporabe direktive o pranju denarja razširiti, da bi poleg igralnic zajemala tudi druge spletne igre na srečo in tako nacionalnim oblastem dala večja pooblastila v boju proti kaznivim dejavnostim.

3.14   Glede vnaprej dogovorjenih izidov tekem je po mnenju EESO treba na vsak način ohraniti integriteto v športu. EESO priznava prispevek javnih in nekaterih zasebnih ponudnikov storitev na področju stav k integriteti športnih stav, izobraževalnim programom za atlete in uradnike na področju športa ter k mehanizmu zgodnjega odkrivanja in opozarjanja v primeru sumljivega ravnanja pri stavah, pa tudi njihovo različno kakovost in obseg. EESO meni, da je potreben okvir za usklajevanje prizadevanj vseh udeleženih zainteresiranih strani, da bi to vprašanje obravnavali celostno in se izognili podvajanju sredstev. Predvsem je treba vzpostaviti sistem, ki ne bo omejen zgolj na odkrivanje, ampak bo vključeval tudi preventivne, izobraževalne in izvršilne ukrepe.

3.15   Zelena knjiga obravnava tudi financiranje dobrodelnih dejavnosti in dejavnosti v javnem interesu ter dogodkov, ki podpirajo spletne športne stave. EESO se zavzema za sistem, v katerem bi tovrstnim dejavnostim in dogodkom namenili del dohodka od iger na srečo, in poziva Komisijo, naj predlaga konkretne ukrepe za ohranitev teh nacionalnih mehanizmov financiranja, kot so priznani v sklepih o okviru za področje iger na srečo in stav v državah članicah EU, sprejetih na zasedanju Sveta za konkurenčnost 10. decembra 2010. Poleg tega si je po njegovem mnenju treba prizadevati, da se tovrstne „dejavnosti“ ne bi izrabljale za to, da se igram na srečo odvzame negativna konotacija, ki jo imajo v družbi, in za spodbujanje nadaljnjega igranja na srečo s predpostavko, da je to dejavnost z dobrim namenom. EESO v zvezi s tem poziva države članice, naj del zbranih davkov namenijo financiranju preprečevanja in zdravljenja odvisnosti od iger na srečo ter stalnemu poklicnemu usposabljanju delavcev v sektorju.

4.   Ustanavljanje in izdaja licenc

4.1   Trenutno je sektor spletnih iger na srečo razdrobljen, saj države članice EU uporabljajo različne nacionalne ureditve.

4.2   Ena od glavnih težav, s katero se sooča sektor, je to, da lahko ponudniki z licenco v eni ali več državah članicah svoje storitve ponujajo potrošnikom v drugi državi članici, ne da bi pridobili dovoljenje te države članice, kjer je to potrebno. Ta ponudba je opredeljena kot „nedovoljena“. (6)

4.3   Po drugi strani pa je Komisija od aprila 2006 do februarja 2008 poslala 12 uradnih opominov 10 državam članicam, za 7 od njih pa izdala obrazloženo mnenje. 5. maja 2010 je Komisija zaključila postopek zoper Italijo, 24. novembra 2010 pa postopek za ugotavljanje kršitev proti Franciji. Ker so bile na Komisijo vložene številne pritožbe zaradi domnevnih kršitev Pogodbe, je začela postopke za ugotavljanje kršitev proti čezmejnim omejitvam za storitve iger na srečo, da bi preverila sorazmernost teh omejitev. EESO poziva Komisijo, naj se jasno odloči, kako bo postopala v teh nerešenih zadevah.

4.4   Doslej se je na podlagi sodne prakse oblikovala vrsta načel glede narave in pravnega statusa spletnih iger na srečo. Storitve iger na srečo spadajo pod člen 56 PDEU in zato zanje veljajo predpisi o svobodi opravljanja storitev.

4.5   Za igre na srečo ne veljajo enotni predpisi po vsej Uniji, zato države članice „prosto odločajo“ (7) o ureditvi teh storitev, tj. omejitvi števila ponudnikov, vrsti ponujenih iger in obsegu iger.

4.6   V skladu z uveljavljeno sodno prakso Sodišča lahko ponudniki, ki imajo dovoljenje v eni državi članici, opravljajo svoje storitve v drugih državah članicah, razen če te določijo omejitve, utemeljene s prepričljivimi razlogi javnega interesa, kot so varstvo potrošnikov ali splošna potreba za ohranitev javnega reda.

4.7   Te omejitve je treba uporabljati sorazmerno, ne smejo biti diskriminatorne in biti morajo del politike, ki se izvaja dosledno in sistematično.

4.8   EESO ugotavlja, da se načelo vzajemnega priznavanja ne uporablja v sektorju iger na srečo in da lahko država članica oceni, da zgolj dejstvo, da ponudnik igre zakonito ponuja v drugi državi članici, še ni zadostno zagotovilo, da bodo potrošniki na ozemlju te države zavarovani pred nevarnostjo goljufij in kazenskih dejavnosti, razlog za to pa so težave, na katere lahko v tem okviru naletijo oblasti države članice sedeža pri ugotavljanju in ocenjevanju strokovne kakovosti in neoporečnosti ponudnikov.

4.9   Glede na točko 4.8 je še vedno jasno, da je v tem sektorju potrebna večja pravna varnost, da se bo razvijal skladno ob upoštevanju ciljev javnega miru in načel notranjega trga. Posvetovanje, ki se je začelo z zeleno knjigo, bi moralo dati pomembne spodbude v tej smeri.

4.10   EESO meni tudi, da je treba strogo regulirati oglaševanje iger na srečo in tako zagotoviti zaščito ranljivih skupin, kot so mladoletne osebe. Še posebej pomembno je opredeliti omejitve oglaševanja, zlasti da se prepreči dostop do iger mladoletnim in osebam, ki se jim ne priznava sposobnost za igre na srečo, onemogoči uporaba slik, sporočil ali predmetov, s katerimi bi lahko neposredno ali posredno prizadeli človekovo dostojanstvo ali kršili temeljne pravice in svoboščine, ter prepreči kakršna koli oblika rasne ali spolne diskriminacije in spodbujanje k nasilju ali kaznivim dejanjem.

5.   Šport

5.1   Komisija se želi osredotočiti na dve vprašanji, povezani s športom: (1) ali lahko športni dogodki, na podlagi katerih se izvajajo dejavnosti iger na srečo, prejmejo primeren dobiček od povezanih dejavnosti iger na srečo, ter (2) ali obstaja tveganje t. i. „neupravičenega okoriščanja“.

5.2   EESO ugotavlja, da je v državah članicah veliko različnih vrst financiranja dejavnosti v javnem interesu. V nekaterih državah članicah nacionalna zakonodaja določa, da morajo, na primer, nacionalne loterije določen del svojega prihodka neposredno nameniti za športne dejavnosti in/ali druge dejavnosti v javnem interesu. V drugih državah članicah pa finančno ministrstvo delež davčnih prihodkov od iger na srečo nameni za razne dejavnosti v javnem interesu po svoji izbiri.

5.3   EESO se strinja z načelom, da se določen delež prihodkov ali davkov na igre na srečo neposredno nameni za športne dejavnosti ali druge dejavnosti v javnem interesu.

5.4   EESO ugotavlja, da državne/nacionalne loterije in druge zakonite dejavnosti iger na srečo pomembno prispevajo k financiranju športnih dejavnosti, zlasti množičnih športov. Ugotavlja tudi, da lahko čezmejne spletne igre na srečo in spletne stave, ki jih zagotavljajo ponudniki s sedežem v določeni sodni pristojnosti, negativno vplivajo na financiranje športnih dejavnosti in drugih ciljev javnega interesa v drugih sodnih pristojnostih, kjer ponujajo storitve.

5.5   V skladu s tem EESO Komisijo poziva, naj preuči vpliv čezmejne ponudbe na tako financiranje in tudi, ali se tovrstno financiranje namenja za množične športe, ter predlaga konkretne ukrepe za zagotovitev tovrstnega financiranja športnih dejavnosti.

5.6   EESO izraža pomisleke glede možne uvedbe „pravice v zvezi s športnimi dogodki“ ali pravice do primernega dobička. Meni, da je potrebno dodatno pojasnilo, da bi bilo jasno, kaj naj bi pomenila pravica do primernega dobička in ali bo to na ravni EU privedlo do oblikovanja nove intelektualne pravice za športne dejavnosti.

5.7   EESO zato Komisijo poziva, naj pojasni naravo, obseg in učinek pravice do primernega dobička, pa tudi pravno podlago, ki se bo zanjo uporabljala.

5.8   Vprašanje „neupravičenega okoriščanja“ je davčne narave, zato mora to po mnenju EESO ostati v pristojnosti držav članic. Vendar pa EESO meni, da morajo države članice razpravljati in se dogovoriti o poštenem pristopu za zagotavljanje dobička za vse vpletene strani. Obravnava te teme na ravni EU je težavna, vendar pa bo v določenem trenutku poglobljena razprava res nujna, da bi preprečili večje težave v tem sektorju.

5.9   EESO poziva Komisijo, naj pojasni, ali dejansko obstaja povezava vprašanj v zvezi s športom, izpostavljenih v zeleni knjigi, in integriteto v športu, ali pa sta to dve ločeni vprašanji, ki ju je treba obravnavati posamično. Komisija bi lahko pojasnila tudi, ali je po njenem mnenju pravica do primernega dobička ali pravica v zvezi s športnimi dogodki dejansko učinkovito sredstvo za zagotovitev integritete v športu.

6.   Izvrševanje

6.1   Nujno je treba obravnavati tudi pomembno vprašanje nezakonitih iger na srečo v vsej EU (8), ki se ponujajo na škodo varstva potrošnikov, javnega miru ter financiranja ciljev javnega interesa.

6.2   Za zaščito potrošnikov v EU pred nezakonitimi ponudniki je sodelovanje med državami članicami bistvenega pomena. Glede tega EESO meni, da bi formalna struktura sodelovanja med regulatorji na ravni EU sodelovanje olajšala. (9) Vsaka država članica bi morala zlasti dati na voljo seznam ponudnikov storitev z licenco v tej državi. Vsi ti seznami bi morali biti na voljo Komisiji, državam članicam, nacionalnim regulatorjem in potrošnikom. Sodelovanje med državami članicami bi lahko zajemalo tudi izmenjavo najboljših praks.

6.3   EESO ugotavlja tudi, da za ta sektor ni na voljo dovolj podatkov. Zato ni mogoče izvesti ustrezne analize panoge in njene specifične dinamike. Glede na to EESO predlaga, naj se na ravni EU določijo skupne zahteve za zbiranje podatkov, ki jih morajo vsi regulatorji upoštevati in od vseh imetnikov licenc zahtevati, da predložijo potrebne podatke. Te podatke bi nato lahko združili na ravni EU. Dobrodošli bi bili tudi podatki o prizadevanjih za odstranitev nezakonitih spletnih strani, da bi ugotovili, kako uspešna so prizadevanja držav v boju proti črnemu trgu.

6.4   Za boj proti nezakonitim ponudnikom so potrebni učinkoviti izvršilni ukrepi. Po mnenju EESO je to področje šibka točka, ki od držav članic zahteva več ukrepanja, da bi nezakonitim ponudnikom storitev iger na srečo preprečili ponujanje njihovih storitev na spletu, kar bi lahko vključevalo tudi uvedbo sistema kazni za kršitve. Zato Komisijo poziva, naj preuči možnost, da bi predlagala pravno zavezujoči instrument, na podlagi katerega bi morale banke, izdajatelji kreditnih kartic in drugi udeleženci v plačilnem sistemu v EU blokirati transakcije med nezakonitimi ponudniki iger na srečo in svojimi strankami, pri tem pa ne ovirati zakonitih transakcij. Ta instrument bi lahko zajemal tudi blokiranje dejavnosti, ukinjanje medijev, prek katerih se nudijo storitve informacijske družbe, ki omogočajo izvajanje nezakonitih iger na srečo, ter po potrebi zaseg in uničenje vseh elementov, povezanih z izvajanjem tovrstnih dejavnosti.

V Bruslju, 26. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

(1)  Direktiva 2005/60/ES, UL L 309, 25.11.2005, str. 15.

1

(2)  http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+REPORT+A6-2009-0064+0+DOC+XML+V0//SL.

2

(3)  http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/intm/118398.pdf.

3

(4)  C-212/08, predhodna odločba v zadevi Zeturf, sodba z dne 30. junija 2011, točka 39.

4

Zeturf

(5)  Zadevi Placanica in drugi, točka 48, in Liga Portuguesa in drugi, točka 59.

5

Placanica

Liga Portuguesa

(6)  Zelena knjiga SEC(2011) 321 konč., str. 6.

6

(7)  C-212/08, predhodna odločba v zadevi Zeturf, sodba z dne 30. junija 2011, točka 39.

7

Zeturf

(8)  Glej zadnji odstavek na strani 3 zelene knjige.

8

(9)  Nekatere države članice prostovoljno sodelujejo v Evropskem forumu regulatorjev igralništva, t. i. GREF (http://www.gref.net/).

9

---

PRILOGA

k mnenju Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Naslednji odstavek mnenja strokovne skupine je bil zavrnjen zaradi amandmajev, ki jih je sprejela plenarna skupščina, vendar je prejel vsaj četrtino glasov (člen 54(4) poslovnika):

Točka 4.11

EESO poziva Komisijo, naj izvede oceno zahtev in pogojev, ki trenutno veljajo za nacionalne licence in nadzor, ki se izvaja v posameznih državah članicah, da bi oblikovali skupen okvir pogojev, ki jih ne bi bilo treba vsakokrat znova določati, ko ponudnik z licenco iz ene države EU zaprosi za licenco v drugi državi, hkrati pa zagotovili zaščito ciljev javnega interesa, kot je opredeljeno v točki 2 zgoraj.

Rezultat glasovanja

| Za | : | 73 |
| --- | --- | --- |
| Proti | : | 46 |
| Vzdržani | : | 18 |

Za

:

73

Proti

:

46

Vzdržani

:

18

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/91 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/91

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o zeleni knjigi – Okvir EU za upravljanje podjetij

(COM(2011) 164 konč.)

2012/C 24/21

Poročevalka: ga. ANGELOVA

Soporočevalec: g. MEYNENT

Evropska komisija je 5. aprila 2011 sklenila, da v skladu s členom 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednjem dokumentu:

Zelena knjiga – Okvir EU za upravljanje podjetij

COM(2011) 164 konč.

Strokovna skupina za enotni trg, proizvodnjo in potrošnjo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 3. oktobra 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 27. oktobra) s 168 glasovi za, 6 glasovi proti in 14 vzdržanimi glasovi.

1.   Sklepi in priporočila

1.1   Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) pozdravlja namen zelene knjige Evropske komisije, vendar močno priporoča (1) natančnejšo in zanesljivejšo opredelitev upravljanja podjetij.

1.2   Zelena knjiga zastavlja resnično pomembna vprašanja. EESO se v odgovorih nanje vselej sklicuje na deset načel dobrega upravljanja podjetij, navedenih v točki 2.14, ter poziva Komisijo, naj z ustreznimi ukrepi zagotovi, da vsa podjetja upoštevajo ta načela in ustrezna operativna pravila, navedena v točki 2.15.

1.3   Vendar glede na razlike med nacionalnimi modeli upravljanja, opisane v točki 2.4, EESO še posebej težko ponudi univerzalno rešitev. Zaradi razlik v zakonodaji, tradiciji, poslovnih praksah in vedenju delničarjev med posameznimi državami članicami je oblikovanje trdnega zakonodajnega okvira na ravni EU prav poseben izziv.

1.4   Čeprav EESO meni, da nacionalni pravilniki o upravljanju podjetij ponujajo odgovore na večino vprašanj, ki jih zastavlja zelena knjiga, to ne zmanjšuje potrebe po zakonodajnem ukrepanju EU na področju uporabe, predvidenem v zeleni knjigi, da se izboljša upravljanje podjetij v EU s krepitvijo zakonodaje in nezavezujočih aktov.

1.5   Vendar pa EESO poziva Komisijo, naj se preudarno odloča o zakonodajnih pobudah. Zato bi bilo pred pripravo zakonodaje zelo priporočljivo izvesti natančno oceno učinka.

1.6   EESO poudarja, da bi morala Komisija opraviti in objaviti podrobno analizo najnovejših dogajanj in trendov, povezanih s tipi in strukturami delničarjev ter njihovim pomenom glede na lastniški delež, če želi ustrezno odgovoriti na vprašanja 16–25.

2.   Uvod

2.1   EESO pozdravlja kompleksno pobudo za izboljšanje upravljanja podjetij, ki jo je Komisija predstavila v več dokumentih in na kateri temelji njen program reform (2). Namen tega mnenja je predstaviti in pojasniti stališča EESO o dokumentih, ki jih je Komisija doslej izdala na to temo (3).

2.2   Namen zelene knjige je izboljšati upravljanje podjetij v Evropski uniji z optimizacijo zakonodajnega sistema in nezavezujočimi akti. Knjiga zastavi 25 vprašanj, ki so razdeljena v naslednje tri sklope: sestava in delo sveta direktorjev, vloga delničarjev in uporaba pristopa „izpolnjuj ali utemelji“, ki podpira okvir EU za upravljanje podjetij.

2.3   EESO se v odgovorih na vprašanja zelene knjige sklicuje na najvišji vodstveni organ družbe, bodisi upravni odbor ali nadzorni svet. Komisija bi morala bolj upoštevati posebnosti enotirnih in dvotirnih sistemov upravljanja. Tega ni storila, pač pa na kratko (in napačno (4)) razlikuje med „svetom direktorjev“ in nadzornim svetom, s čimer je prezrla raznolikost uveljavljenih sistemov upravljanja v Evropi.

2.4   EESO poziva Komisijo, naj upošteva razlike med obstoječimi sistemi upravljanja podjetij.

2.4.1   Za britanski sistem upravljanja gospodarskih družb je značilen koncept „vrednosti za delničarje“, v katerem ima trg vrednostnih papirjev pomembno vlogo pri financiranju podjetij in njihovem zunanjem nadzoru. Podjetja imajo enotirni sistem upravljanja in praviloma izrazito nizko koncentracijo lastništva.

2.4.2   V t. i. nemškem modelu upravljanja podjetij pa je gospodarska družba obravnavana kot partnerstvo različnih zainteresiranih strani, od katerih ima vsaka svoj „delež“ v dejavnostih podjetja. Za taka podjetja je poleg doseganja čim večje vrednosti za delničarje značilen tudi širši nabor strateških ciljev. Za zbiranje kapitala za podjetja je bančno financiranje veliko pomembnejše kot kapitalski trgi. Banke imajo zelo pogosto velike lastniške deleže, zagotavljajo finančne in svetovalne storitve ter zastopajo delničarje v upravnih odborih. Zaradi velikih lastniških deležev in navzkrižnega lastništva skoraj ni zunanjega trga za nadzor podjetij. Upravno odločanje je okrepljeno z neposrednim vplivom delničarjev v dvotirnem sistemu, kjer so poleg delničarjev zastopane tudi zainteresirane strani (5).

2.4.3   Med obema skrajnostma, vendar bliže slednji, je t. i. romanski model upravljanja podjetij. Z omenjenima modeloma ima nekatere skupne značilnosti, loči pa se po pomembni vlogi države in velikih družinskih podjetjih. Po razpadu komunističnega režima in na prehodu v tržno gospodarstvo se je v novih srednje- in vzhodnoevropskih državah članicah EU začel razvijati nov model, ki pa ni enoten. Nekatere države v regiji namreč poudarjajo pomen vrednosti za delničarje, medtem ko se druge raje zgledujejo po kontinentalnih modelih in dajejo prednost zainteresiranim stranem (6). Skupna značilnost obeh pa je razmeroma visoka zastopanost zaposlenih v lastniški strukturi zaradi privatizacije, medtem ko so kapitalski trgi razmeroma slabo razviti.

2.5   EESO pozdravlja cilj zelene knjige, a opozarja, da opredelitev upravljanja podjetij, kot jo uporablja Komisija, ni celovita; EESO meni, da bi morala biti opredelitev popolnejša, zato predlaga natančneje določen in razširjen koncept (7). Še zlasti poziva Komisijo, naj ne pozabi, da je glavni namen upravljanja podjetij zagotoviti, da podjetje preživi in uspešno deluje na trajnostni način. Upravni odbor oziroma nadzorni svet mora zato izpolniti razumna pričakovanja delničarjev in zagotoviti, da so v ustrezni meri zadovoljni tudi drugi udeleženci – potrošniki, partnerji, pogodbeniki, dobavitelji in zaposleni (8).

2.6   EESO poziva Komisijo, naj podrobno preuči in upošteva nove tipe delničarjev, ki so se pojavili po koreniti preobrazbi tradicionalnih kontinentalnih oblik upravljanja podjetij, ki se je začela sredi 90. let, in njihov relativni pomen z vidika njihovih deležev na kapitalskem trgu EU. Zaradi vnovične deregulacije in globalizacije finančnih trgov se finančne institucije v Evropi soočajo z vse večjimi globalnimi konkurenčnimi pritiski (9). Velike zasebne banke in največja vodilna podjetja so opustila nekoč tesne bančno-podjetniške navezave. Hkrati z opuščanjem teh navezav pa raste pomen kapitalskih trgov za financiranje podjetij. Vse večja konkurenčnost na proizvodnih trgih spodbuja evropska podjetja v doseganje zadostne velikosti in tržnega vpliva, najpogosteje s strategijami zunanje rasti in zamenjav kapitala (10). Pomemben vidik je tudi vse večja navzočnost tujih (večinoma britanskih in ameriških) institucionalnih vlagateljev, tj. pokojninskih, vzajemnih in hedge skladov, na evropskih trgih vrednostnih papirjev. Ti vlagatelji so še posebej naklonjeni doseganju čim večje vrednosti za delničarje, s čimer povečujejo pritisk na tradicionalne evropske modele upravljanja podjetij, naj namesto interesom zainteresiranih strani namenijo prednost kratkoročnim interesom delničarjev.

2.7   EESO soglaša s kritiko Komisije o škodi, ki jo povzročata kratkoročnost in prevzemanje prevelikih tveganj – pomembni prvini modela upravljanja podjetij, ki se je v zadnjih 20 letih postopno okrepil. EESO meni, da bi si morala podjetja prizadevati za ustvarjanje dolgoročne vrednosti s trajnostnimi politikami, kar bi v veliko primerih terjalo tekoče dopolnjevanje obstoječega okvira za upravljanje podjetij.

2.8   EESO se strinja, da je treba okrepiti vlogo upravljanja podjetij v luči načrtovanja ukrepov „za zagotovitev trajnostne rasti in vzpostavitev močnejšega mednarodnega finančnega sistema (11)“. Upoštevanje načel dobrega upravljanja nedvomno koristi podjetjem, ki lahko zato bolj učinkovito upravljajo poslovne procese in tveganja ter dosegajo zastavljene cilje, s čimer prispevajo k večji splošni blaginji v EU. S takim ravnanjem tudi zagotovijo potrošnikom odgovorne produkte, ki temeljijo na pravični trgovini in ustreznih podatkih. Z zakonodajo in nezavezujočimi akti je treba podpirati in spodbujati razširitev načel upravljanja podjetij tudi na neborzna podjetja.

2.9   EESO opozarja tudi na družbeno vlogo podjetij v vključujoči družbi in na to, da mora njihovo upravljanje odražati načela družbene odgovornosti.

2.10   EESO priznava, da so v nekaterih modelih upravljanja podjetij predstavniki delavcev člani upravnega odbora oziroma nadzornega sveta in neposredno prispevajo k upravljanju podjetja. Ne glede na to sveti delavcev in druge možnosti udeležbe olajšujejo sodelovanje zaposlenih pri delovanju podjetja. EESO predlaga, da se to upošteva v končnem dokumentu Komisije.

2.11   Velikost borznih podjetij je lahko različna, glede na to, ali se meri v kapitalu, dohodkih ali po številu zaposlenih, in sega od velikih multinacionalnih podjetij, do najmanjših mikro podjetij in MSP, ki kotirajo na borzi. Razprava o upravljanju podjetij se v glavnem osredotoča na velika podjetja zaradi njihovega gospodarskega in socialnega učinka v primeru uspeha ali neuspeha. Ukrepe za dobro upravljanje podjetij je treba prilagoditi značilnostim in potrebam MSP, saj imajo ta na voljo omejene (predvsem administrativne in kadrovske) vire.

2.12   EESO poziva Komisijo, naj pri načrtovanju sprememb svežnja o upravljanju podjetij opravi temeljito oceno učinka v smislu potrebnih stroškov, človeških virov in zakonodajnih reform, da bo njen predlog stvaren (12). To bo najbolje dosegla, če bo upoštevala velikost, strukturo in pomen podjetij ter gospodarski položaj mednarodnih skupin.

2.13   Končni predlog Komisije mora omogočati borznim podjetjem (in v primeru razširitve tudi neborznim), da lahko uspešno izvajajo svoje dejavnosti in ostanejo konkurenčna, s čimer ne bo ogrozil gospodarske rasti in ustvarjanja delovnih mest (13).

2.14   EESO poziva Komisijo, naj v prihodnjih zakonodajnih predlogih poišče ravnovesje med zakonodajnimi predpisi in nezavezujočimi akti, vključno s priporočili in pravilniki o upravljanju podjetij. EESO je hkrati prepričan, da morajo vsi pravilniki za zagotavljanje visokokakovostnega upravljanja podjetij upoštevati spodaj našteta načela.

| 2.14.1 | Glavni cilj upravljanja podjetij je zagotoviti, da podjetje preživi in uspešno deluje. |
| --- | --- |

2.14.1

Glavni cilj upravljanja podjetij je zagotoviti, da podjetje preživi in uspešno deluje.

| 2.14.2 | Upravni odbori oziroma nadzorni sveti morajo delovati v interesu podjetja in v skladu s pričakovanji delničarjev, ki jih je treba obravnavati enakopravno. Gojiti morajo dialog z zainteresiranimi stranmi, da se izpolnijo njihova pričakovanja v zvezi z zagotavljanjem dolgoročne trajnosti podjetja ter ustvarjanjem bogastva in delovnih mest. |
| --- | --- |

2.14.2

Upravni odbori oziroma nadzorni sveti morajo delovati v interesu podjetja in v skladu s pričakovanji delničarjev, ki jih je treba obravnavati enakopravno. Gojiti morajo dialog z zainteresiranimi stranmi, da se izpolnijo njihova pričakovanja v zvezi z zagotavljanjem dolgoročne trajnosti podjetja ter ustvarjanjem bogastva in delovnih mest.

| 2.14.3 | Upravni odbor oziroma nadzorni svet mora biti odgovoren za učinkovitost podjetja na vseh ravneh, kar vključuje strateško usmerjanje, pomembnejše ukrepe, upravljanje tveganj, poslovno načrtovanje, učinkovit nadzor upravljanja in poročanje. |
| --- | --- |

2.14.3

Upravni odbor oziroma nadzorni svet mora biti odgovoren za učinkovitost podjetja na vseh ravneh, kar vključuje strateško usmerjanje, pomembnejše ukrepe, upravljanje tveganj, poslovno načrtovanje, učinkovit nadzor upravljanja in poročanje.

| 2.14.4 | Sestava upravnega odbora oziroma nadzornega sveta mora biti takšna, da zagotavlja vsestransko strokovno znanje glede na področje, obseg in kraj opravljanja poslovne dejavnosti. Upravni odbor oziroma nadzorni svet mora biti prav tako uravnotežen z vidika pristojnosti, spola, izvršnih in neizvršnih direktorjev ter raznolikosti interesov članov, s čimer podjetju omogočijo širši okvir delovanja. |
| --- | --- |

2.14.4

Sestava upravnega odbora oziroma nadzornega sveta mora biti takšna, da zagotavlja vsestransko strokovno znanje glede na področje, obseg in kraj opravljanja poslovne dejavnosti. Upravni odbor oziroma nadzorni svet mora biti prav tako uravnotežen z vidika pristojnosti, spola, izvršnih in neizvršnih direktorjev ter raznolikosti interesov članov, s čimer podjetju omogočijo širši okvir delovanja.

| 2.14.5 | Člani upravnega odbora oziroma nadzornega sveta se morajo biti sposobni učinkovito posvetiti svojim nalogam in nameniti dovolj časa in energije za svoje delovanje. Njihove odločitve morajo temeljiti na točnih, uporabnih in ažurnih podatkih. |
| --- | --- |

2.14.5

Člani upravnega odbora oziroma nadzornega sveta se morajo biti sposobni učinkovito posvetiti svojim nalogam in nameniti dovolj časa in energije za svoje delovanje. Njihove odločitve morajo temeljiti na točnih, uporabnih in ažurnih podatkih.

| 2.14.6 | Upravni odbor oziroma nadzorni svet mora voditi podjetje v njegovo dobro, ob upoštevanju interesov lastnikov ali delničarjev in delavcev ter javnega interesa. Odločitve se morajo zato sklepati na podlagi točnih, relevantnih in aktualnih informacij. Resnično neodvisnost članov upravnega odbora ali nadzornega sveta je treba zagotoviti z omejitvijo števila zaporednih mandatov, ki jih lahko imajo. |
| --- | --- |

2.14.6

Upravni odbor oziroma nadzorni svet mora voditi podjetje v njegovo dobro, ob upoštevanju interesov lastnikov ali delničarjev in delavcev ter javnega interesa. Odločitve se morajo zato sklepati na podlagi točnih, relevantnih in aktualnih informacij. Resnično neodvisnost članov upravnega odbora ali nadzornega sveta je treba zagotoviti z omejitvijo števila zaporednih mandatov, ki jih lahko imajo.

| 2.14.7 | Podjetja morajo vzpostaviti pregledne politike prejemkov, ki jih morajo sprejeti delničarji. Prejemki članov upravnega odbora oziroma nadzornega sveta so odvisni od obsega nalog, odgovornosti in uresničevanja ciljev podjetja ter gospodarskega položaja podjetja in jih morajo odobriti delničarji. |
| --- | --- |

2.14.7

Podjetja morajo vzpostaviti pregledne politike prejemkov, ki jih morajo sprejeti delničarji. Prejemki članov upravnega odbora oziroma nadzornega sveta so odvisni od obsega nalog, odgovornosti in uresničevanja ciljev podjetja ter gospodarskega položaja podjetja in jih morajo odobriti delničarji.

| 2.14.8 | Podjetja morajo točno in ažurno razkrivati vse materialne zadeve, povezane s podjetjem. Delničarje morajo spodbujati, naj se udeležujejo skupščin, in morajo biti pripravljena na dialog z delničarji in drugimi zainteresiranimi stranmi o upravljanju podjetij. |
| --- | --- |

2.14.8

Podjetja morajo točno in ažurno razkrivati vse materialne zadeve, povezane s podjetjem. Delničarje morajo spodbujati, naj se udeležujejo skupščin, in morajo biti pripravljena na dialog z delničarji in drugimi zainteresiranimi stranmi o upravljanju podjetij.

| 2.14.9 | Podjetja bi si morala prizadevati za uveljavitev dobrih praks upravljanja podjetij, kot jih predpisujejo veljavni nacionalni pravilniki o upravljanju podjetij, ki odražajo značilnosti lokalnega gospodarskega razvoja in zakonodaje. |
| --- | --- |

2.14.9

Podjetja bi si morala prizadevati za uveljavitev dobrih praks upravljanja podjetij, kot jih predpisujejo veljavni nacionalni pravilniki o upravljanju podjetij, ki odražajo značilnosti lokalnega gospodarskega razvoja in zakonodaje.

2.15   EESO zagovarja naslednja operativna pravila upravljanja podjetij v zvezi z delom upravnega odbora oziroma nadzornega sveta, ki jih je treba vključiti v pravilnike o upravljanju podjetij:

| 2.15.1 | V enotirni strukturi upravljanja podjetij je treba ločiti vlogi predsedujočega upravnemu odboru oziroma nadzornemu svetu in glavnega direktorja (chief executive officer). |
| --- | --- |

2.15.1

V enotirni strukturi upravljanja podjetij je treba ločiti vlogi predsedujočega upravnemu odboru oziroma nadzornemu svetu in glavnega direktorja (chief executive officer).

| 2.15.2 | Obstajati mora uradni, podroben in pregleden postopek imenovanja novih članov upravnega odbora oziroma nadzornega sveta. |
| --- | --- |

2.15.2

Obstajati mora uradni, podroben in pregleden postopek imenovanja novih članov upravnega odbora oziroma nadzornega sveta.

| 2.15.3 | Člani upravnega odbora oziroma nadzornega sveta morajo biti sposobni namenjati podjetju zadosti časa za učinkovito opravljanje svojih nalog. |
| --- | --- |

2.15.3

Člani upravnega odbora oziroma nadzornega sveta morajo biti sposobni namenjati podjetju zadosti časa za učinkovito opravljanje svojih nalog.

| 2.15.4 | Vse člane upravnega odbora oziroma nadzornega sveta je treba ob nastopu funkcije uvajati; svoje sposobnosti in znanje morajo redno posodabljati in obnavljati. |
| --- | --- |

2.15.4

Vse člane upravnega odbora oziroma nadzornega sveta je treba ob nastopu funkcije uvajati; svoje sposobnosti in znanje morajo redno posodabljati in obnavljati.

| 2.15.5 | Upravni odbor oziroma nadzorni svet mora letno izvesti uradno in natančno oceno lastne uspešnosti ter uspešnosti odborov in posameznih članov upravnega odbora oziroma nadzornega sveta. |
| --- | --- |

2.15.5

Upravni odbor oziroma nadzorni svet mora letno izvesti uradno in natančno oceno lastne uspešnosti ter uspešnosti odborov in posameznih članov upravnega odbora oziroma nadzornega sveta.

| 2.15.6 | Obstajati mora uradni in pregleden postopek za razvoj politike o prejemkih vodstvenega osebja. |
| --- | --- |

2.15.6

Obstajati mora uradni in pregleden postopek za razvoj politike o prejemkih vodstvenega osebja.

3.   Vprašanja

3.1   Uvod

Vprašanje št. 1. Ali je pri ukrepih EU za upravljanje podjetij treba upoštevati velikost podjetij, ki kotirajo na borzi? Kako? Ali je treba vzpostaviti različen in sorazmeren režim za mala in srednja podjetja, ki kotirajo na borzi? Če je odgovor pritrdilen, ali obstajajo ustrezne opredelitve ali pragi? Če obstajajo, predlagajte načine za njihovo prilagoditev malim in srednjim podjetjem v odgovorih na spodnja vprašanja, kjer je to ustrezno.

Na reguliranih evropskih trgih poteka trgovanje z vrednostnimi papirji različnih podjetij. Vsako podjetje ima svoje značilnosti, ki jih določata raven gospodarskega razvoja in pravo posamezne države članice. Velikost, struktura in poslovni model podjetja vplivajo na njegovo upravljanje. Vendar bi glede na legitimen interes in udeleženost različnih zainteresiranih strani v različnih podjetjih načela upravljanja podjetij, navedena v točki 2.13, morala veljati za vsa borzna podjetja. Nacionalni pravilniki posameznih držav članic o upravljanju podjetij so zato dobra podlaga in učinkovit mehanizem za spremljanje in nadzor uspešnosti podjetja (kar je navadno naloga tržnih regulatorjev). EESO meni, da bi bilo treba za MSP, ki kotirajo na borzi, vendar trgovanje z njihovimi delnicami ne poteka v najvišjih segmentih reguliranih trgov, vzpostaviti poseben in proporcionalen režim.

Vprašanje št. 2. Ali je treba na ravni EU sprejeti ukrepe za upravljanje podjetij, ki ne kotirajo na borzi? Ali se mora EU osredotočiti na spodbujanje razvoja in uporabe prostovoljnih pravilnikov za podjetja, ki ne kotirajo na borzi?

V vseh državah članicah je veliko pomembnih neborznih podjetij. EESO priznava, da imajo ta lahko enako pomembno družbeno vlogo kot borzna podjetja. Kljub temu pa ta hip ni potrebe po ukrepih na EU ravni za upravljanje neborznih podjetij, saj so ključni vidiki upravljanja ustrezno urejeni z nacionalnimi zakoni o gospodarskih družbah. Komisija bi morala poudarjati in spodbujati razvoj in uporabo prostovoljnih pravilnikov na nacionalni ravni v neborznih podjetjih, zlasti tistih, ki imajo vidno družbeno vlogo, zlasti če so ta podjetja v državni ali občinski lasti (14), in podjetjih s pomembno tržno močjo.

3.2   Sveti direktorjev

Vprašanje št. 3. Ali si mora EU prizadevati za zagotovitev, da so funkcije in dolžnosti predsedujočega svetu direktorjev in glavnega direktorja jasno razdeljene?

EESO podpira ločitev funkcij in pristojnosti med predsedujočim svetu direktorjev in glavnim direktorjem, saj to zagotavlja učinkovitejšo organizacijo sveta, vzpostavlja boljši sistem nadzora in preprečuje koncentracijo moči. Kljub temu pa ocenjuje, da morajo odločitev o tem, ali je treba te funkcije in pristojnosti ločiti ali ne, sprejeti podjetja (delničarji in svet direktorjev), in ne podpira predpisovanja tovrstne ločitve s predpisi na evropski ravni. Končna odločitev pa bi morala biti sprejeta v okviru samostojne politike upravljanja podjetja, saj obstajajo mala podjetja, ki imajo svete z minimalnim številom članov. Na ravni EU se močno priporoča tovrstna ločitev.

3.2.1   Sestava sveta

Vprašanje št. 4. Ali je treba v politikah zaposlovanja natančneje opredeliti profil direktorjev, vključno s predsednikom, da se zagotovi, da imajo pravilne sposobnosti ter da je svet ustrezno raznolik? Če je odgovor pritrdilen, kako je mogoče to najbolje doseči in na kateri stopnji upravljanja, tj. nacionalni ravni, ravni EU ali mednarodni ravni?

Zaželeno je, da je sestava upravnega odbora oziroma nadzornega sveta ustrezno uravnotežena v smislu izkušenj, strokovnega znanja, usposobljenosti in raznolikosti članov, zlasti zato, da se prepreči posnemanje in spodbuja pojavljanje novih idej. Pri teh prizadevanjih bi lahko upoštevali širšo zastopanost tujih članov, enakomerno zastopanost spolov in zastopanost delavcev. EESO vztraja pri stališču, ki ga je izrazil že v odgovoru na podobno vprašanje v zeleni knjigi o korporativnem upravljanju finančnih institucij in politiki prejemkov (15), in sicer, da je pri oblikovanju upravnega odbora oziroma nadzornega sveta priporočljivo oceniti zahtevane spretnosti in izkušnje kandidatov za določena mesta in sprejeti tiste, ki najbolje izpolnjujejo pogoje. Pomembno je, da upravni odbor oziroma nadzorni svet sestavljajo člani, ki izkazujejo integriteto, so usposobljeni in predani, o tem pa odloča podjetje.

Vprašanje št. 5. Ali je treba od podjetij, ki kotirajo na borzi, zahtevati, naj razkrijejo, ali izvajajo politiko raznolikosti ter, če jo, naj opišejo svoje cilje in glavno vsebino ter redno poročajo o napredku?

Pravilniki o upravljanju podjetij priporočajo ali zahtevajo razkrivanje informacij na podlagi načela „izpolnjuj in utemelji“. Zato bi moralo razkritje politike raznolikosti biti „obvezno“ za podjetja, ki so tovrstne pravilnike sprejela oz. so se jim pridružila. Podjetjem, ki ne uporabljajo tovrstnih pravilnikov, pa bi poročanje o politiki raznolikosti lahko predstavili kot prednost z vidika uveljavljanja načel preglednosti in razkrivanja v praksi.

Vprašanje št. 6. Ali morajo podjetja, ki kotirajo na borzi, zagotoviti boljše ravnovesje med spoloma v svetih? Kako?

EESO pozdravlja dejstvo, da se je vloga žensk v poslovnem in družbenem življenju v EU nedvomno okrepila, saj so bolj uravnoteženo zastopane na vseh področjih v skladu z evropskim sistemom vrednot (16). V tem pogledu se sklicujemo na strategijo za enakost žensk in moških 2010–2015 (17), pobudo o večji zastopanosti žensk v upravah Women on Board
   (18) podpredsednice Evropske komisije Viviane Reding in nezakonodajno resolucijo o ženskah in vodenju podjetij, ki jo je Evropski parlament sprejel 6. julija 2011 (19).

EESO priznava, da je udeležba žensk v postopkih odločanja še vedno nezadostna. Bolj enakomerna zastopanost spolov lahko spreminja poglede, zato jo je treba spodbujati. Ženske morajo imeti dostop do vseh delovnih mest, za katera imajo ustrezne izkušnje, spretnosti in usposobljenost. Zasedba mesta v svetu direktorjev mora biti seveda predvsem odvisna od sposobnosti in ne spola, zato je treba oblikovati temeljna merila, ki bodo pri imenovanju članov upravnega odbora oziroma nadzornega sveta zagotovila najboljše ravnovesje v smislu ustrezne izobrazbe, strokovnega znanja, izkušenj, znanja in spretnosti. S tem se podjetju kar najbolje omogoči doseganje ciljev ter zadovoljijo razumna pričakovanja delničarjev in drugih zainteresiranih strani.

3.2.2   Razpoložljivost in čas

Vprašanje št. 7. Ali verjamete, da je na ravni EU potreben ukrep, ki omejuje število mandatov, ki jih ima lahko neizvršni direktor? Če je odgovor pritrdilen, kako bi ga bilo treba oblikovati?

Število hkratnih mandatov neizvršnega direktorja bi bilo treba načeloma omejiti, vendar bi bilo težko prosto določiti natančno število. EESO meni, da je treba poiskati razumno ravnovesje, ki direktorjem omogoča, da ustrezno opravljajo svoje naloge, imajo dovolj časa, da preučijo potrebno dokumentacijo, se udeležujejo strokovnih posvetov in usposabljanj ter opravljajo preglede, zlasti računovodskih izkazov ipd. V vseh primerih bi morali imeti člani upravnega odbora oziroma nadzornega sveta za kateri koli mandat čas za izvajanje zahtevanih nalog.

3.2.3   Ocena sveta

Vprašanje št. 8. Ali je podjetja, ki kotirajo na borzi, treba spodbuditi k rednemu opravljanju zunanjega ocenjevanja (npr. vsaka tri leta)? Če je odgovor pritrdilen, kako se lahko to stori?

Treba je spodbujati dobre prakse upravljanja podjetij ter vzpostaviti in vpeljati ustrezne mehanizme, da bi zagotovili boljše obveščanje vlagateljev, delničarjev, potrošnikov, zaposlenih, drugih zainteresiranih strani ter družbe nasploh o merilih upravljanja podjetij. Spodbujanje oblikovanja borznih indeksov in neodvisnega ocenjevanja dobrih upravljavskih praks bi bil korak v pravo smer. Predsedniki ali nadzorni odbori bi lahko naročili zunanje ocene ali specifična poročila revizijskih služb za interno uporabo. Omenjena poteza velja za dobro prakso, ki bi jo bilo mogoče razširiti na neborzna podjetja iz 2. vprašanja.

3.2.4   Prejemki direktorjev

Vprašanje št. 9. Ali bi moralo biti razkritje politike prejemkov, letnega poročila o prejemkih (poročila o tem, kako se je v preteklem letu izvajala politika prejemkov) in posameznih prejemkov izvršnih in neizvršnih direktorjev obvezno?

EESO meni, da morajo biti delničarjem, potencialnim vlagateljem in vsem zainteresiranim stranem na voljo ustrezni in točni podatki o upravi, programih motiviranja vodstvenih delavcev in njihovi strukturi in še posebej o politiki prejemkov podjetja (20) (glej točko 2.13.7). EESO zato meni, da bi moralo vsako podjetje objaviti jasno in razumljivo izjavo o interni politiki prejemkov, ki bi vsebovala zlasti podatke, navedene v točki 5 Priporočila 2009/384/ES z dne 30. aprila 2009 (21).

Vprašanje št. 10. Ali bi moralo biti glasovanje delničarjev o politiki prejemkov in poročilu o prejemkih obvezno?

EESO podpira predlog, saj morajo biti delničarji obveščeni; hkrati morajo imeti tudi pravico, da sprejmejo prihodnjo politiko in prejmejo poročila o prejemkih. Predlog, s katerim se seznanijo delničarji na skupščini, mora predhodno obravnavati in sprejeti celoten svet, kar odraža prakse, ki so se uveljavile v Nemčiji od leta 2009, ko je začel veljati zakon o primernosti direktorskih plač.

3.2.5   Upravljanje tveganj

Vprašanje št. 11. Ali se strinjate, da mora svet odobriti in prevzeti odgovornost za dovzetnost podjetja za tveganja ter o tem smiselno poročati delničarjem? Ali morajo te ureditve razkritja vključevati tudi zadevna ključna družbena tveganja?

EESO želi opozoriti, da pravočasno poročanje o tveganjih pomaga krepiti zaupanje med upravo podjetja in zainteresiranimi stranmi. Aktualni pravilniki o upravljanju podjetij priporočajo uvedbo in vzdrževanje stabilnih sistemov upravljanja tveganj; podjetja, ki upoštevajo pravilnike, morajo poročati o njihovem delovanju in povezanih težavah.

Socialna in družbena tveganja je treba v celoti upoštevati, ne samo v internih sistemih spremljanja in nadzora tveganj, temveč tudi pri njihovem razkritju, ki mora potekati v skladu s priporočili OECD (22). Povedano drugače, svet direktorjev ali nadzorni svet ne bi smel zgolj potrjevati ali nadzorovati dovzetnosti podjetja za tveganja (finančna, socialna in okoljska), temveč bi moral o tem tudi smiselno poročati delničarjem, delavcem, njihovim predstavnikom in drugim zainteresiranim stranem v skladu z mehanizmi za razkrivanje informacij, ki jih določajo pravilniki.

Vprašanje št. 12. Ali se strinjate, da bi moral svet zagotoviti, da so ureditve podjetja za obvladovanje tveganja učinkovite in sorazmerne s profilom podjetja glede tveganja?

Da. Če obstajajo taka pravila, je in mora biti svet dolžen zagotoviti učinkovito upravljanje tveganj, ki je sorazmerno s profilom tveganja podjetja. Svet je torej odgovoren tako za učinkovite mehanizme upravljanja tveganj kot tudi za druge elemente poslovne strategije podjetja. Člani upravnega odbora oziroma nadzornega sveta morajo v svojih poročilih navesti podatke o poslovnih dejavnostih in morebitnih povezanih tveganjih, kar je tudi v skladu z načeli organizacije EuropeanIssuers o delovanju sistemov upravljanja tveganj in revizije (23).

3.3   Delničarji

3.3.1   Kratkoročnost kapitalskih trgov

Vprašanje št. 13. Navedite veljavno pravilo EU, ki bi po vašem mnenju lahko prispevalo k neprimerni kratkoročnosti med vlagatelji, ter predlagajte, kako bi lahko spremenili ta pravila, da bi preprečili tako vedenje. Menite, da so potrebni ukrepi?

Prihod novih vlagateljev, kot so hedge skladi, in vpliv motivacijske strukture upraviteljev premoženja sta močno spremenila kapitalske trge. Sedanji evropski predpisi na področju združitev in prevzemov ne preprečujejo sovražnih poskusov prevzema, katerih edini namen je kratkoročno povišati cene delnic v škodo dolgoročne dodane vrednosti za delničarje in zainteresirane strani. Zato jih je treba ustrezno spremeniti.

EESO meni, da je razkrivanje informacij učinkovitejše, ko je dvostransko. Glede na to, da za borzna podjetja v EU velja cela vrsta pravnih zahtev, v skladu s katerimi morajo pravočasno razkriti vse predpisane, cenovno občutljive ali notranje informacije, bi bilo morda koristno, če bi bili tudi institucionalni vlagatelji zavezani k razkrivanju svojih naložbenih politik. To bi v podjetjih, ki prejmejo naložbo, izboljšalo predvidljivost v primeru morebitne dokapitalizacije in preglednost ter omogočilo borznim podjetjem, da oblikujejo dolgoročne politike odnosov z vlagatelji.

EESO predlaga Komisiji, naj revidira računovodske predpise o solventnosti pokojninskih skladov, da bi bilo mogoče oceniti potencialne težave. Z istim ciljem bi bil lahko revidiran tudi kratkoročni okvir zahtev za finančno poročanje.

3.3.2   Zastopniško razmerje med institucionalnimi vlagatelji in upravitelji premoženja

Vprašanje št. 14. Menite, da so potrebni ukrepi? Če da, kakšni ukrepi bi bili potrebni v zvezi s stimulativnim nagrajevanjem ter oceno učinkovitosti premoženjskih upraviteljev, ki upravljajo dolgoročne naložbene portfelje institucionalnih vlagateljev?

Da; treba je razkriti strukturo stimulativnega nagrajevanja in zlasti politiko prejemkov upraviteljev portfeljev dolgoročnih institucionalnih vlagateljev. EESO poziva Komisijo, naj sprejme ukrepe, s katerimi bo preprečila navzkrižje interesov pri upravljanju premoženja, in omeji transakcije, ki ne upoštevajo interesa stranke.

Vprašanje št. 15. Ali naj EU podpira učinkovitejši nadzor institucionalnih vlagateljev nad delom upraviteljev premoženja v zvezi s strategijami, stroški, trgovanjem in obsegom njihovega udejstvovanja v podjetjih, v katera so vlagali? Če se strinjate, navedite kako.

EESO meni, da bi za podjetja, v katera se vlaga, morale veljati strožje zahteve. Zato bi upravitelji premoženja lahko razkrivali informacije o svoji politiki do podjetij, v katera se vlaga. Strategije in stroški so večinoma dobro urejeni s pogodbami in postopki o razkrivanju informacij.

3.3.3   Druge možne ovire za sodelovanje institucionalnih vlagateljev

Vprašanje št. 16. Ali naj predpisi EU zahtevajo določeno neodvisnost upravnega sveta upravitelja premoženja, na primer glede na matično družbo, ali pa je mogoče potreben kak drugi (zakonodajni) ukrep, ki bi urejal večjo informiranost ter upravljanje z navzkrižjem interesov?

Da, EESO se zavzema za jasne in stroge predpise na ravni EU, ki bi opredelili stopnjo neodvisnosti upravnega sveta upravitelja premoženja in zahtevali razkrivanje in upravljanje navzkrižij interesov. Poleg tega je treba upravitelje premoženja spodbujati, naj se vključijo v prostovoljne pobude, npr. naj sprejmejo pravilnike upravljanja podjetij ali razkrijejo več informacij, kot to od njih zahteva zakon.

Vprašanje št. 17. Kateri način bi v EU najbolj spodbudil sodelovanje delničarjev?

EESO priporoča, da se najprej razjasni pravni okvir in določijo načini spodbujanja sodelovanja med dolgoročnimi vlagatelji.

Cenovno dostopne sodobne informacijske tehnologije omogočajo učinkovito sodelovanje med delničarji prek spleta. Ob sodelovanju z zainteresiranimi stranmi in njihovimi organizacijami bi bilo mogoče vzpostaviti namenske spletne forume, ki bi bili do določene mere institucionalno podprti.

3.3.4   Proxy advisor – svetovalec zastopniškega podjetja

Vprašanje št. 18. Ali naj zakonodaja EU zahteva večjo preglednost nad delom svetovalca zastopniškega podjetja, npr. glede uporabljenih analitičnih metod, navzkrižja interesov in njihove politike upravljanja z navzkrižji in/ali uporabljajo kakšna pravila ravnanja? Če da, kakšen bi bil najboljši način?

EESO predlaga uvedbo novih zahtev, kar bi povečalo preglednost svetovalnih storitev zastopniških podjetij. Zastopniška podjetja morajo, ko glasujejo ali svetujejo glede glasovanja, svojim strankam in podjetjem pravočasno razkriti obstoj kakršnega koli navzkrižja interesov, prav tako pa morajo razkriti tudi ukrepe za preprečevanje navzkrižja interesov. Poleg tega je treba razmisliti tudi o primernem nadzornem mehanizmu.

Vprašanje št. 19. Ali menite, da so potrebni dodatni (zakonodajni) ukrepi, npr. omejitve glede zmožnosti svetovalca zastopniškega podjetja, da zagotovi svetovalne storitve podjetjem, v katera se vlaga?

Da, saj to ne bi omejevalo priznanih izdajateljev, medtem ko bi pomagalo preprečiti morebitna navzkrižja interesov. Svetovalci zastopniških podjetij ne smejo svetovati podjetjem, v katerih opravljajo svetovalne storitve za lastne stranke.

3.3.5   Identifikacija delničarjev

Vprašanje št. 20. Ali se vam zdi, da je na evropski ravni potreben tehnični in/ali pravni mehanizem, ki bi izdajateljem pomagal pri identifikaciji delničarjev, da bi se s tem spodbudil dialog glede vprašanj, povezanih z upravljanjem podjetij? Če je odgovor pritrdilen, ali menite, da bi to prispevalo k sodelovanju med vlagatelji? Navedite podrobnosti (npr. dosežene cilje, preferenčne instrumente, pogostost, stopnjo podrobnosti in stroške izvajanja).

EESO opozarja, da je treba pri pripravi tovrstnih mehanizmov upoštevati posebnosti nacionalnih zakonodaj o varstvu osebnih podatkov (24). Zato bi bilo to vprašanje bolje reševati na nacionalni kot na evropski ravni. Med možnimi ukrepi bi bilo lahko priporočilo nacionalnim depozitarnim ustanovam, naj v knjige delničarjev vključijo spletni naslov, kar bi razširilo možnosti komunikacije med izdajatelji in njihovimi delničarji.

3.3.6   Varstvo manjšinskih delničarjev

Vprašanje št. 21. Ali menite, da manjšinski delničarji potrebujejo dodatne pravice za učinkovito zastopanje lastnih interesov v podjetjih z obvladujočim ali velikimi delničarji?

Ne, to ni potrebno. Po najnovejših spremembah evropskega zakonodajnega okvira o zaščiti pravic delničarjev in omogočanju njihovega sodelovanja v generalnih skupščinah je nastal dober sistem, ki omogoča delničarjem, da prejmejo informacije, brez težav sodelujejo v generalnih skupščinah in uveljavljajo vse svoje pravice. Morebitna uvedba dodatnih pravic bi morala previdno uravnotežiti interese manjšinskih in obvladujočih delničarjev, da postopki sprejemanja pomembnih odločitev ne bi zastali. Navzočnost obvladujočega delničarja bi lahko pomenila dodaten nadzor nad članstvom v upravnem odboru oziroma nadzornem svetu in njegovimi dejavnostmi.

Vprašanje št. 22. Ali menite, da manjšinski delničarji potrebujejo večje varstvo pred posli s povezanimi strankami? Če je odgovor pritrdilen, kakšni naj bi bili ukrepi?

Da, saj so posli s povezanimi strankami pogosto lahko vzrok za morebitno navzkrižje interesov. Za posle s povezanimi strankami bi morala veljati enotna ureditev na evropski ravni, ki bi bila jasna in hkrati dovolj prožna, da bi podjetjem preprečila večje napake. Regulativnim organom bi morala preprečevati sprejemanje samovoljnih sklepov v primeru nejasnih ali zavajajočih besedil.

3.3.7   Lastništvo delnic zaposlenih

Vprašanje št. 23. Menite, da so potrebni ukrepi? Če da, kakšni ukrepi bi bili potrebni za spodbujanje lastništva delnic zaposlenih na ravni EU?

Ne, EESO meni, da za to ni potrebe na ravni EU. Ta trenutek je popolnoma dovolj, da obstaja za to načelna možnost, ki ni zavezujoča in ki se lahko uporabi, ko je to primerno.

Zaposlene in delavce se s premoženjem v obliki delnic lahko motivira za povečanje njihove zvestobe in produktivnosti, vendar pod nobenim pogojem to ne sme postati nadomestilo za obstoječe prejemke in ne sme ovirati pogajanj o kolektivnih plačah ali nadomestiti drugih oblik sodelovanja, omenjenih v točki 2.8. Odločitev o tem sicer sodi v sklop pristojnosti vsakega podjetja, saj ni vedno ustrezna (25).

3.4   Okvir „izpolnjuj ali utemelji“ – nadzor in izvajanje pravilnikov o upravljanju podjetja

Vprašanje št. 24. Ali se strinjate, da bi morala podjetja, ki odstopajo od priporočil iz pravilnika o upravljanju podjetja, predložiti podrobno razlago za takšna odstopanja in opis uporabljenih nadomestnih rešitev?

Da. Za takšna odstopanja so včasih dobri razlogi. Interesi podjetja so, če so utemeljeni in upravičeni, zaščiteni enako kot interesi vlagateljev, ki jih je treba obvestiti o razlogih za odstopanje od priporočil. Sicer bi to omajalo vlogo pravilnikov v spodbujanju dobrih praks upravljanja podjetij.

Vprašanje št. 25. Ali se strinjate, da bi morali nadzorni organi imeti pooblastila za preverjanje kakovosti informacij v razlagah v poročilih o upravljanju podjetja ter da bi od podjetij lahko zahtevali potrebne dopolnitve razlage? Če je odgovor pritrdilen, kakšna naj bi bila točno njihova vloga?

Da. Ti podatki so gotovo pomembni za zainteresirane strani in vlagatelje, zato jih je treba upoštevati pri sprejemanju naložbenih odločitev. Regulativni organi morajo imeti to pravico, tako kot to velja za vse druge informacije, ki jih razkrivajo izdajatelji. Poleg spremljanja in izobraževanja morajo v redkih primerih (tj. večja družbena tveganja) imeti možnost ukrepanja. V nasprotnem primeru bi upadlo zaupanje v izjave o upravljanju podjetja, kar bi povečalo tveganja v očeh vlagateljev in drugih zainteresiranih strani.

V Bruslju, 27. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

(1)  UL C 84, 17.3.2011, str. 13.

1

(2)  Evropska Komisija je poleg zelenih knjig COM(2010) 284 konč. in COM(2011) 164 konč. objavila tudi več drugih dokumentov o upravljanju gospodarskih družb (npr. СОМ(2010) 561 konč. in СОМ(2010) 579 konč.). To temo obravnava tudi sporočilo K aktu za enotni trg (COM(2010) 608 konč.), ki je osrednja zakonodajna pobuda Komisije.

2

(3)  UL C 84, 17.3.2011, str. 13; UL C 248, 25.8.2011, str. 92 in 101.

3

(4)  „Izraz ‚svet direktorjev‘ v tej zeleni knjigi se v osnovi nanaša na nadzorno vlogo direktorjev,“ str. 5. Če nadzorni sveti resnično opravljajo nadzorno vlogo, lahko sveti direktorjev s sodelovanjem pri strateškem odločanju (združitve/prevzemi, prodaja/nakup podjetij) opravljajo upravno vlogo.

4

(5)  Glej: J. Weimer in J. Pape, A Taxonomy of Systems of Corporate Governance, Theory Papers in Corporate Governance, zvezek št. 7 (2), april 1999, Blackwell Publishers.

5

A Taxonomy of Systems of Corporate Governance

(6)  Glej: A. Vliegenthart, Transnational actors and the converging corporate governance regulation in ECE, Central and East European International Studies Association (CEEISA), 2006.

6

Transnational actors and the converging corporate governance regulation in ECE

(7)  UL C 84, 17.3.2011, str. 13.

7

(8)  Prav tam, točka 2.4.

8

(9)  J. Fichtner, Activist hedge funds and the erosion of Rhenish capitalism: The impact of impatient capital, delovni dokument, serija št. 17 CCGES/CCEAE 2009.

9

Activist hedge funds and the erosion of Rhenish capitalism: The impact of impatient capital

(10)  M. Goyer, Varieties of Institutional Investors and National Models of Capitalism: The Transformation of Corporate Governance in France and Germany. POLITICS & SOCIETY, zvezek 34, št. 3, september 2006, str. 399–430.

10

Varieties of Institutional Investors and National Models of Capitalism: The Transformation of Corporate Governance in France and Germany

(11)  Sporočilo finančnih ministrov skupine G-20 in guvernerjev centralnih bank, 5. september 2009.

11

(12)  UL C 248, 25.8.2011, str. 101.

12

(13)  UL C 84, 17.3.2011, str. 13.

13

(14)  OECD je razvil mednarodni standard, s katerim naj bi vlade izboljšale lastniško upravljanje. Glej: OECD Guidelines on Corporate Governance of State-Owned Enterprises, OECD 2005.

14

OECD Guidelines on Corporate Governance of State-Owned Enterprises

(15)  UL C 84, 17.3.2011, str. 13.

15

(16)  Glej člena 2 in 3(3) Lizbonske pogodbe, UL C 83, 30.3.2010, str. 17.

16

(17)  http://www.equalities.gov.uk/pdf/EN_document_travail%5Bmain%5D.pdf.

17

(18)  http://ec.europa.eu/commission_2010-2014/reding/womenpledge/index_en.htm.

18

(19)  Glej tudi nezakonodajno resolucijo o ženskah in vodenju podjetij, ki jo je Evropski parlament sprejel 6. julija 2011, http://www.europarl.europa.eu/oeil/file.jsp?id=5862452¬iceType=null&language=en, http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+REPORT+A7-2011-0210+0+DOC+XML+V0//SL.

19

(20)  UL C 84, 17.3.2011, str. 13.

20

(21)  UL L 120, 15.5.2009, str. 22.

21

(22)  „Okvir upravljanja podjetij zahteva od uprav oziroma jih spodbuja, da upoštevajo interese zainteresiranih strani in javno razkrivajo, kako poskrbijo za to, ko gre za pomembna vprašanja.“ OECD, 2006, Methodology for assessing the implementation of the OECD principles of corporate governance (Metodologija za ocenjevanje uvedbe načel korporativnega upravljanja OECD), str. 112.

22

Methodology for assessing the implementation of the OECD principles of corporate governance

(23)  EuropeanIssuers je krovna organizacija združenj izdajateljev; http://www.europeanissuers.eu/_mdb/position/200_Towards_Common_Principles_for_ICRM_European_Companies__final_100127.pdf.

23

(24)  UL C 248, 25.8.2011, str 123.

24

(25)  UL C 51, 17.2.2011, str. 1.

25

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/99 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/99

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij: Akt za enotni trg – Dvanajst pobud za okrepitev rasti in zaupanja – „Skupaj za novo rast“

(COM(2011) 206 konč.)

2012/C 24/22

Poročevalka: ga. FEDERSPIEL

Soporočevalca: g. SIECKER in g. VOLEŠ

Evropska komisija je 13. aprila 2011 sklenila, da v skladu s členom 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednjem dokumentu:

Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij: Akt za enotni trg – Dvanajst pobud za okrepitev rasti in zaupanja – „Skupaj za novo rast“

COM(2011) 206 konč.

Strokovna skupina za enotni trg, proizvodnjo in potrošnjo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 3. oktobra 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 27. oktobra) s 150 glasovi za in 4 vzdržanimi glasovi.

1.   Uvod

1.1   Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) je natančno spremljal enotni trg z vidika civilne družbe in v ta namen leta 1994 ustanovil svojo opazovalno skupino za enotni trg. Podprl je pobudo Komisije za ponovni zagon in oživitev enotnega trga, vendar obžaluje, da ni v celoti upoštevala Montijevega, Lamassourovega, Gonzálezovega, Grechovega in Herzogovega poročila ter ni oblikovala enotnega trga, ki bi bil resnično v prid potrošnikom in državljanom, k čemur je pozval Evropski parlament v resoluciji z dne 20. maja 2010.

1.2   EESO je v svojem mnenju o Aktu za enotni trg (1) opredelil številne ukrepe, ki v aktu sicer manjkajo. Manjkajoči ukrepi se med drugim nanašajo na dajatve za avtorske pravice, revizijo direktive o avtorskih pravicah, nevtralnost interneta, varstvo podatkov, varstvo vlagateljev, protokol o socialnem napredku, statut evropske zasebne družbe, elektronska javna naročila, evropske bonitetne agencije, enakost spolov, mikropodjetja in družinska podjetja ter ukrepe v podporo ustanavljanju novih podjetij in širitvi obstoječih, kreditne in plačilne kartice, elektronska plačila, potrošniške kredite in prezadolženost, medbančne prenose, mladino, ukrepe za dokončno uvedbo skupne valute in za utrditev enotnega območja plačil v eurih (SEPA) itd.

1.3   Odbor je v zvezi z integriranim enotnim trgom izbral številne prednostne naloge, od katerih jih je precej navedenih tudi na seznamu prednostnih nalog, tj. seznamu dvanajstih pobud: Listina o temeljnih pravicah kot sestavni del enotnega trga, storitve, maloprodajne finančne storitve, storitve splošnega pomena, trajnostni razvoj, mala in srednje velika podjetja ter druge oblike podjetništva, konkurenčnost, standardizacija, digitalni enotni trg, upravljanje podjetij in sodelovanje delavcev, prosto gibanje delavcev in gospodarske svoboščine, zakonodaja o javnih naročilih, zunanja razsežnost ter dostop do pravnega varstva/kolektivna pravna sredstva.

2.   Kratka vsebina sporočila Komisije

2.1   Notranji trg ima nekatere pomanjkljivosti, na katere sta opozorila tako Mario Monti v svojem poročilu o novi strategiji za evropski enotni trg kot Evropski parlament v poročilu Luisa Grecha o uresničitvi enotnega trga za potrošnike in državljane. Za odpravo teh pomanjkljivosti je treba oblikovati proaktivno in horizontalno strategijo. To pomeni odpravo razdrobljenosti trga ter zapor in ovir, ki preprečujejo prosti pretok storitev, inovacij in stvaritev. Treba je okrepiti tudi zaupanje državljanov v njihov notranji trg, potrošnikom pa omogočiti, da bodo imeli koristi od vseh njegovih prednosti.

2.2   Kot odziv na navedene izzive je Komisija začela razpravo o petdesetih predlogih, ki jih je predstavila v svojem sporočilu „K aktu za enotni trg“ (2). Na podlagi prispevkov, zbranih med javnim posvetovanjem, je opredelila dvanajst pobud in predlagala, da EU za vsako izmed njih do konca leta 2012 sprejme ključni ukrep za spodbuditev rasti in okrepitev zaupanja državljanov.

2.3   Da bodo imeli predlagani ukrepi pričakovani učinek na rast in delovna mesta, morajo biti izpolnjeni vsaj štirje pogoji za njihovo oblikovanje in učinkovito izvajanje: (1) uspešnejši dialog s celotno civilno družbo, (2) tesnejše partnerstvo z različnimi akterji na trgu, (3) učinkovito obveščanje državljanov in podjetij ter (4) učinkovitejši nadzor izvajanja pravil enotnega trga. Konec leta 2012 se bo začela nova faza v razvoju enotnega trga. Razprave bodo temeljile na celoviti gospodarski študiji, katere rezultati naj bi omogočili ugotoviti, na katerih področjih obstajajo vrzeli z neizkoriščenimi možnostmi za rast, in po potrebi opredeliti nove spodbude za rast. Komisija se bo z uporabo svojih novih instrumentov upravljanja posvetovala tudi s civilno družbo in vsemi akterji enotnega trga.

3.   Splošne ugotovitve in priporočila

3.1   EESO pozdravlja prizadevanja Komisije, da bi spodbudila rast in okrepila zaupanje v enotni trg. Ponovno opozarja, da je enotni trg v središču evropskega povezovanja, ki lahko evropskim akterjem prinese neposredne koristi in evropskim gospodarstvom omogoči trajnostno rast. V trenutnih okoliščinah to pomeni, da je delujoč, v prihodnost usmerjen enotni trg ne le zaželen, temveč tudi odločilnega pomena za politično in gospodarsko prihodnost Evropske unije. Zato je bistveno, da Komisija pripravi ambiciozne predloge in se ne ustavi pri manjših posamičnih problemih.

3.2   Odbor se zaveda, da je sporočilo Komisije šele drugi korak v postopku in da bo potrebnega še veliko dela; v njem je pojasnjena odločitev Komisije, da od prvotnih 50 predlogov iz sporočila „K aktu za enotni trg“ izbere 12 pobud. Odbor ugotavlja, da več predlaganih pobud v resnici ni novih, kot je bilo obljubljeno, saj jih je Komisija vključila že v delovna programa za leti 2010 in 2011 (3).

3.3   Odbor poleg tega želi razumeti logiko odločitve za politiko uresničevanja enotnega trga, na podlagi katere se je Komisija izmed številnih drugih pobud na koncu odločila za teh 12. Odgovora na to vprašanje ni mogoče najti niti v sporočilu niti v analizi navedenih ukrepov.

3.4   EESO poziva Evropsko komisijo, naj se še naprej ukvarja s preostalimi predlogi iz prvotnega sporočila (COM(2010) 608), ki pa niso del navedenih 12 pobud. Priporoča tudi, naj preuči še dodatne pobude (gl. točko 1.2), ki jih je navedel v svojem prejšnjem mnenju o Aktu za enotni trg. Odbor želi biti obveščen o dogajanju na obeh področjih ter Komisijo opozarja, da je potrebno hitro nadaljnje ukrepanje, če želimo zagotoviti, da bo nadaljnji razvoj enotnega trga lahko v bližnji prihodnosti pozitivno vplival na rast v Evropi.

3.5   V pripravi je že vrsta predlogov, ki naj bi bili predloženi do konca tega leta. EESO pričakuje, da se bo Komisija v zvezi s temi in drugimi konkretnimi predlogi posvetovala tudi z njim, tako da bodo lahko svoje stališče izrazili vsi sodelujoči akterji. Pripravljen je tudi sodelovati pri oceni verjetnih učinkov nove zakonodaje na enotni trg ter prispevati k celoviti gospodarski študiji, na podlagi katere bi lahko opredelili področja s še neizkoriščenim potencialom rasti, pa tudi pripravili morebitne nove pobude za rast. EESO ugotavlja, da si je treba bolj prizadevati za opredelitev učinka pretekle in veljavne zakonodaje o enotnem trgu, ter se pri tem posvetiti predvsem temu, ali so različni ukrepi pripomogli k boljšemu delovanju enotnega trga, če upoštevamo neposredne koristi za podjetja, zaposlene in potrošnike.

3.6   EESO tudi poudarja, da za razvoj enotnega trga ni odgovoren samo Generalni direktorat za notranji trg s svojimi dejavnostmi in ukrepi, temveč se s tem ukvarjajo tudi druga področja politike. Zato opozarja na pomen pobud, kot sta Digitalna agenda (4) in Poročilo o državljanstvu EU (5), ter poziva Komisijo, naj na področjih politike iz navedenih sporočil poskrbi za napredek pri uresničevanju delujočega enotnega trga.

3.7   Komisija v uvodu opozarja na pomen trajnostnega razvoja. Odbor obžaluje, da sporočilo ne vsebuje nadaljnjih ukrepov v zvezi z ambiciozno zasnovano strategijo na to temo, ki jo je Komisija sprejela leta 2008. Prevzeti bi bilo treba bolj trajnostne vzorce proizvodnje in potrošnje ter se zanje temu primerno tudi zavzeti.

3.8   Pred sprejetjem Lizbonske pogodbe je bil politični in gospodarski vidik ponovnega združevanja Evrope pomembnejši od socialnih vprašanj in trajnosti. V Pogodbi je bila ta neenakost domnevno odpravljena, tako da so zdaj tudi drugi interesi enako pomembni (čeprav bo treba na rezultate v praksi še počakati). V sporočilu je na sicer več mestih navedeno, da to ne bi smelo pomeniti dodatnega bremena za podjetja ali dodatnih stroškov za potrošnike, čeprav hkrati ni pojasnjeno, kakšen bo učinek na zaposlene in javne organe.

3.9   EESO znova poziva k celovitemu pristopu. Čeprav meni, da je spodbujanje potenciala rasti in podjetij pomembno, ugotavlja, da bi morali v predlogih več pozornosti posvetiti potrošnikom in državljanom kot neodvisnim akterjem pri oblikovanju enotnega trga.

3.10   EESO meni, da pri izvajanju zakonodaje EU v državah članicah ne bi smelo biti nobenih izjem, ter znova opozarja Svet in Komisijo, da so zamude, nedoslednosti in pomanjkljivosti pri izvajanju velika ovira za delovanje enotnega trga. Močno se zavzema, da bi države članice objavile korelacijske tabele, kar bi prispevalo k boljši prepoznavnosti in razumevanju enotnega trga (6).

4.   Posebne ugotovitve in priporočila v zvezi z 12 pobudami

4.1   Ukrepi za MSP

4.1.1   EESO pozdravlja predloge, ki bi morali rešiti nekatere težave MSP, zlasti kar zadeva lažji dostop do čezmejnega financiranja s tveganim kapitalom. Vendar pa ugotavlja, da to za številne MSP v Evropi ne bo zadostovalo, saj imajo v obdobju po krizi na splošno le omejen dostop do financiranja. Poleg tega se je treba bolj posvetiti potrebam mikropodjetij in družinskih podjetij, ki pogosto ne morejo uporabiti obstoječih podpornih mehanizmov, na njihovo finančno vzdržnost pa velikokrat vplivajo pozna plačila in neplačila. Oceniti bi bilo treba, kako okvir Basel III vpliva na pripravljenost bank za financiranje MSP.

4.1.2   EESO želi poleg tega opozoriti, da bo na MSP bolj ali manj vplivala tudi večina drugih ključnih ukrepov. Vloge Akta za mala podjetja ne bi smeli podcenjevati. Zato bi bilo treba načelo „najprej pomisli na male“ vključiti v vsak zakonodajni predlog, še prej pa preveriti učinke teh predlogov na MSP in mikropodjetja ter družinska podjetja. Izvajanje in spremljanje bi moralo veljati za prednostno nalogo politike EU za MSP.

4.1.3   S prihodnjo jezikovno ureditvijo patenta EU bi morali zagotoviti, da podjetja iz tistih držav, katerih uradni jezik ni uradni jezik patenta EU, ne bodo diskriminirana pri pridobivanju finančne podpore.

4.2   Mobilnost državljanov

4.2.1   Večjo mobilnost državljanov naj bi dosegli predvsem s posodobitvijo sistema priznavanja poklicnih kvalifikacij. S spodbujanjem poklicne in geografske mobilnosti delavcev bi lahko izboljšali delovanje evropskih trgov dela in olajšali zagotavljanje čezmejnih storitev. Podjetja po vsej Evropi imajo resne težave s pomanjkanjem usposobljene delovne sile, deloma tudi zaradi nezadostnega poklicnega izobraževanja in usposabljanja. Rezultati na tem področju bi bili sicer dobrodošli, vendar Odbor poziva Komisijo, naj se začne ukvarjati tudi s številnimi drugimi ovirami, ki državljanom še vedno preprečujejo nemoteno gibanje znotraj EU.

4.2.2   Priznavanja poklicnih kvalifikacij so se države članice, ki jih je bilo takrat manj, lotile že prej, v poznih osemdesetih letih. V direktivi o poklicnih kvalifikacijah, ki je bila sprejeta leta 2005, je združenih 15 prejšnjih direktiv, ki zajemajo različne kategorije reguliranih poklicnih dejavnosti; glede na to, da zaenkrat še ni dosegla svojega cilja, je Evropska komisija leta 2010 začela preverjati, kako je potekal njen prenos.

4.2.3   EESO želi poudariti, da bi bilo treba pred sprejemanjem kakršne koli dodatne zakonodaje, ki bi dopolnila sedanjo direktivo, najprej natančno preučiti, kako bi bilo mogoče spremeniti veljavno zakonodajo in s tem še pospešiti medsebojno priznavanje poklicnih kvalifikacij. Opozarja na naslednje možnosti:

| — | zmanjšanje števila reguliranih poklicnih dejavnosti: potrebna je sistematična raziskava o tem, ali je treba regulirane poklicne dejavnosti regulirati tudi v prihodnje, glede na to, da se potrebe na trgu dela spreminjajo; |
| --- | --- |

—

zmanjšanje števila reguliranih poklicnih dejavnosti: potrebna je sistematična raziskava o tem, ali je treba regulirane poklicne dejavnosti regulirati tudi v prihodnje, glede na to, da se potrebe na trgu dela spreminjajo;

| — | podrobneje je treba preučiti zamisel o evropski poklicni izkaznici (pristojni organi naj bi jih izdajali in samodejno priznavali); |
| --- | --- |

—

podrobneje je treba preučiti zamisel o evropski poklicni izkaznici (pristojni organi naj bi jih izdajali in samodejno priznavali);

| — | minimalne standarde za usposabljanje bi bilo treba posodobiti na podlagi spretnosti in veščin, ne pa časa, preživetega v šoli; |
| --- | --- |

—

minimalne standarde za usposabljanje bi bilo treba posodobiti na podlagi spretnosti in veščin, ne pa časa, preživetega v šoli;

| — | poskrbeti bi bilo treba za soobstoj splošnega sistema iz direktive o poklicnih kvalifikacijah na eni strani ter EOK (7) in orodij za preglednost iz bolonjskega in københavnskega procesa na drugi. |
| --- | --- |

—

poskrbeti bi bilo treba za soobstoj splošnega sistema iz direktive o poklicnih kvalifikacijah na eni strani ter EOK (7) in orodij za preglednost iz bolonjskega in københavnskega procesa na drugi.

4.2.4   EESO meni, da bi bilo treba do takrat, ko bo vseh 27 držav članic popolnoma usklajenih, preučiti možnost drugačnega pristopa, ki bi temeljil na skupnih dejavnostih manjšega števila držav članic, po možnosti z uporabo okrepljenega sodelovanja, ter na migracijskih vzorcih in gibanjih na trgu dela; to bi lahko pripomoglo k izboljšanju mobilnosti delavcev. Po tem prvem koraku bi se bilo morda lažje osredotočiti na popolno uskladitev.

4.2.5   EESO meni, da direktive o institucijah za poklicno pokojninsko zavarovanje sicer ni treba revidirati, saj je bil z njo vzpostavljen ustrezen pravni okvir, izboljšati pa je treba s tem povezane čezmejne postopke.

4.3   Pravice intelektualne lastnine

4.3.1   Pravice intelektualne lastnine morajo varovati ustvarjalce, uporabnike avtorskih pravic in potrošnike (8). Slednji bi morali imeti dostop do vsebin in proizvodov, zaščitenih z avtorskimi pravicami, ter storitev, ki se izvajajo na podlagi avtorsko zaščitenega gradiva, in sicer ne glede na to, od kod iz EU prihajajo. Za izdajanje licenc in določanje dajatev za avtorske pravice potrebujemo bolj vseevropski pristop.

4.3.2   Veljavni pravni okvir za pravice intelektualne lastnine je za potrošnike nedoumljiv, še slabše je stanje na vseevropski ravni. Pravni okvir bi moral biti jasnejši, z njim povezane pravne sankcije in uveljavljanje pa sorazmerni: posamezne potrošnike, ki pravice intelektualne lastnine kršijo nehote in/ali v manjši meri za lastno uporabo, bi bilo morda treba obravnavati drugače kot ljudi, ki se s tem nezakonito ukvarjajo na veliko/v komercialne namene.

4.4   Potrošniki, akterji na enotnem trgu

4.4.1   Alternativno reševanje sporov je lahko koristno orodje za zaščito potrošnikov, saj jim omogoči, da hitro in poceni uveljavijo svoje pravice, in sicer ne le na področju elektronske trgovine, temveč tudi na splošno. Ta nepravosodni mehanizem mora biti namenjen predvsem zaščiti interesov potrošnikov; slednji bi morali po potrebi imeti tudi možnost uporabe pravnih sredstev. Odbor pozdravlja zakonodajni predlog o alternativnem reševanju sporov (predviden v delovnem programu Komisije za leto 2011) in opozarja, da mora zagotoviti visoko raven zaščite.

4.4.2   GD za pravosodje je poleg tega opravil posvetovanje o kolektivnih pravnih sredstvih, žal pa za november ni predviden zakonodajni predlog, temveč samo novo sporočilo o izidu posvetovanja, ki je bilo spomladi letos, kar je obžalovanja vredno. Skrajni čas je, da od posvetovanj preidemo k dejanjem. Odbor pričakuje, da bo kmalu pripravljen zakonodajni predlog, ki bo omogočil vzpostavitev mehanizma za kolektivna pravna sredstva tako na nacionalni ravni kot med državami in ki ga bodo lahko uporabljali vsi potrošniki na enotnem trgu.

4.4.3   Ti mehanizmi bi morali biti na voljo vsem, katerih pravice na enotnem trgu so bile kršene. Dobavitelji blaga in ponudniki storitev s postavljanjem nepoštenih pogodbenih pogojev in nepoštenimi poslovnimi praksami kršijo pravice ne le potrošnikom; tudi delavci, katerih pravice so kršene, in državljani na splošno, ki trpijo zaradi diskriminacije, bi morali imeti dostop do sistemov kolektivnih pravnih sredstev. Podobno zaščito pred nepošteno poslovno prakso bi potrebovala tudi MSP.

4.4.4   Potrošniki na splošno še vedno ne čutijo koristi enotnega trga na področju maloprodajnih finančnih storitev. Odbor pozdravlja nadaljnje delo v zvezi s preglednostjo bančnih provizij in boljšo zaščito kreditojemalcev, vendar meni, da si je treba bolj prizadevati za lažji čezmejni dostop do maloprodajnih finančnih storitev. Vsi državljani EU bi morali imeti tudi možnost za odprtje osnovnih plačilnih računov.

4.4.5   EESO pozitivno ocenjuje revizijo direktive o splošni varnosti proizvodov, v kateri bo sedaj večja pozornost namenjena potrošnikom, in z veseljem pričakuje konkretne predloge, na katere bo podal pripombe. Ravno tako pozdravlja strožji tržni nadzor na nacionalni in vseevropski ravni.

4.4.6   Neposredne pravice potrošnikov in državljanov, ki izhajajo iz enotnega trga, so pomemben element povezovanja trga in zagotavljajo neposredne koristi evropskega gospodarskega povezovanja, pa naj bo to na področju pravic potnikov, kar zadeva tarife gostovanja v tujih omrežjih, ali na področju elektronske trgovine. Potrošniki/potniki morajo imeti hiter in enostaven dostop do mehanizmov, ki jim lahko pomagajo uveljaviti njihove pravice, zlasti če se znajdejo v stiski, na primer če so v tujini in nimajo sredstev za vrnitev v domovino. Odločilnega pomena je tudi enotna uporaba; potniki v EU namreč zaradi različnih načinov uporabe niso obravnavani enakopravno, pa tudi razlaga veljavnih pravil in predpisov ni poenotena.

4.5   Storitve

4.5.1   Odbor podpira predlog o razširitvi standardov na storitve, vendar poudarja, da bi bilo treba upoštevati njihov specifični značaj in da modela za standardizacijo blaga ne moremo preprosto kopirati. Pri nadaljnjem razvoju standardov na področju storitev so pomembne potrebe trga in družbe, pa tudi varnost potrošnikov.

4.5.2   EESO pozdravlja predlog o ustanovitvi skupine na visoki ravni za poslovne storitve, ki bi opredelila glavne ovire in ozka grla na trgu.

4.5.3   Odbor pozitivno ocenjuje pobudo za posodobitev javne uprave z vzpostavitvijo točk „vse na enem mestu“ in odobrava razvoj upravnega sodelovanja pri čezmejnih zadevah. Slednje je treba razširiti tudi na področja politike, povezana z izpolnjevanjem obveznosti. EESO meni, da so sklepi Komisije v zvezi z učinkom direktive o storitvah in delovanjem sektorja storitev prenagljeni, saj je direktiva v uporabi šele nekaj let (9).

4.6   Omrežja

4.6.1   Kar zadeva področje energetskih omrežij (10), Odbor meni, da morajo države članice še naprej imeti možnost izbire vrste energije. Zagotavljanje dobrih omrežij, kakovosti opravljenih storitev ter vseh drugih sredstev, ki po dostopni ceni zagotavljajo njihovo univerzalnost, zanesljivost in neprekinjenost, je v splošnem interesu. Unija bi morala pri vprašanjih energije in omrežij za prenos energije na mednarodnem prizorišču nastopati enotno; ta vprašanja, zlasti glede zanesljivosti oskrbe z energije, bi morala izpostaviti v okviru svojega diplomatskega delovanja (evropska sosedska politika) ter predlagati standarde za upravljanje v tranzitnih državah. Države članice in Unija bi si morale prizadevati za vsesplošno solidarnost na področju energije, v Uniji pa bi morali spoštovati načelo javnega interesa. EESO poleg tega poziva k ustanovitvi evropskega posvetovalnega odbora za področje energije in podnebnih sprememb.

4.6.2   EESO na področju prometa (11) poziva k boljšim povezavam tako med vzhodom in zahodom kot tudi med severom in jugom EU. Prav tako želi, da bi posebej obravnavali tudi t. i. sosedsko politiko z nadaljnjimi povezavami z vzhodnimi in južnimi sosedami EU. Komisija in države članice bi se morale posvetiti predvsem omrežju in ne posameznim infrastrukturnim projektom. To bi okrepilo tudi solidarnost med državami članicami. EESO poudarja, da je treba izbor omrežij korenito spremeniti, če naj EU ustvari resnično integriran enotni prometni trg v Evropi in nadaljuje izvajanje kohezijske politike. Zato odobrava nedavno revizijo politike o TEN-T. EESO poleg tega priporoča skrbno in selektivno uporabo javno-zasebnih partnerstev pri financiranju projektov v zvezi s TEN-T. Upoštevati je treba razlike v izkušnjah držav članic ter oblikovati dosledno strategijo financiranja, v okviru katere bi kot del pristopa za boljše financiranje uporabili vse ustrezne finančne instrumente posameznih držav in EU.

4.7   Enotni digitalni trg

4.7.1   Videti je, da je elektronska trgovina ena od večjih žrtev razdrobljenosti enotnega trga. Neusklajena pravila, pomanjkljiva interoperabilnost informacijskih sistemov (12), nerešena vprašanja v zvezi s pravicami intelektualne lastnine, pomisleki glede varnosti plačil in nedoločene pravice potrošnikov, zlasti kar zadeva varnost proizvodov, ovirajo dosledno izkoriščanje velikega potenciala, ki ga ima za ponudnike in potrošnike spletna čezmejna trgovina. Nekaj ukrepov, ki jih v sporočilu predlaga Komisija, se sicer nanaša na ovire za enotni digitalni trg, vendar pa Odbor opozarja, da si bo treba še veliko bolj prizadevati, preden bo enotni trg pripravljen na dobo znanja; med drugim bo treba sprejeti enotna stroga pravila za varstvo podatkov, na primer na področju elektronskih podpisov. EESO zato ponovno poziva, da bi bilo treba načelo nevtralnosti interneta priznati kot eno glavnih načel na enotnem digitalnem trgu.

4.7.2   Zaupanje potrošnikov v enotni trg bi lahko povečali z odpravo težav, povezanih z elektronsko trgovino, ki so navedene v sporočilu. Vendar pa je zaenkrat predlaganih le malo konkretnih ukrepov. Odbor poziva Komisijo, naj pripravi ambiciozen akcijski načrt za razvoj elektronske trgovine, v središču katerega bodo potrošniki. Cilj načrta bi moral biti spletni trg EU, kjer se bodo potrošniki počutili varni in zaščiteni, saj bodo vedeli, kako uveljavljati svoje pravice, če pride do kršitev.

4.7.3   Enotni digitalni trg bo zaživel le, ko za potrošnike in podjetja ne bo več ovir, povezanih z državljanstvom ali krajem bivanja. To pomeni, da bodo lahko potrošniki digitalne proizvode, kot je glasba, neovirano naročali iz drugih držav EU, kar je še posebej pomembno, če hočemo, da se bodo pomena enotnega trga zavedale tudi naslednje generacije Evropejcev.

4.8   Socialno podjetništvo

4.8.1   EESO pozdravlja spodbujanje socialnega podjetništva in pobudo Komisije o političnem okviru za uresničitev njegovega potenciala. Pobude, povezane s socialnim podjetništvom, bi morale temeljiti na osnovnih načelih zakonodaje o enotnem trgu, kot so pravila o konkurenci in državni pomoči, ter upoštevati delo, ki ga je na tem področju že opravil EESO (13).

4.8.2   Odbor je podprl sprejetje statuta evropske fundacije, vendar poziva Komisijo, naj razmisli, ali bi bilo morda treba sprejeti tudi ustrezno zakonodajo za lažje čezmejno delovanje že delujočih fundacij; podobna statuta evropske zadruge in evropske družbe namreč doslej nista bila posebej odmevna.

4.8.3   Komisija mora okrepiti zavezo EU za izboljšanje upravljanja podjetij, da se še bolj poveča vključevanje zaposlenih ter izboljša preglednost informacij, ki jih zagotavljajo podjetja. Pravica zaposlenih do obveščenosti, posvetovanja in soodločanja je bila v skladu s Pogodbo kot temeljna pravica vključena v različne oblike vključevanja delavcev: v PDEU v člena 151.1 (dialog med socialnimi partnerji) in 153.1, kjer je v odstavku f) navedeno, da Unija podpira in dopolnjuje dejavnosti držav članic na področjih zastopanja in kolektivne obrambe interesov delavcev in delodajalcev, vključno s soodločanjem. Na javnem posvetovanju bi zato morali preučiti, kako izboljšati preglednost informacij, ki jih zagotavljajo podjetja, o socialnih in okoljskih zadevah ter človekovih pravicah. EESO bo kritično ocenil pobudo o socialnih podjetjih, vključno z možnostjo, da družbena odgovornost podjetij tudi v prihodnje ostane prostovoljna, če bo prejel konkretno zaprosilo za mnenje.

4.9   Obdavčitev

4.9.1   EESO v zvezi z revizijo direktive o obdavčitvi energije opozarja, da bi bilo treba s konceptom uvedbe davka na emisije CO2 dopolniti sistem za trgovanje z emisijami in načrt za energetsko učinkovitost (14). Ta davek bi moral zagotoviti ustrezno finančno podporo za pospešitev prizadevanj na področju raziskav in razvoja v zvezi s procesi z nizkimi emisijami CO2 in inovativnimi tehnologijami. Vendar pa davek ne sme biti zasnovan tako, da bi ogrožal rast ali povzročil politično ali javno nasprotovanje, obenem pa njegovo uveljavljanje ne bi smelo povečati energetske revščine.

4.9.2   Davek na emisije CO2 bi moral temeljiti na porabi, ne na proizvodnji. Komisija bi morala oblikovati niz splošnih smernic za odmerjanje tega davka, medtem ko bi za podrobnosti ureditve poskrbele države članice EU. Te bi lahko davek odmerile v skladu s svojimi strukturami predelovalne industrije in pridobivanja energije.

4.9.3   Odbor pozdravlja ukrepe, s katerimi bi odpravili določene nedoslednosti pri obdavčevanju na področjih, kot so DDV, energija in davčna osnova za podjetja. Čeprav je treba poskrbeti, da bodo posamezne države članice lahko v skladu z načelom subsidiarnosti še naprej financirale svoje javne službe, se je treba posvetiti tudi težavam, s katerimi se državljani in MSP zaradi razlik v davčnih ureditvah in njihovem izvajanju vsak dan spopadajo na enotnem trgu; le tako bo mogoče zagotoviti njegovo učinkovitejše delovanje. Tudi predlagani davek na finančne transakcije bi moral omogočiti, da bo pri obvladovanju tveganja v tem sektorju več pozornosti namenjene vzdržnosti.

4.10   Socialna kohezija

4.10.1   EESO podpira zamisli Komisije v okviru pobude o socialni koheziji; ta ne zajema zgolj boljšega izvajanja direktive o napotitvi delavcev, kot je Komisija najprej napovedala v svojem sporočilu „K aktu za enotni trg“. Komisija namerava sprejeti zakonodajni predlog za izboljšanje izvajanja direktive o napotitvi delavcev, ki bo vključeval pojasnilo o uresničevanju temeljnih socialnih pravic v okviru gospodarskih svoboščin enotnega trga oziroma bo s takim pojasnilom dopolnjen. To ne pomeni, da se predlaga revizija, temveč drug pravni akt o izboljšanju izvajanja direktive. V tem primeru bi bilo treba pojasniti nasprotja pri uporabi direktive in ustrezno opredeliti pristojnosti držav članic za uveljavljanje njihovih predpisov o delu in sistemov odnosov med delodajalci in delojemalci, vključno z odločilno vlogo kolektivnih pogajanj v različnih oblikah. Rezultat tega pojasnila bi moral pokazati, ali je revizija direktive o napotitvi delavcev potrebna. To ne bi smelo vplivati na pravila o konkurenci in načelo prepovedi diskriminacije na podlagi državljanstva. Vsak pregled veljavne zakonodaje ali vsak nov zakonodajni akt bi moral temeljiti na posvetovanju s socialnimi partnerji ter na ravnotežju med strogimi predpisi o delu in gospodarskimi svoboščinami, upoštevati pa je treba tudi probleme zaradi dela na črno.

4.11   Regulativno okolje podjetij

4.11.1   Predpisi ne morejo biti ovira ali breme, če z njimi varujemo družbene interese, vključno s pravicami potrošnikov in delavcev. Videti je, da bi bila predlagana poenostavitev računovodske direktive, ki bi zmanjšala upravno breme podjetij, zlasti MSP, smiselna za ustvarjanje podjetjem naklonjenega okolja. Vendar pa bi bilo treba hkrati opraviti celovit pregled nepotrebne zakonodajne obremenitve, s katero se soočajo evropska podjetja, ki so zaradi tega manj konkurenčna na svetovnem trgu.

4.11.2   EESO pozdravlja in podpira predlagane ukrepe, kot so medsebojno povezovanje poslovnih registrov, statut evropske zasebne družbe, ki ustreza družbenim zahtevam, in bolj usklajeno izvajanje Akta za mala podjetja v EU in državah članicah, vendar poudarja, da je treba nepotrebno upravno breme še zmanjšati; pričakuje, da bo Komisija za obdobje po letu 2012, do katerega naj bi se upravno breme zmanjšalo za 25 odstotkov, predlagala nadaljnje cilje. Odbor ugotavlja, da se tako podjetja kot potrošniki ali javne oblasti vedno zavzemajo za zmanjšanje nepotrebnih bremen, treba pa je skrbno paziti, da pri tem ne bi ogrozili prvotnega namena zakonodaje. Ponovno opozarja, da bi upravno breme zmanjšali tudi z enotnim pristopom EU, ki bi nadomestil 27 različnih nacionalnih pristopov.

4.12   Javna naročila

4.12.1   EESO pozdravlja pobudo za oblikovanje uravnotežene politike o javnih naročilih, ki bi spodbujala povpraševanje po okoljsko sprejemljivem, inovativnem in socialno odgovornem razvoju. Treba je zagotoviti, da bi problem korupcije in zlorabe javnih sredstev v postopkih javnega naročanja odpravili povsod v EU. Vendar pa lahko javno naročanje postane preveč zapleteno, kar bi onemogočilo dosledno uporabo (15). Bolj bi si bilo treba prizadevati vsaj za vzpostavitev zmogljivosti v javni upravi, da bo mogoče dosledno uveljavljati pravila, povezana z javnim naročanjem, hkrati pa bi omogočila, da se v specifikacije vključijo nove zahteve, ki jih je treba upoštevati pri javnem naročanju. Komisija bi morala obenem spodbuditi javne oblasti, da bolj uporabljajo kodeks ravnanja ter tako poskrbijo, da bodo postopki javnega naročanja bolj prilagojeni tudi MSP (16).

4.12.2   O vključitvi temeljne socialne klavzule v pravila se razpravlja že vse od začetka uresničevanja projekta notranjega trga sredi osemdesetih let. Te zahteve so bile delno izpolnjene med revizijo pravil o javnem naročanju leta 2005. Pregled direktiv EU o javnih naročilih bi moral omogočiti, da se v polni meri izkoristi sedanji okvir za vključevanje družbenih in okoljskih meril pri javnih naročilih, ki naj bi jih uporabljali tudi ponudniki storitev iz tretjih držav, pod pogojem, da so takšna merila v skladu s temeljnimi načeli prava EU, kot so zapisana v Lizbonski pogodbi.

4.12.3   V pobudi Komisije na področju javnih naročil bi bilo treba več pozornosti nameniti stalnemu nesorazmerju v odprtosti trgov javnih naročil med EU in njenimi glavnimi trgovinskimi partnerji. Zato je treba razmisliti, v kakšni meri lahko trgi javnih naročil EU ostanejo dolgoročno odprti, medtem ko tretje države ohranjajo neenake pogoje. Pomembno je, da vsi, tako države članice kot tretje države, spoštujejo ratificirane konvencije Mednarodne organizacije dela in človekove pravice. EU bi se morala zavzemati za vsesplošno uporabo te politike.

5.   Pogoji za uspeh

5.1   Odbor pozdravlja dejstvo, da je Komisija v sporočilu priznala pomen civilne družbe in njeno pripravljenost, da sodeluje pri razvoju enotnega trga. Ponavlja, da je Odbor most med Evropo in organizirano civilno družbo, zato lahko tako kot nihče drug pomaga Komisiji pri nadaljnjem razvoju takega trga. Zato opozarja Komisijo, da samo posvetovanje ne zadostuje, pač pa je treba tudi ponazoriti, kako posvetovanje in posvetovalna mnenja vplivajo na obliko predlogov.

5.2   Forum za enotni trg bi moral postati učinkovita platforma za vzajemno delovanje EU in nacionalnih/regionalnih organov, odgovornih za nemoteno delovanje enotnega trga, ter najpomembnejših akterjev. Odbor močno podpira koncept tedna enotnega trga, ki ga je predlagal komisar Barnier in na katerem bi skupaj nastopili javni organi in organizacije civilne družbe iz posameznih držav članic.

5.3   Informacijski sistem za notranji trg (17) je glavni tehnični instrument za sodelovanje nacionalnih uprav, lahko pa bi se uporabljal tudi kot vmesnik za uporabnike enotnega trga.

5.4   Zaradi vse manjše podpore evropskih državljanov za evropsko povezovanje bi bilo treba sprejeti intenzivno in ciljno usmerjeno komunikacijsko strategijo in uporabiti vsa orodja, ki zagotavljajo ustrezno podporo za podjetja, delavce in državljane, kot so Solvit, EURES, Evropska podjetniška mreža, evropski potrošniški centri, RAPEX itd. Vzpostavitev točke „vse na enem mestu“ (portal „Your Europe“) za podjetja in državljane bi bila lahko koristna, vendar le, če bodo informacije popolne, ustrezne, verodostojne in dostopne. Treba je priznati, da morajo tudi državljani in podjetja imeti možnost, da vprašanja zastavljajo neposredno osebi, ne pa, da imajo na voljo le elektronsko gradivo.

V Bruslju, 27. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

(1)  UL C 132, 3.5.2011, str. 47.

1

(2)  COM(2010) 608 konč.; mnenje EESO: UL C 132, 3.5.2011, str. 47.

2

(3)  COM(2010) 135 konč., 31.3.2010, in COM (2010) 623 konč., 27.10.2010.

3

(4)  http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:0245:FIN:SL:PDF.

4

(5)  http://ec.europa.eu/justice/citizen/files/com_2010_603_en.pdf.

5

(6)  UL C 248, 25.8.2011, str. 87.

6

(7)  Evropsko ogrodje kvalifikacij.

7

(8)  UL C 18, 19.1.2011, str. 105.

8

(9)  UL C 318, 29.10.2011, str. 109.

9

(10)  UL C 306, 16.12.2009, str. 51.

10

(11)  UL C 318, 23.12.2009, str. 101.

11

(12)  UL C 318, 29.10.2011, str. 105.

12

(13)  Glej stran 1 tega Uradnega lista.

13

(14)  Glej stran 7 tega Uradnega lista.

14

(15)  Glej mnenja EESO UL C 224, 30.8.2008, str. 32, UL C 318, 29.10.2011, str. 99 in UL C 318, 29.10.2011, str. 113.

15

(16)  „Evropski kodeks najboljših praks, ki lajšajo dostop malih in srednje velikih podjetij do oddaje javnih naročil“, SEC(2008) 2193.

16

(17)  Več informacij: http://ec.europa.eu/internal_market/imi-net/index.html

17

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/106 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/106

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij: Razvijanje evropske razsežnosti v športu

(COM(2011) 12 konč.)

2012/C 24/23

Poročevalec: Alfredo CORREIA

Evropska komisija je 18. januarja 2011 sklenila, da v skladu s členom 165 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednjem dokumentu:

Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij: Razvijanje evropske razsežnosti v športu

COM(2011) 12 konč.

Strokovna skupina za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 28. septembra 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 26. oktobra) s 79 glasovi za, 2 glasovoma proti in 7 vzdržanimi glasovi.

1.   Sklepi in priporočila

1.1   EESO želi opozoriti na svoje veliko zavzemanje in zavezanost za razvoj evropske razsežnosti v športu. V sodelovanju z državami članicami in ob upoštevanju načela subsidiarnosti je treba nujno zagotoviti kontinuiteto politik za razvijanje športa v EU; delovanje na tem področju sicer omejujejo pristojnosti, določene v Pogodbi.

1.2   Šport nedvomno prispeva h krepitvi fizičnega in duševnega zdravja ter k razvoju vrednot, kot sta disciplina in moštveni duh, ki po drugi strani spodbujata socialno vključevanje. Ukvarjanje s športom je temeljnega pomena za preprečevanje številnih bolezni. Težave z zdravjem so neposredno povezane s premalo fizične aktivnosti. Šport pomaga izboljšati kakovost življenja ljudi in podaljšuje pričakovano življenjsko dobo, hkrati pa povečuje produktivnost in konkurenčnost evropskega gospodarstva. EESO zato poziva k spodbujanju športnih dejavnosti ter sprejetju ustreznih ukrepov na ravni EU.

1.3   EESO priznava, da so nedovoljena poživila v športu problem. Tako na ravni EU kot na ravni držav članic je treba razpravljati o tem, kako se boriti proti tej družbeni nadlogi. Jemanje nedovoljenih poživil lahko ogrozi zdravje športnikov in športnic, predvsem mladih amaterskih športnikov, hkrati pa spodkopava resnično tekmovalnost v športu.

1.4   Kot je EESO priporočil že v prejšnjih mnenjih, (1) je treba podpreti stališče Komisije o izvajanju in razvijanju športnih dejavnosti v šolah. Odbor poudarja, da je treba izboljšati športne centre, slačilnice in druge zmogljivosti, da se bodo ljudje lahko ukvarjali s športom v dobrih razmerah in po dostopni ceni.

1.5   EESO si posebej prizadeva za to, da bi bili športniki in športnice deležni dobre izobrazbe. Preveč pogosto se zgodi, da mladi zaradi svojih športnih ambicij opustijo šolanje. V skladu z načelom „dvojne kariere“ je treba ustvariti možnosti za začetek in nadaljevanje športne kariere, ne da bi bilo treba zaradi tega prekiniti šolanje. Na podlagi tega načela lahko športnikom ob zaključku njihove športne poti tudi omogočimo, da se z ustreznimi kvalifikacijami ponovno vključijo na trg delovne sile. V ta namen je treba tudi športne trenerje usposabljati za to, da bodo mladim, ki jih trenirajo, znali vcepiti prave vrednote.

1.6   Nasilje v športu je obžalovanja vreden pojav, ki ga je mogoče izkoreniniti samo z odločnim ukrepanjem, ki zajema tako dejavnosti policije kot tudi ustrezno kazensko zakonodajo. EU lahko usklajuje – in mora usklajevati – pobude držav članic s ciljem izboljšati izmenjavo informacij o najučinkovitejših ukrepih.

1.7   Po mnenju EESO je treba posebno pozornost nameniti najbolj prikrajšanim skupinam v športu, kot so invalidi in starejši. Ti imajo pravico, da enakopravno sodelujejo pri športnih dejavnostih. Odbor opozarja, da je EU podpisnica Konvencije Združenih narodov o pravicah invalidov, zato morajo države članice zagotoviti pravilno izvajanje te konvencije.

1.8   Kot že leta 2008 Odbor znova poziva, (2) da se posebna pozornost posveti zastopanosti žensk v športu in dosledno spodbuja enakost med spoloma na tem področju.

1.9   EESO želi opozoriti na vlogo nepridobitnih športnih organizacij pri spodbujanju športnih dejavnosti, ki jih je treba podpreti bodisi z ustreznimi finančnimi sredstvi bodisi s spodbujanjem prostovoljnih dejavnosti.

1.10   Potrebno je tudi dejavno sodelovanje med poklicnimi in nepridobitnimi organizacijami, saj je od tega odvisna prihodnost športa. Po mnenju EESO je prednostna naloga poiskati trajnostne oblike financiranja, ki bodo omogočale tovrstno sodelovanje.

1.11   Odbor je zlasti zaskrbljen zaradi naraščanja števila nezakonitih in neurejenih stav in loterij. Za to področje očitno ni dovolj predpisov in ustreznih kazni. Opozoriti je treba, da so državne ali državno nadzorovane stave in loterije lahko pomemben vir financiranja športa, saj se dobiček lahko vlaga v posodabljanje športnih zmogljivosti. Na ravni držav članic bi bilo treba vzpostaviti dialog, da bi našli modele, ki najbolje odražajo načela EU. Ureditev trga s športnimi stavami in loterijami je odločilnega pomena za zagotovitev integritete in preglednosti v športu.

1.12   EESO priznava, da se EU pri urejanju trga s športnimi stavami sooča s težavami. Pravila notranjega trga in konkurence ter načelo subsidiarnosti je treba namreč v celoti in ustrezno upoštevati. Odbor zato poziva Komisijo, naj pozorno spremlja to vprašanje in naj na podlagi omenjenih načel ter morebitnih pomembnih informacij, ki bodo izšle iz trenutnega postopka posvetovanja, pripravi smernice za ureditev tega trga. (3)

2.   Splošne pripombe

2.1   Uvod

2.1.1   Evropska komisija je 18. januarja 2011 objavila sporočilo o razvijanju evropske razsežnosti v športu, ki vsebuje pregled dosežkov Bele knjige o športu. Za dosego zastavljenih ciljev je Svet Evropske unije v skladu s členom 165 PDEU pripravil akcijski načrt, ki temelji na delovnih skupinah.

2.1.2   Pomen športa priznavajo vsi – ne le države članice, temveč tudi vsi tisti, ki delujejo na tem področju. Šport ima za družbo nesporno dodano vrednost. Ker pozitivno vpliva na zdravje, socialno vključevanje in gospodarstvo, je jasno, da sta potrebna sodelovanje in razvoj skupnih strategij. EU je najprimernejša raven za usmerjanje držav članic v doseganje dobrih rezultatov na tem področju.

2.1.3   Pomen evropske razsežnosti v športu je očiten, tako z vidika financiranja programov in posebnih ukrepov na tem področju kot tudi z vidika razvoja posebnih platform za dialog in izmenjavo informacij.

2.1.4   Olimpijske igre leta 2012 v Londonu so priložnost za razvijanje evropske razsežnosti v športu na več ravneh, tako na področju modelov za organizacijo, spremljanje in usklajevanje kot tudi glede rezultatov dialoga med različnimi vpletenimi akterji.

2.2   Cilji in vsebina sporočila

2.2.1   Z začetkom veljavnosti nove pogodbe je EU dobila novo pristojnost na področju športa. Doslej se je evropska razsežnost v športu razvijala posredno na podlagi pristojnosti, ki jih ima EU na področju socialnih zadev, izobraževanja in zdravja, ter, še bolj posredno, v povezavi z načeli notranjega trga in konkurenčnega prava.

2.2.2   Kljub tem omejitvam pa je bilo jasno, da bi bilo sodelovanje pri razvoju športa v interesu držav članic. EU je zdaj postala primerna raven za izvajanje te politike.

2.2.3   Komisija v sporočilu poskuša opredeliti zahteve in obseg evropske razsežnosti v športu ter navaja najpomembnejša vprašanja kot tudi tista, ki so najprimernejša za delovanje na ravni EU. V ta namen je organizirala javno posvetovanje z različnimi akterji, da bi opredelila prednostna področja delovanja. Pri tem se je pokazalo, da so pomembna naslednja tri področja:

| — | socialna vloga športa, |
| --- | --- |

—

socialna vloga športa,

| — | ekonomska razsežnost športa in |
| --- | --- |

—

ekonomska razsežnost športa in

| — | organizacijski vidiki športa. |
| --- | --- |

—

organizacijski vidiki športa.

V okviru teh področij so bili določeni najpomembnejši vidiki.

2.2.4   Komisija si v sporočilu, ki ga obravnava to mnenje, prizadeva za nadaljevanje oz. nadgradnjo Bele knjige ob upoštevanju tistega, kar je bilo doseženo od njene objave, in seveda pristojnosti, ki jih je EU dobila z začetkom veljavnosti nove pogodbe (in člena 165 PDEU).

3.   Posebne ugotovitve

3.1   Zdravje

3.1.1   EESO priznava, da ukvarjanje s športom na splošno izboljša telesno in duševno zdravje ter neposredno in pozitivno vpliva na produktivnost pri delu ter kakovost življenja. Zato je pomemben način za premagovanje vse bolj sedečega načina življenja.

3.1.2   Šport pomaga preprečevati debelost in vrsto hudih obolenj, predvsem bolezni srca in ožilja, ter se boriti proti tem težavam. S tega vidika prinaša dodatne ekonomske koristi, saj znižuje stroške zdravstvenega varstva in socialne varnosti.

3.1.3   Poleg tega je ključnega pomena za socialno vključevanje in dobro počutje starejših, saj ne le pomaga pri preprečevanju bolezni, temveč tudi spodbuja večjo solidarnost med generacijami.

3.2   Boj proti nedovoljenim poživilom

3.2.1   Boj proti nedovoljenim poživilom je osrednjega pomena. Zaščita telesne nedotakljivosti športnikov in športnic ter ohranjanje integritete v športu zahtevata usklajeno ukrepanje na vseh ravneh, ne le med 27 državami članicami in njihovimi nacionalnimi organi, temveč tudi na mednarodni ravni. Čim tesnejša bosta sodelovanje in soglasje med vsemi vpletenimi stranmi glede najboljših načinov ukrepanja, tem uspešnejši bodo ukrepi.

3.2.2   Eden od posebno pomembnih vidikov je boj proti nedovoljenim poživilom, ne le v profesionalnem, temveč tudi v amaterskem športu.

3.2.3   Odločni in med državami članicami usklajeni ukrepi za regulacijo in spremljanje prodaje snovi, ki se uporabljajo kot nedovoljena poživila, so ključnega pomena, zato EESO podpira namen Komisije, da predlaga osnutek pooblastila za podpis Evropske konvencije proti dopingu v športu Sveta Evrope.

3.3   Izobraževanje, usposabljanje in kvalifikacije v športu

3.3.1   Fizična aktivnost v šolah je prvi korak k temu, da se najmlajšim vcepijo vrednote, povezane s športom, ki jih bodo ohranjali vse življenje. Odbor v celoti podpira ukrepe, katerih cilj je izvajanje dobrih primerov športnih dejavnosti v izobraževalnem sistemu in izboljšanje potrebne infrastrukture.

3.3.2   EESO soglaša s stališčem Evropske komisije, da je treba pri izobraževanju in usposabljanju športnikov upoštevati pomen „dvojne kariere“.

3.3.3   EESO poleg tega podpira pobude v okviru programa vseživljenjskega učenja, ki so po njegovem mnenju ključna strategija za osvajanje priznanih vrednot, povezanih s športom.

3.3.4   Še en dejavnik za ohranjanje športnih vrednot je ustrezna usposobljenost športnih trenerjev in študentov, ki se izobražujejo za ta poklic. Odbor se strinja s Komisijo, da bi bilo treba kvalifikacije, povezane s športom, vključiti v nacionalne sisteme kvalifikacij in tako zagotoviti, da bodo upoštevane tudi v evropskem okviru kvalifikacij (EQF).

3.3.5   Prostovoljno delo v športu, ki poteka predvsem prek lokalnih športnih klubov, je za celotno družbo dragoceno. Vendar pa nepridobitne prostovoljne športne organizacije pogosto niso deležne ustreznega javnega priznanja in se danes soočajo z velikimi izzivi. EESO opozarja, da Komisija v sporočilu ne upošteva dovolj pomena prostovoljnega dela v športu, in jo zato poziva k nadaljnjim korakom za krepitev kulture prostovoljnega dela na tem področju. Predvsem bi bilo treba na evropski ravni bolj odločno spodbujati izobraževanje in usposabljanje prostovoljcev ter priznavanje njihovega znanja in sposobnosti. Komisija bi morala spremljati ta proces in pri pripravi evropske zakonodaje zagotoviti, da ne bo nenamernih negativnih posledic za nepridobitne športne organizacije.

3.4   Boj proti nasilju v športu

3.4.1   EESO pozdravlja pobudo Komisije za pripravo in izvajanje ukrepov, katerih namen je gledalce in policijo usposobiti za soočanje z nasiljem v športu.

3.4.2   Izobraževanje gledalcev se začne že v zgodnjem otroštvu z vstopom v šolo. Športne vrednote in ukvarjanje s športom morajo imeti večji pomen kot nezdrava tekmovalnost.

3.4.3   Nasilje v športu je resen problem, do katerega prihaja povsod po Evropi. Pogosto ga povezujemo z rasizmom, ksenofobijo, homofobijo in drugimi podobnimi oblikami nestrpnosti. Vsi sprejeti ukrepi morajo biti usmerjeni v boj proti tem pojavom, ki so v popolnem nasprotju s športnimi vrednotami.

3.4.4   Treba je stalno spremljati informacije in organi, ki so odgovorni za dobro počutje gledalcev, bi morali nenehno sodelovati, da se preprečijo zlasti kazniva dejanja, ki jih predvsem na mednarodnih športnih dogodkih zakrivijo že znane tvegane navijaške skupine.

3.5   Socialno vključevanje na področju športa in s pomočjo športa

3.5.1   Vsi, tudi invalidi in starejši, morajo imeti dostop do športnih objektov, in sicer ne le kot gledalci, temveč tudi kot udeleženci. Financiranje tega cilja z javnimi sredstvi je ključnega pomena.

3.5.2   O fizični aktivnosti invalidov, predvsem o tem, kako jim omogočiti, da bi sodelovali pri vseh športih, je bilo doslej opravljenih le malo raziskav. EESO podpira pobudo Komisije v zvezi s tem vprašanjem.

3.5.3   EU in države članice so podpisnice Konvencije Združenih narodov o pravicah invalidov, kar pomeni, da je treba sprejeti potrebne ukrepe, ki bodo zagotovili spoštovanje Konvencije. EESO poziva Komisijo, naj preveri ukrepe, ki so jih na tem področju sprejele države članice.

3.5.4   Zagotoviti je treba enakost spolov v športu, saj ženske v nekaterih športih niso dovolj zastopane. EESO podpira pobude, katerih cilj je zagotoviti, da bodo upoštevani načelo enakosti spolov in enake možnosti. Zato se strinja s tem, da se kategorija „šport“ vključi v zbirko podatkov o ženskah na vodstvenih položajih.

3.5.5   Šport je lahko način za spodbujanje vključevanja in dialoga med različnimi kulturami ter lahko krepi duh evropskega državljanstva. Opozoriti je treba tudi, da lahko prispeva k vključevanju prikrajšanih in ranljivih skupin. EESO se popolnoma strinja, da je treba podpreti programe za spodbujanje socialnega vključevanja s pomočjo športa. Nevladne organizacije imajo na tem področju ključno vlogo, ki jo je treba podpreti.

3.5.6   Vse več športnikov in športnic se seli iz ene države v drugo. Vključevanje teh oseb in njihovih družin v družbo je za državo gostiteljico možnost za razširjanje njenih kulturnih in družbenih vrednot. EESO podpira prizadevanja držav članic in Komisije, da bi zasnovale zakonodajne pobude za sprejem, bivanje in nediskriminatorno obravnavo teh oseb.

3.6   Ekonomska razsežnost športa

3.6.1   EESO priznava vse večji gospodarski pomen športa; to področje namreč predstavlja okoli 2 % celotnega bruto domačega proizvoda EU. Trg športa prispeva k zaposljivosti in stopnji rasti. Mnoge športne organizacije so postale kapitalske družbe, čeprav številne ostajajo nepridobitne. Med obema vrstama organizacij je treba vzpostaviti ali še naprej razvijati odnose, tako da bodo finančno vzdržne.

3.6.2   Zasebni sektor ima pomembno družbeno vlogo pri razvoju športa, tako neposredno prek namenskih prispevkov kot tudi prek sponzorstva.

3.6.3   EESO priznava in podpira vzpostavitev športnega satelitskega računa. Za sprejetje najprimernejših politik bodo potrebni zanesljivi podatki o finančnih zneskih, ki jih ustvari šport. Čim tesnejše sodelovanje in obsežni podatki bodo olajšali pripravo najustreznejših politik.

3.6.4   Obravnavano sporočilo pripisuje velik pomen izkoriščanju lastninskih pravic organizatorjev športnih dogodkov in njihovih pravic intelektualne lastnine. EESO podpira ta poudarek. Prodaja televizijskih pravic in promocijskega materiala dejansko pomeni velik del prihodka športnih organizacij. Zato bi bilo treba v zakonodaji EU bolj upoštevati pravice teh športnih organizacij. Organizatorji športnih dogodkov bi morali biti upravičeni do pravičnega povračila za vse oblike izkoriščanja teh dogodkov, ne glede na njihovo ekonomsko vrednost.

3.6.5   EESO se strinja s pravno analizo v sporočilu, v skladu s katero lahko zaradi centralne prodaje pravic pride do kršitev pravil konkurence. Kljub temu pa je treba pohvaliti ugotovitev, da lahko skupna prodaja izpolnjuje merila za oprostitev v skladu s členom 101(3) PDEU. EESO priznava, da centralna prodaja športnim organizacijam brez dvoma prinaša prednosti in da jo je treba izvesti tako, da ostane zunaj področja uporabe člena 101(1) PDEU.

3.6.6   Trgovina s športno opremo in oblačili ter dodatki (pa tudi njihova proizvodnja) je tudi v Evropi več milijard eurov vreden posel, ki je zaradi oglaševanja in sponzorstva eden najpomembnejših virov financiranja v športu. Številne raziskave, ki so bile izvedene na pobudo evropskih organizacij, pa so pokazale, da na mednarodni ravni pri proizvodnji športne opreme prihaja do številnih zlorab v zvezi z delovnimi pogoji, kar lahko ogrozi moralno kredibilnost športa na splošno. Športniki, športno gibanje ter podjetja, ki se ukvarjajo s športnim sponzorstvom, in njihovi partnerji, bi si morali prizadevati za zanesljiv in pregleden nadzor nad proizvodnimi verigami in delovnimi pogoji (ter za uporabo etičnih smernic, ki temeljijo na mednarodno priznanih standardih Mednarodne organizacije dela).

3.6.7   Odbor ugotavlja, da je državni ali državno nadzorovani trg s stavami in loterijami izredno pomemben za finančno vzdržnost na področju športa. Davčni prihodki so precejšnji in posredno prispevajo k finančni vzdržnosti različnih ravni športa. Zato bi morali ponudniki spletnih športnih stav organizatorjem športnih dogodkov na pogodbeni podlagi omogočiti, da nadzorujejo vrste ponujenih stav in prejmejo povračilo za uporabo njihovih dogodkov kot priložnosti za spletne športne stave.

3.6.8   Evropska športna loterija bi lahko povečala privlačnost tega tržnega segmenta in zagotovila sredstva za financiranje razvoja regionalnih športnih združenj ter usposabljanja in izobraževanja na področju športa.

3.6.9   EESO se zaveda težav, ki so povezane z urejanjem tega trga, in želi spomniti Komisijo, da načela notranjega trga in konkurenčno pravo s pravnega vidika omogočajo spodbujanje ukrepov za večjo preglednost na tem področju.

3.6.10   Za nezakoniti trg s stavami so značilne korupcija in organizirane kriminalne združbe. Te poskušajo manipulirati z rezultati, kar jim včasih tudi uspe. Tako spodkopavajo integriteto v športu, spodbujajo korupcijo med uradniki in igralci ter uničujejo vrednote športa. Odbor poziva Komisijo in države članice, naj si prizadevajo za uskladitev zakonodaje za boj proti temu nezakonitemu početju.

3.6.11   EESO odobrava pobudo za spremljanje izvajanja zakonodaje o državni pomoči na področju športa, da se zagotovi popolna usklajenost z evropsko zakonodajo.

3.6.12   Odbor v celoti podpira namero, da se za izboljšanje športne infrastrukture izkoristi Evropski sklad za regionalni razvoj, saj prostovoljne organizacije potrebujejo to podporo; poleg tega to spodbuja regionalni razvoj in razvoj podeželja v državah članicah.

3.7   Organizacija športa

3.7.1   Nujno je treba pojasniti veljavno evropsko zakonodajo na področju športa. EESO podpira namero Komisije, da za vsak posamezen primer zagotovi pomoč in smernice za pravilno uporabo pojma „posebna narava športa“.

3.7.2   Tudi Odbor je s pravnega vidika vse bolj zaskrbljen zaradi dejavnosti športnih agentov. Razumeti in proučiti posledice takšnih dejavnosti za športne in izobraževalne organizacije ter zagotoviti boljšo zaščito športnikov je zato prednostnega pomena.

3.7.3   EESO že vnaprej izraža podporo konferenci, ki bo namenjena redni analizi razvoja evropske razsežnosti v športu in njenega učinka, ter si želi sodelovati pri takšnem dogodku.

3.7.4   EESO se strinja s predlogom Komisije, da je odločilnega pomena podpreti in uvesti stalen dialog med socialnimi partnerji in športnimi organizacijami, katerega namen je proučevati in razpravljati o vprašanjih, povezanih s športom, kot so izobraževanje in usposabljanje, zaščita mladoletnih oseb, zdravje in varnost, zaposlovanje, delovne razmere in stalne pogodbe.

V Bruslju, 26. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

(1)  Mnenje EESO o beli knjigi o športu, UL C 151, 17.6.2008.

1

(2)  Glej opombo 1.

2

(3)  COM(2011) 12 konč., str. 10.

3

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/111 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/111

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o sporočilu Komisije: Naše življenjsko zavarovanje, naš naravni kapital: strategija EU za biotsko raznovrstnost do leta 2020

(COM(2011) 244 konč.)

2012/C 24/24

Poročevalec: g. RIBBE

Evropska komisija je 3. maja 2011 sklenila, da v skladu s členom 262 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednjem dokumentu:

Sporočilo Komisije: Naše življenjsko zavarovanje, naš naravni kapital: strategija EU za biotsko raznovrstnost do leta 2020

COM (2011) 244 konč.

Strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 6. oktobra 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 26. oktobra) s 120 glasovi za, 5 glasovi proti in 6 vzdržanimi glasovi.

1.   Povzetek sklepov in priporočil Odbora

| 1.1 | EESO v svojem, v zgolj štirih letih že četrtem mnenju o politiki biotske raznovrstnosti, znova pozdravlja jasno stališče Komisije, da je treba storiti veliko več, da bi lahko dosegli cilje, ki jih je zastavil Evropski svet. |
| --- | --- |

1.1

EESO v svojem, v zgolj štirih letih že četrtem mnenju o politiki biotske raznovrstnosti, znova pozdravlja jasno stališče Komisije, da je treba storiti veliko več, da bi lahko dosegli cilje, ki jih je zastavil Evropski svet.

| 1.2 | EESO je kritičen do dejstva, da Komisija ne opravi nobene prave analize, zakaj se zahteve, ki so znane že leta in jih je Odbor vselej pozdravil – npr. 160 ukrepov akcijskega načrta za biotsko raznovrstnost iz leta 2006 – izpolnjujejo le delno ali sploh ne. Analiza temeljnih vzrokov za neizvajanje oziroma neuspeh obsežnega svežnja ukrepov akcijskega načrta za biotsko raznovrstnost iz leta 2006 je še toliko pomembnejša za razvoj novih, obetavnih ukrepov in strategij. |
| --- | --- |

1.2

EESO je kritičen do dejstva, da Komisija ne opravi nobene prave analize, zakaj se zahteve, ki so znane že leta in jih je Odbor vselej pozdravil – npr. 160 ukrepov akcijskega načrta za biotsko raznovrstnost iz leta 2006 – izpolnjujejo le delno ali sploh ne. Analiza temeljnih vzrokov za neizvajanje oziroma neuspeh obsežnega svežnja ukrepov akcijskega načrta za biotsko raznovrstnost iz leta 2006 je še toliko pomembnejša za razvoj novih, obetavnih ukrepov in strategij.

| 1.3 | Predlagana strategija ne vsebuje nič bistveno novega. Omenjene problematike namreč ne kaže reševati z novimi strategijami, ki vsebujejo stare rešitve. Ko gre za ohranjanje biotske raznovrstnosti, nam ne primanjkuje zakonov, direktiv, programov, vzorčnih projektov, političnih izjav ali smernic, temveč konkretnega izvajanja in usklajenega delovanja na vseh političnih ravneh. |
| --- | --- |

1.3

Predlagana strategija ne vsebuje nič bistveno novega. Omenjene problematike namreč ne kaže reševati z novimi strategijami, ki vsebujejo stare rešitve. Ko gre za ohranjanje biotske raznovrstnosti, nam ne primanjkuje zakonov, direktiv, programov, vzorčnih projektov, političnih izjav ali smernic, temveč konkretnega izvajanja in usklajenega delovanja na vseh političnih ravneh.

| 1.4 | Še vedno ni politične moči oziroma volje za uvedbo ukrepov, ki že več let veljajo za potrebne, čeprav sporočilo znova jasno opozarja, da bi stroga politika biotske raznovrstnosti koristila tako družbi kot tudi gospodarstvu. Države članice še po 32 oziroma 19 letih, odkar sta začeli veljati osrednji naravovarstveni direktivi EU, slednjih niso začele izvajati. |
| --- | --- |

1.4

Še vedno ni politične moči oziroma volje za uvedbo ukrepov, ki že več let veljajo za potrebne, čeprav sporočilo znova jasno opozarja, da bi stroga politika biotske raznovrstnosti koristila tako družbi kot tudi gospodarstvu. Države članice še po 32 oziroma 19 letih, odkar sta začeli veljati osrednji naravovarstveni direktivi EU, slednjih niso začele izvajati.

| 1.5 | EESO vsekakor priznava, da so bili pri ohranjanju biotske raznovrstnosti doseženi delni uspehi. A kljub temu ne smemo prezreti dejstva, da biotska raznovrstnost na splošno močno upada. EU je tako pred izzivom, da pripravi strategijo, ki bo usmerjena v izvajanje. |
| --- | --- |

1.5

EESO vsekakor priznava, da so bili pri ohranjanju biotske raznovrstnosti doseženi delni uspehi. A kljub temu ne smemo prezreti dejstva, da biotska raznovrstnost na splošno močno upada. EU je tako pred izzivom, da pripravi strategijo, ki bo usmerjena v izvajanje.

| 1.6 | Žal še vedno ni jasno, kako je mogoče preseči dosedanje pomanjkanje politične volje. Predlagana strategija za biotsko raznovrstnost v zvezi s tem ne prinaša nikakršnega dejanskega napredka. Glede na dosedanje razprave Sveta o sporočilu bo minilo še precej časa, preden bo politika biotske raznovrstnosti vključena v druge politike. |
| --- | --- |

1.6

Žal še vedno ni jasno, kako je mogoče preseči dosedanje pomanjkanje politične volje. Predlagana strategija za biotsko raznovrstnost v zvezi s tem ne prinaša nikakršnega dejanskega napredka. Glede na dosedanje razprave Sveta o sporočilu bo minilo še precej časa, preden bo politika biotske raznovrstnosti vključena v druge politike.

| 1.7 | Zato je najpomembnejše, da bodo bližajoče se politične reforme (npr. na področju ribiške, kmetijske, prometne, energetske in kohezijske politike) tesneje povezane s strategijo za biotsko raznovrstnost. Po mnenju EESO je na tem področju treba še veliko storiti. Enako velja za predlagane načrte finančne perspektive za obdobje 2014–2020, ki po mnenju EESO ne bodo mogli zagotoviti zadostnega obsega finančnih sredstev. Komisija mora svojo lastno strategijo za biotsko raznovrstnost jemati resneje. |
| --- | --- |

1.7

Zato je najpomembnejše, da bodo bližajoče se politične reforme (npr. na področju ribiške, kmetijske, prometne, energetske in kohezijske politike) tesneje povezane s strategijo za biotsko raznovrstnost. Po mnenju EESO je na tem področju treba še veliko storiti. Enako velja za predlagane načrte finančne perspektive za obdobje 2014–2020, ki po mnenju EESO ne bodo mogli zagotoviti zadostnega obsega finančnih sredstev. Komisija mora svojo lastno strategijo za biotsko raznovrstnost jemati resneje.

| 1.8 | Med pripravo mnenja so se pri tej točki nenehno pojavljale vzporednice z dolžniško krizo in krizo evroobmočja. Če države članice EU še lastnih načel in meril ne jemljejo resno – pa naj gre za okoljsko zakonodajo ali merila stabilnosti monetarne unije, določena z Maastrichtsko pogodbo –, ne preseneča, da a) nastajajo težave na političnem področju in b) da državljani izgubljajo zaupanje v politiko. |
| --- | --- |

1.8

Med pripravo mnenja so se pri tej točki nenehno pojavljale vzporednice z dolžniško krizo in krizo evroobmočja. Če države članice EU še lastnih načel in meril ne jemljejo resno – pa naj gre za okoljsko zakonodajo ali merila stabilnosti monetarne unije, določena z Maastrichtsko pogodbo –, ne preseneča, da a) nastajajo težave na političnem področju in b) da državljani izgubljajo zaupanje v politiko.

| 1.9 | Prav gotovo potrebujemo več informacij in znanja o biotski raznovrstnosti in njenih zapletenih vplivih na razvoj in zaposlovanje, poleg tega pa je treba prepoznati in podpreti uspešne primere. |
| --- | --- |

1.9

Prav gotovo potrebujemo več informacij in znanja o biotski raznovrstnosti in njenih zapletenih vplivih na razvoj in zaposlovanje, poleg tega pa je treba prepoznati in podpreti uspešne primere.

| 1.10 | Odbor poziva Komisijo, naj končno objavi seznam okolju škodljivih subvencij, ki ga je napovedala že leta 2006. |
| --- | --- |

1.10

Odbor poziva Komisijo, naj končno objavi seznam okolju škodljivih subvencij, ki ga je napovedala že leta 2006.

2.   Ključne točke in ozadje sporočila Komisije

| 2.1 | Evropski svet v Göteborgu je leta 2001 sprejel strategijo EU za trajnostni razvoj, ki je opredelila jasen cilj tudi na področju politike biotske raznovrstnosti, in sicer: „varovanje in obnovo habitatov in naravnih sistemov ter zaustavitev izgubljanja biotske raznovrstnosti do leta 2010“. (1) |
| --- | --- |

2.1

Evropski svet v Göteborgu je leta 2001 sprejel strategijo EU za trajnostni razvoj, ki je opredelila jasen cilj tudi na področju politike biotske raznovrstnosti, in sicer: „varovanje in obnovo habitatov in naravnih sistemov ter zaustavitev izgubljanja biotske raznovrstnosti do leta 2010“. (1)

| 2.2 | Marca 2010 so predsedniki držav in vlad EU morali priznati, da cilja niso dosegli. Posledično so se zavzeli za nov cilj, ki ga je predlagala Komisija v svojem sporočilu o možnostih za vizijo in cilje EU glede biotske raznovrstnosti po letu 2010 (2) in ki se nanaša na leto 2020: „do leta 2020 zaustaviti izgubo biotske raznovrstnosti in ekosistemskih storitev v EU, jih, kolikor je mogoče, obnoviti ter obenem povečati prizadevanja EU za zaustavitev svetovne izgube biotske raznovrstnosti“. |
| --- | --- |

2.2

Marca 2010 so predsedniki držav in vlad EU morali priznati, da cilja niso dosegli. Posledično so se zavzeli za nov cilj, ki ga je predlagala Komisija v svojem sporočilu o možnostih za vizijo in cilje EU glede biotske raznovrstnosti po letu 2010 (2) in ki se nanaša na leto 2020: „do leta 2020 zaustaviti izgubo biotske raznovrstnosti in ekosistemskih storitev v EU, jih, kolikor je mogoče, obnoviti ter obenem povečati prizadevanja EU za zaustavitev svetovne izgube biotske raznovrstnosti“.

| 2.3 | Svet je pooblastil Komisijo, da za dosego tega cilja pripravi osnutek nove strategije, ki je predstavljen v tem sporočilu. |
| --- | --- |

2.3

Svet je pooblastil Komisijo, da za dosego tega cilja pripravi osnutek nove strategije, ki je predstavljen v tem sporočilu.

| 2.4 | V njem Komisija poudarja, da je skrajni čas za ukrepanje, in navaja že dolgo znana dejstva:






  — | izguba biotske raznovrstnosti je poleg podnebnih sprememb, s katerimi je neločljivo povezana, „največja svetovna grožnja okolju“; |
| --- | --- | --- |

2.4

V njem Komisija poudarja, da je skrajni čas za ukrepanje, in navaja že dolgo znana dejstva:

—

izguba biotske raznovrstnosti je poleg podnebnih sprememb, s katerimi je neločljivo povezana, „največja svetovna grožnja okolju“;

| — | stopnja izumiranja je brez primere; vrste izginjajo 100- do 1 000-krat hitreje kot po naravni poti; |
| --- | --- |

—

stopnja izumiranja je brez primere; vrste izginjajo 100- do 1 000-krat hitreje kot po naravni poti;

| — | v EU je v dobrem stanju samo 17 % habitatov in vrst ter 11 % ključnih ekosistemov, ki so zaščiteni z zakonodajo EU (3)
   (4); |
| --- | --- |

—

v EU je v dobrem stanju samo 17 % habitatov in vrst ter 11 % ključnih ekosistemov, ki so zaščiteni z zakonodajo EU (3)
   (4);

| — | med redkimi koristmi ukrepov iz leta 2001 „je prevladal nenehen in rastoč pritisk na evropsko biotsko raznovrstnost: sprememba rabe zemljišč, prekomerno izkoriščanje biotske raznovrstnosti in njenih sestavnih delov, širjenje invazivnih tujerodnih vrst, onesnaževanje in podnebne spremembe so bodisi ostali konstantni bodisi se krepijo“; |
| --- | --- |

—

med redkimi koristmi ukrepov iz leta 2001 „je prevladal nenehen in rastoč pritisk na evropsko biotsko raznovrstnost: sprememba rabe zemljišč, prekomerno izkoriščanje biotske raznovrstnosti in njenih sestavnih delov, širjenje invazivnih tujerodnih vrst, onesnaževanje in podnebne spremembe so bodisi ostali konstantni bodisi se krepijo“;

| — | dejstvo, da ekonomska vrednost biotske raznovrstnosti ni upoštevana pri sprejemanju odločitev, ima prav tako hude posledice za biotsko raznovrstnost. |
| --- | --- |

—

dejstvo, da ekonomska vrednost biotske raznovrstnosti ni upoštevana pri sprejemanju odločitev, ima prav tako hude posledice za biotsko raznovrstnost.

| 2.5 | V primerjavi s predhodnimi dokumenti EU sporočilo namenja večjo pozornost gospodarskim vidikom izginjanja biotske raznovrstnosti, kar dokazuje tudi vse pogostejša raba pojma „ekosistemskih storitev“. Raziskava mednarodnega projekta o ekonomiji ekosistemov in biotske raznovrstnosti (TEEB) (5) je kot primer vnovič izpostavila letno oceno ekonomske vrednosti opraševanja žuželk v EU, ki znaša 15 milijard EUR. Iz tega sledi, da bi imelo „nadaljnje upadanje čebel in drugih opraševalcev [...] resne posledice za evropske kmete in kmetijsko-poslovni sektor“. |
| --- | --- |

2.5

V primerjavi s predhodnimi dokumenti EU sporočilo namenja večjo pozornost gospodarskim vidikom izginjanja biotske raznovrstnosti, kar dokazuje tudi vse pogostejša raba pojma „ekosistemskih storitev“. Raziskava mednarodnega projekta o ekonomiji ekosistemov in biotske raznovrstnosti (TEEB) (5) je kot primer vnovič izpostavila letno oceno ekonomske vrednosti opraševanja žuželk v EU, ki znaša 15 milijard EUR. Iz tega sledi, da bi imelo „nadaljnje upadanje čebel in drugih opraševalcev [...] resne posledice za evropske kmete in kmetijsko-poslovni sektor“.

| 2.6 | Tretji del sporočila Komisije vsebuje okvir ukrepov za prihodnje desetletje, ki obsega 6 ciljev:






  — | cilj 1: popolno izvajanje direktiv o pticah in habitatih; |
| --- | --- | --- |

2.6

Tretji del sporočila Komisije vsebuje okvir ukrepov za prihodnje desetletje, ki obsega 6 ciljev:

—

cilj 1: popolno izvajanje direktiv o pticah in habitatih;

| — | cilj 2: ohranjanje in obnovitev ekosistemov in njihovih storitev; |
| --- | --- |

—

cilj 2: ohranjanje in obnovitev ekosistemov in njihovih storitev;

| — | cilj 3: povečanje prispevka kmetijstva in gozdarstva k ohranjanju in izboljšanju biotske raznovrstnosti; |
| --- | --- |

—

cilj 3: povečanje prispevka kmetijstva in gozdarstva k ohranjanju in izboljšanju biotske raznovrstnosti;

| — | cilj 4: zagotovitev trajnostne rabe ribolovnih virov; |
| --- | --- |

—

cilj 4: zagotovitev trajnostne rabe ribolovnih virov;

| — | cilj 5: boj proti invazivnim tujerodnim vrstam; |
| --- | --- |

—

cilj 5: boj proti invazivnim tujerodnim vrstam;

| — | cilj 6: pomoč pri zaustavitvi svetovne izgube biotske raznovrstnosti. |
| --- | --- |

—

cilj 6: pomoč pri zaustavitvi svetovne izgube biotske raznovrstnosti.

| 2.7 | Vsak cilj vsebuje sveženj ukrepov za obvladovanje z njim povezanih izzivov. Vseh ukrepov je 37. |
| --- | --- |

2.7

Vsak cilj vsebuje sveženj ukrepov za obvladovanje z njim povezanih izzivov. Vseh ukrepov je 37.

| 2.8 | V sporočilu je večkrat poudarjena potreba po boljšem povezovanju politike biotske raznovrstnosti z drugimi politikami EU (npr. s kmetijsko ali ribiško politiko). |
| --- | --- |

2.8

V sporočilu je večkrat poudarjena potreba po boljšem povezovanju politike biotske raznovrstnosti z drugimi politikami EU (npr. s kmetijsko ali ribiško politiko).

| 2.9 | Dve zahtevi za financiranje še posebno izstopata: na eni strani za potrebe celovitega izvajanja omrežja Natura 2000 in na drugi za izpolnjevanje zavez na svetovni ravni. (6) |
| --- | --- |

2.9

Dve zahtevi za financiranje še posebno izstopata: na eni strani za potrebe celovitega izvajanja omrežja Natura 2000 in na drugi za izpolnjevanje zavez na svetovni ravni. (6)

| 2.10 | Sporočilo nadalje poudarja, da bo „reforma škodljivih subvencij [...] prav tako koristila biotski raznovrstnosti“. |
| --- | --- |

2.10

Sporočilo nadalje poudarja, da bo „reforma škodljivih subvencij [...] prav tako koristila biotski raznovrstnosti“.

3.   Splošne ugotovitve

| 3.1 | EESO je mnenja o politiki biotske raznovrstnosti pripravil že februarja 2007, julija 2009 in septembra 2010. |
| --- | --- |

3.1

EESO je mnenja o politiki biotske raznovrstnosti pripravil že februarja 2007, julija 2009 in septembra 2010.

| 3.2 | Odbor ugotavlja, da so bili področja, cilji in ukrepi, navedeni v najnovejšem osnutku strategije, že osrednji steber akcijskega načrta iz leta 2006. |
| --- | --- |

3.2

Odbor ugotavlja, da so bili področja, cilji in ukrepi, navedeni v najnovejšem osnutku strategije, že osrednji steber akcijskega načrta iz leta 2006.

| 3.3 | Predlagana strategija ne vsebuje nič bistveno novega, vendar znova kaže, kateri pristopi so najnujnejši, nepogrešljivi in najobetavnejši. Strategija je v veliki meri dobeseden prepis že dolgo znanih podatkov, zahtev in ukrepov. Teme, ki jih obravnava, so že dolgo znane. Ni se nam več treba spraševati, kaj je treba storiti, temveč, zakaj ni bilo nič storjenega in kako lahko delujemo ciljno. Na to osrednje vprašanje pa strategija ne ponudi odgovora. |
| --- | --- |

3.3

Predlagana strategija ne vsebuje nič bistveno novega, vendar znova kaže, kateri pristopi so najnujnejši, nepogrešljivi in najobetavnejši. Strategija je v veliki meri dobeseden prepis že dolgo znanih podatkov, zahtev in ukrepov. Teme, ki jih obravnava, so že dolgo znane. Ni se nam več treba spraševati, kaj je treba storiti, temveč, zakaj ni bilo nič storjenega in kako lahko delujemo ciljno. Na to osrednje vprašanje pa strategija ne ponudi odgovora.

| 3.4 | Zato je dokument Komisije nezadovoljiv. EESO zato v strategiji za biotsko raznovrstnost do leta 2020 poziva k odločnejši usmerjenosti v izvajanje. |
| --- | --- |

3.4

Zato je dokument Komisije nezadovoljiv. EESO zato v strategiji za biotsko raznovrstnost do leta 2020 poziva k odločnejši usmerjenosti v izvajanje.

| 3.5 | Odbor želi prav tako opomniti na svoje ugotovitve iz leta 2007.






  — | Ohranitev biotske raznovrstnosti je nujna in osrednja naloga, h kateri nismo obvezani le z etično-moralnega vidika. Tudi gospodarski razlogi narekujejo hitrejše in učinkovitejše ukrepanje. |
| --- | --- | --- |

3.5

Odbor želi prav tako opomniti na svoje ugotovitve iz leta 2007.

—

Ohranitev biotske raznovrstnosti je nujna in osrednja naloga, h kateri nismo obvezani le z etično-moralnega vidika. Tudi gospodarski razlogi narekujejo hitrejše in učinkovitejše ukrepanje.

| — | Izginjanje vrst v Evropi je rezultat milijonov posameznih odločitev o vrednotah v zadnjih desetletjih, ki so se v povsem prevladujoči meri sprejemale v okviru sedanjih zakonov. |
| --- | --- |

—

Izginjanje vrst v Evropi je rezultat milijonov posameznih odločitev o vrednotah v zadnjih desetletjih, ki so se v povsem prevladujoči meri sprejemale v okviru sedanjih zakonov.

| — | Razvoj biotske raznovrstnosti je še vedno negativen. Doslej je manjkalo politične volje, da bi se ukrepi, za katere že dolgo velja, da so nujni, tudi zares izvedli. |
| --- | --- |

—

Razvoj biotske raznovrstnosti je še vedno negativen. Doslej je manjkalo politične volje, da bi se ukrepi, za katere že dolgo velja, da so nujni, tudi zares izvedli.

| — | Komisija je kot razlog za to pravilno navedla „nezmožnost uprav in konvencionalnih ekonomskih znanosti, da bi prepoznale gospodarsko vrednost naravnega kapitala in storitev ekosistemov“. |
| --- | --- |

—

Komisija je kot razlog za to pravilno navedla „nezmožnost uprav in konvencionalnih ekonomskih znanosti, da bi prepoznale gospodarsko vrednost naravnega kapitala in storitev ekosistemov“.

| — | Omenjene ugotovitve in dejstvo, da je etično-moralni razlog ohranjanja biotske raznovrstnosti pri načrtovanju in političnem pretehtavanju obravnavan kot drugorazreden, so razlog, da se je stanje zaostrilo. |
| --- | --- |

—

Omenjene ugotovitve in dejstvo, da je etično-moralni razlog ohranjanja biotske raznovrstnosti pri načrtovanju in političnem pretehtavanju obravnavan kot drugorazreden, so razlog, da se je stanje zaostrilo.

| — | EESO je pozdravil akcijski načrt iz leta 2006 in soglašal, da je v njem navedenih 160 (!) ukrepov smiselnih, čeprav jih že takrat večina ni bila novih, temveč so leta in leta čakali na dnevnem redu. EESO obžaluje, da sporočilo in akcijski načrt Komisije skorajda ne omenjata manjkajočega strateškega odziva na vprašanje, ki se je pojavilo v raziskovalnem mnenju Odbora z dne 18. maja 2006 (7), in sicer, zakaj so med ukrepi, ki bi jih bilo treba sprejeti, oznanjanjem, kako se bo ukrepalo, in dejanskim stanjem na področju biotske raznovrstnosti tako globoke vrzeli. |
| --- | --- |

—

EESO je pozdravil akcijski načrt iz leta 2006 in soglašal, da je v njem navedenih 160 (!) ukrepov smiselnih, čeprav jih že takrat večina ni bila novih, temveč so leta in leta čakali na dnevnem redu. EESO obžaluje, da sporočilo in akcijski načrt Komisije skorajda ne omenjata manjkajočega strateškega odziva na vprašanje, ki se je pojavilo v raziskovalnem mnenju Odbora z dne 18. maja 2006 (7), in sicer, zakaj so med ukrepi, ki bi jih bilo treba sprejeti, oznanjanjem, kako se bo ukrepalo, in dejanskim stanjem na področju biotske raznovrstnosti tako globoke vrzeli.

| — | EESO podpira koncept globalne odgovornosti EU. |
| --- | --- |

—

EESO podpira koncept globalne odgovornosti EU.

| 3.6 | Glavni poudarki mnenja, ki je bilo sprejeto na plenarnem zasedanju leta 2007, so danes enako aktualni kot tedaj. EESO globoko obžaluje, da minula leta niso prinesla nobenih odločilnih sprememb. |
| --- | --- |

3.6

Glavni poudarki mnenja, ki je bilo sprejeto na plenarnem zasedanju leta 2007, so danes enako aktualni kot tedaj. EESO globoko obžaluje, da minula leta niso prinesla nobenih odločilnih sprememb.

| 3.7 | V sporočilu Komisije prav tako niso analizirani temeljni vzroki za neizvajanje oziroma neuspeh obsežnega svežnja ukrepov akcijskega načrta za biotsko raznovrstnost iz leta 2006. Strokovna analiza bi bila še zlasti pomembna za razvoj novih, obetavnih ukrepov in strategij. Omenjene problematike namreč ne kaže reševati z novimi strategijami, ki vsebujejo stare rešitve. |
| --- | --- |

3.7

V sporočilu Komisije prav tako niso analizirani temeljni vzroki za neizvajanje oziroma neuspeh obsežnega svežnja ukrepov akcijskega načrta za biotsko raznovrstnost iz leta 2006. Strokovna analiza bi bila še zlasti pomembna za razvoj novih, obetavnih ukrepov in strategij. Omenjene problematike namreč ne kaže reševati z novimi strategijami, ki vsebujejo stare rešitve.

| 3.8 | Čeprav si Komisija že leta prizadeva, da bi okrepila ekonomsko utemeljitev za ohranitev biotske raznovrstnosti, je uspeh omejen. EESO, ki je o politiki biotske raznovrstnosti že dejal, da gre z dolgoročnega vidika za „gospodarsko vprašanje“, zaradi česar „bi se morali tej temi končno posvetiti tudi ministri za gospodarstvo in finance“ (8), na eni strani pozdravlja poskus Komisije, da izpostavi posledice neuspele politike biotske raznovrstnosti na gospodarstvo. Še vedno pa ni povezav politike biotske raznovrstnosti z gospodarsko in finančno politiko EU. Nova strategija bi morala pojasniti, kako je mogoče to spremeniti. |
| --- | --- |

3.8

Čeprav si Komisija že leta prizadeva, da bi okrepila ekonomsko utemeljitev za ohranitev biotske raznovrstnosti, je uspeh omejen. EESO, ki je o politiki biotske raznovrstnosti že dejal, da gre z dolgoročnega vidika za „gospodarsko vprašanje“, zaradi česar „bi se morali tej temi končno posvetiti tudi ministri za gospodarstvo in finance“ (8), na eni strani pozdravlja poskus Komisije, da izpostavi posledice neuspele politike biotske raznovrstnosti na gospodarstvo. Še vedno pa ni povezav politike biotske raznovrstnosti z gospodarsko in finančno politiko EU. Nova strategija bi morala pojasniti, kako je mogoče to spremeniti.

| 3.9 | Na drugi strani želi EESO opozoriti na morebitno nevarnost, povezano z uvajanjem ekonomskih načel, ko bi zaščita biotske raznovrstnosti v prihodnje obveljala le za področja, ki prinašajo ali bi utegnila prinesti kratkoročne ekonomske koristi. Komisija bi morala zato premisliti, kako ravnati z vrstami in habitati, katerih ekonomske vrednosti ni mogoče neposredno izračunati. Težko bi namreč določili denarno vrednost velikih sesalcev, kot so volk, medved in ris, ali drugih živali, kot so sekulja, kobilica, bela štorklja in še več tisoč drugih vrst. Medtem pa so vrste, katerih ekonomske vrednosti ni mogoče preceniti, popolnoma izključene iz politične razprave – le kje so programi zaščite za bakterije, glive in deževnike, torej razkrojevalce, brez katerih bi bila razgradnja organskih snovi nemogoča? |
| --- | --- |

3.9

Na drugi strani želi EESO opozoriti na morebitno nevarnost, povezano z uvajanjem ekonomskih načel, ko bi zaščita biotske raznovrstnosti v prihodnje obveljala le za področja, ki prinašajo ali bi utegnila prinesti kratkoročne ekonomske koristi. Komisija bi morala zato premisliti, kako ravnati z vrstami in habitati, katerih ekonomske vrednosti ni mogoče neposredno izračunati. Težko bi namreč določili denarno vrednost velikih sesalcev, kot so volk, medved in ris, ali drugih živali, kot so sekulja, kobilica, bela štorklja in še več tisoč drugih vrst. Medtem pa so vrste, katerih ekonomske vrednosti ni mogoče preceniti, popolnoma izključene iz politične razprave – le kje so programi zaščite za bakterije, glive in deževnike, torej razkrojevalce, brez katerih bi bila razgradnja organskih snovi nemogoča?

| 3.10 | Strategija se osredotoča predvsem na kmetijstvo in gozdarstvo ter ribiško politiko. To je na eni strani upravičeno zaradi a) njihovih učinkov na biotsko raznovrstnost in b) ker gre za politična področja, ki so povezana z velikimi zemljiškimi površinami in na katere lahko EU vpliva. Na drugi strani pa je premalo pozornosti namenjene dejavnikom, ki škodijo biotski raznovrstnosti, kot sta promet in razvoj naselij. |
| --- | --- |

3.10

Strategija se osredotoča predvsem na kmetijstvo in gozdarstvo ter ribiško politiko. To je na eni strani upravičeno zaradi a) njihovih učinkov na biotsko raznovrstnost in b) ker gre za politična področja, ki so povezana z velikimi zemljiškimi površinami in na katere lahko EU vpliva. Na drugi strani pa je premalo pozornosti namenjene dejavnikom, ki škodijo biotski raznovrstnosti, kot sta promet in razvoj naselij.

| 3.11 | Komisija ima vsekakor prav, ko v osnutku strategije opozarja, da bo „reforma škodljivih subvencij [...] prav tako koristila biotski raznovrstnosti“, vendar je čas, da tudi sama predloži seznam škodljivih subvencij. Obljube iz leta 2006 namreč še vedno ni izpolnila. |
| --- | --- |

3.11

Komisija ima vsekakor prav, ko v osnutku strategije opozarja, da bo „reforma škodljivih subvencij [...] prav tako koristila biotski raznovrstnosti“, vendar je čas, da tudi sama predloži seznam škodljivih subvencij. Obljube iz leta 2006 namreč še vedno ni izpolnila.

| 3.12 | EESO pozdravlja napoved Komisije, da bo v prihodnje preverjala izdatke z vidika njihovega vpliva na biotsko raznovrstnost in s pobudo „brez neto izgube“ preprečevala nadaljnje upadanje biotske raznovrstnosti. |
| --- | --- |

3.12

EESO pozdravlja napoved Komisije, da bo v prihodnje preverjala izdatke z vidika njihovega vpliva na biotsko raznovrstnost in s pobudo „brez neto izgube“ preprečevala nadaljnje upadanje biotske raznovrstnosti.

4.   Ugotovitve glede ciljev

| 4.1 | Po opravljenem pregledu šestih ciljev in nekaterih ukrepov želi EESO pojasniti, zakaj meni, da je predlagana nova strategija za biotsko raznovrstnost s strokovnega vidika premalo ambiciozna. Razlog, da je Komisija razmeroma zadržana pri oblikovanju ukrepov, je verjetno politične narave. Izjemno zahtevna pogajanja v Svetu za okolje o oblikovanju ukrepov kažejo, da biotska raznovrstnost še ni postala sestavni del drugih političnih področij. |
| --- | --- |

4.1

Po opravljenem pregledu šestih ciljev in nekaterih ukrepov želi EESO pojasniti, zakaj meni, da je predlagana nova strategija za biotsko raznovrstnost s strokovnega vidika premalo ambiciozna. Razlog, da je Komisija razmeroma zadržana pri oblikovanju ukrepov, je verjetno politične narave. Izjemno zahtevna pogajanja v Svetu za okolje o oblikovanju ukrepov kažejo, da biotska raznovrstnost še ni postala sestavni del drugih političnih področij.

| 4.2 | Cilj 1






  4.2.1 | Direktiva o zaščiti ptic iz leta 1979 in direktiva o ohranjanju naravnih habitatov iz leta 1992 sta osrednji evropski okoljevarstveni direktivi, ki sta ključni za celovito izvajanje varstva narave v Evropi. Vendar pa je 1. cilj nove strategije za biotsko raznovrstnost, tj.
  popolno izvajanje direktiv o pticah in habitatih
  , mogoče razumeti kot precej neposrečen znak. Po mnenju EESO je največja težava politike biotske raznovrstnosti v Evropi, da se še po 32 oziroma 19 letih omenjeni direktivi ne izvajata celovito. To nedvomno kaže, da gre pri ohranjanju biotske raznovrstnosti za pomanjkanje politične volje in ne pravnih podlag ali strategij. Tu pa bi lahko nastopilo Sodišče Evropske unije, saj zgolj dobre strategije ne morejo nadomestiti očitnega pomanjkanja politične volje. |
| --- | --- | --- |

4.2

Cilj 1

4.2.1

Direktiva o zaščiti ptic iz leta 1979 in direktiva o ohranjanju naravnih habitatov iz leta 1992 sta osrednji evropski okoljevarstveni direktivi, ki sta ključni za celovito izvajanje varstva narave v Evropi. Vendar pa je 1. cilj nove strategije za biotsko raznovrstnost, tj.
  popolno izvajanje direktiv o pticah in habitatih
  , mogoče razumeti kot precej neposrečen znak. Po mnenju EESO je največja težava politike biotske raznovrstnosti v Evropi, da se še po 32 oziroma 19 letih omenjeni direktivi ne izvajata celovito. To nedvomno kaže, da gre pri ohranjanju biotske raznovrstnosti za pomanjkanje politične volje in ne pravnih podlag ali strategij. Tu pa bi lahko nastopilo Sodišče Evropske unije, saj zgolj dobre strategije ne morejo nadomestiti očitnega pomanjkanja politične volje.

| 4.2.2 | EESO je še toliko bolj razočaran nad počasnim izvajanjem omenjenih naravovarstvenih direktiv, saj je bila večina uspešnih praktičnih ukrepov posredno ali neposredno povezana prav z njima. Občasno se v politiki pojavi vprašanje, ali so direktivi in njuni cilji sploh še aktualni. EESO mu jasno in nedvoumno pritrjuje, saj je prepričan, da je mogoče nove cilje doseči samo s hitrim in celovitim izvajanjem obstoječih direktiv. |
| --- | --- |

4.2.2

EESO je še toliko bolj razočaran nad počasnim izvajanjem omenjenih naravovarstvenih direktiv, saj je bila večina uspešnih praktičnih ukrepov posredno ali neposredno povezana prav z njima. Občasno se v politiki pojavi vprašanje, ali so direktivi in njuni cilji sploh še aktualni. EESO mu jasno in nedvoumno pritrjuje, saj je prepričan, da je mogoče nove cilje doseči samo s hitrim in celovitim izvajanjem obstoječih direktiv.

| 4.2.3 | Med pripravo mnenja so se pri tej točki nenehno pojavljale vzporednice z dolžniško krizo in krizo evroobmočja. Če države članice EU še lastnih načel in meril ne jemljejo zares – pa naj gre za okoljsko zakonodajo ali merila stabilnosti monetarne unije, določena z Maastrichtsko pogodbo –, ne preseneča, da a) nastajajo težave na političnem področju in b) da državljani izgubljajo zaupanje v politiko. |
| --- | --- |

4.2.3

Med pripravo mnenja so se pri tej točki nenehno pojavljale vzporednice z dolžniško krizo in krizo evroobmočja. Če države članice EU še lastnih načel in meril ne jemljejo zares – pa naj gre za okoljsko zakonodajo ali merila stabilnosti monetarne unije, določena z Maastrichtsko pogodbo –, ne preseneča, da a) nastajajo težave na političnem področju in b) da državljani izgubljajo zaupanje v politiko.

| 4.2.4 | Med ukrepi za dosego prvega cilja je kot nujna opredeljena „zagotovitev primernega financiranja območij Natura 2000“. Čeprav se EESO strinja s tem, pa ne verjame, da bi predlagani načrt finančne perspektive za obdobje 2014–2020 lahko prinesel bistvene izboljšave v novem finančnem obdobju. Uvedba nadomestil za upravljanje z območji Nature 2000, npr. v kmetijstvu, bi bila dobrodošel signal, a žal ni predvidena v okviru reforme SKP. |
| --- | --- |

4.2.4

Med ukrepi za dosego prvega cilja je kot nujna opredeljena „zagotovitev primernega financiranja območij Natura 2000“. Čeprav se EESO strinja s tem, pa ne verjame, da bi predlagani načrt finančne perspektive za obdobje 2014–2020 lahko prinesel bistvene izboljšave v novem finančnem obdobju. Uvedba nadomestil za upravljanje z območji Nature 2000, npr. v kmetijstvu, bi bila dobrodošel signal, a žal ni predvidena v okviru reforme SKP.

| 4.2.5 | V EU je v dobrem stanju samo 17 % habitatov in vrst ter 11 % ključnih ekosistemov, ki so zaščiteni z zakonodajo EU. EESO poziva Komisijo, naj pojasni, ali bo „100 % več ocen habitatov in 50 % več ocen vrst“ spričo „izboljšanja stanja ohranjenosti“ do leta 2020 dovolj za dejansko ustavitev upadanja biotske raznovrstnosti. Odbor namreč omenjeni cilj razume tako, da bo Komisija zadovoljna, če bo leta 2020 34 % zakonsko zaščitenih habitatov in vrst v dobrem stanju (kar pomeni, da jih bosta dve tretjini v nezadovoljivem stanju). |
| --- | --- |

4.2.5

V EU je v dobrem stanju samo 17 % habitatov in vrst ter 11 % ključnih ekosistemov, ki so zaščiteni z zakonodajo EU. EESO poziva Komisijo, naj pojasni, ali bo „100 % več ocen habitatov in 50 % več ocen vrst“ spričo „izboljšanja stanja ohranjenosti“ do leta 2020 dovolj za dejansko ustavitev upadanja biotske raznovrstnosti. Odbor namreč omenjeni cilj razume tako, da bo Komisija zadovoljna, če bo leta 2020 34 % zakonsko zaščitenih habitatov in vrst v dobrem stanju (kar pomeni, da jih bosta dve tretjini v nezadovoljivem stanju).

| 4.3 | Cilj 2






  4.3.1 | Cilj 2 omenja
  ohranjanje in obnovitev ekosistemov in njihovih storitev
  , kar so predsedniki držav in vlad obljubili že leta 2001. Do leta 2020 naj bi med drugim tudi z vzpostavitvijo zelene infrastrukture in obnovo vsaj 15 % poškodovanih ekosistemov dosegli obljubljeno izboljšanje (9). |
| --- | --- | --- |

4.3

Cilj 2

4.3.1

Cilj 2 omenja
  ohranjanje in obnovitev ekosistemov in njihovih storitev
  , kar so predsedniki držav in vlad obljubili že leta 2001. Do leta 2020 naj bi med drugim tudi z vzpostavitvijo zelene infrastrukture in obnovo vsaj 15 % poškodovanih ekosistemov dosegli obljubljeno izboljšanje (9).

| 4.3.2 | EESO poudarja, da je v preteklih letih skokovito naraslo število sporov v zvezi z rabo zemljišč, in sicer na vseh področjih (kmetijstvo, gozdarstvo, pridobivanje energije, promet in prevoz ter razvoj naselij). Obnovitev poškodovanih ekosistemov pod trenutnimi pogoji pa bo tovrstne spore še zaostrila, saj uporabniki zemljišč v varstvu narave vidijo dodatno konkurenco za zemljišča. EESO poziva k vključitvi načinov reševanja tovrstnih sporov v strategijo izvajanja, ki je napovedana za leto 2012. |
| --- | --- |

4.3.2

EESO poudarja, da je v preteklih letih skokovito naraslo število sporov v zvezi z rabo zemljišč, in sicer na vseh področjih (kmetijstvo, gozdarstvo, pridobivanje energije, promet in prevoz ter razvoj naselij). Obnovitev poškodovanih ekosistemov pod trenutnimi pogoji pa bo tovrstne spore še zaostrila, saj uporabniki zemljišč v varstvu narave vidijo dodatno konkurenco za zemljišča. EESO poziva k vključitvi načinov reševanja tovrstnih sporov v strategijo izvajanja, ki je napovedana za leto 2012.

| 4.4 | Cilj 3






  4.4.1 | Tudi 3. cilj, tj.
  povečanje prispevka kmetijstva in gozdarstva k ohranjanju in izboljšanju biotske raznovrstnosti
  , je že več let nerešena stalnica razprav. EESO je večkrat opozoril, da so kmetje in gozdarji še posebno naklonjeni varovanju narave in življenjskih okolij. Številni vzorčni projekti kažejo, da je s partnerskim sodelovanjem mogoče doseči pozitivne rezultate. |
| --- | --- | --- |

4.4

Cilj 3

4.4.1

Tudi 3. cilj, tj.
  povečanje prispevka kmetijstva in gozdarstva k ohranjanju in izboljšanju biotske raznovrstnosti
  , je že več let nerešena stalnica razprav. EESO je večkrat opozoril, da so kmetje in gozdarji še posebno naklonjeni varovanju narave in življenjskih okolij. Številni vzorčni projekti kažejo, da je s partnerskim sodelovanjem mogoče doseči pozitivne rezultate.

| 4.4.2 | Kmetje so pripravljeni sprejeti izziv, da jim je družba namesto izključno proizvodne dodelila „večnamensko vlogo“ v kmetijstvu. Vendar se pri tem soočajo z nalogami, ki terjajo denar, a ga ne povrnejo, saj proizvodne cene ne vključujejo povezanih kmetijskih storitev. |
| --- | --- |

4.4.2

Kmetje so pripravljeni sprejeti izziv, da jim je družba namesto izključno proizvodne dodelila „večnamensko vlogo“ v kmetijstvu. Vendar se pri tem soočajo z nalogami, ki terjajo denar, a ga ne povrnejo, saj proizvodne cene ne vključujejo povezanih kmetijskih storitev.

| 4.4.3 | Skupno kmetijsko politiko je treba ustrezno prilagoditi, da bo ta težava odpravljena. Odbor pri tem opozarja na svoja dosedanja mnenja na to temo in poudarja, da bo budno spremljal ta vidik prihodnje reforme SKP. |
| --- | --- |

4.4.3

Skupno kmetijsko politiko je treba ustrezno prilagoditi, da bo ta težava odpravljena. Odbor pri tem opozarja na svoja dosedanja mnenja na to temo in poudarja, da bo budno spremljal ta vidik prihodnje reforme SKP.

| 4.4.4 | Poleg tega je treba preveriti tudi načine financiranja izven proračuna EU za kmetijstvo, da se zagotovijo ustrezne spodbude. |
| --- | --- |

4.4.4

Poleg tega je treba preveriti tudi načine financiranja izven proračuna EU za kmetijstvo, da se zagotovijo ustrezne spodbude.

| 4.5 | Cilj 4






  4.5.1 | Cilj 4, tj.
  zagotovitev trajnostne rabe ribolovnih virov
  , je neposredno povezan z ribiško politiko EU. Nasprotja interesov med komercialnim ribištvom in varovanjem biotske raznovrstnosti so še vedno precej pogosta. Zato ne preseneča, da so cilji, oblikovani za potrebe ribištva (npr. ukrep št. 13: izboljšanje upravljanja z ribolovnimi viri), pretirano posplošeni in bi jih le težko uvrstili med naravovarstvene. EESO pozdravlja cilj, da se ribiške staleže do leta 2015 (in ne šele do leta 2020) ohrani na ravni (oziroma obnovi do ravni), ki zagotavlja največji trajnostni donos, čeprav bi ga prej lahko uvrstili med cilje ribiške industrije kot med cilje naravovarstvene politike. Vendar pa so razprave v Svetu pokazale, da celo tovrstne nezavezujoče formulacije naletijo na občutno nasprotovanje. Za EESO je to znak, da po pomenu politika biotske raznovrstnosti daleč zaostaja za načini proizvodnje, ki že dolgo veljajo za netrajnostne. Odbor bo prizadevno spremljal nadaljnja pogajanja o reformi ribiške politike. |
| --- | --- | --- |

4.5

Cilj 4

4.5.1

Cilj 4, tj.
  zagotovitev trajnostne rabe ribolovnih virov
  , je neposredno povezan z ribiško politiko EU. Nasprotja interesov med komercialnim ribištvom in varovanjem biotske raznovrstnosti so še vedno precej pogosta. Zato ne preseneča, da so cilji, oblikovani za potrebe ribištva (npr. ukrep št. 13: izboljšanje upravljanja z ribolovnimi viri), pretirano posplošeni in bi jih le težko uvrstili med naravovarstvene. EESO pozdravlja cilj, da se ribiške staleže do leta 2015 (in ne šele do leta 2020) ohrani na ravni (oziroma obnovi do ravni), ki zagotavlja največji trajnostni donos, čeprav bi ga prej lahko uvrstili med cilje ribiške industrije kot med cilje naravovarstvene politike. Vendar pa so razprave v Svetu pokazale, da celo tovrstne nezavezujoče formulacije naletijo na občutno nasprotovanje. Za EESO je to znak, da po pomenu politika biotske raznovrstnosti daleč zaostaja za načini proizvodnje, ki že dolgo veljajo za netrajnostne. Odbor bo prizadevno spremljal nadaljnja pogajanja o reformi ribiške politike.

| 4.6 | Cilja 5 in 6






  4.6.1 | EESO je v preteklosti že podal svoje mnenje o 5. cilju,
  boju proti invazivnim vrstam
  . (10) Omenjena problematika sicer ni nova, a zanjo še vedno ni rešitve, kar velja tudi za 6. cilj,
  pomoč pri zaustavitvi svetovne izgube biotske raznovrstnosti
  . Odbor ob koncu ugotavlja, da številne napovedi in obljube o globalnem ohranjanju biotske raznovrstnosti očitno niso bile izpolnjene. Projekt nacionalnega parka Yasuni v Ekvadorju je primer, ko je svetovna skupnost ponudila finančno pomoč za ureditev parka, da bi preprečila črpanje nafte na območju. Zaradi nezadostnih finančnih sredstev pa bo, na škodo deževnega pragozda, črpanje nafte kljub vsemu steklo. |
| --- | --- | --- |

4.6

Cilja 5 in 6

4.6.1

EESO je v preteklosti že podal svoje mnenje o 5. cilju,
  boju proti invazivnim vrstam
  . (10) Omenjena problematika sicer ni nova, a zanjo še vedno ni rešitve, kar velja tudi za 6. cilj,
  pomoč pri zaustavitvi svetovne izgube biotske raznovrstnosti
  . Odbor ob koncu ugotavlja, da številne napovedi in obljube o globalnem ohranjanju biotske raznovrstnosti očitno niso bile izpolnjene. Projekt nacionalnega parka Yasuni v Ekvadorju je primer, ko je svetovna skupnost ponudila finančno pomoč za ureditev parka, da bi preprečila črpanje nafte na območju. Zaradi nezadostnih finančnih sredstev pa bo, na škodo deževnega pragozda, črpanje nafte kljub vsemu steklo.

| 4.6.2 | EESO zato poziva Komisijo, Svet in Evropski parlament, naj pojasnijo, koliko denarja bo v finančnem obdobju 2014–2020 namenjenega „globalni politiki biotske raznovrstnosti“, saj tega ni mogoče razbrati iz dosedanjih dokumentov. EU in države članice so v ukrepe za globalni razvoj biotske raznovrstnosti in njeno vzdrževanje doslej vlagale manj kot 0,004 % gospodarske moči. Tako ne bomo mogli rešiti težav, ki se zaradi svetovne konkurence za zemljišča kvečjemu še poglabljajo. |
| --- | --- |

4.6.2

EESO zato poziva Komisijo, Svet in Evropski parlament, naj pojasnijo, koliko denarja bo v finančnem obdobju 2014–2020 namenjenega „globalni politiki biotske raznovrstnosti“, saj tega ni mogoče razbrati iz dosedanjih dokumentov. EU in države članice so v ukrepe za globalni razvoj biotske raznovrstnosti in njeno vzdrževanje doslej vlagale manj kot 0,004 % gospodarske moči. Tako ne bomo mogli rešiti težav, ki se zaradi svetovne konkurence za zemljišča kvečjemu še poglabljajo.

V Bruslju, 26. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

(1)  COM(2001) 264 konč., 15.4.2001, str. 14.

1

(2)  COM(2010) 4 konč.

2

(3)  http://www.eea.europa.eu/publications/eu-2010-biodiversity-baseline/.

3

(4)  O nezaščitenih habitatih in vrstah ni podatkov, čeprav so ti prav tako pomembni za biotsko raznovrstnost.

4

(5)  The Economics of Ecosystems and Biodiversity (TEEB), http://teebweb.org.

5

(6)  Glej KP10 – konferenca v Nagoyi leta 2010.

6

(7)  UL C 195, 18.8.2006, str. 96.

7

(8)  UL C 48, 15.2.2011, str. 150, točka 1.6.

8

(9)  Cilj je skladen s cilji, navedenimi v Konvenciji o biološki raznovrstnosti (CBD).

9

(10)  UL C 306, 16.12.2009, str. 42.

10

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/116 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/116

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (ES) št. 302/2009 o vzpostavitvi večletnega načrta za obnovo staleža modroplavutega tuna v vzhodnem Atlantiku in Sredozemskem morju

(COM(2011) 330 konč. – 2011/0144 (COD))

2012/C 24/25

Poročevalec: Gabriel SARRÓ IPARRAGUIRRE

Svet in Evropski parlament sta 24. junija 2011 oziroma 18. julija 2011 sklenila, da v skladu s členom 43 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosita za mnenje o naslednjem dokumentu:

Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (ES) št. 302/2009 o vzpostavitvi večletnega načrta za obnovo staleža modroplavutega tuna v vzhodnem Atlantiku in Sredozemskem morju

COM(2011) 330 konč. – 2011/0144 (COD).

Strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 6. oktobra 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 26. oktobra) s 129 glasovi za, 1 glasom proti in 8 vzdržanimi glasovi.

1.   Sklepi

| 1.1 | EESO podpira predloge Evropske komisije in priznava prizadevanja držav članic in ribičev za izpolnitev zahtevnega načrta Mednarodne komisije za ohranitev atlantskega tuna (ICCAT) za obnovo staleža modroplavutega tuna. Ta je že obrodil sadove, vendar ima njegova uporaba resne socialno-ekonomske posledice, ki bi jih bilo treba upoštevati. |
| --- | --- |

1.1

EESO podpira predloge Evropske komisije in priznava prizadevanja držav članic in ribičev za izpolnitev zahtevnega načrta Mednarodne komisije za ohranitev atlantskega tuna (ICCAT) za obnovo staleža modroplavutega tuna. Ta je že obrodil sadove, vendar ima njegova uporaba resne socialno-ekonomske posledice, ki bi jih bilo treba upoštevati.

| 1.2 | Da bo mogoče preučiti obnovo staleža in sprejeti najprimernejše ukrepe za prihodnje ravnanje, Odbor poziva države članice in Komisijo, naj še naprej podpirajo uporabne znanstvene raziskave. |
| --- | --- |

1.2

Da bo mogoče preučiti obnovo staleža in sprejeti najprimernejše ukrepe za prihodnje ravnanje, Odbor poziva države članice in Komisijo, naj še naprej podpirajo uporabne znanstvene raziskave.

2.   Uvod

| 2.1 | Predlog uredbe, ki ga je predložila Komisija, spreminja Uredbo (ES) št. 302/2009 o vzpostavitvi večletnega načrta za obnovo staleža modroplavutega tuna v vzhodnem Atlantiku in Sredozemskem morju. |
| --- | --- |

2.1

Predlog uredbe, ki ga je predložila Komisija, spreminja Uredbo (ES) št. 302/2009 o vzpostavitvi večletnega načrta za obnovo staleža modroplavutega tuna v vzhodnem Atlantiku in Sredozemskem morju.

| 2.2 | Uredba (ES) št. 302/2009, ki je bila sprejeta 6. aprila 2009 na podlagi Priporočila 08-05 s 16. zasedanja ICCAT novembra 2008, je razveljavila Uredbo Sveta (ES) št. 1559/2007 z dne 17. decembra 2007, s katero je bil vzpostavljen večletni načrt za obnovo staleža modroplavutega tuna v vzhodnem Atlantiku in Sredozemskem morju. |
| --- | --- |

2.2

Uredba (ES) št. 302/2009, ki je bila sprejeta 6. aprila 2009 na podlagi Priporočila 08-05 s 16. zasedanja ICCAT novembra 2008, je razveljavila Uredbo Sveta (ES) št. 1559/2007 z dne 17. decembra 2007, s katero je bil vzpostavljen večletni načrt za obnovo staleža modroplavutega tuna v vzhodnem Atlantiku in Sredozemskem morju.

| 2.3 | Komisija ICCAT je na svojem letnem zasedanju 2010 sprejela priporočilo, s katerim se je spremenil takratni večletni načrt za obnovo staleža, da bi obnovila stalež modroplavutega tuna v vzhodnem Atlantiku in Sredozemskem morju. |
| --- | --- |

2.3

Komisija ICCAT je na svojem letnem zasedanju 2010 sprejela priporočilo, s katerim se je spremenil takratni večletni načrt za obnovo staleža, da bi obnovila stalež modroplavutega tuna v vzhodnem Atlantiku in Sredozemskem morju.

| 2.4 | V priporočilu iz leta 2010 se je znova znižal celotni dovoljeni ulov, okrepili pa so se ukrepi za zmanjšanje ribiških zmogljivosti in poostrili nadzorni ukrepi, predvsem v zvezi s prenosom in dajanjem v mrežaste kletke. |
| --- | --- |

2.4

V priporočilu iz leta 2010 se je znova znižal celotni dovoljeni ulov, okrepili pa so se ukrepi za zmanjšanje ribiških zmogljivosti in poostrili nadzorni ukrepi, predvsem v zvezi s prenosom in dajanjem v mrežaste kletke.

| 2.5 | Namen teh ukrepov je zagotoviti učinkovitost načrta in leta 2022 doseči največji trajnostni donos z najmanj 60-odstotno verjetnostjo. |
| --- | --- |

2.5

Namen teh ukrepov je zagotoviti učinkovitost načrta in leta 2022 doseči največji trajnostni donos z najmanj 60-odstotno verjetnostjo.

| 2.6 | Priporočila ICCAT so zavezujoča za pogodbenice, ki niso izrazile pridržkov. Evropska unija, ki je pogodbenica ICCAT od leta 1997, mora izvajati navedeno priporočilo, v zvezi s katerim ni izrazila pridržka. |
| --- | --- |

2.6

Priporočila ICCAT so zavezujoča za pogodbenice, ki niso izrazile pridržkov. Evropska unija, ki je pogodbenica ICCAT od leta 1997, mora izvajati navedeno priporočilo, v zvezi s katerim ni izrazila pridržka.

| 2.7 | Zato je cilj predloga uredbe prenos navedenega priporočila ICCAT v pravni red Unije. |
| --- | --- |

2.7

Zato je cilj predloga uredbe prenos navedenega priporočila ICCAT v pravni red Unije.

3.   Spremembe

| 3.1 | Spremenjen je predvsem cilj obnove staleža, po katerem je treba doseči največji trajnostni donos z najmanj 60-odstotno verjetnostjo namesto 50-odstotne. |
| --- | --- |

3.1

Spremenjen je predvsem cilj obnove staleža, po katerem je treba doseči največji trajnostni donos z najmanj 60-odstotno verjetnostjo namesto 50-odstotne.

| 3.2 | Nekaj sprememb je v opredelitvah; zlasti sta razširjeni opredelitvi „pomožnega plovila“ in „dejavnosti prenosa“, podrobneje je pojasnjeno „gojenje“ in dodana je opredelitev „pristojne države članice“. |
| --- | --- |

3.2

Nekaj sprememb je v opredelitvah; zlasti sta razširjeni opredelitvi „pomožnega plovila“ in „dejavnosti prenosa“, podrobneje je pojasnjeno „gojenje“ in dodana je opredelitev „pristojne države članice“.

| 3.3 | Poglavje II o „ribolovnih možnostih“ prinaša obveznost, da države članice vsako leto najpozneje 15. septembra Komisiji pošljejo začasni letni ribolovni načrt za prihodnje leto. |
| --- | --- |

3.3

Poglavje II o „ribolovnih možnostih“ prinaša obveznost, da države članice vsako leto najpozneje 15. septembra Komisiji pošljejo začasni letni ribolovni načrt za prihodnje leto.

| 3.4 | V zvezi z „ukrepi zmogljivosti“, o katerih govori Poglavje III, predlog uredbe predlaga časovni razpored prilagoditve zmogljivosti vsake države članice med letoma 2010 in 2013, tako da bodo morale do zadnjega leta vse države članice odpraviti 100 % neskladij med ribolovno zmogljivostjo in ribolovno zmogljivostjo, ki je sorazmerna s kvoto, tako za ribiška plovila kot za pasti. |
| --- | --- |

3.4

V zvezi z „ukrepi zmogljivosti“, o katerih govori Poglavje III, predlog uredbe predlaga časovni razpored prilagoditve zmogljivosti vsake države članice med letoma 2010 in 2013, tako da bodo morale do zadnjega leta vse države članice odpraviti 100 % neskladij med ribolovno zmogljivostjo in ribolovno zmogljivostjo, ki je sorazmerna s kvoto, tako za ribiška plovila kot za pasti.

| 3.5 | V Poglavju IV o „tehničnih ukrepih“ se zaprta sezona za plovila z zapornimi plavaricami podaljša za mesec dni, in sicer od 15. junija do 15. maja naslednjega leta. |
| --- | --- |

3.5

V Poglavju IV o „tehničnih ukrepih“ se zaprta sezona za plovila z zapornimi plavaricami podaljša za mesec dni, in sicer od 15. junija do 15. maja naslednjega leta.

| 3.6 | Poglavje V prinaša spremembe „nadzornih ukrepov“, zlasti:






  3.6.1 | Komisija ne bo dovolila, da se na seznam, ki ji ga mora vsaka država članica poslati 45 dni pred začetkom ribolovne sezone, ribiška plovila in plovila za ulov vključijo z učinkom za nazaj. |
| --- | --- | --- |

3.6

Poglavje V prinaša spremembe „nadzornih ukrepov“, zlasti:

3.6.1

Komisija ne bo dovolila, da se na seznam, ki ji ga mora vsaka država članica poslati 45 dni pred začetkom ribolovne sezone, ribiška plovila in plovila za ulov vključijo z učinkom za nazaj.

| 3.6.2 | Poleg podatkov, ki jih predpisuje sistem nadzora standardov Skupnosti po skupni ribiški politiki, so poveljniki plovil za ulov Unije dolžni v ladijski dnevnik vpisovati tudi podatke iz Priloge II k predlogu uredbe, kar naj bi omogočilo strog nadzor nad ulovom modroplavutega tuna. |
| --- | --- |

3.6.2

Poleg podatkov, ki jih predpisuje sistem nadzora standardov Skupnosti po skupni ribiški politiki, so poveljniki plovil za ulov Unije dolžni v ladijski dnevnik vpisovati tudi podatke iz Priloge II k predlogu uredbe, kar naj bi omogočilo strog nadzor nad ulovom modroplavutega tuna.

| 3.6.3 | V celoti so prepovedane skupne ribolovne dejavnosti z drugimi državami pogodbenicami. |
| --- | --- |

3.6.3

V celoti so prepovedane skupne ribolovne dejavnosti z drugimi državami pogodbenicami.

| 3.6.4 | Predlog popolnoma nadomešča člen iz Uredbe št. 302/2009, ki se nanaša na „dejavnosti prenosa“, ter zanje predlaga bolj učinkovit in jasen sistem nadzora. |
| --- | --- |

3.6.4

Predlog popolnoma nadomešča člen iz Uredbe št. 302/2009, ki se nanaša na „dejavnosti prenosa“, ter zanje predlaga bolj učinkovit in jasen sistem nadzora.

| 3.6.5 | Poleg tega popolnoma nadomešča člen o „postopku reje v mrežastih kletkah“. |
| --- | --- |

3.6.5

Poleg tega popolnoma nadomešča člen o „postopku reje v mrežastih kletkah“.

| 3.6.6 | V členu, ki se nanaša na „sistem za spremljanje plovil“ (VMS), je dodana obveznost, da se prenos podatkov VMS z ribiških plovil v evidenci ICCAT plovil za ulov z dovoljenjem za ribolov modroplavutega tuna Mednarodni komisiji za ohranitev atlantskega tuna (ICCAT) začne vsaj 15 dni pred začetkom ribolovne sezone in traja vsaj 15 dni po koncu ribolovne sezone. Prenos podatkov se ne prekine niti, ko so plovila v pristanišču. |
| --- | --- |

3.6.6

V členu, ki se nanaša na „sistem za spremljanje plovil“ (VMS), je dodana obveznost, da se prenos podatkov VMS z ribiških plovil v evidenci ICCAT plovil za ulov z dovoljenjem za ribolov modroplavutega tuna Mednarodni komisiji za ohranitev atlantskega tuna (ICCAT) začne vsaj 15 dni pred začetkom ribolovne sezone in traja vsaj 15 dni po koncu ribolovne sezone. Prenos podatkov se ne prekine niti, ko so plovila v pristanišču.

| 3.6.7 | „Evidentiranje in poročanje o ribolovu s pastmi“ se spremeni tako, da se poleg evidence ulova pri ribolovu s pastmi, evidentirane po koncu vsake ribolovne dejavnosti s pastmi, pošlje tudi ocenjena količina preostalih rib v pasti. |
| --- | --- |

3.6.7

„Evidentiranje in poročanje o ribolovu s pastmi“ se spremeni tako, da se poleg evidence ulova pri ribolovu s pastmi, evidentirane po koncu vsake ribolovne dejavnosti s pastmi, pošlje tudi ocenjena količina preostalih rib v pasti.

| 3.6.8 | Poleg tega je dopolnjen „Program skupnega mednarodnega inšpekcijskega nadzora ICCAT“, tako da ima vedno, kadar več kot 15 ribiških plovil države članice izvaja dejavnosti ribolova modroplavutega tuna na območju Konvencije ICCAT, ta država članica inšpekcijsko plovilo na območju Konvencije ali pa inšpekcijsko plovilo upravlja skupaj z drugo državo članico ali državo pogodbenico. |
| --- | --- |

3.6.8

Poleg tega je dopolnjen „Program skupnega mednarodnega inšpekcijskega nadzora ICCAT“, tako da ima vedno, kadar več kot 15 ribiških plovil države članice izvaja dejavnosti ribolova modroplavutega tuna na območju Konvencije ICCAT, ta država članica inšpekcijsko plovilo na območju Konvencije ali pa inšpekcijsko plovilo upravlja skupaj z drugo državo članico ali državo pogodbenico.

| 3.6.9 | Člen 30 o „nacionalnem opazovalnem programu“ je spremenjen in razširja naloge nacionalnih opazovalcev, tako da je zajetih:






  — | 100 % dejavnih plovil za ulov z zaporno plavarico, dolgih 24 m ali manj, v letu 2011; |
| --- | --- | --- |

3.6.9

Člen 30 o „nacionalnem opazovalnem programu“ je spremenjen in razširja naloge nacionalnih opazovalcev, tako da je zajetih:

—

100 % dejavnih plovil za ulov z zaporno plavarico, dolgih 24 m ali manj, v letu 2011;

| — | 100 % dejavnih plovil za ulov z zaporno plavarico, dolgih 20 m ali manj, v letu 2012; |
| --- | --- |

—

100 % dejavnih plovil za ulov z zaporno plavarico, dolgih 20 m ali manj, v letu 2012;

| — | 100 % vlačilcev. |
| --- | --- |

—

100 % vlačilcev.

| 3.6.10 | V členu o „regionalnem programu opazovanja ICCAT“ je odstavek 1 nadomeščen z odstavkom, ki določa, da vsaka država članica zagotovi, da je regionalni opazovalec ICCAT navzoč na:






  — | vseh plovilih z zaporno plavarico, daljših od 24 m, med celotno ribolovno sezono 2011; |
| --- | --- | --- |

3.6.10

V členu o „regionalnem programu opazovanja ICCAT“ je odstavek 1 nadomeščen z odstavkom, ki določa, da vsaka država članica zagotovi, da je regionalni opazovalec ICCAT navzoč na:

—

vseh plovilih z zaporno plavarico, daljših od 24 m, med celotno ribolovno sezono 2011;

| — | vseh plovilih z zaporno plavarico, daljših od 20 m, med celotno ribolovno sezono 2012; |
| --- | --- |

—

vseh plovilih z zaporno plavarico, daljših od 20 m, med celotno ribolovno sezono 2012;

| — | vseh plovilih z zaporno plavarico, ne glede na dolžino, med celotno ribolovno sezono od leta 2013 naprej. |
| --- | --- |

—

vseh plovilih z zaporno plavarico, ne glede na dolžino, med celotno ribolovno sezono od leta 2013 naprej.

| 3.6.10.1 | Navedena plovila z zaporno plavarico brez regionalnega opazovalca na krovu ne bodo smela loviti modroplavutega tuna ali delovati na področju ribolova modroplavutega tuna. |
| --- | --- |

3.6.10.1

Navedena plovila z zaporno plavarico brez regionalnega opazovalca na krovu ne bodo smela loviti modroplavutega tuna ali delovati na področju ribolova modroplavutega tuna.

| 3.6.11 | Člen 32, ki ureja „dostop do video posnetkov“, je popolnoma zamenjan in dodana je nova točka, ki državam članicam nalaga sprejetje ukrepov, ki so potrebni za preprečitev nadomestitve, montaže ali manipulacije izvirnega video posnetka. |
| --- | --- |

3.6.11

Člen 32, ki ureja „dostop do video posnetkov“, je popolnoma zamenjan in dodana je nova točka, ki državam članicam nalaga sprejetje ukrepov, ki so potrebni za preprečitev nadomestitve, montaže ali manipulacije izvirnega video posnetka.

| 3.6.12 | Dodan je člen 33a z naslovom „Prenos načrta inšpekcijskih pregledov Unije Mednarodni komisiji za ohranitev atlantskega tuna (ICCAT)“, ki določa 15. september kot rok, do katerega države članice Komisiji pošljejo načrt inšpekcijskih pregledov za prihodnje leto. Komisija načrt inšpekcijskih pregledov Unije pošlje sekretariatu ICCAT v potrditev. |
| --- | --- |

3.6.12

Dodan je člen 33a z naslovom „Prenos načrta inšpekcijskih pregledov Unije Mednarodni komisiji za ohranitev atlantskega tuna (ICCAT)“, ki določa 15. september kot rok, do katerega države članice Komisiji pošljejo načrt inšpekcijskih pregledov za prihodnje leto. Komisija načrt inšpekcijskih pregledov Unije pošlje sekretariatu ICCAT v potrditev.

| 3.6.13 | Člen 34(1), ki se nanaša na „tržne ukrepe“, nadomešča novo besedilo, ki prepoveduje notranjo trgovino, iztovarjanje, uvoz, izvoz, dajanje v mrežaste kletke za namene pitanja ali gojenja, ponovni izvoz in pretovarjanje modroplavutega tuna, če jih ne spremlja točna, popolna in potrjena dokumentacija, ki jo zahteva ta uredba; ta prepoved velja tudi, če teh dejavnosti ne spremlja dokumentacija, ki jo zahteva Uredba (EU) št. 640/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. julija 2010 o uvedbi programa za dokumentacijo o ulovu modroplavutih tunov (Thunnus thynuus). |
| --- | --- |

3.6.13

Člen 34(1), ki se nanaša na „tržne ukrepe“, nadomešča novo besedilo, ki prepoveduje notranjo trgovino, iztovarjanje, uvoz, izvoz, dajanje v mrežaste kletke za namene pitanja ali gojenja, ponovni izvoz in pretovarjanje modroplavutega tuna, če jih ne spremlja točna, popolna in potrjena dokumentacija, ki jo zahteva ta uredba; ta prepoved velja tudi, če teh dejavnosti ne spremlja dokumentacija, ki jo zahteva Uredba (EU) št. 640/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. julija 2010 o uvedbi programa za dokumentacijo o ulovu modroplavutih tunov (Thunnus thynuus).

| 3.6.14 | Navsezadnje predlog uredbe v Poglavju V o „nadzornih ukrepih“ vključuje zamenjavo in spremembo prilog skladno z vsemi spremenjenimi ukrepi. |
| --- | --- |

3.6.14

Navsezadnje predlog uredbe v Poglavju V o „nadzornih ukrepih“ vključuje zamenjavo in spremembo prilog skladno z vsemi spremenjenimi ukrepi.

4.   Splošne ugotovitve

| 4.1 | EESO ceni in podpira vse spremenjene in dodane tehnične in nadzorne ukrepe, saj meni, da izhajajo iz pridobljenih izkušenj in bodo prispevali k obnovi staleža modroplavutega tuna v vzhodnem Atlantiku in Sredozemskem morju s ciljem leta 2022 doseči največji trajnostni donos z najmanj 60-odstotno verjetnostjo. |
| --- | --- |

4.1

EESO ceni in podpira vse spremenjene in dodane tehnične in nadzorne ukrepe, saj meni, da izhajajo iz pridobljenih izkušenj in bodo prispevali k obnovi staleža modroplavutega tuna v vzhodnem Atlantiku in Sredozemskem morju s ciljem leta 2022 doseči največji trajnostni donos z najmanj 60-odstotno verjetnostjo.

| 4.2 | Komisijo hkrati poziva, naj to uredbo dosledno uveljavlja za vse države članice in pogodbenice, ki izvajajo dejavnosti ribolova, gojenja ali pitanja modroplavutega tuna na območju konvencije ICCAT. |
| --- | --- |

4.2

Komisijo hkrati poziva, naj to uredbo dosledno uveljavlja za vse države članice in pogodbenice, ki izvajajo dejavnosti ribolova, gojenja ali pitanja modroplavutega tuna na območju konvencije ICCAT.

| 4.3 | EESO priznava prizadevanja Evropske komisije, držav članic in ribičev v zadnjih letih za prilagoditev plovil razpoložljivim ribolovnim možnostim in izpolnitev zahtevnega načrta obnove staleža, skupaj s socialno-ekonomskimi posledicami, ki jih povzroča in ki bi jih bilo treba upoštevati. |
| --- | --- |

4.3

EESO priznava prizadevanja Evropske komisije, držav članic in ribičev v zadnjih letih za prilagoditev plovil razpoložljivim ribolovnim možnostim in izpolnitev zahtevnega načrta obnove staleža, skupaj s socialno-ekonomskimi posledicami, ki jih povzroča in ki bi jih bilo treba upoštevati.

| 4.4 | Odbor z zadovoljstvom ugotavlja, da so žrtve že obrodile sadove ter da tako znanstveniki kot prizadeti ribiči opažajo, da se stalež modroplavutega tuna obnavlja. |
| --- | --- |

4.4

Odbor z zadovoljstvom ugotavlja, da so žrtve že obrodile sadove ter da tako znanstveniki kot prizadeti ribiči opažajo, da se stalež modroplavutega tuna obnavlja.

| 4.5 | Države članice in Komisijo poziva, naj še naprej podpirajo nacionalne znanstvene ustanove, da bodo lahko čim natančneje ocenjevale stalež modroplavutega tuna in posledice načrta obnove. V tem smislu odobrava ustanovitev znanstvenega opazovalnega središča, ki so ga vzpostavili upravni organi, znanstveniki in upravljavci pasti, ter zasebne pobude, ki so jih razvili podjetja in znanstveniki, da bi prispevali k boljšemu poznavanju vrste. |
| --- | --- |

4.5

Države članice in Komisijo poziva, naj še naprej podpirajo nacionalne znanstvene ustanove, da bodo lahko čim natančneje ocenjevale stalež modroplavutega tuna in posledice načrta obnove. V tem smislu odobrava ustanovitev znanstvenega opazovalnega središča, ki so ga vzpostavili upravni organi, znanstveniki in upravljavci pasti, ter zasebne pobude, ki so jih razvili podjetja in znanstveniki, da bi prispevali k boljšemu poznavanju vrste.

| 4.6 | V zvezi s predpisano zaprto sezono za plovila z zapornimi plavaricami Odbor ocenjuje, da bo treba natančno preučiti predloge sprememb dejanskih obdobij, ki so jih predložili znanstveniki, da bi ta dejavnost lahko postala bolj trajnostna tako z gospodarskega in socialnega kot okoljskega vidika. |
| --- | --- |

4.6

V zvezi s predpisano zaprto sezono za plovila z zapornimi plavaricami Odbor ocenjuje, da bo treba natančno preučiti predloge sprememb dejanskih obdobij, ki so jih predložili znanstveniki, da bi ta dejavnost lahko postala bolj trajnostna tako z gospodarskega in socialnega kot okoljskega vidika.

V Bruslju, 26. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/119 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/119

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o živilih, namenjenih dojenčkom in majhnim otrokom, in živilih za posebne zdravstvene namene

(COM(2011) 353 konč. – 2011/0156 (COD))

2012/C 24/26

Poročevalka: Madi SHARMA

Evropski parlament in Svet sta 5. julija 2011 sklenila, da v skladu s členom 114 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosita za mnenje o naslednjem dokumentu:

Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o živilih, namenjenih dojenčkom in majhnim otrokom, in živilih za posebne zdravstvene namene

COM(2011) 353 konč. – 2011/0156(COD).

Strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 6. oktobra 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 26. oktobra) s 141 glasovi za in 6 vzdržanimi glasovi.

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Odbor pozdravlja izčrpen pregled obstoječe živilske zakonodaje, ki ga je opravila Komisija, in priznava, da je težko potegniti ločnico med živili za splošno prebivalstvo in živili, namenjenimi določenim skupinam ljudi. Zlasti države članice in civilna družba imajo zaradi nezadostne jasnosti težave pri tolmačenju, uporabi in izvrševanju veljavne zakonodaje. |
| --- | --- |

1.1

Odbor pozdravlja izčrpen pregled obstoječe živilske zakonodaje, ki ga je opravila Komisija, in priznava, da je težko potegniti ločnico med živili za splošno prebivalstvo in živili, namenjenimi določenim skupinam ljudi. Zlasti države članice in civilna družba imajo zaradi nezadostne jasnosti težave pri tolmačenju, uporabi in izvrševanju veljavne zakonodaje.

| 1.2 | Komisija je v skladu s svojim ciljem, da zagotovi skladnost, poenostavitev in uskladitev notranjega trga, opravila temeljito oceno učinka in dodatna posvetovanja. Analiza učinka je obsegala naslednja področja: upravne obremenitve, spremembe sestave, označevanje, inovativnost, konkurenčnost, cene, varstvo in obveščanje potrošnikov, morebitne posledice za zaposlovanje in majhna podjetja ter družbeno blaginjo. |
| --- | --- |

1.2

Komisija je v skladu s svojim ciljem, da zagotovi skladnost, poenostavitev in uskladitev notranjega trga, opravila temeljito oceno učinka in dodatna posvetovanja. Analiza učinka je obsegala naslednja področja: upravne obremenitve, spremembe sestave, označevanje, inovativnost, konkurenčnost, cene, varstvo in obveščanje potrošnikov, morebitne posledice za zaposlovanje in majhna podjetja ter družbeno blaginjo.

| 1.3 | Bistveno je, da se ohrani sedanja opredelitev „živil za posebne zdravstvene namene“, zato da jih bo mogoče razlikovati od živil za običajno prehrano in zagotoviti, da vsebujejo bistvene sestavine, kot so aminokisline in oligopeptidi. |
| --- | --- |

1.3

Bistveno je, da se ohrani sedanja opredelitev „živil za posebne zdravstvene namene“, zato da jih bo mogoče razlikovati od živil za običajno prehrano in zagotoviti, da vsebujejo bistvene sestavine, kot so aminokisline in oligopeptidi.

| 1.4 | Poleg tega meni, da bi morale biti formule za nedonošenčke, ki so izjemno ranljiva skupina in pogosto slabega zdravja, vključene v kategorijo popolnih živil s standardno sestavo hranil. |
| --- | --- |

1.4

Poleg tega meni, da bi morale biti formule za nedonošenčke, ki so izjemno ranljiva skupina in pogosto slabega zdravja, vključene v kategorijo popolnih živil s standardno sestavo hranil.

| 1.5 | Kot ugotavlja Komisija, obstoječi zakonodajni okvir vodi v izkrivljanje trgovine na notranjem trgu zaradi različnega tolmačenja in izvajanja v posameznih državah članicah. Predlagana uredba naj bi to težavo odpravila brez negativnih vplivov na zaposlovanje in MSP v panogi in omogočila priložnosti za nenehno inovativnost. |
| --- | --- |

1.5

Kot ugotavlja Komisija, obstoječi zakonodajni okvir vodi v izkrivljanje trgovine na notranjem trgu zaradi različnega tolmačenja in izvajanja v posameznih državah članicah. Predlagana uredba naj bi to težavo odpravila brez negativnih vplivov na zaposlovanje in MSP v panogi in omogočila priložnosti za nenehno inovativnost.

| 1.6 | Vsi proizvodi za prehrano ljudi so trenutno zaščiteni v skladu z zakonodajo EU o varnosti in označevanju živil ter navedbah na živilih, ki jo podpira Evropska agencija za varnost hrane (EFSA). Predlagana uredba bo omogočila uskladitev predpisov EU o varnosti živil in zaščiti potrošnikov ter odpravila morebitna podvajanja in dvoumnosti. Upoštevano bo načelo subsidiarnosti, v skladu s katerim bodo lahko države članice uporabile nacionalne predpise, kadar bo to upravičeno v interesu varovanja javnega zdravja. |
| --- | --- |

1.6

Vsi proizvodi za prehrano ljudi so trenutno zaščiteni v skladu z zakonodajo EU o varnosti in označevanju živil ter navedbah na živilih, ki jo podpira Evropska agencija za varnost hrane (EFSA). Predlagana uredba bo omogočila uskladitev predpisov EU o varnosti živil in zaščiti potrošnikov ter odpravila morebitna podvajanja in dvoumnosti. Upoštevano bo načelo subsidiarnosti, v skladu s katerim bodo lahko države članice uporabile nacionalne predpise, kadar bo to upravičeno v interesu varovanja javnega zdravja.

| 1.7 | EESO poziva Komisijo, naj opravi natančno znanstveno oceno nadaljevalnih formul za dojenčke in majhne otroke med 12. in 36. mesecem. Trenutno je preveč nasprotujočih si znanstvenih ugotovitev, javnost pa potrebuje jasne smernice in informacije. |
| --- | --- |

1.7

EESO poziva Komisijo, naj opravi natančno znanstveno oceno nadaljevalnih formul za dojenčke in majhne otroke med 12. in 36. mesecem. Trenutno je preveč nasprotujočih si znanstvenih ugotovitev, javnost pa potrebuje jasne smernice in informacije.

| 1.8 | EESO poziva, naj se v novi zakonodaji ohrani sedanja določba (člen 8(2) Direktive 2009/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o živilih za posebne prehranske namene), ki omogoča sporočanje informacij o živilih za posebne prehranske namene in o njihovi pravilni uporabi zdravstvenim delavcem, da bodo ti lahko pravilno obveščali potrošnike in bolnike ter jim ponudili ustrezna priporočila. |
| --- | --- |

1.8

EESO poziva, naj se v novi zakonodaji ohrani sedanja določba (člen 8(2) Direktive 2009/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o živilih za posebne prehranske namene), ki omogoča sporočanje informacij o živilih za posebne prehranske namene in o njihovi pravilni uporabi zdravstvenim delavcem, da bodo ti lahko pravilno obveščali potrošnike in bolnike ter jim ponudili ustrezna priporočila.

| 1.9 | EESO poziva Komisijo, naj prepreči vsakršno izkrivljanje na področju športne prehrane, ki beleži sedemodstotno letno rast in katere maloprodajni trg v Evropi je ocenjen na 2357 milijonov eurov. Na širšem področju varnosti in označevanja živil Odbor prav tako poziva Komisijo, naj v prihodnjih zakonodajnih predlogih razmisli o uvedbi opozoril na prehranskih (zlasti športnih, shujševalnih in dietnih) izdelkih, ki bi zaradi hranilne sestave lahko imeli neželene učinke ob dolgotrajnem ali prekomernem uživanju. |
| --- | --- |

1.9

EESO poziva Komisijo, naj prepreči vsakršno izkrivljanje na področju športne prehrane, ki beleži sedemodstotno letno rast in katere maloprodajni trg v Evropi je ocenjen na 2357 milijonov eurov. Na širšem področju varnosti in označevanja živil Odbor prav tako poziva Komisijo, naj v prihodnjih zakonodajnih predlogih razmisli o uvedbi opozoril na prehranskih (zlasti športnih, shujševalnih in dietnih) izdelkih, ki bi zaradi hranilne sestave lahko imeli neželene učinke ob dolgotrajnem ali prekomernem uživanju.

| 1.10 | EESO priznava, da zaradi gospodarske, družbene in kulturne raznolikosti v Evropi nekatere skupine prebivalstva morda nimajo dostopa do vseh hranil, potrebnih za zdravo življenje. To je bil tudi razlog za razvoj obogatenih živil, pri čemer je Komisija določila predpise za njihovo oglaševanje in označevanje. Odbor zato odločno podpira aktualne zakonodajne in izvedbene ukrepe EU, ki bodo zagotovili, da bodo vse prostovoljne navedbe na prehranskih izdelkih jasne, točne in utemeljene. Te navedbe ne smejo biti zavajajoče, saj je treba končnim potrošnikom zagotoviti izbiro na podlagi ustreznih informacij oziroma, v primeru živil za posebne zdravstvene namene, omogočiti zdravstvenim delavcem, nutricionistom in farmacevtom, da se ustrezno seznanijo s hranilno sestavo in pravilno uporabo teh živil. |
| --- | --- |

1.10

EESO priznava, da zaradi gospodarske, družbene in kulturne raznolikosti v Evropi nekatere skupine prebivalstva morda nimajo dostopa do vseh hranil, potrebnih za zdravo življenje. To je bil tudi razlog za razvoj obogatenih živil, pri čemer je Komisija določila predpise za njihovo oglaševanje in označevanje. Odbor zato odločno podpira aktualne zakonodajne in izvedbene ukrepe EU, ki bodo zagotovili, da bodo vse prostovoljne navedbe na prehranskih izdelkih jasne, točne in utemeljene. Te navedbe ne smejo biti zavajajoče, saj je treba končnim potrošnikom zagotoviti izbiro na podlagi ustreznih informacij oziroma, v primeru živil za posebne zdravstvene namene, omogočiti zdravstvenim delavcem, nutricionistom in farmacevtom, da se ustrezno seznanijo s hranilno sestavo in pravilno uporabo teh živil.

| 1.11 | EESO soglaša tudi z uvodno izjavo predloga Komisije, da še vedno obstaja potreba po uvedbi sistema hitrega obveščanja za živila in krmo (RASFF) zaradi prehranskih kriz, ki bi lahko prizadele potrošnike kjer koli v Evropi. |
| --- | --- |

1.11

EESO soglaša tudi z uvodno izjavo predloga Komisije, da še vedno obstaja potreba po uvedbi sistema hitrega obveščanja za živila in krmo (RASFF) zaradi prehranskih kriz, ki bi lahko prizadele potrošnike kjer koli v Evropi.

2.   Ozadje mnenja

| 2.1 | Prosti pretok varnih in zdravih živil je pomemben vidik notranjega trga in znatno prispeva k zdravju in dobremu počutju državljanov. Živilska zakonodaja EU zato zagotavlja, da se „živila, ki niso varna, [...] ne smejo dajati v promet“. Ta zahteva velja tako za vsebino kot tudi za označevanje. |
| --- | --- |

2.1

Prosti pretok varnih in zdravih živil je pomemben vidik notranjega trga in znatno prispeva k zdravju in dobremu počutju državljanov. Živilska zakonodaja EU zato zagotavlja, da se „živila, ki niso varna, [...] ne smejo dajati v promet“. Ta zahteva velja tako za vsebino kot tudi za označevanje.

| 2.2 | Leta 1977 je bila sprejeta okvirna direktiva o dietetičnih živilih (Direktiva 2009/39/ES), saj „razlike med državnimi zakonodajami, ki se nanašajo na živila za posebne prehranske namene, ovirajo prosti pretok teh živil, kar lahko ustvari neenake pogoje konkurence.“ Pojmi iz definicije „živil za posebne zdravstvene namene“ so ohranjeni v predlogu uredbe, zato da je ta živila mogoče razlikovati od običajnih živil in zagotoviti, da vsebujejo bistvene sestavine. Splošna opredelitev dietetičnih živil v skladu z določbami in splošnimi pravili glede označevanja določa, da za taka živila veljajo tri glavne značilnosti:






  — | so posebna in se jasno razlikujejo od običajnih živil (po sestavi ali proizvodnem postopku); |
| --- | --- | --- |

2.2

Leta 1977 je bila sprejeta okvirna direktiva o dietetičnih živilih (Direktiva 2009/39/ES), saj „razlike med državnimi zakonodajami, ki se nanašajo na živila za posebne prehranske namene, ovirajo prosti pretok teh živil, kar lahko ustvari neenake pogoje konkurence.“ Pojmi iz definicije „živil za posebne zdravstvene namene“ so ohranjeni v predlogu uredbe, zato da je ta živila mogoče razlikovati od običajnih živil in zagotoviti, da vsebujejo bistvene sestavine. Splošna opredelitev dietetičnih živil v skladu z določbami in splošnimi pravili glede označevanja določa, da za taka živila veljajo tri glavne značilnosti:

—

so posebna in se jasno razlikujejo od običajnih živil (po sestavi ali proizvodnem postopku);

| — | namenjena so določenim skupinam ljudi in ne splošnemu prebivalstvu; |
| --- | --- |

—

namenjena so določenim skupinam ljudi in ne splošnemu prebivalstvu;

| — | izpolnjujejo posebne prehranske zahteve ljudi, ki so jim namenjena. |
| --- | --- |

—

izpolnjujejo posebne prehranske zahteve ljudi, ki so jim namenjena.

| 2.3 | Med dietetična živila, ki jih opredeljuje okvirna direktiva o dietetičnih živilih, sodijo živila za dojenčke in majhne otroke, živila za ljudi, preobčutljive na gluten, in živila za posebne zdravstvene namene; na njihovi embalaži mora biti navedba o ustreznosti za posebne prehranske namene. Za številne skupine dietetičnih živil (formule za dojenčke, žitne kašice, hrano za dojenčke, živila za uporabo v energijsko omejenih dietah, živila za zdravstvene namene in živila za ljudi, preobčutljive na gluten) že obstajajo predpisi o sestavi in označevanju. Za prehranske izdelke za šport ter živila za diabetike in ljudi, preobčutljive na laktozo, pa takih predpisov ni. |
| --- | --- |

2.3

Med dietetična živila, ki jih opredeljuje okvirna direktiva o dietetičnih živilih, sodijo živila za dojenčke in majhne otroke, živila za ljudi, preobčutljive na gluten, in živila za posebne zdravstvene namene; na njihovi embalaži mora biti navedba o ustreznosti za posebne prehranske namene. Za številne skupine dietetičnih živil (formule za dojenčke, žitne kašice, hrano za dojenčke, živila za uporabo v energijsko omejenih dietah, živila za zdravstvene namene in živila za ljudi, preobčutljive na gluten) že obstajajo predpisi o sestavi in označevanju. Za prehranske izdelke za šport ter živila za diabetike in ljudi, preobčutljive na laktozo, pa takih predpisov ni.

| 2.4 | Komisija je leta 2007 začela postopek posvetovanja z državami članicami o okvirni direktivi o dietetičnih živilih. Odtlej so bila izvedena dodatna posvetovanja z državami članicami, medresorskimi usmerjevalnimi skupinami (SANCO, AGRI, ENTR, RTD, TRADE in generalnim sekretariatom) ter predstavniki industrije in potrošnikov, pripravljeno pa je bilo tudi poročilo zunanjih svetovalcev. |
| --- | --- |

2.4

Komisija je leta 2007 začela postopek posvetovanja z državami članicami o okvirni direktivi o dietetičnih živilih. Odtlej so bila izvedena dodatna posvetovanja z državami članicami, medresorskimi usmerjevalnimi skupinami (SANCO, AGRI, ENTR, RTD, TRADE in generalnim sekretariatom) ter predstavniki industrije in potrošnikov, pripravljeno pa je bilo tudi poročilo zunanjih svetovalcev.

| 2.5 | V skladu s posvetovanji je Komisija pripravila predlog uredbe o živilih, namenjenih dojenčkom in majhnim otrokom, in živilih za posebne zdravstvene namene. S predlagano uredbo bodo razveljavljeni naslednji pravni akti:






  — | Direktiva 2009/39/ES o živilih za posebne prehranske namene (prenovljena okvirna direktiva iz leta 1989), |
| --- | --- | --- |

2.5

V skladu s posvetovanji je Komisija pripravila predlog uredbe o živilih, namenjenih dojenčkom in majhnim otrokom, in živilih za posebne zdravstvene namene. S predlagano uredbo bodo razveljavljeni naslednji pravni akti:

—

Direktiva 2009/39/ES o živilih za posebne prehranske namene (prenovljena okvirna direktiva iz leta 1989),

| — | Direktiva 92/52/EGS o začetnih in nadaljevalnih formulah za dojenčke in majhne otroke, namenjenih za izvoz v tretje države, |
| --- | --- |

—

Direktiva 92/52/EGS o začetnih in nadaljevalnih formulah za dojenčke in majhne otroke, namenjenih za izvoz v tretje države,

| — | Direktiva 96/8/ES o živilih, namenjenih za uporabo pri energijsko omejenih dietah za zmanjšanje telesne teže, in |
| --- | --- |

—

Direktiva 96/8/ES o živilih, namenjenih za uporabo pri energijsko omejenih dietah za zmanjšanje telesne teže, in

| — | Uredba Komisije (ES) št. 41/2009 o sestavi in označevanju živil, primernih za ljudi s preobčutljivostjo na gluten. |
| --- | --- |

—

Uredba Komisije (ES) št. 41/2009 o sestavi in označevanju živil, primernih za ljudi s preobčutljivostjo na gluten.

| 2.6 | Komisija predlaga poenostavitev in razjasnitev pravnih zahtev, ki veljajo le za nekatere kategorije živil, in vzpostavitev enotnega seznama snovi, ki se lahko dodajo živilom (t. i. seznam Unije) iz tega predloga. Predlog še zlasti:






  — | odpravlja koncept dietetičnih živil; |
| --- | --- | --- |

2.6

Komisija predlaga poenostavitev in razjasnitev pravnih zahtev, ki veljajo le za nekatere kategorije živil, in vzpostavitev enotnega seznama snovi, ki se lahko dodajo živilom (t. i. seznam Unije) iz tega predloga. Predlog še zlasti:

—

odpravlja koncept dietetičnih živil;

| — | zagotavlja novo splošno okvirno zakonodajo z jasno določenim in opredeljenim obsegom uporabe, ki se nanaša na omejeno število natančno opredeljenih kategorij živil, ki so bile prepoznane kot nujno potrebne za nekatere natančno opredeljene skupine potrošnikov s posebnimi prehranskimi potrebami; |
| --- | --- |

—

zagotavlja novo splošno okvirno zakonodajo z jasno določenim in opredeljenim obsegom uporabe, ki se nanaša na omejeno število natančno opredeljenih kategorij živil, ki so bile prepoznane kot nujno potrebne za nekatere natančno opredeljene skupine potrošnikov s posebnimi prehranskimi potrebami;

| — | ohranja posebne ukrepe za omenjene, nujno potrebne kategorije živil; |
| --- | --- |

—

ohranja posebne ukrepe za omenjene, nujno potrebne kategorije živil;

| — | določa splošna pravila o sestavi in označevanju, ki se uporabljajo za navedene kategorije živil; |
| --- | --- |

—

določa splošna pravila o sestavi in označevanju, ki se uporabljajo za navedene kategorije živil;

| — | s poenostavitvijo zakonodajnega okolja odpravlja različne razlage in težave držav članic in nosilcev dejavnosti pri uporabi različnih zakonodajnih besedil; |
| --- | --- |

—

s poenostavitvijo zakonodajnega okolja odpravlja različne razlage in težave držav članic in nosilcev dejavnosti pri uporabi različnih zakonodajnih besedil;

| — | odpravlja obremenitev v zvezi s postopkom obveščanja; |
| --- | --- |

—

odpravlja obremenitev v zvezi s postopkom obveščanja;

| — | zagotavlja, da se podobni izdelki obravnavajo enako v vsej Uniji; |
| --- | --- |

—

zagotavlja, da se podobni izdelki obravnavajo enako v vsej Uniji;

| — | odpravlja pravila, ki so postala odvečna, nedosledna in morebiti sporna; |
| --- | --- |

—

odpravlja pravila, ki so postala odvečna, nedosledna in morebiti sporna;

| — | vzpostavlja enotni pravni ukrep za snovi, ki se lahko dodajo živilom, ki jih zajema ta predlog. |
| --- | --- |

—

vzpostavlja enotni pravni ukrep za snovi, ki se lahko dodajo živilom, ki jih zajema ta predlog.

| 2.7 | Postopki v sili, navedeni v členu 6 predloga Komisije, so predvideni v okoliščinah, kadar živila iz tega predloga predstavljajo resno tveganje za zdravje ljudi. |
| --- | --- |

2.7

Postopki v sili, navedeni v členu 6 predloga Komisije, so predvideni v okoliščinah, kadar živila iz tega predloga predstavljajo resno tveganje za zdravje ljudi.

V Bruslju, 26. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/122 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/122

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu direktive Sveta o določitvi zahtev za varstvo zdravja prebivalstva pred radioaktivnimi snovmi v vodi, namenjeni za prehrano ljudi

(COM(2011) 385 konč. – 2011/0170 (NLE))

2012/C 24/27

Poročevalec: Josef ZBOŘIL

Evropska komisija je 27. junija 2011 sklenila, da v skladu s členoma 31 in 32 Pogodbe Euratom Ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednjem dokumentu:

Predlog direktive Sveta o določitvi zahtev za varstvo zdravja prebivalstva pred radioaktivnimi snovmi v vodi, namenjeni za prehrano ljudi

COM(2011) 385 konč. – 2011/0170 (NLE).

Strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 6. oktobra 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 27. oktobra) s 105 glasovi za, 2 glasovoma proti in 2 vzdržanima glasovoma.

1.   Sklepi in priporočila

1.1   Sklepi

1.1.1   EESO pozdravlja ta predlog, ki določa temeljne varnostne standarde za zaščito zdravja ljudi pred nevarnostjo ionizirajočega sevanja zaradi radioaktivnih snovi v pitni vodi.

1.1.2   EESO se strinja, da se kot pravna podlaga za pripravo tega predloga uporabi poglavje 3 Pogodbe Euratom, da bi zagotovili skladnost pristopa z zahtevami po okoljskem spremljanju iz te pogodbe in temeljnih varnostnih standardov za zaščito pred sevanjem.

1.1.3   Predlog določa standarde kakovosti in zahteve po spremljanju pod normalnimi pogoji. Radiološki izredni dogodki in s tem povezana onesnaženost pitne vode iz umetno povzročenih virov onesnaženja so obravnavani v posebni uredbi o izrednih razmerah (1).

1.1.4   EESO meni, da se Priporočilo Komisije 2001/928/Euratom (2) z dne 20. decembra 2001 o varstvu prebivalcev pred izpostavljenostjo radonu v pitni vodi nanaša na radiološke lastnosti zalog pitne vode, kar zadeva radon in njegove dolgožive razpadne produkte.

1.2   Priporočila

1.2.1   EESO se strinja, da so radon in njegovi razpadni produkti vključeni v področje uporabe predlagane direktive kljub Priporočilu 2001/928/Euratom.

1.2.2   Po drugi strani pa EESO priporoča, da bi bilo treba dolgožive radionuklide polonija (Po-210) in svinca (Pb-210) vključiti v izračun skupne indikativne doze (Total Indicative Dose, TID).

1.2.3   EESO ugotavlja, da je kemična toksičnost urana v predlogu direktive upoštevana v točki 3 Priloge III, „Značilnosti izvedbe in metode analize“. Poleg tega predlaga, da se v Direktivo Sveta 98/83/ES o kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi, vključi določba o toksikoloških analizah podtalnice, ki se zbira za pitno vodo na izpostavljenih območjih z visoko pojavnostjo urana.

1.2.4   EESO ugotavlja, da so vrednosti parametrov za tritij, navedene v Prilogi I predloga direktive, stokrat nižje od tistih, ki jih je Svetovna zdravstvena organizacija določila v Smernicah za kakovost pitne vode (Ženeva, 3. izdaja, 2008). Odločno prenizka vrednost parametrov za tritij trenutno sicer ne povzroča neupravičenih omejitev in je lahko uporaben kazalnik za druge težave, vendar pa jo je treba znova preučiti z vidika prihodnjih tehnologij.

1.2.5   EESO pozdravlja temeljito delo, ki so ga opravili vsi, ki so sodelovali pri pripravi tega predloga, in priporoča, naj se dokument čim prej sprejme.

2.   Ozadje

2.1   Voda je eno od najbolj celovito urejenih področij v okoljski zakonodaji Skupnosti. Na območjih s potencialnimi viri umetnega radioaktivnega onesnaženja iz obratov, ki uporabljajo, proizvajajo ali odstranjujejo radioaktivne snovi, je zelo majhen odstotek sistemov pitne vode.

2.2   Pri vodnih sistemih, ki so izpostavljeni tovrstnemu onesnaženju, je treba natančno spremljati morebitno radioaktivno onesnaženje, da se zagotovi varnost pitne vode. Vendar je v Evropi veliko območij, ki zaradi naravno prisotnih radioaktivnih snovi vzbujajo zaskrbljenost.

2.3   Pred več kot petimi leti so bile na ravni EU sprejete tehnične zahteve za varstvo zdravja prebivalstva pred radioaktivnimi snovmi v pitni vodi, in sicer po posvetovanju s skupino izvedencev, določeno v členu 31 Pogodbe Euratom, odborom, ustanovljenim v skladu z direktivo o pitni vodi, in odborom predstavnikov držav članic, ustanovljenim v skladu s členoma 35 in 36 Pogodbe Euratom. Zahteve za spremljanje tritija in skupne indikativne doze v skladu z Direktivo Sveta 98/83/ES o kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi, se zaenkrat še ne izvajajo, saj je treba najprej sprejeti spremembe prilog II (Spremljanje) in III (Tehnične zahteve za analizo parametrov).

2.4   Vključitev zahtev za spremljanje ravni radioaktivnosti v posebno zakonodajo v skladu s Pogodbo Euratom je upravičena, saj bodo tako ohranjene enotnost, skladnost in celovitost zakonodaje o zaščiti pred sevanjem na ravni EU.

2.5   Komisija je zato v skladu s členom 31 Pogodbe Euratom predstavila predlog o določitvi zahtev za varstvo zdravja prebivalstva pred radioaktivnimi snovmi v vodi, namenjeni za prehrano ljudi.

2.6   Ko bo direktiva, predlagana v skladu s Pogodbo Euratom, sprejeta, bodo njene določbe nadomestile določbe Direktive 98/83/ES v zvezi z radioaktivnimi snovmi v pitni vodi.

2.7   Glavna načela predloga direktive so:

| 2.7.1 | pravna podlaga: določbe te direktive so povezane s temeljnimi standardi/se navezujejo na temeljne standarde za varstvo zdravja prebivalstva. Zato je izbrana pravna podlaga Pogodba o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo, zlasti člena 31 in 32 te pogodbe; |
| --- | --- |

2.7.1

pravna podlaga: določbe te direktive so povezane s temeljnimi standardi/se navezujejo na temeljne standarde za varstvo zdravja prebivalstva. Zato je izbrana pravna podlaga Pogodba o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo, zlasti člena 31 in 32 te pogodbe;

| 2.7.2 | načelo subsidiarnosti: glede na to, da je za to področje v skladu s poglavjem III naslova II Pogodbe Euratom izključno pristojna Skupnost, za ta predlog ne velja načelo subsidiarnosti; |
| --- | --- |

2.7.2

načelo subsidiarnosti: glede na to, da je za to področje v skladu s poglavjem III naslova II Pogodbe Euratom izključno pristojna Skupnost, za ta predlog ne velja načelo subsidiarnosti;

| 2.7.3 | načelo sorazmernosti: predlog je v skladu z načelom sorazmernosti, saj določa minimalne usklajene standarde za spremljanje tritija in skupne indikativne doze ter prilagaja zahteve iz Direktive 98/83/ES v zvezi z radioaktivnostjo najnovejšemu znanstvenemu in tehničnemu napredku. |
| --- | --- |

2.7.3

načelo sorazmernosti: predlog je v skladu z načelom sorazmernosti, saj določa minimalne usklajene standarde za spremljanje tritija in skupne indikativne doze ter prilagaja zahteve iz Direktive 98/83/ES v zvezi z radioaktivnostjo najnovejšemu znanstvenemu in tehničnemu napredku.

| 2.7.4 | Izbira instrumentov:






  — | Skupnost je odgovorna za določitev enotnih predpisov na področju zaščite pred sevanjem, države članice pa morajo poskrbeti za prenos takšnih predpisov v nacionalno zakonodajo in njihovo izvajanje; |
| --- | --- | --- |

2.7.4

Izbira instrumentov:

—

Skupnost je odgovorna za določitev enotnih predpisov na področju zaščite pred sevanjem, države članice pa morajo poskrbeti za prenos takšnih predpisov v nacionalno zakonodajo in njihovo izvajanje;

| — | direktiva je zato najprimernejša za oblikovanje skupnega pristopa k določitvi usklajenih zahtev glede parametrov radioaktivnosti in za spremljanje kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi. |
| --- | --- |

—

direktiva je zato najprimernejša za oblikovanje skupnega pristopa k določitvi usklajenih zahtev glede parametrov radioaktivnosti in za spremljanje kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi.

3.   Ugotovitve

3.1   EESO pozdravlja ta ciljno naravnan in usklajen predlog, ki jasno in izrecno določa temeljne varnostne standarde za zaščito zdravja ljudi pred nevarnostmi ionizirajočega sevanja zaradi radioaktivnih snovi v pitni vodi. Predlog ponuja zagotovila glede radioaktivnih lastnosti vode v vodovodnem omrežju.

3.2   EESO se strinja, da se kot pravna podlaga za pripravo tega predloga uporabi poglavje 3 Pogodbe Euratom, da bi zagotovili skladnost pristopa z zahtevami po okoljskem spremljanju iz te pogodbe in temeljnih varnostnih standardov za zaščito pred sevanjem.

3.3   Predlog je rezultat obsežnega posvetovanja s strokovnjaki s področja zaščite pred sevanjem. Določa standarde kakovosti in zahteve po spremljanju pod normalnimi pogoji. Radiološki izredni dogodki in s tem povezana onesnaženost pitne vode („tekočih živil“) iz umetno povzročenih virov onesnaženja so obravnavani v posebnih predpisih in postopkih za izredne razmere (3).

3.4   EESO meni, da se Priporočilo Komisije 2001/928/Euratom z dne 20. decembra 2001 o varstvu prebivalcev pred izpostavljenostjo radonu v pitni vodi nanaša na radiološke lastnosti zalog pitne vode, kar zadeva radon in njegove dolgožive razpadne produkte.

3.5   EESO ugotavlja, da je izpostavljenost radonu, kar zadeva pitno vodo, povezana predvsem z vdihavanjem radona, ki je prišel v prostor od zunaj, in v veliko manjši meri s pitjem vode.

3.6   Po drugi strani pa EESO meni, da bi bilo treba dolgožive radionuklide polonija (Po-210) in svinca (Pb-210) vključiti v izračun skupne indikativne doze (TID).

3.7   EESO ugotavlja, da je kemična toksičnost urana v predlogu direktive upoštevana v točki 3 Priloge III, „Značilnosti izvedbe in metode analize“. Toksikološka analiza podtalnice, ki se zbira za pitno vodo, bi se morala opravljati na izpostavljenih območjih z visoko pojavnostjo urana v zemeljski skorji. V zvezi s tem bi bilo treba v Direktivo Sveta 98/83/ES o kakovosti vode, namenjene za prehrano ljudi, vključiti ustrezno določbo in pri tem upoštevati začasno referenčno vrednost za uran, ki znaša 30 μg/l, kar je v skladu s smernicami Svetovne zdravstvene organizacije v zvezi s kakovostjo pitne vode (4).

3.8   EESO ugotavlja, da so vrednosti parametrov za tritij, navedene v Prilogi I predloga direktive, stokrat nižje od tistih, ki jih je Svetovna zdravstvena organizacija določila v Smernicah za kakovost pitne vode (Ženeva, 3. izdaja, 2008). Odločno prenizka vrednost parametrov za tritij trenutno sicer ne povzroča neupravičenih omejitev in je lahko uporaben kazalnik za druge težave, vendar pa jo je treba znova preučiti z vidika prihodnjih tehnologij.

3.9   EESO ugotavlja, da Komisija v opombi 2 Priloge II (Spremljanje radioaktivnih snovi) predloga direktive za določanje pogostnosti spremljanja vode, namenjene za prehrano ljudi, dobavljene iz vodovodnega omrežja, dovoljuje možnost, da država članica „namesto količine vode [...] uporabi število prebivalcev na območju oskrbe“, pri čemer ne upošteva primerov, ko se voda iz vodovodnega omrežja ustekleniči za prodajo.

V Bruslju, 27. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

(1)  Uredba Sveta (Euratom) št. 3954/87.

1

(2)  Priporočilo Komisije z dne 20. decembra 2001 o varstvu prebivalcev pred izpostavljenostjo radonu v pitni vodi (2001/928/Euratom).

2

(3)  Uredba Sveta (Euratom) št. 3954/87.

3

(4)  WHO Guidelines for drinking-water quality, četrta izdaja (2011), Poglavje 12 Chemical Factsheets.

4

WHO Guidelines for drinking-water quality

Chemical Factsheets

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/125 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/125

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o delovanju in uporabi pridobljenih pravic letalskih potnikov

2012/C 24/28

Poročevalec: Bernardo HERNÁNDEZ BATALLER

Evropski parlament je 1. junija 2011 sklenil, da v skladu s členom 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednji temi:

Delovanje in uporaba pridobljenih pravic letalskih potnikov (raziskovalno mnenje).

Strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 7. oktobra 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja dne 27. oktobra) s 157 glasovi za, 1 glasom proti in 2 vzdržanima glasovoma.

1.   Sklepi in priporočila

1.1   EESO meni, da je potrebna sprememba Uredbe št. 261/2004, ki bi vse pravice letalskih potnikov združila v enem besedilu. Ta sprememba bi morala, prvič, vključevati sodno prakso Sodišča Evropske unije in, drugič, določiti obseg in opredelitev pojma „izjemnih okoliščin“, opredeliti, do kod seže pravica do pomoči, in zajeti vse druge vidike, ki jih obravnava besedilo tega mnenja, da bi zagotovili visoko raven varstva potnikov.

1.2   Treba je poskrbeti za boljše obveščanje potnikov in jih na jasen način seznanjati z njihovimi pravicami, in sicer bi bilo to treba razširiti na območja za vkrcavanje. Vsekakor pa bi bilo treba okrepiti prizadevanja za seznanjanje drugih akterjev organizirane civilne družbe, kot so potrošniške organizacije, s pravicami potnikov.

1.3   Letalske družbe so edine odgovorne za izpolnjevanje obveznosti do potnikov iz člena 13 Uredbe št. 261/2004. To pomeni, da lahko po potrebi zahtevajo povračilo stroškov od tretje osebe, ki ni sklenila potovalne pogodbe, vendar je kriva za zamudo ali odpoved. Za odškodninske postopke bi bilo treba vzpostaviti hitre in učinkovite mehanizme.

1.4   EESO meni, da je treba povečati preglednost z učinkovitimi mehanizmi za izmenjavo informacij, vključno z upravnimi in sodnimi odločbami ter objavo naloženih kazni in stopnjo izvajanja Uredbe št. 261/2004 pri letalskih prevoznikih. Poleg tega je treba vzpostaviti usklajene, dostopne in učinkovite postopke z določenimi roki, katerih sklepi bodo zavezujoči.

1.5   V zvezi z osebami z omejeno mobilnostjo se pojavljajo težave z učinkovitim izvajanjem Uredbe št. 1107/2006. EESO poziva Komisijo, naj se v sodelovanju s pristojnimi organi za izvajanje predpisov ter ustreznimi reprezentativnimi organizacijami, tudi organizacijami oseb z omejeno mobilnostjo, izoblikujejo smernice, na podlagi katerih bi razjasnili opredelitve iz te uredbe ter izboljšali njeno izvajanje. Če te ne bi rešile težav z dejanskim uresničevanjem pravic oseb z omejeno mobilnostjo, EESO poziva k takojšnji spremembi Uredbe št. 1107/2006.

1.6   EESO meni, da bi bilo treba v postopku za spremembo Uredbe št. 261/2004 navesti, kateri elementi sestavljajo končno ceno storitev letalskega prevoza, in jih opredeliti.

2.   Uvod

2.1   Predpisi na področju letalskega prometa so zapleteni in razdrobljeni. Največje slabosti tega se kažejo pri predpisih, ki se nanašajo na ureditev odgovornosti letalskih prevoznikov do potnikov.

2.2   Razcvet letalskega prevoza zdaj negativno vpliva na njegovo kakovost. Za to poslabšanje je več razlogov, ki so našteti v sporočilu COM(2011) 174 konč.

2.3   Poleg tega je potniški prevoz eden osnovnih načinov razvoja in uveljavljanja načel Evropske unije (EU) o prostem pretoku blaga in prostem gibanju državljanov Unije.

2.4   Od objave sporočila Komisija izvaja oceno učinka Uredbe št. 261/2004, da bi okrepila varstvo pravic letalskih potnikov in se prilagodila družbeno-ekonomskemu razvoju.

EESO se zaveda različnih vidikov, povezanih z izvajanjem tako imenovanega Enotnega evropskega neba II, ki jih obravnava v ločenem mnenju. (1)

3.   Zaprosilo Parlamenta EESO

3.1   Predsednik odbora EP za promet in turizem je na predsednika EESO naslovil zaprosilo z željo, naj se oceni, ali uporaba veljavnih evropskih predpisov jamči zadostno varstvo pravic potnikov ali ne, in opredelijo področja, na katerih utegnejo biti potrebni novi ukrepi. EP je v tem pismu zlasti zaprosil za odgovore na nekatera vprašanja.

3.2   1. vprašanje: Katere so glavne opažene pomanjkljivosti pri uporabi zdajšnjih predpisov? Katere ukrepe bi bilo mogoče priporočiti za obravnavo teh vprašanj? Ali je treba sprejeti zakonodajno pobudo?

3.2.1   Sektor letalskih prevoznikov je močno liberaliziran in zelo konkurenčen; zato je tu nujen zakonodajni okvir na ravni EU, ki bi zagotovil uravnotežen razvoj notranjega trga, zajamčil konkurenčnost letalskih družb, prispeval k socialni koheziji in vzdržnosti, nadzoroval preglednost poslovnih praks letalskih družb, in torej vzdrževal visoko raven pravic uporabnikov.

3.2.2   Bistvena merila v politiki varstva potrošnikov so pravica do varstva njihovega zdravja, varnosti in ekonomskih interesov, pravica do odškodnine ter pravica do informacij, izobraževanja in zastopanosti. Nujno je, da vsakršna prihodnja sprememba Uredbe št. 261/2004 upošteva ta merila, da se zagotovi čim višja raven varstva pravic potnikov.

3.2.3   Zakonodajalec, ki se zaveda posebnosti sektorja, je predvidel pravico do povračila stroškov letalskemu prevozniku, kadar je za povzročeno škodo kriva tretja oseba in je ta kot odgovoren za zagotavljanje storitve moral povrniti škodo, povzročeno potniku. V to možnost se letalske družbe do danes niso poglabljale v primerih, ko so tretje osebe znane: med drugim letališki organi, službe za nadzor zračnega prometa, izvajalci storitev zemeljske oskrbe, turistične agencije ali organizatorji potovanj.

3.2.4   Drugo vprašanje so primeri, v katerih so za izredne razmere krivi naravni razlogi, ki so našteti v nadaljevanju.

3.2.4.1   V nekaterih primerih nosilca odgovornosti ni mogoče opredeliti. V zadnjih letih je prišlo do vrste dogodkov, ki so bili razglašeni za izredne razmere – vulkanski izbruhi na Islandiji, hud snežni metež na začetku leta 2010 in 2011 itd. – in v katerih so bile letalske družbe iz EU vpletene v vrsto incidentov s posledičnimi gospodarskimi stroški in neprijetnostmi za uporabnike.

3.2.4.2   Pri razlagi uredbe prihaja do nasprotujočih si mnenj glede obsega, pomena in opredelitve pojma izrednih razmer, saj iz tega izhajajo obveznosti letalskih družb, na primer pravica do pomoči.

3.2.4.3   Sodišče Evropske unije je izjavilo, da je zakonodajalec EU pri obravnavi vprašanja izrednih razmer pripravil zgolj okviren seznam. Taka nenatančnost ustvarja zmedo in, kar je še bolj žgoče, pravno negotovost tako za letalske prevoznike kot za uporabnike.

3.2.4.4   Po eni strani je treba pojasniti, kaj se razume pod pojmom izredne razmere, in po drugi opredeliti, do kod so letalske družbe dolžne izpolnjevati nekatere od svojih obveznosti. To vprašanje bi bilo treba obravnavati in urediti v prihodnji spremembi uredbe.

3.2.4.5   Druga možna rešitev bi bilo oblikovanje odprtega seznama, na katerem bi se navedle možne izredne razmere, če so te težave posledica dogodkov, ki po svoji naravi ali izvoru niso del običajnega poslovanja obravnavanega letalskega prevoznika in jih ta ne more učinkovito obvladovati.

3.2.5   Na podlagi predlogov za predhodno odločanje Sodišča Evropske unije, ki so bili vloženi v zadnjih mesecih, je mogoče sklepati, da je posodobitev predpisov nujna.

3.2.5.1   Sodišče Evropske unije je poleg tega v svojih sodbah pojasnilo nekaj pomembnih vidikov za okrepitev zaupanja uporabnikov v sektorju letalskega prevoza in pravne varnosti letalskih družb, ki bi morali zdaj veljati za neizpodbitne. K večji jasnosti prispevajo tudi sodbe nacionalnih sodišč, denimo nedavna odločba gospodarskega sodišča v Namurju, ki je nekatere splošne pogoje potovanja označilo za nepoštene določbe.

3.2.6   Razlogi za pregled Uredbe št. 261/2004

3.2.6.1   Sporočilo Komisije COM(2011) 174 konč. vsebuje podrobno in natančno oceno uporabe te uredbe, ki je pomenila mejnik v zaščiti uporabnikov letalskega prevoza.

3.2.6.2   Zaradi razvoja sektorja v zadnjih letih je potreben pregled uredbe. V nadaljevanju so opisane nekatere okvirne izboljšave, o katerih bi bilo treba premisliti ob prihodnjih spremembah veljavnega besedila:

| — | vključiti rešitev iz sodb Sodišča Evropske unije v prihodnje besedilo; |
| --- | --- |

—

vključiti rešitev iz sodb Sodišča Evropske unije v prihodnje besedilo;

| — | konkretno opredeliti pojem „izrednih razmer“; |
| --- | --- |

—

konkretno opredeliti pojem „izrednih razmer“;

| — | za nekatere izjemne primere opredeliti, do kod seže pravica do pomoči oziroma kje je njena meja, kako je mogoče zaščititi zakonite pravice potnikov z uporabo drugih načinov in take primere rešiti s sklepi, ki so obvezujoči za obe strani in sprejeti v razumnem roku; |
| --- | --- |

—

za nekatere izjemne primere opredeliti, do kod seže pravica do pomoči oziroma kje je njena meja, kako je mogoče zaščititi zakonite pravice potnikov z uporabo drugih načinov in take primere rešiti s sklepi, ki so obvezujoči za obe strani in sprejeti v razumnem roku;

| — | urediti zdajšnje primere v zvezi s prestavljanjem letov; |
| --- | --- |

—

urediti zdajšnje primere v zvezi s prestavljanjem letov;

| — | urediti primere zamud letal pri prestopanju zaradi zamude prvega leta, ki ga izvaja prevoznik, ki leti zgolj med dvema točkama; |
| --- | --- |

—

urediti primere zamud letal pri prestopanju zaradi zamude prvega leta, ki ga izvaja prevoznik, ki leti zgolj med dvema točkama;

| — | urediti obveznost oskrbe v kraju prestopanja; |
| --- | --- |

—

urediti obveznost oskrbe v kraju prestopanja;

| — | obravnavati pravico do odškodnine, in sicer s predvidenimi rednimi posodobitvami veljavnih standardiziranih in takojšnjih odškodnin iz leta 2004; |
| --- | --- |

—

obravnavati pravico do odškodnine, in sicer s predvidenimi rednimi posodobitvami veljavnih standardiziranih in takojšnjih odškodnin iz leta 2004;

| — | vključiti izvajalce storitev zemeljske oskrbe v imenu letalskih družb v zagotavljanje storitev, predvidenih z uredbo; |
| --- | --- |

—

vključiti izvajalce storitev zemeljske oskrbe v imenu letalskih družb v zagotavljanje storitev, predvidenih z uredbo;

| — | določiti pristojni organ za obravnavo pritožb uporabnikov in nadzor nad izvajanjem uredbe; |
| --- | --- |

—

določiti pristojni organ za obravnavo pritožb uporabnikov in nadzor nad izvajanjem uredbe;

| — | na ravni EU in v državah članicah spremljati in objaviti pritožbe glede neizpolnjevanja uredbe po posameznih družbah in vrstah ter določiti, da se lahko v vsaki državi opravi revizija družb, ki se jim podeli spričevalo letalskega prevoznika; |
| --- | --- |

—

na ravni EU in v državah članicah spremljati in objaviti pritožbe glede neizpolnjevanja uredbe po posameznih družbah in vrstah ter določiti, da se lahko v vsaki državi opravi revizija družb, ki se jim podeli spričevalo letalskega prevoznika;

| — | odpraviti nedoslednost v besedilu odstavkov 1 in 2 člena 14 uredbe; |
| --- | --- |

—

odpraviti nedoslednost v besedilu odstavkov 1 in 2 člena 14 uredbe;

| — | vzpostaviti obvezno odškodnino prizadetim potnikom, če letalska družba razglasi bankrot, po načelu „deljene odgovornosti“ za njihovo vrnitev domov z drugimi letalskimi prevozniki s prostimi sedeži in predvideti vzpostavitev sklada, ki bi omogočil odškodnine potnikom po načelu „udeleženec na trgu plača“; |
| --- | --- |

—

vzpostaviti obvezno odškodnino prizadetim potnikom, če letalska družba razglasi bankrot, po načelu „deljene odgovornosti“ za njihovo vrnitev domov z drugimi letalskimi prevozniki s prostimi sedeži in predvideti vzpostavitev sklada, ki bi omogočil odškodnine potnikom po načelu „udeleženec na trgu plača“;

| — | dati možnost, da se pogodba o potovanju odstopi tretji osebi; |
| --- | --- |

—

dati možnost, da se pogodba o potovanju odstopi tretji osebi;

| — | prepovedati sedanjo prakso letalskih družb, po kateri razveljavijo povratni let, če potnik ni izkoristil enosmernega leta z isto vozovnico. |
| --- | --- |

—

prepovedati sedanjo prakso letalskih družb, po kateri razveljavijo povratni let, če potnik ni izkoristil enosmernega leta z isto vozovnico.

3.3   2. vprašanje: Ali so informacije in storitve, ki so na voljo potnikom, zadostne in primerne? Kako jih sicer izboljšati?

3.3.1   EESO meni, da so informacije bistvenega pomena tako pri odločanju kot pri uveljavljanju pravic, ki jih uporabnikom zagotavljajo predpisi. Uredba odgovornost za obveščanje nalaga letalskim družbam.

3.3.2   Pravica do obveščenosti je navidez sicer zagotovljena, vendar družbe določenih obveznosti ne izpolnijo vedno.

3.3.3   Trenutno besedilo ne zajema obveznosti letalskih prevoznikov za obveščanje potnikov ob prihodu na cilj z najmanj triurno zamudo, kot navaja sodba Sodišča Evropske unije v zadevi Sturgeon.

3.3.4   Neodvisno od odprave nedoslednosti in uvedbe novosti bi morala uredba poleg tega razširiti obveznosti iz člena 14 na območja za vkrcavanje, ne samo na območja za prijavo.

3.3.5   Dosedanja prizadevanja Komisije za obveščanje o pravicah potnikov bi bilo mogoče razširiti in si jih deliti z drugimi akterji v verigi s sodelovanjem nacionalnih letaliških organov, potrošniških organizacij, turističnih agencij in organizatorjev potovanj, evropskih potrošniških centrov in organov, ki so pristojni za nadzor nad izvajanjem uredbe.

3.4   3. vprašanje: Ali bi bilo za panogo koristno, da se oceni sorazmernost nekaterih obstoječih obveznosti, na primer neomejene odgovornosti glede pravice do pomoči v izrednih razmerah, ki jih prevoznik ne more nadzorovati, kot so velike naravne nesreče ali ekstremne vremenske razmere?

3.4.1   Uredba ne daje nikakršne vloge nobenemu drugemu akterju razen letalskim družbam, ki so navsezadnje odgovorne za izvajanje storitve in nosilke pogodbenih obveznosti. Vendar pa imajo nanje vpliv tudi drugi akterji; nekateri od njih bi lahko prispevali k izboljšanju storitev, drugi pa k seznanjanju uporabnikov letalskega prevoza z njihovimi pravicami.

3.4.2   Med prvimi je treba navesti upravljavce letališč, ki sodelujejo pri širjenju informacij o delovanju letalskih družb: ti lahko svetujejo in sprejemajo pritožbe, kadar ni predstavnikov družb, in lahko prek svojih zmogljivosti sodelujejo pri zagotavljanju pomoči v primerih višje sile ali izrednih razmer. Hkrati so odgovorni za ravnanje s prtljago in bi lahko v kriznih razmerah uporabljali lastna sredstva obveščanja, da bi se izognili zastojem ali problemom z javnim redom v svojih objektih itd.

3.4.3   Poleg tega imajo bistveno vlogo tudi službe za nadzor zračnega prometa. Njihova dejavnost je med drugim pomembna pri spoštovanju časovnih blokov, dodeljenih letalskim družbam, in upravljanju prometa.

3.4.4   Med drugimi je treba omeniti turistične agencije ali organizatorje potovanj, ki bi lahko prispevali k seznanjanju s pravicami potnikov do pomoči in k posredovanju sporočil letalskih družb v primeru odpovedanih ali prestavljenih letov.

3.4.5   Poudariti je treba tudi možno vlogo izvajalcev zemeljske oskrbe pri varstvu potnikov. Uredba jim ne namenja nobene vloge, primerno pa bi jih bilo vključiti med izvajalce oskrbe potnikov v skladu z zakonodajo. Njihova vloga bi lahko bila priznana v navedeni uredbi ali pa s spremembo Direktive 96/67/ES o dostopu do trga storitev zemeljske oskrbe na letališčih Skupnosti.

3.4.5.1   Priporočljivo bi bilo, da bi bili izvajalci zemeljske oskrbe, ki dejansko skrbijo za pomoč potnikom, obvezani zagotavljati to storitev. Poleg tega bi izvajanje uredbe lahko izboljšali tako, da bi bila podjetja dolžna imeti – prek lokalnega zastopnika – načrte in postopke ravnanja v primeru prekinitve letalskega prometa, ki bi zagotavljali izvajanje pomoči in alternativnega prevoza z drugimi prevoznimi sredstvi; za to bi morala imeti pravne in finančne zmožnosti za izvajanje te storitve in postati „glasnik“ podjetja v odnosu do upravljavca letališča in nacionalnih oblasti.

3.4.5.2   Ta ukrep bi se uporabljal samo za tista letališča, na katerih bi letni promet presegal dva milijona potnikov. Vsak prevoznik bi moral imeti zastopnika ali pa bi ga moral pravno zastopati izvajalec zemeljske oskrbe. Tak zastopnik bi moral imeti pristojnost prevzemati finančne in pravne obveznosti v imenu letalske družbe, če je to potrebno za ustrezno izvajanje členov 8 in 9 uredbe.

3.4.5.3   Letalske družbe so edine odgovorne za izpolnjevanje obveznosti do potnikov iz člena 13 Uredbe št. 261/2004. To pomeni, da lahko po potrebi zahtevajo povračilo stroškov od tretje osebe, ki ni sklenila potovalne pogodbe, vendar je kriva za zamudo ali odpoved. Ta odškodnina lahko posledično delno ali celo v celoti omili stroške za prevoznike zaradi takih obveznosti.

3.4.5.4   Treba bi bilo premisliti o actio in rem verso, s čimer bi se oblikoval evropski postopek, ki bi poenostavil in pospešil postopke v čezmejnih zadevah v zvezi s terjatvami, ki izhajajo iz teh „odškodnin“, ter znižal njihove stroške. Druga možna rešitev bi bila vključitev tovrstnih zahtevkov v področje izvajanja Uredbe št. 1896/2006 (2) o uvedbi postopka za evropski plačilni nalog.

3.5   4. vprašanje: Kaj je mogoče storiti glede sodelovanja med nacionalnimi pristojnimi organi za izvajanje predpisov, da bi dosegli bolj enotno razlago in uresničevanje pravic potnikov v vsej Evropski uniji? Ali menite, da bi bilo treba sodbe Sodišča Evropske unije o Uredbi št. 261/2004 vključiti v zakonodajo EU?

3.5.1   Sporočilo Komisije obsežno obravnava potrebo po boljšem sodelovanju med nacionalnimi organi, s čimer bi zagotovili enotno razlago in uporabo uredbe.

3.5.2   Komisija ima pri tem pomembno usmerjevalno in spodbujevalno vlogo. Zakonodajalec je za pravno sredstvo izbral uredbo, ki jo neposredno uporablja vsak organ oblasti ali posameznik v vseh državah članicah EU, torej za njeno popolno učinkovitost ni potreben prenos v notranjo zakonodajo. Prav tako lahko posameznik poišče pravno varstvo na nacionalnih sodiščih ali sodiščih EU.

3.5.3   Uporabljen ni bil noben od obstoječih pravnih instrumentov za izboljšanje varstva potrošnikov in uporabnikov na področju letalskega prevoza, denimo Uredba št. 2006/2004 o sodelovanju med nacionalnimi organi, odgovornimi za izvrševanje zakonodaje o varstvu potrošnikov.

3.5.4   Uredba št. 2006/2004 bi bila lahko izredno koristna za vidike zunaj ožjega področja delovanja Uredbe št. 261/2004, zlasti o zadevah v zvezi z obveščanjem o nepoštenih poslovnih praksah ali o neizpolnjevanju pogodbenih obveznosti družb.

3.5.5   Problem z uporabnostjo prejšnjega instrumenta je razdrobljenost ustanov, ki se ukvarjajo z varstvom potrošnikov v zvezi s pravicami letalskih potnikov v različnih državah članicah.

3.5.6   V zvezi z zadnjim vprašanjem, ali bi bilo treba v Uredbo št. 261/2004 vključiti sodno prakso Sodišča Evropske unije, ne sme biti nobenega dvoma, saj Sodišče jamči spoštovanje prava pri razlagi in uporabi Pogodb in sekundarne zakonodaje. Precejšnje število predhodnih odločb na podlagi Uredbe št. 261/2004 dokazuje, da so nekateri vidiki premalo konkretni.

3.6   5. vprašanje: Ali se v zvezi z razlago nekaterih opredelitev (na primer opredelitve oseb z omejeno mobilnostjo) ali pravico prevoznika, da zavrne vkrcanje oseb z omejeno mobilnostjo zaradi varnostnih razlogov, pojavljajo kakšne težave? Ali je po drugi strani treba spremeniti določbo o tem, kdo je odgovoren za zagotavljanje storitev osebam z omejeno mobilnostjo: letališče, letalska družba ali službe za zemeljsko oskrbo?

3.6.1   Uredba št. 1107/2006 o pravicah invalidnih oseb in oseb z omejeno mobilnostjo v zračnem prevozu je mejnik na področju vključevanja v družbo, saj je njen cilj invalidnim osebam in osebam z omejeno mobilnostjo omogočiti pravico do potovanj v letalskem prometu, primerljivih z drugimi državljani. Vendar pa upravljavci letališč in letalske družbe te uredbe ne izpolnjujejo ustrezno, kar zadeva zagotavljanje pomoči tem osebam od prihoda na letališče do odhoda z letališča, kot bi bilo zaželeno. Razlog za to je mogoče tudi to, da Priloga II ne vsebuje opisa celotnega seznama ustreznih storitev, ki bi morale biti zagotovljene invalidom in osebam z omejeno mobilnostjo Poleg tega se zaradi neizvajanja strogih kakovostnih standardov na tem področju poraja dvom o enakopravnosti obravnave.

3.6.2   Vsekakor pa v njej manjka dovolj jasna opredelitev invalidne osebe in osebe z omejeno mobilnostjo, saj je njen namen čim bolj pomagati obravnavanim skupinam, ki potrebujejo posebno pomoč.

3.6.3   Zaradi možnih težav pri zakonski opredelitvi invalidnosti ali oseb z omejeno mobilnostjo bi bilo priporočljivo, da Komisija v sodelovanju z odgovornimi za nadzor nad izvajanjem te uredbe ter z reprezentativnimi organizacijami prizadetih skupin, tudi z reprezentativnimi invalidskimi organizacijami, oblikuje navodila za razlago ali smernice. Treba bi bilo vzpostaviti evropske standarde, ki bi zagotovili, da bodo varnostne kontrole letalskih potnikov, ki uporabljajo opremo za gibanje ali medicinske pripomočke, jasne in celovite ter da se bo spoštovalo dostojanstvo teh potnikov.

3.6.3.1   Ta navodila bi morala med drugim obravnavati kakovost storitev in informacij služb za zemeljsko oskrbo in si prizadevati za usklajenost med uredbama št. 261/2004 in 1107/2006. Če pa te smernice ne bi prispevale k učinkovitemu izvajanju pravic oseb z omejeno mobilnostjo, EESO zagovarja takojšen pregled Uredbe št. 1107/2006.

3.6.4   Uredba določa, da se potniku ne sme preprečiti vkrcanja zaradi invalidnosti ali omejene mobilnosti, vendar v členu 4 navaja izjemo od tega načela zaradi izpolnjevanja varnostnih zahtev in dimenzij zrakoplova ali zato, ker vrata onemogočajo vkrcanje ali prevoz invalidne osebe ali osebe z omejeno mobilnostjo.

3.6.5   Zgornje vprašanje ni ne nepristransko ne nevtralno, saj sami letalski prevozniki na podlagi svoje analize tveganj predlagajo pravila glede varnosti, ta pa nato pristojne letalske oblasti navadno potrdijo. Načelo nediskriminacije je tako posledično suženj meril ene od strani. Od letalskih družb bi se moralo zahtevati, da utemeljijo, zakaj so zavrnile vkrcanje invalidnih oseb ali oseb z omejeno mobilnostjo, vključno z notranjimi pravili za obravnavo tega vprašanja, in navedejo konkretne dokaze. To utemeljitev bi moral preučiti pristojni letalski organ na podlagi načela, da mora letalska družba dokazati konkretno varnostno tveganje, ne pa da morajo invalidne osebe dokazati, da takšnega tveganja ni.

3.6.6   V zvezi s to temo bo potrebna vsaj pregledna politika o možnostih dostopa do zrakoplovov z jasnimi in preglednimi informacijami ob nakupu vozovnice.

3.6.7   Eno od najbolj spornih vprašanj je odškodnina za opremo za mobilnost v primeru poškodbe ali izgube. Po veljavni Montrealski konvenciji ta namreč ne zadošča za poplačilo škode osebi z omejeno mobilnostjo, da ne omenjamo morebitne povzročene moralne škode zaradi izgube samostojnosti. Zato je treba v poslovnih pogojih letalskih družb in navsezadnje s spremembami zakonodaje poskrbeti za zadostne zneske odškodnine.

3.7   6. vprašanje: Ali je na področju pravic potnikov potreben bolj pregleden sistem plačila vozovnice, vključno z vprašanjem pribitka dajatev?

3.7.1   Uredba št. 1008/2008 o skupnih pravilih za opravljanje zračnih prevozov v Skupnosti določa način obveščanja uporabnikov letalskih storitev o končni ceni.

3.7.2   Ta namera zakonodajalca EU ni obrodila pričakovanih rezultatov, kar povzroča jezo pri uporabnikih, ki ne morejo primerjati cen storitev.

3.7.3   Uporabniki letalskega prevoza se dejansko soočajo z vrsto poslovnih praks, zaradi česar je seštevek elementov končne cene letalskih storitev pogosto nerazumljiv.

3.7.4   Omenjena uredba temelji na načelu, da letalske družbe prosto določajo prevoznine in tarife. To načelo je sicer neizpodbitno, vendar ne sme biti ovira za zagotavljanje primerljivih informacij.

3.7.5   V mnenju EESO o obveščanju potrošnikov (3) je bila našteta vrsta meril za informacije, namenjene potrošnikom in uporabnikom: biti morajo zanesljive, aktualne, nepristranske, točne, tehtne, jedrnate, razumljive, jasne, berljive in zlahka dostopne. Brez poseganja v prosto odločanje letalskih družb o poslovni politiki je nujno treba poznati vidike in elemente, ki sestavljajo tarife: davke, letališke takse ter druge dajatve in pristojbine, ki so vključeni v končno ceno.

3.7.6   Navsezadnje bi moral zakonodajalec navesti elemente končne cene storitev letalskega prevoza in jih opredeliti. (4) Še nekaj v premislek: danes se letalske vozovnice kupujejo nekaj časa pred dejanskim potovanjem. Prevozniki bi morali biti obvezani, da ohranijo tako ceno najmanj tri mesece.

3.7.7   Kakor navaja Sporočilo COM(2011) 174 konč., je premalo preglednosti glede informacij, ki bi jih morali poznati potrošniki, denimo objav podatkov o točnosti, številu letov, ki so jih prizadele motnje, in uporabljenih ukrepov za zaščito potnikov, sklepih pristojnih organov glede izvajanja uredbe ter kaznih letalskim družbam zaradi neizpolnjevanja.

3.8   Za boljše izvajanje zunajsodnih poravnav

3.8.1   Zunajsodni sistem pritožb pristojnih organov za izvajanje predpisov bi moral temeljiti na enotnih, učinkovitih in hitro izvršljivih pravilih na podlagi priznanih načel za zunajsodne potrošniške pritožbe in z uporabo večjezičnega dogovorjenega obrazca v skladu z „usklajeno metodologijo“, sprejeto v priporočilu Komisije z dne 12. maja 2010. Vsekakor pa bi morale biti odločitve sprejete v razumnem roku in biti obvezujoče za obe strani.

3.8.2   Postopkovni roki bi morali biti poenoteni, vsaj v naslednjih primerih:

| — | največ en mesec za odgovor letalske družbe na pritožbe potrošnikov; |
| --- | --- |

—

največ en mesec za odgovor letalske družbe na pritožbe potrošnikov;

| — | dva meseca, da organi, pristojni za izvajanje Uredbe št. 261/2004, rešijo reklamacije potrošnikov do družb; |
| --- | --- |

—

dva meseca, da organi, pristojni za izvajanje Uredbe št. 261/2004, rešijo reklamacije potrošnikov do družb;

| — | dva meseca od pravnomočnosti kazni, da pristojni organi objavijo vsebino izrečenih kazni. |
| --- | --- |

—

dva meseca od pravnomočnosti kazni, da pristojni organi objavijo vsebino izrečenih kazni.

3.8.3   Vsi pristojni organi za izvajanje predpisov ali sodišča različnih držav članic bi morali Komisiji priglasiti vse odločbe v zvezi z izvajanjem Uredbe št. 261/2004, podobno kot pri izvajanju Uredbe št. 1/2003, tako da bi bila Komisija še vedno odgovorna za širjenje teh informacij.

3.8.4   Za kolektivne spore, ki se pojavljajo v zvezi s problemi zaradi izvajanja storitev letalskega prevoza, je potrebno skupinsko pravno varstvo, ki ga zagotavljajo reprezentativna združenja za varstvo potrošnikov. EESO ponavlja, da je treba tovrstne sodne postopke urediti na ravni EU ter oblikovati odškodninski sklad, iz katerega bi se financirali stroški tovrstnih postopkov za potrošniške organizacije, saj so letalski potniki ena od skupin, ki najbolj potrebujejo tovrstno varstvo.

3.8.5   Civilne kazenske sankcije so lahko odvračilni, sorazmerni in učinkoviti ukrepi, ki se lahko kombinirajo s povračilom škode in izgub skupin potnikov zaradi neizvajanja potrošniške zakonodaje, kot je EESO zapisal že v prejšnjih mnenjih.

3.8.6   Vsak pregled Uredbe št. 261/2004 bi moral ohraniti potrebno skladnost z drugimi obstoječimi predpisi s področja varstva potrošnikov, kot sta direktiva o paketnem potovanju in direktiva o nepoštenih poslovnih praksah.

V Bruslju, 27. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

(1)  UL C 376, 22.12.2011, str. 38.

1

(2)  UL L 399, 30.12.2006, str. 1.

2

(3)  UL C 44, 11.2.2011, str. 62.

3

(4)  UL C 128, 18.5.2010, str. 142.

4

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/131 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/131

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o gostovanju v javnih mobilnih komunikacijskih omrežjih v Uniji (prenovitev)

(COM(2011) 402 konč. – 2011/0187 (COD))

2012/C 24/29

Poročevalec: g. HENCKS

Svet je 22. julija 2011 sklenil, da v skladu s členom 114 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednjem dokumentu:

Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o gostovanju v javnih mobilnih komunikacijskih omrežjih v Uniji (prenovitev)

COM(2011) 402 konč. – 2011/0187(COD)

Strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 7. oktobra 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 26. oktobra) s 150 glasovi za in 4 vzdržanimi glasovi.

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Veljavnost uredbe (ES) št. 717/2007, ki določa zgornje meje veleprodajnih in maloprodajnih cen za gostovanje govornih storitev, se bo 30. junija 2012 iztekla, čeprav se še ni razvila zdrava konkurenca in čeprav so uporabniki še vedno primorani plačevati previsoke cene. |
| --- | --- |

1.1

Veljavnost uredbe (ES) št. 717/2007, ki določa zgornje meje veleprodajnih in maloprodajnih cen za gostovanje govornih storitev, se bo 30. junija 2012 iztekla, čeprav se še ni razvila zdrava konkurenca in čeprav so uporabniki še vedno primorani plačevati previsoke cene.

| 1.2 | Potrebni so torej novi ukrepi EU, če ta želi uresničiti cilj, ki si ga je zadala v okviru digitalne strategije za Evropo, in sicer najpozneje do leta 2015 odpraviti razlike med tarifami za gostovanje in nacionalnimi tarifami. |
| --- | --- |

1.2

Potrebni so torej novi ukrepi EU, če ta želi uresničiti cilj, ki si ga je zadala v okviru digitalne strategije za Evropo, in sicer najpozneje do leta 2015 odpraviti razlike med tarifami za gostovanje in nacionalnimi tarifami.

| 1.3 | Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) odobrava nove ukrepe, ki so po njegovem mnenju sorazmerni in ustrezni za zagotavljanje razpoložljivosti in dostopa do storitve splošnega gospodarskega pomena po sprejemljivih cenah. Predlagano novo znižanje zgornje meje cen gre v pravo smer, namreč k srednjeročni odpravi cen gostovanja v vseh možnih oblikah. |
| --- | --- |

1.3

Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) odobrava nove ukrepe, ki so po njegovem mnenju sorazmerni in ustrezni za zagotavljanje razpoložljivosti in dostopa do storitve splošnega gospodarskega pomena po sprejemljivih cenah. Predlagano novo znižanje zgornje meje cen gre v pravo smer, namreč k srednjeročni odpravi cen gostovanja v vseh možnih oblikah.

| 1.4 | EESO se načeloma strinja tudi z določbo, ki strankam omogoča prost dostop do govornih storitev, storitev SMS in podatkovnih storitev gostovanja vseh povezanih ponudnikov, pri čemer lahko obdržijo svojo telefonsko številko. |
| --- | --- |

1.4

EESO se načeloma strinja tudi z določbo, ki strankam omogoča prost dostop do govornih storitev, storitev SMS in podatkovnih storitev gostovanja vseh povezanih ponudnikov, pri čemer lahko obdržijo svojo telefonsko številko.

| 1.5 | Vendar pa EESO izraža obžalovanje, da v predlogu Komisije ni predvidene ocene učinka novih ukrepov na zaposlovanje in delovne pogoje v tem sektorju. |
| --- | --- |

1.5

Vendar pa EESO izraža obžalovanje, da v predlogu Komisije ni predvidene ocene učinka novih ukrepov na zaposlovanje in delovne pogoje v tem sektorju.

| 1.6 | EESO v zvezi s trajanjem gostujočih odhodnih klicev poziva k skrajšanju začetnega najkrajšega obdobja zaračunavanja, ki je trenutno določeno na 30 sekund, s čimer bi upoštevali razvoj na tem področju v nekaterih državah članicah. |
| --- | --- |

1.6

EESO v zvezi s trajanjem gostujočih odhodnih klicev poziva k skrajšanju začetnega najkrajšega obdobja zaračunavanja, ki je trenutno določeno na 30 sekund, s čimer bi upoštevali razvoj na tem področju v nekaterih državah članicah.

2.   Ozadje

| 2.1 | Znižanje cen gostovanja mobilnih storitev za uporabnike, ki potujejo po Evropski uniji, spada od leta 2005 k politiki EU na področju elektronskih komunikacij in industrije. |
| --- | --- |

2.1

Znižanje cen gostovanja mobilnih storitev za uporabnike, ki potujejo po Evropski uniji, spada od leta 2005 k politiki EU na področju elektronskih komunikacij in industrije.

| 2.2 | Ker ni bilo odziva na pozive Komisije, ki je od operaterjev zahtevala znižanje previsokih cen gostovanja mobilnih komunikacijskih storitev, je EU sklenila ukrepati z uravnavanjem cen. |
| --- | --- |

2.2

Ker ni bilo odziva na pozive Komisije, ki je od operaterjev zahtevala znižanje previsokih cen gostovanja mobilnih komunikacijskih storitev, je EU sklenila ukrepati z uravnavanjem cen.

| 2.3 | EU je v Uredbi (ES) št. 717/2007 s 1. septembrom 2007 uvedla zgornjo mejo cen na minuto (evropska tarifa) za gostovanje v mobilnih telefonskih omrežjih (za vele- in maloprodajo), ki se je do leta 2010 vsako leto znižala za 0,03 EUR. |
| --- | --- |

2.3

EU je v Uredbi (ES) št. 717/2007 s 1. septembrom 2007 uvedla zgornjo mejo cen na minuto (evropska tarifa) za gostovanje v mobilnih telefonskih omrežjih (za vele- in maloprodajo), ki se je do leta 2010 vsako leto znižala za 0,03 EUR.

| 2.4 | Kljub temu, da je bila evropska tarifa določena tako, da dopušča dovolj zdrave konkurence med operaterji pod dopustno zgornjo mejo, je Komisija ugotovila, da so se povprečne cene operaterjev gibale le nekoliko pod določeno zgornjo mejo. |
| --- | --- |

2.4

Kljub temu, da je bila evropska tarifa določena tako, da dopušča dovolj zdrave konkurence med operaterji pod dopustno zgornjo mejo, je Komisija ugotovila, da so se povprečne cene operaterjev gibale le nekoliko pod določeno zgornjo mejo.

| 2.5 | Zato je bila veljavnost Uredbe (ES) št. 717/2007 podaljšana do 30. junija 2012, hkrati pa se je letno zniževala najvišja cena za glasovne klice. Ob tej priložnosti je bila uvedena tudi zgornja meja vele- in maloprodajnih cen za sporočila SMS ter veleprodajnih cen gostovanja za podatkovne storitve, medtem ko za maloprodajne cene gostovanja za podatkovne storitve zgornja meja ni bila določena. |
| --- | --- |

2.5

Zato je bila veljavnost Uredbe (ES) št. 717/2007 podaljšana do 30. junija 2012, hkrati pa se je letno zniževala najvišja cena za glasovne klice. Ob tej priložnosti je bila uvedena tudi zgornja meja vele- in maloprodajnih cen za sporočila SMS ter veleprodajnih cen gostovanja za podatkovne storitve, medtem ko za maloprodajne cene gostovanja za podatkovne storitve zgornja meja ni bila določena.

| 2.6 | Poleg tega je bilo z namenom, da se preprečijo „skriti stroški“ za potrošnika, 1. julija 2009 uvedeno obračunavanje po sekundnem intervalu po 30 sekundah za odhodne klice in obračunavanje po sekundnem intervalu za celotno trajanje dohodnih klicev. |
| --- | --- |

2.6

Poleg tega je bilo z namenom, da se preprečijo „skriti stroški“ za potrošnika, 1. julija 2009 uvedeno obračunavanje po sekundnem intervalu po 30 sekundah za odhodne klice in obračunavanje po sekundnem intervalu za celotno trajanje dohodnih klicev.

3.   Novi predlog Komisije

| 3.1 | Ker bo Uredba (ES) št. 717/2007 prenehala veljati s 30. junijem 2012 in glede na to, da je Komisija v poročilu o razvoju trga storitev gostovanja ugotovila, da se cene (razen posebnih paketov) niso dovolj spremenile in zato uporabnikom ni mogoče zagotoviti, da ne bodo plačevali previsokih cen v primerjavi z domačimi tarifami, za katere veljajo konkurenčni pogoji, je Komisija pred kratkim predstavila nov predlog za spremembo omenjene uredbe. |
| --- | --- |

3.1

Ker bo Uredba (ES) št. 717/2007 prenehala veljati s 30. junijem 2012 in glede na to, da je Komisija v poročilu o razvoju trga storitev gostovanja ugotovila, da se cene (razen posebnih paketov) niso dovolj spremenile in zato uporabnikom ni mogoče zagotoviti, da ne bodo plačevali previsokih cen v primerjavi z domačimi tarifami, za katere veljajo konkurenčni pogoji, je Komisija pred kratkim predstavila nov predlog za spremembo omenjene uredbe.

| 3.2 | Novi predlog uredbe poleg novega bistvenega znižanja zgornjih mej cen do leta 2016 ali 2022 vsebuje tudi strukturne ukrepe, in sicer:






  — | ločitev storitev gostovanja od nacionalnih storitev, kar bi naročniku omogočalo, da izbere drugega operaterja za storitve gostovanja (govorna sporočila, SMS, prenos podatkov), pri čemer lahko obdrži svojo telefonsko številko; |
| --- | --- | --- |

3.2

Novi predlog uredbe poleg novega bistvenega znižanja zgornjih mej cen do leta 2016 ali 2022 vsebuje tudi strukturne ukrepe, in sicer:

—

ločitev storitev gostovanja od nacionalnih storitev, kar bi naročniku omogočalo, da izbere drugega operaterja za storitve gostovanja (govorna sporočila, SMS, prenos podatkov), pri čemer lahko obdrži svojo telefonsko številko;

| — | obveznost operaterjev omrežja, da omogočijo dostop do storitev gostovanja tudi na veleprodajni ravni. |
| --- | --- |

—

obveznost operaterjev omrežja, da omogočijo dostop do storitev gostovanja tudi na veleprodajni ravni.

| 3.3 | Dokler strukturne reforme ne bodo začele učinkovati, Komisija v zvezi s tarifnimi določbami predlaga, da se veljavnost Uredbe (ES) št. 717/2007 podaljša za 10 let, tj. do 30. junija 2022. |
| --- | --- |

3.3

Dokler strukturne reforme ne bodo začele učinkovati, Komisija v zvezi s tarifnimi določbami predlaga, da se veljavnost Uredbe (ES) št. 717/2007 podaljša za 10 let, tj. do 30. junija 2022.

| 3.4 | Zgornje meje maloprodajnih cen naj bi veljale do 30. junija 2016, medtem ko naj bi se zgornje meje veleprodajnih cen ohranile v celotnem regulativnem obdobju, razen če se že prej ne razvije dovolj močna konkurenca. |
| --- | --- |

3.4

Zgornje meje maloprodajnih cen naj bi veljale do 30. junija 2016, medtem ko naj bi se zgornje meje veleprodajnih cen ohranile v celotnem regulativnem obdobju, razen če se že prej ne razvije dovolj močna konkurenca.

| 3.5 | Maloprodajne cene za storitve podatkovnega gostovanja so trenutno edine, ki še niso regulirane, zato so še vedno previsoke, včasih celo sedemkrat višje kot veleprodajne cene. |
| --- | --- |

3.5

Maloprodajne cene za storitve podatkovnega gostovanja so trenutno edine, ki še niso regulirane, zato so še vedno previsoke, včasih celo sedemkrat višje kot veleprodajne cene.

| 3.6 | Zato so načrtovani regulativni posegi, ki naj bi do leta 2014 postopoma znižali maloprodajne cene na kilobajt za podatkovne storitve. Od julija 2014 do julija 2016 bodo zgornje meje cen ostale nespremenjene, nato pa bodo odpravljene, razen če se že prej ne razvije dovolj močna konkurenca, ki bi omogočila zgodnejšo odpravo. |
| --- | --- |

3.6

Zato so načrtovani regulativni posegi, ki naj bi do leta 2014 postopoma znižali maloprodajne cene na kilobajt za podatkovne storitve. Od julija 2014 do julija 2016 bodo zgornje meje cen ostale nespremenjene, nato pa bodo odpravljene, razen če se že prej ne razvije dovolj močna konkurenca, ki bi omogočila zgodnejšo odpravo.

| 3.7 | Za podatkovne storitve na veleprodajni ravni se bodo zgornje meje cen letno zniževale, in sicer do 30. junija 2015, nakar bodo ostale na isti ravni do izteka veljavnosti nove uredbe (načeloma leta 2022). |
| --- | --- |

3.7

Za podatkovne storitve na veleprodajni ravni se bodo zgornje meje cen letno zniževale, in sicer do 30. junija 2015, nakar bodo ostale na isti ravni do izteka veljavnosti nove uredbe (načeloma leta 2022).

4.   Splošne ugotovitve

| 4.1 | Potreba po rešitvi vprašanj, povezanih z gostovanjem, da bo mogoče uresničiti enotni trg, je v skladu tako s strategijo Evropa 2020 kot z Aktom za enotni trg in digitalno strategijo za Evropo. |
| --- | --- |

4.1

Potreba po rešitvi vprašanj, povezanih z gostovanjem, da bo mogoče uresničiti enotni trg, je v skladu tako s strategijo Evropa 2020 kot z Aktom za enotni trg in digitalno strategijo za Evropo.

| 4.2 | EESO opozarja, da spadajo elektronske komunikacije med storitve splošnega gospodarskega pomena, ki morajo kot take biti splošno razpoložljive in dostopne po sprejemljivih cenah. |
| --- | --- |

4.2

EESO opozarja, da spadajo elektronske komunikacije med storitve splošnega gospodarskega pomena, ki morajo kot take biti splošno razpoložljive in dostopne po sprejemljivih cenah.

| 4.3 | EESO zato odobrava vse ukrepe, ki preprečujejo, da potrošniki plačujejo previsoke cene za gostujoče odhodne ali dohodne klice. EESO poleg tega poziva Komisijo, naj tako odločno ukrepa tudi proti previsokim maržam, ki jih uporabljajo prevladujoči operaterji drugih storitev splošnega gospodarskega pomena. |
| --- | --- |

4.3

EESO zato odobrava vse ukrepe, ki preprečujejo, da potrošniki plačujejo previsoke cene za gostujoče odhodne ali dohodne klice. EESO poleg tega poziva Komisijo, naj tako odločno ukrepa tudi proti previsokim maržam, ki jih uporabljajo prevladujoči operaterji drugih storitev splošnega gospodarskega pomena.

| 4.4 | Storitve mobilnega gostovanja so eden glavnih elementov digitalne strategije za Evropo, katere cilj je odpraviti razlike med cenami gostovanja in nacionalnimi cenami najpozneje do leta 2015, torej srednjeročno odpraviti cene gostovanja v vseh možnih oblikah. |
| --- | --- |

4.4

Storitve mobilnega gostovanja so eden glavnih elementov digitalne strategije za Evropo, katere cilj je odpraviti razlike med cenami gostovanja in nacionalnimi cenami najpozneje do leta 2015, torej srednjeročno odpraviti cene gostovanja v vseh možnih oblikah.

| 4.5 | Vendar se ta cilj v uredbi, katero obravnava to mnenje, ne pojavi kot formalna določba. Nova znižanja zgornjih mej cen za gostovanje pa ne dopuščajo več skoraj nobenega manevrskega prostora med nacionalnimi cenami in cenami gostovanja |
| --- | --- |

4.5

Vendar se ta cilj v uredbi, katero obravnava to mnenje, ne pojavi kot formalna določba. Nova znižanja zgornjih mej cen za gostovanje pa ne dopuščajo več skoraj nobenega manevrskega prostora med nacionalnimi cenami in cenami gostovanja

| 4.6 | Čeprav je dosedanji pristop nižanja cen z določanjem njihovih zgornjih mej vodil do bistvenega padca cen (glej spodnjo razpredelnico, ki jo je pripravil EESO), pa je ta ukrep z obravnavanim predlogom dosegel svoje meje in ni trajnosten. | Govorne storitve
  EUR/minuto
  (brez DDV) | SMS
  EUR/SMS
  (brez DDV) | Prenos podatkov
  EUR/kilobajt
  (brez DDV) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | velepro-dajna cena | malopro-dajna cena / odhodni klic | malopro-dajna cena / dohodni klic | velepro-dajna cena | malopro-dajna cena | velepro-dajna cena | malopro- dajna cena |
| Povprečna

  cena do 1.9.2007 | | 0,7692 | 0,417 | — | — | — | — |
| Uredba (ES) št. 717/2007 |
| najvišja cena
  1.9.2007–31.8.2008 | 0,30 | 0,49 | 0,24 | — | — | — | — |
| najvišja cena
  1.9.2008–30.6.2009 | 0,28 | 0,46 | 0,22 | — | — | — | — |
| najvišja cena
  1.7.2009–30.6.2010 | 0,26 | 0,43 | 0,19 | 0,04 | 0,11 | 1,00 | — |
| Uredba (ES) št. 580/2008 |
| najvišja cena
  1.7.2010–30.6.2011 | 0,22 | 0,39 | 0,15 | 0,04 | 0,11 | 0,80 | — |
| najvišja cena
  1.7.2011–30.6.2012 | 0,18 | 0,35 | 0,11 | 0,04 | 0,11 | 0,50 | — |
| najvišja cena
  1.7.2012–30.6.2013 | 0,14 | 0,32 | 0,11 | 0,03 | 0,10 | 0,30 | 0,90 |
| Predlog uredbe COM(2011) 402 |
| najvišja cena
  1.7.2013–30.6.2014 | 0,10 | 0,28 | 0,10 | 0,03 | 0,10 | 0,20 | 0,70 |
| najvišja cena
  1.7.2014–30.6.2015 | 0,06 | 0,24 | 0,10 | 0,02 | 0,10 | 0,10 | 0,50 |
| najvišja cena
  1.7.2015–30.6.2016 | 0,06 | 0,24 | 0,10 | 0,02 | 0,10 | 0,10 | 0,50 |
| najvišja cena
  1.7.2016–30.6.2022 | 0,06 | zgornja meja (1) odpravljena | zgornja meja (1) odpravljena | 0,02 | zgornja meja (1) odpravljena | 0,10 | zgornja meja (1) odpravljena |

4.6

Čeprav je dosedanji pristop nižanja cen z določanjem njihovih zgornjih mej vodil do bistvenega padca cen (glej spodnjo razpredelnico, ki jo je pripravil EESO), pa je ta ukrep z obravnavanim predlogom dosegel svoje meje in ni trajnosten.

Govorne storitve

EUR/minuto

(brez DDV)

SMS

EUR/SMS

(brez DDV)

Prenos podatkov

EUR/kilobajt

(brez DDV)

velepro-dajna cena

malopro-dajna cena / odhodni klic

malopro-dajna cena / dohodni klic

velepro-dajna cena

malopro-dajna cena

velepro-dajna cena

malopro- dajna cena

Povprečna

  cena do 1.9.2007

0,7692

0,417

—

—

—

—

Uredba (ES) št. 717/2007

najvišja cena

1.9.2007–31.8.2008

0,30

0,49

0,24

—

—

—

—

najvišja cena

1.9.2008–30.6.2009

0,28

0,46

0,22

—

—

—

—

najvišja cena

1.7.2009–30.6.2010

0,26

0,43

0,19

0,04

0,11

1,00

—

Uredba (ES) št. 580/2008

najvišja cena

1.7.2010–30.6.2011

0,22

0,39

0,15

0,04

0,11

0,80

—

najvišja cena

1.7.2011–30.6.2012

0,18

0,35

0,11

0,04

0,11

0,50

—

najvišja cena

1.7.2012–30.6.2013

0,14

0,32

0,11

0,03

0,10

0,30

0,90

Predlog uredbe COM(2011) 402

najvišja cena

1.7.2013–30.6.2014

0,10

0,28

0,10

0,03

0,10

0,20

0,70

najvišja cena

1.7.2014–30.6.2015

0,06

0,24

0,10

0,02

0,10

0,10

0,50

najvišja cena

1.7.2015–30.6.2016

0,06

0,24

0,10

0,02

0,10

0,10

0,50

najvišja cena

1.7.2016–30.6.2022

0,06

zgornja meja (1) odpravljena

zgornja meja (1) odpravljena

0,02

zgornja meja (1) odpravljena

0,10

zgornja meja (1) odpravljena

| 4.7 | Z znižanjem cen ni mogoče rešiti strukturnih problemov, s katerimi se sooča trg gostovanja. Zato EESO odobrava, da novi predlog uredbe poleg tarifnih pravil vsebuje tudi strukturne določbe, ki domačega operaterja obvezujejo, da svojim strankam od 1. julija 2014 omogoča dostop do govornih storitev, storitev SMS in podatkovnih storitev gostovanja vseh drugih povezanih ponudnikov. |
| --- | --- |

4.7

Z znižanjem cen ni mogoče rešiti strukturnih problemov, s katerimi se sooča trg gostovanja. Zato EESO odobrava, da novi predlog uredbe poleg tarifnih pravil vsebuje tudi strukturne določbe, ki domačega operaterja obvezujejo, da svojim strankam od 1. julija 2014 omogoča dostop do govornih storitev, storitev SMS in podatkovnih storitev gostovanja vseh drugih povezanih ponudnikov.

| 4.8 | EESO sicer načeloma pozdravlja to določbo, vendar je zaskrbljen, da bo ta ukrep preveč strank usmeril k velikim skupinam, ki imajo na trgu prevladujoč položaj, in škodil manjšim operaterjem, še toliko bolj, ker bodo njihovi stroški za tehnično in komercialno izvedbo predlaganega ukrepa sorazmerno višji zaradi fiksnih stroškov. |
| --- | --- |

4.8

EESO sicer načeloma pozdravlja to določbo, vendar je zaskrbljen, da bo ta ukrep preveč strank usmeril k velikim skupinam, ki imajo na trgu prevladujoč položaj, in škodil manjšim operaterjem, še toliko bolj, ker bodo njihovi stroški za tehnično in komercialno izvedbo predlaganega ukrepa sorazmerno višji zaradi fiksnih stroškov.

| 4.9 | EESO poziva Komisijo, naj poskrbi za to, da bo kljub vključenosti več akterjev v zagotavljanje mobilnih komunikacij ostala zagotovljena preglednost za končne odjemalce. |
| --- | --- |

4.9

EESO poziva Komisijo, naj poskrbi za to, da bo kljub vključenosti več akterjev v zagotavljanje mobilnih komunikacij ostala zagotovljena preglednost za končne odjemalce.

| 4.10 | Čeprav bi lahko predlog Komisije za razširitev dostopa do trga za čezmejne ponudnike storitev gostovanja („operaterje navideznih mobilnih omrežij“ – Mobile Virtual Network Operators/MVNO) prispeval k razvoju večje konkurence, pa EESO obžaluje, da ni bilo odziva na poziv Evropskega parlamenta leta 2005, da je treba preučiti učinek uredbe na manjše ponudnike mobilne telefonije v EU in njihov položaj na skupnem trgu storitev gostovanja. |
| --- | --- |

4.10

Čeprav bi lahko predlog Komisije za razširitev dostopa do trga za čezmejne ponudnike storitev gostovanja („operaterje navideznih mobilnih omrežij“ – Mobile Virtual Network Operators/MVNO) prispeval k razvoju večje konkurence, pa EESO obžaluje, da ni bilo odziva na poziv Evropskega parlamenta leta 2005, da je treba preučiti učinek uredbe na manjše ponudnike mobilne telefonije v EU in njihov položaj na skupnem trgu storitev gostovanja.

| 4.11 | Poleg tega EESO ugotavlja, da povzetek analize učinka in ocena učinka, ki sta priložena predlogu uredbe, na katerega se nanaša to mnenje, ne vsebujeta podatkov o pričakovanih posledicah novih ukrepov za zaposlovanje in/ali delovne pogoje v tem sektorju. Zato EESO poziva k pripravi dodatnih analiz. |
| --- | --- |

4.11

Poleg tega EESO ugotavlja, da povzetek analize učinka in ocena učinka, ki sta priložena predlogu uredbe, na katerega se nanaša to mnenje, ne vsebujeta podatkov o pričakovanih posledicah novih ukrepov za zaposlovanje in/ali delovne pogoje v tem sektorju. Zato EESO poziva k pripravi dodatnih analiz.

| 4.12 | EESO v zvezi s trajanjem gostujočih odhodnih klicev poziva k skrajšanju začetnega najkrajšega obdobja zaračunavanja, ki je trenutno določeno na 30 sekund, s čimer bi upoštevali razvoj na tem področju v nekaterih državah članicah. |
| --- | --- |

4.12

EESO v zvezi s trajanjem gostujočih odhodnih klicev poziva k skrajšanju začetnega najkrajšega obdobja zaračunavanja, ki je trenutno določeno na 30 sekund, s čimer bi upoštevali razvoj na tem področju v nekaterih državah članicah.

V Bruslju, 26. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

(1)  pod pogojem, da se razvije dovolj močna konkurenca.

1

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/134 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/134

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o energetski učinkovitosti ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES

(COM(2011) 370 konč. – 2011/0172 (COD))

2012/C 24/30

Poročevalec: g. MORDANT

Soporočevalec: g. LIBAERT

Svet Evropske unije in Evropski parlament sta 15. julija oziroma 1. avgusta 2011 sklenila, da v skladu s členoma 194(2) in 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosita za mnenje o naslednjem dokumentu:

Predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o energetski učinkovitosti ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES

COM(2011) 370 konč.

Strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 7. oktobra 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 26. oktobra) s 165 glasovi za, 1 glasom proti in 6 vzdržanimi glasovi.

1.   Sklepi in priporočila

1.1   EESO Svetu in Parlamentu priporoča, naj Komisija čim prej oceni, ali je Unija sposobna doseči cilj 20-odstotnega prihranka energije, in da se prizadevanja usmerijo v doseganje dejanskih rezultatov.

1.2   EESO Komisijo poziva, naj razširja in se opira na obstoječe dobre prakse v državah članicah, zlasti na področju izboljšanja energetske učinkovitosti stavb.

1.3   Odbor Komisiji priporoča, da razišče možnosti za dodatno evropsko financiranje ukrepov, s katerimi bo mogoče doseči cilje iz direktive, in podpre izvajanje teh ukrepov.

1.4   EESO poziva Komisijo, naj čim prej preuči razloge za nizko stopnjo uporabe razpoložljivih sredstev in po potrebi spremeni pravila financiranja ter preuči, kako povečati vlogo nedavno ustanovljenega sklada za energetsko učinkovitost tako z vidika virov financiranja kot meril za dodelitev sredstev, ki morajo prispevati k uresničitvi okoljskih, socialnih in ekonomskih ciljev.

1.5   Prav tako Komisijo poziva, naj preuči možnost, da se predlagana „pobuda za projektne obveznice strategije Evropa 2020“ razširi na projekte, ki prispevajo k uresničitvi ciljev iz te direktive.

1.6   EESO Komisijo poziva, naj čim prej oceni, koliko neizkoriščenih možnosti na področju energetske učinkovitosti je še v industrijskih sektorjih, da bo lahko opredelila ustrezne ukrepe, ki jih je treba sprejeti.

1.7   EESO Komisiji predlaga, da preuči, v kakšni meri in pod kakšnimi pogoji bi se lahko instrumenti za merjenje emisij CO2 in drugih onesnaževal (opredeljenih v dokumentih BREF) uporabljali podobno kot v direktivi o industrijskih emisijah in se oblikovali v okviru sistema upravljanja, v katerem so udeleženi vsi ustrezni akterji, tj. delodajalci, sindikati in nevladne organizacije.

1.8   EESO priporoča, naj se ob spoštovanju načel univerzalnosti in dostopnosti energije potrošnikom ter varstva osebnih podatkov zaostrijo pogoji za morebitno uvedbo inteligentnih števcev.

1.9   EESO poziva, naj se v predlogu obravnavane direktive od držav članic zahteva, da ublažijo vpliv stroškov ukrepov na višino računa, ki ga plačajo končni potrošniki, po potrebi zlasti stroškov inteligentnih števcev, in poskrbijo, da bodo vsi ti ukrepi pod pogoji, ki jih določijo države članice, brezplačni za gospodinjstva z nizkimi dohodki.

1.10   EESO poziva Komisijo, naj pristojnosti svetov delavcev in evropskih svetov delavcev razširi na področje energetske učinkovitosti, da bo mogoče doseči cilje direktive.

1.11   EESO Komisijo poziva tudi, naj natančneje opredeli pojem „mala in srednje velika podjetja“, kar zadeva njihovo velikost in področje dejavnosti, da bi tako preprečili uporabo preširoke opredelitve, na podlagi katere večini podjetij ne bi bilo treba izvesti energetskih pregledov ali prispevati k uresničitvi ciljev direktive.

1.12   EESO Komisijo poziva, naj si prizadeva za boljšo povezanost prometnega sektorja in predvidi ukrepe v okviru obravnavane direktive, da bi tako prispevala k uresničitvi zastavljenega cilja.

1.13   EESO Komisijo poziva, naj od držav članic zahteva, da predvidijo okrepljene in po možnosti zavezujoče ukrepe za vse stavbe, ter poziva k opredelitvi količinskih ciljev, ki jih dopolnjujejo ustrezni ukrepi glede financiranja in spodbud ter spremljevalni ukrepi.

1.14   EESO Komisijo poziva, naj spodbudi potrebno uskladitev na ravni EU za izboljšavo šolskih in univerzitetnih programov, programov usposabljanja ter raziskav in razvoja, da bodo prilagojeni izzivom in ciljem iz direktive ter spodbujali tovrstna partnerstva.

1.15   EESO poudarja, da lahko imajo lokalne in regionalne javne službe v okviru energetskih pregledov bistveno vlogo pri podpiranju in spodbujanju posameznikov, da izboljšajo energetsko učinkovitost svojih stanovanj.

1.16   EESO meni, da imajo potrošniki ključno vlogo pri zmanjšanju porabe energije. Evropska komisija mora zagotoviti nacionalne strategije, ki vključujejo potrošnike in jih spodbujajo v to smer, da se dosežejo najboljši možni rezultati tako za posamezne potrošnike kot tudi za družbo. Politike energetske učinkovitosti je treba podpreti z ustreznimi (finančnimi) spodbudami, ki so za potrošnike privlačne in zato tudi sprejemljive. Potrebe ranljivih skupin potrošnikov je treba upoštevati kot sestavni del vseh politik na področju energetske učinkovitosti.

2.   Uvod

To mnenje obravnava predlog direktive o energetski učinkovitosti (COM(2011) 370 konč.), ki temelji na veljavnih direktivah o soproizvodnji in o energetskih storitvah, ki naj bi ju preoblikovali v en sam splošen zakonodajni akt o energetski učinkovitosti pri oskrbi z energijo in končni porabi energije.

3.   Kratka vsebina predloga direktive Evropskega parlamenta in Sveta o energetski učinkovitosti ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES

3.1   EU si je zastavila cilj, da do leta 2020 doseže 20-odstotni prihranek primarne energije, ta cilj pa je tudi opredelila kot enega od petih krovnih ciljev strategije Evropa 2020 – strategije za pametno, trajnostno in vključujočo rast.

3.2   Zadnje ocene Komisije, pri katerih se upoštevajo nacionalni cilji povečanja energetske učinkovitosti za leto 2020, ki so jih države članice določile v skladu s strategijo Evropa 2020, kažejo, da bo EU leta 2020 dosegla le polovico 20-odstotnega cilja. Evropski svet in Evropski parlament sta pozvala Komisijo, naj sprejme novo ambiciozno strategijo o energetski učinkovitosti, da bi z odločnimi ukrepi izkoristili velik obstoječi potencial.

3.3   Da bi Komisija ponovno spodbudila energetsko učinkovitost, je 8. marca 2011 predložila nov načrt za energetsko učinkovitost, v katerem je določila ukrepe za doseganje dodatnega prihranka pri oskrbi z energijo in rabi energije.

4.   Splošne ugotovitve glede predloga direktive

4.1   To mnenje se navezuje na mnenje Odbora CESE 1180/2011 o sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Načrt za energetsko učinkovitost 2011 z dne 14. julija 2011, ki ga tudi dopolnjuje. Odbor opozarja zlasti na stališča, ki jih je sprejel v tem mnenju glede proizvodnje toplote in električne energije, soproizvodnje (5.3.) in energetskih storitev (5.4.). Poleg tega znova poziva, naj se preuči izvajanje obstoječih določb o energetskem certificiranju stavb, ekološkem označevanju gospodinjskih aparatov in inteligentnih števcih ter te določbe po potrebi spremenijo.

4.2   Odbor podpira vsebino in cilje predlagane direktive, ki naj bi uvedla „skupni okvir za spodbujanje energetske učinkovitosti v Uniji, da se zagotovi uresničitev cilja 20-odstotnega prihranka primarne energije do leta 2020 in vzpostavi temelj za dodatno energetsko učinkovitost po tem letu“. Odbor izraža prepričanje, da je pomembno spodbujati energetsko učinkovitost v Uniji, saj so v njej še neizkoriščene možnosti, izpolnitev zastavljenega cilja pa bo za Unijo koristna tako z okoljskega kot tudi ekonomskega in socialnega vidika. EESO priznava, da je bilo v zadnjih letih veliko zakonodajnih in nezakonodajnih pobud v zvezi z „zelenimi stavbami“ in „zelenimi“ gradbenimi proizvodi. Očitno ni splošnega pristopa za „zelene gradnje“, kar povzroča premajhno usklajenost dejavnosti in razsipavanje z viri. Bilo bi smotrno, da Evropska komisija objavi zeleno knjigo o „zelenih gradnjah“, ki bi vsebovala vse pobude za stavbe in gradbeni material.

4.3   Odbor podpira predlog direktive, ki prenavlja Direktivo 2004/8/ES o soproizvodnji in Direktivo 2006/32/ES o energetskih storitvah, hkrati pa ju razveljavlja in združuje. Ta celostni pristop bi lahko spodbudil sinergije, zlasti na področju soproizvodnje toplotne in električne energije, ter tako prispeval k lažji uresničitvi zastavljenih ciljev. Odbor meni, da bi si bilo treba prizadevati tudi za boljšo povezanost prometnega sektorja in predvideti ukrepe v okviru obravnavane direktive, da bi tako prispevali k uresničitvi zastavljenega cilja.

4.4   Po mnenju Odbora je doseganje cilja 20-odstotnega prihranka primarne energije do leta 2020 bistvenega pomena, zato EESO priporoča, da Komisija že v letu 2013 oceni, ali bo Unija lahko dosegla ta cilj v okviru veljavnih določb, in da se prizadevanja v čim večji meri usmerijo v doseganje dejanskih rezultatov.

4.5   Odbor glede na pomen delovnih mest za oblikovanje in izvajanje predlaganih ukrepov obžaluje, da delovno mesto ni omenjeno, prav tako tudi ne pomen spodbujanja socialnega dialoga na delovnem mestu za dosego opredeljenih ciljev. Vključitev zaposlenih v programe energetske učinkovitosti in njihovo sodelovanje sta dejansko bistvenega pomena za dosego ciljev, prav tako kot razvoj in izvajanje ustreznih programov izobraževanja in usposabljanja ter ukrepov za zagotavljanje dobrih delovnih pogojev ter zdravja in varnosti pri delu. S temi vidiki je treba seznaniti delavce in se glede tega z njimi posvetovati v okviru socialnega dialoga, ki ga je treba spodbujati.

4.5.1   EESO prav tako priporoča, da se na podlagi Direktive 2009/28/ES o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov sprejme priloga o usposabljanju, na podlagi katerega je izvajalcem storitev, ki jih obravnava ta direktiva, podeljen certifikat ali kvalifikacija.

4.6   Odbor se sprašuje glede financiranja naložb, ki bodo morda potrebne. Dejansko se zdi, da je v mnogih primerih delež sredstev EU prenizek, da bi lahko učinkovala kot spodbuda, kot je poudarjeno v točki 6.5.1 mnenja CESE 1180/2011, vendar pa točka 4 obrazložitvenega memoranduma v obravnavanem predlogu navaja zgolj, da se bo direktiva „izvajala z uporabo obstoječega proračuna in ne bo vplivala na večletni finančni okvir“. Zagotovo je pomembno, da se v čim večji meri uporabijo obstoječi finančni instrumenti, vendar pa se je treba zavedati, da so ti trenutno neustrezni, saj države članice in regije razpoložljiva sredstva iz strukturnih skladov in Kohezijskega sklada premalo izkoristijo. Da bi bilo mogoče doseči opredeljene cilje, mora Komisija po mnenju Odbora:

| — | čim prej preučiti razloge za nizko stopnjo uporabe razpoložljivih sredstev in po potrebi spremeniti pravila financiranja. To je še toliko bolj nujno in pomembno z vidika omejitev, ki trenutno obremenjujejo javne finance in ki so nastale predvsem na podlagi odločitev, sprejetih na evropski ravni v okviru načrtovanja varčevalnih ukrepov; |
| --- | --- |

—

čim prej preučiti razloge za nizko stopnjo uporabe razpoložljivih sredstev in po potrebi spremeniti pravila financiranja. To je še toliko bolj nujno in pomembno z vidika omejitev, ki trenutno obremenjujejo javne finance in ki so nastale predvsem na podlagi odločitev, sprejetih na evropski ravni v okviru načrtovanja varčevalnih ukrepov;

| — | preučiti, kako povečati vlogo nedavno ustanovljenega sklada za energetsko učinkovitost tako z vidika virov financiranja kot meril za dodelitev sredstev, ki morajo po mnenju Odbora prispevati k doseganju tako okoljskih kot tudi ekonomskih in socialnih ciljev; |
| --- | --- |

—

preučiti, kako povečati vlogo nedavno ustanovljenega sklada za energetsko učinkovitost tako z vidika virov financiranja kot meril za dodelitev sredstev, ki morajo po mnenju Odbora prispevati k doseganju tako okoljskih kot tudi ekonomskih in socialnih ciljev;

| — | preučiti možnost, da se predlagana „pobuda za projektne obveznice strategije Evropa 2020“ razširi na naložbene projekte, ki prispevajo k uresničevanju ciljev iz tega predloga direktive; |
| --- | --- |

—

preučiti možnost, da se predlagana „pobuda za projektne obveznice strategije Evropa 2020“ razširi na naložbene projekte, ki prispevajo k uresničevanju ciljev iz tega predloga direktive;

| — | preučiti druge možne mehanizme financiranja, predvsem sisteme t. i. tretjih vlagateljev, ki zagotavljajo predfinanciranje, sredstva pa se povrnejo s prihrankom energije na podlagi izboljšave energetske učinkovitosti zadevnih stanovanj. S tega vidika EESO podpira predlog Komisije, da se zlasti za uvedbo „inteligentnih“ števcev uporabijo podjetja za energetske storitve (ESCO, Energy Service Companies). |
| --- | --- |

—

preučiti druge možne mehanizme financiranja, predvsem sisteme t. i. tretjih vlagateljev, ki zagotavljajo predfinanciranje, sredstva pa se povrnejo s prihrankom energije na podlagi izboljšave energetske učinkovitosti zadevnih stanovanj. S tega vidika EESO podpira predlog Komisije, da se zlasti za uvedbo „inteligentnih“ števcev uporabijo podjetja za energetske storitve (ESCO, Energy Service Companies).

4.7   Odbor poudarja, da je po podatkih iz načrta za energetsko učinkovitost 2011 med vsemi stavbami EU samo 12 % javnih stavb. Zato poudarja pomen ostalih stavb in predlaga, da države članice razmislijo o uvedbi več – in po možnosti zavezujočih – ukrepov za vse svoje stavbe, ter se zavzema za opredelitev takega cilja, ki bi ga dopolnjevali ustrezni ukrepi glede financiranja in spodbud ter spremljevalni ukrepi. To je še toliko bolj potrebno, ker – kot je poudarjeno v uvodni izjavi (15) predloga direktive – „so obstoječe stavbe največji posamezen sektor, v katerem bi bilo mogoče doseči prihranek energije. Poleg tega so stavbe ključne za doseganje cilja EU v zvezi z zmanjšanjem emisij toplogrednih plinov za 80–95 % do leta 2050 v primerjavi z letom 1990.“ Odbor še poudarja, da bo energetska obnova stavb EU:

| — | omogočila, da se ustvarijo številna nova delovna mesta v Evropi, njihovo kakovost pa je treba zagotoviti v okviru okrepljenega socialnega dialoga. Nova delovna mesta je treba ustvariti na podlagi ustreznih programov izobraževanja in usposabljanja; |
| --- | --- |

—

omogočila, da se ustvarijo številna nova delovna mesta v Evropi, njihovo kakovost pa je treba zagotoviti v okviru okrepljenega socialnega dialoga. Nova delovna mesta je treba ustvariti na podlagi ustreznih programov izobraževanja in usposabljanja;

| — | tako prispevala k povečanju dohodkov držav (zlasti z zmanjšanjem stopnje brezposelnosti in povečanjem prihodkov od davkov); |
| --- | --- |

—

tako prispevala k povečanju dohodkov držav (zlasti z zmanjšanjem stopnje brezposelnosti in povečanjem prihodkov od davkov);

| — | spodbudila oživitev evropskega gospodarstva; |
| --- | --- |

—

spodbudila oživitev evropskega gospodarstva;

| — | omogočala tudi doseganje socialnih ciljev z izvajanjem posebnih ukrepov, ki jih je treba sprejeti za gospodinjstva z nizkim ali srednje visokim prihodkom, za znižanje njihovih stroškov za energijo z zmanjšanjem količine energije, potrebne za ogrevanje in razsvetljavo. |
| --- | --- |

—

omogočala tudi doseganje socialnih ciljev z izvajanjem posebnih ukrepov, ki jih je treba sprejeti za gospodinjstva z nizkim ali srednje visokim prihodkom, za znižanje njihovih stroškov za energijo z zmanjšanjem količine energije, potrebne za ogrevanje in razsvetljavo.

5.   Posebne ugotovitve

5.1   V členu 4, ki določa, da se vsako leto prenovijo 3 odstotki skupne tlorisne površine stavb v lasti javnih organov držav članic, je navedena skupna tlorisna površina več kot 250 m2. Odbor meni, da bi bilo treba to obveznost izvajati tudi za stavbe v lasti evropskih institucij. Poleg tega se Odbor sprašuje o ustreznosti minimalne površine 250 m2, in tudi, ali to v praksi ne bo pomenilo, da bi bili zlasti ponudniki socialnih stanovanj oproščeni obveznosti prenove, saj je bivalna površina teh stanovanj pogosto manjša od te minimalne vrednosti. Zato je treba pri uresničevanju ciljev za energetsko učinkovitost upoštevati tudi socialni vidik z opredelitvijo ukrepov, ki prispevajo k zmanjšanju stroškov prikrajšanih gospodinjstev za energijo v okviru spodbud za energetsko prenovo stanovanj, v katerih bivajo.

5.1.1   V sedanjih gospodarskih razmerah pa morda ciljev iz členov 4 in 6 ne bo mogoče doseči v predvidenih rokih. Po mnenju EESO bi morala Komisija zagotoviti evropsko solidarnost za države, ki same ne bodo zmogle izpolniti ciljev.

5.2   Mehanizmi obveznosti energetske učinkovitosti iz člena 6 so sicer potrebni, vendar bo to pomenilo dodatne stroške. Po mnenju Odbora je treba ublažiti vpliv stroškov ukrepov na višino računa, ki ga plačajo končni potrošniki (glej točko 4.5.5 mnenja CESE 1180/2011). Predvsem pa meni, da bi prenavljanje za gospodinjstva z nizkimi dohodki moralo biti zastonj, kot je poudaril v točki 6.7.2 mnenja CESE 1180/2011.

5.3   Člen 7(1) določa, da države članice spodbujajo zlasti mala in srednje velika podjetja k izvedbi energetskih pregledov. Odbor meni, da bi bilo treba v točki 2 opredeliti „mala in srednje velika podjetja“.

5.4   Člen 7(2) določa, da se v podjetjih, ki niso „mala in srednje velika podjetja“, energetski pregled izvede najpozneje do 30. junija 2014 in na vsaka tri leta od datuma zadnjega energetskega pregleda. Po mnenju Odbora, kot je navedeno v točki 5.5.1 mnenja CESE 1180/2011, so v industrijskih sektorjih morda še vedno neizkoriščene možnosti za izboljšanje energetske učinkovitosti, čeprav je bil določen napredek že dosežen in že obstajajo ukrepi EU, kot je sistem trgovanja z emisijami, ki se že osredotoča na energetsko intenzivne sektorje. Da bi čim prej opredelili neizkoriščene možnosti v industrijskih sektorjih in ustrezne ukrepe, ki jih je treba sprejeti v zvezi s tem, Odbor predlaga, da se:

| — | čim prej in učinkovito izvedejo energetski pregledi; |
| --- | --- |

—

čim prej in učinkovito izvedejo energetski pregledi;

| — | zagotovijo široka podpora, uporaba in razširjanje že uveljavljenih in novih orodij, ki omogočajo usmerjeno in dosledno izboljševanje energetske učinkovitosti tako v energetsko intenzivnih sektorjih kot v malih in srednje velikih podjetjih; |
| --- | --- |

—

zagotovijo široka podpora, uporaba in razširjanje že uveljavljenih in novih orodij, ki omogočajo usmerjeno in dosledno izboljševanje energetske učinkovitosti tako v energetsko intenzivnih sektorjih kot v malih in srednje velikih podjetjih;

| — | pregledi nanašajo tako na vidike upravljanja kot strukturna vprašanja. Spremembe na področju upravljanja je dokaj lahko izvesti, strukturne spremembe (tla, strehe, sprememba namembnosti zgradbe, težak material) pa so drage in zahtevajo veliko časa, zlasti ker sta za izvajanje priporočil po pregledu potrebna analiza stroškov in koristi ter izvedbeni načrt, da se pripravi ponudba z natančnimi parametri in proračunom. Poleg teh omejitev je pogosto treba pridobiti dovoljenja, kar precej podaljša proces prenove. Zato je treba predvideti podaljšanje roka za izvedbo sprememb, če je treba na podlagi priporočil po pregledu izvesti večja obnovitvena dela. |
| --- | --- |

—

pregledi nanašajo tako na vidike upravljanja kot strukturna vprašanja. Spremembe na področju upravljanja je dokaj lahko izvesti, strukturne spremembe (tla, strehe, sprememba namembnosti zgradbe, težak material) pa so drage in zahtevajo veliko časa, zlasti ker sta za izvajanje priporočil po pregledu potrebna analiza stroškov in koristi ter izvedbeni načrt, da se pripravi ponudba z natančnimi parametri in proračunom. Poleg teh omejitev je pogosto treba pridobiti dovoljenja, kar precej podaljša proces prenove. Zato je treba predvideti podaljšanje roka za izvedbo sprememb, če je treba na podlagi priporočil po pregledu izvesti večja obnovitvena dela.

5.4.1   Za večjo energetsko učinkovitost je zelo pomembno sodelovanje delavcev. Brez njihovega znanja, izkušenj in predanosti rezultatov ni mogoče doseči. Zato EESO predlaga, da se preuči, v kakšni meri in pod kakšnimi pogoji bi se lahko instrumenti za merjenje emisij CO2 in drugih plinastih onesnaževal (dokumenti BREF, ki jih je pripravil inštitut IPTS – Inštitut za tehnološka predvidevanja iz Seville kot dopolnitev prejšnje direktive IPPC in t. i. direktive IED o industrijskih emisijah iz leta 2010, ki se uporabljajo tudi za sistem trgovanja z emisijami in vključujejo standarde energetske učinkovitosti) uporabljali podobno kot v obravnavani direktivi in se oblikovali v okviru sistema upravljanja, v katerem so udeleženi vsi ustrezni akterji, tj. delodajalci, sindikati in nevladne organizacije. Tako bi bilo v predvidevanjih in predlogih, ki jih je treba oblikovati v okviru sistema upravljanja, mogoče upoštevati: stroške in koristi načrtovanih ukrepov za energetsko učinkovitost ter med drugim tudi socialno razsežnost in razsežnost zaposlovanja, vpliv na delovne pogoje, socialne analize in standarde, orodja za oceno predvidenih potreb na področju zaposlovanja, kvalifikacij in strokovnega usposabljanja ter ukrepe, ki jih je treba sprejeti v zvezi s tem.

5.5   V členu 8(1) so navedeni pogoji, ki jih je treba upoštevati pri uvedbi inteligentnih števcev. Odbor meni, da ti pogoji niso ustrezni, in poziva, naj vsaka država v svojem zakonodajnem okviru najprej poglobljeno preuči stroške in koristi uvedbe teh števcev. Po njegovem mnenju je treba pri tem upoštevati tehnično izvedljivost in stroškovno učinkovitost namestitve inteligentnih števcev za vlagatelja, vključno s stroški vzdrževanja, upravljanja in zamenjave, ter tveganja, ki bi lahko nastala zaradi uvedbe teh števcev z vidika načel univerzalnosti in dostopnosti energije potrošnikom ter varstva osebnih podatkov, ki jih je treba upoštevati. Stroški električne energije se preučijo v okviru ekonomske ocene, omenjene v točki 2 Priloge I Direktive 2009/72/ES z dne 13. julija 2009.

5.6   V členu 10(1) je določena obveznost priprave nacionalnega načrta ogrevanja in hlajenja. To bi moralo zajemati tudi vidike konkurenčnosti, da bi se odpravile morebitne težave zaradi monopolov na področju daljinskega ogrevanja.

5.7   Na bolj konkretni ravni EESO poudarja pomen razvoja energetskih storitev, ki jih zagotavljajo javne uprave ali nudijo zasebne družbe in so namenjene izvajanju bolj energetsko učinkovitih rešitev za podjetja, skupnosti in posameznike. Z evropskimi sredstvi bi omogočili, da se ob upoštevanju pogojev, določenih v skladu s splošnim interesom, te storitve razvijajo in so dostopne posameznikom in MSP.

5.8   S pravnega vidika je pogodbeno zagotavljanje prihranka energije, omenjeno v dokumentu Komisije, tudi v okviru pogodbenih odnosov z javnimi subjekti, orodje, ki prispeva k sistematičnim prizadevanjem za večjo energetsko učinkovitost.

5.9   Iz člena 1 o področju uporabe bi bilo treba izključiti zgodovinske stavbe, saj so praktične in estetske težave, ki med drugim nastanejo pri namestitvi inteligentnih števcev, običajno dosti večje v teh stavbah. Tako, na primer, lastniki zgodovinskih stavb zaradi predpisov glede ohranjanja kulturne dediščine pogosto ne morejo uvesti novih sistemov upravljanja z energijo. Države članice bi morale imeti možnost, da se od primera do primera odločijo, kdaj bi bilo treba za posamezno zgodovinsko stavbo pod spomeniškim varstvom uporabiti tako izvzetje in bolj fleksibilne rešitve.

V Bruslju, 26. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/139 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/139

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Odprti internet in nevtralnost omrežja

(COM(2011) 222 konč.)

2012/C 24/31

Poročevalec: g. PEGADO LIZ

Evropska komisija je 19. aprila 2011 sklenila, da v skladu s členom 304 Pogodbe o delovanju Evropske Unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednjem dokumentu:

Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Odprti internet in nevtralnost omrežja

COM(2011) 222 konč.

Strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 7. oktobra 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 26. oktobra) s 151 glasovi za in 1 vzdržanim glasom.

1.   Sklepne ugotovitve in priporočila

1.1   Koncepta odprtega interneta in nevtralnosti omrežja – omrežne svoboščine – sta ključna za vsako regulacijo, ki naj bi zagotovila svobodo do uporabe interneta kot sredstva komunikacije.

1.2   Zagotavljanje odprtega interneta in nevtralnosti omrežja je bilo v številnih pomembnih dokumentih priznano kot temeljni politični cilj na ravni EU, še posebej pa je bilo omenjeno kot politični cilj v digitalni agendi, ki je eden najpomembnejših stebrov strategije Evropa 2020.

1.3   Zato EESO pozdravlja sporočilo Komisije, ki obravnava spremljanje vpliva tržnega in tehnološkega razvoja na omrežne svoboščine, ne izpolnjuje pa upravičenih pričakovanj EESO.

1.4   Komisija priznava nekatere situacije, ki bi lahko vodile v kršitev teh načel, toda namesto da bi jih zaščitila z ukrepi, se zavzema za pristop čakanja na nadaljnji razvoj.

1.5   Glede na izjemen pomen, ki ga ima to vprašanje za gospodarsko in socialno prihodnost Evrope, EESO odločno priporoča, da se načeli odprtega interneta in nevtralnosti omrežja čim prej formalno vključita v zakonodajo EU, pri čemer je treba nenehno upoštevati razvoj tehnologije („state of the art“) na tem področju.

1.6   Poleg tega EESO meni, da je zdaj pravi čas za opredelitev načel, ki bi zagotovila odprt in nevtralen internet, zato priporoča vrsto načel, ki bi jih bilo treba sprejeti, kakor je navedeno v točki 7.12.

1.7   EESO tudi meni, da so ta načela ključna za prihodnji razvoj interneta kot orodja za boljše državljanstvo na podlagi Listine EU o temeljnih pravicah in so bistven pogoj za izpolnjevanje ciljev Svetovnega vrha o informacijski družbi (SVID), ki so bili opredeljeni leta 2003 v Ženevi in leta 2005 v Tunisu.

1.8   Razen tega EESO meni, da bo takojšnje ukrepanje na tem področju odločilno za izpolnjevanje ciljev strategije Evropa 2020, izvajanje digitalne agende in nadaljnje uresničevanje notranjega trga, ter pozdravlja nedavne javne izjave komisarke Neelie Kroes v zvezi s tem.

1.9   Zato Odbor poziva, da Evropski parlament in države članice uporabijo proaktivni pristop za zaščito omrežnih svoboščin, in pričakuje, da bo Komisija ustrezno ukrepala.

2.   Povzetek, narava in vsebina sporočila Komisije

2.1   Sporočilo je političen dokument, ki izpolnjuje zavezo, ki jo je Evropska komisija dala v deklaraciji ob sprejetju svežnja telekomunikacijskih reform (1) leta 2009, in sicer da bo spremljala „vpliv tržnega in tehnološkega razvoja na omrežne svoboščine ter pred koncem leta 2010 Evropskemu parlamentu in Svetu poročala o morebitni potrebi po dodatnih smernicah“.

2.1.1   Komisija se je v tej deklaraciji odločno in nedvoumno zavezala „ohranitvi odprtosti in nevtralnosti interneta, pri čemer v celoti upošteva voljo sozakonodajalnih institucij, da internetna nevtralnost postane cilj politike in načelo urejanja, ki ga bodo spodbujali nacionalni regulativni organi“.

2.2   Spomniti je treba, da je Komisija v Evropski digitalni agendi napovedala, da bo „pozorno spremljala izvajanje zakonodajnih določb o odprti in nevtralni naravi interneta“. (2)

2.3   Sporočilo opisuje javno posvetovanje in zbiranje informacij, ki ju je Komisija opravila leta 2010, (3) ter skupno srečanje Komisije in Parlamenta 11. novembra 2010. (4)

2.4   Komisija meni, da se trenutno ne sme ukrepati, ker ni dovolj dokazov o tem, da bi bila zdaj potrebna dodatna zakonodaja.

2.4.1   V okviru posvetovanja so številne vpletene strani in Organ evropskih regulatorjev za elektronske komunikacije (BEREC) poročale, da nekateri ponudniki internetnih storitev „zavirajo“ in „blokirajo“ promet ter zaračunavajo diskriminatorne cene za nekatere vrste prometa. (5)

2.4.2   Vendar Komisija upa, da bodo predpisi o pogodbah (6), preglednosti (7), menjavi (8) in kakovosti storitev (9), ki so del revidiranega okvira EU za elektronske komunikacije, prispevali h konkurenčnim rezultatom.

2.4.3   Poleg tega Komisija meni, da je treba za izvajanje teh predpisov dati na voljo dovolj časa, da se bo pokazalo, kako se obnesejo v praksi. (10)

2.5   Komisija izrecno ne opredeljuje ključnih pojmov, ker jih bo morda razložila evropska zakonodaja. Navaja pa, da „opredelitve ‚nevtralnosti omrežja‘ še ni“.

2.5.1   Namesto tega enači ta dva termina in opredeli pravni položaj EU glede teh terminov s sklicevanjem na člen 8(4)(g) okvirne direktive, ki določa, da morajo nacionalni regulativni organi končnim uporabnikom omogočiti, da dostopajo do informacij in jih razširjajo ali uporabljajo poljubne aplikacije ali storitve (odvisno od veljavnih zakonov). (11)

2.6   Na koncu sporočila se Komisija zaveže, da bo objavila ugotovitve nadaljnjih raziskav organa BEREC o praksah ponudnikov internetnih storitev, ki so morebiti protikonkurenčne in nasprotujejo načelom odprtega in nevtralnega interneta. Če se bodo pojavile znatne in dolgotrajne težave in če bo Komisija ocenila, da je potrebna dodatna regulacija, bo Svetu svetovala, kakšni ukrepi bi bili potrebni.

3.   Za kaj gre?

3.1   Komisija ni jasno opredelila glavnih terminov, kar predstavlja resen problem. Brez opredelitve ni mogoče dati niti jasnih argumentov niti razumljivih vodil trgu in regulativnim organom glede načrtovanega obsega evropske zakonodaje o tej zadevi.

3.2   Odprti internet

3.2.1   Odprti internet je koncept, ki je nastal na samem začetku interneta in oblikovanja svetovnega spleta, s čimer je postala vsebina javnega interneta dostopna vsakomur na svetu, ki je imel internetno povezavo.

3.2.2   V skladu z načelom odprtega interneta se lahko uporabniki povežemo z javnim internetom brez omejitev s strani vlad ali ponudnikov internetnih storitev glede vsebine, spletnih strani, platform, vrst opreme, ki jo je mogoče priključiti, in dovoljenih načinov komunikacije.

3.2.3   „Odprt“ je zato, ker uporablja proste, javno dostopne standarde, ki jih lahko uporabi kdor koli za oblikovanje spletnih strani, aplikacij in storitev, in ker ves promet poteka na bolj ali manj enak način.

3.2.4   Ko smo enkrat na javnem internetu, nam ponudnikov internetnih storitev ni treba prositi za dovoljenje ali jim plačati dodatnega zneska, da lahko vzpostavimo stik z drugimi osebami na spletu. Če ustvarite inovativno storitev, ni treba prositi za dovoljenje, da jo delite z ljudmi po svetu.

3.2.5   Ta svoboda komuniciranja in inovativnosti je razlog za izjemen uspeh interneta.

3.2.6   V resnici pa danes javni internet večinoma ni več „odprt“. Splet je še odprt, toda aplikacije, ki jih uporabljamo na pametnih telefonih, spletne strani za družabne stike, do katerih dostopamo, in plačljive vsebine so del zaprtega interneta, ki je dostopen samo prek lastniških in programskih vmesnikov. (12)

3.2.6.1   Države (13), podjetja (14) in operaterji omrežij (15) iz političnih, tehnoloških in poslovnih razlogov vse bolj omejujejo dostop do javnega interneta ali spreminjajo njegov način delovanja.

3.2.7   Toda koncept odprtega interneta je razlog za to, da internet po vsem svetu spodbuja gospodarske inovacije, demokratično udeležbo, svobodo govora in spletno učenje. Gre za ključen koncept za naše vrednote svobode, enakosti in človekovih pravic, kot je zapisano v Listini EU o temeljnih pravicah.

3.2.8   Načelo odprtega interneta sicer obravnavata člena 1(3)(a) in 8(4)(g) okvirne direktive o elektronski komunikaciji ter člen 28 Direktive 2009/136/ES o pravicah državljanov, nikjer pa načelo ni izrecno imenovano.

3.3   Nevtralnost omrežja

3.3.1   Načelo nevtralnosti omrežja izvira iz koncepta odprtega interneta. Odprti internet se nanaša na odprte standarde in svobodo do povezovanja z internetom in njegove uporabe, nevtralnost omrežja pa se nanaša na poslovni odnos ponudnikov internetnih storitev do uporabnikov interneta. Njegov namen je zaščita potrošniških pravic v skladu z načelom odprtega interneta brez nerazumnega poslovnega poseganja ponudnikov omrežja.

3.3.2   V skladu z načelom nevtralnosti omrežja bi morala podjetja, ki nudijo internetne storitve, enako obravnavati vse vire podobnih internetnih podatkov, ne pa razlikovati med različnimi vrstami prometa v poslovne namene.

3.3.2.1   Uporabniki interneta bi morali imeti nadzor nad tem, katere vsebine in aplikacije uporabljajo na internetu, ponudniki internetnih storitev pa ne bi smeli imeti dovoljenja, da svojo tržno moč izkoriščajo za diskriminacijo konkurenčnih aplikacij ali vsebin.

3.3.2.2   To načelo je združljivo z ukrepi upravljanja prometa, če so nediskriminatorni, pregledni za potrošnike in služijo legitimnim ciljem na področju kakovosti storitev. Vendar ukrepi upravljanja prometa ne smejo spodbujati upočasnitve razvoja omrežij, da bi lahko zaračunavali več zaradi pomanjkanja virov.

3.3.3   V skladu z načelom nevtralnosti omrežja bi moral biti trg internetne povezljivosti pravno ločen od trga vsebin in aplikacij, kar pomeni, da morajo podjetja, ki delujejo na obeh trgih, ustrezno ločiti upravljanje obeh trgov.

3.3.4   Toda to načelo bi lahko bilo ogroženo. (16) Ponudniki internetnih storitev bi lahko uporabljali svojo infrastrukturo za preprečevanje dostopa do internetnih aplikacij in vsebin (npr. spletnih strani, storitev, protokolov), še posebej do tistih, ki jih nudijo konkurenčni ponudniki, ali za spreminjanje svojih poslovnih modelov, s čimer bi zmanjšali kakovost in obseg dostopa, ki ga uporabljajo različni uporabniki. Takšne spremembe v poslovnih modelih bi lahko povzročile diskriminacijo na podlagi nepoštenih cen in kakovosti storitev.

3.4   Prejšnja mnenja EESO

3.4.1   EESO je v več mnenjih zavzel jasno stališče v prid teh dveh načel v glavnem zaradi svobode in človekovih pravic, varstva podatkov in zasebnosti, demokratičnega upravljanja in upravljanja na podlagi sodelovanja, vključevanja in opolnomočenja ter inovativnosti in gospodarske rasti. (17)

3.4.2   EESO je zlasti v mnenju CESE 362/2011 že izrazil stališče, „da je načelo nevtralnosti omrežja bistvenega pomena za prihodnost internetnih storitev v Evropi“. (18)

4.   Ekonomsko ozadje načel: povezava s strategijo Evropa 2020 in digitalno agendo

4.1   Digitalno gospodarstvo

4.1.1   Namen strategije Evropa 2020 (19) je v okviru digitalne agende (20) spodbuditi izjemen potencial za rast, ki ga imata internet in digitalno gospodarstvo.

4.1.2   Danes sta z internetom povezani dve milijardi ljudi, letni promet e-poslovanja pa znaša skoraj 5,5 bilijona EUR. Z internetom povezana potrošnja in izdatki so večji kot v kmetijstvu ali energetiki, v državah z višjo stopnjo prodora interneta pa so v zadnjih petih letih prispevali 21 % rasti BDP. (21)

4.1.3   Nedavna študija inštituta McKinsey, (22) ki je obravnavala skoraj 5 000 MSP, je pokazala, da rastejo MSP z močno prisotnostjo na internetu več kot dvakrat hitreje kot MSP, ki so na internetu slabo prisotna ali sploh niso prisotna. Poleg tega so ustvarila več kot dvakrat več delovnih mest kot druga MSP.

4.1.4   Da bo mogoče pridobiti čim večje koristi tega močnega gonila rasti in preobrazbe, si je treba z vsemi močmi prizadevati za povečanje dostopa do interneta in svobode do njegove uporabe ter zmanjšati njegove stroške za potrošnike in podjetja.

4.2   MSP, inovativnost, zaposlovanje in rast

4.2.1   Strategija Evropa 2020 je v glavnem osredotočena na izboljšanje poslovnega okolja za MSP, znižanje stroškov poslovanja, spodbujanje inovativnosti MSP in podpiranje novoustanovljenih podjetij.

4.2.2   Politike, ki zavračajo načeli odprtega interneta in nevtralnosti omrežja ter dajejo prednost velikim operaterjem omrežij na škodo 23 milijonov evropskih MSP (23) in potrošnikov, bodo ovirale sposobnost Evrope, da preoblikuje gospodarstvo in družbo, kot je predvideno v strategiji Evropa 2020.

4.3   Notranji trg in poštena konkurenca

4.3.1   Odprti internet in nevtralnost omrežja, ki bi zagotavljala pošteno konkurenco in spodbujala inovativnost, sta tudi ključni načeli za doseganje močnega digitalnega enotnega trga. (24)

5.   Nekateri operaterji omrežij navajajo argumente proti načelu nevtralnosti omrežja

5.1   Nekateri operaterji omrežij lobirajo pri nacionalnih vladah, Komisiji in Evropskem parlamentu, da bi jim pomagali povečati njihov delež prihodkov od interneta. (25) Trdijo namreč, da si bodo kapitalske naložbe za zagotovitev hitre širokopasovne povezave, ki jo potrebuje Evropa, lahko privoščili le, če bodo lahko ustvarili nove tokove prihodkov s ponujanjem vsebin. (26)

5.1.1   Nekateri zasebni operaterji omrežij, ki tekmujejo na tržišču internetnih povezav in si prizadevajo za kratkoročen donos od naložb, so trenutno zadržani do vlaganja na tem področju, ker ne vidijo dovolj donosne poslovne priložnosti, še posebej v obrobnih regijah.

5.2   Vendar na trg internetne povezljivosti vstopajo novi ponudniki infrastrukture, k čemur jih spodbujajo naložbe iz Evrope za zagotovitev hitrih širokopasovnih povezav (27) in privlačne stopnje rasti povpraševanja po širokopasovnih povezavah. Z razvojem konkurenčnejšega trga za širokopasovno infrastrukturo v Evropi tudi razvoj novih tehnologij v prizemni in brezžični širokopasovni infrastrukturi pozitivno vpliva na razpoložljivost širokopasovne povezave in stroške njenega zagotavljanja. Tako se na primer pripravljajo veliki projekti za zagotavljanje hitrega interneta, zlasti na podeželju, pri katerih naj bi se izkoristila digitalna dividenda pri prehodu z analogne na digitalno tehnologijo.

5.3   Nekateri ponudniki internetnih storitev predlagajo spremembo svojih poslovnih modelov z izničenjem načela nevtralnosti omrežja, toda to bi povečalo stroške vsebin in storitev na internetu ali zmanjšalo odprtost interneta.

5.3.1   Če bi dejansko spodkopali načelo nevtralnosti omrežja, bi ponudnikom internetnih storitev omogočili, da „obdavčijo“, zavirajo ali blokirajo internetni promet med uporabniki in ponudniki storitev, zato bi se povečali stroški internetnih storitev v Evropi, kar bi škodilo inovativnosti, rasti in zaposlovanju ter strategiji Evropa 2020.

5.3.2   Ogroženo bi bilo celo izpolnjevanje ciljev Svetovnega vrha o informacijski družbi, ki so bili opredeljeni v Ženevi (2003) in Tunisu (2005) v skladu z razvojnimi cilji tisočletja. (28)

6.   KPN
   (29)
  kot povod za oblikovanje zakona o nevtralnosti omrežja na Nizozemskem

6.1   Komisija je v sporočilu z dne 19. aprila zapisala, da nima dovolj dokazov o poseganju operaterjev v internetni promet za komercialno okoriščanje, ki bi takrat utemeljili uvajanje dodatne zakonodaje za zaščito načela nevtralnosti omrežja.

6.2   Toda 10. maja je nizozemski ponudnik internetnih storitev KPN (30) napovedal, da namerava od julija naprej uporabnikom dodatno zaračunavati dostop do nekaterih internetnih aplikacij, kot sta VoIP (Skype) in WhatsApp, aplikacija za pametne telefone za pošiljanje kratkih sporočil.

6.2.1   Na dan je prišlo, da KPN kot tudi drugi ponudniki internetnih storitev uporabljajo tehnologijo, ki se imenuje podrobno preverjanje paketov (deep packet inspection – DPI), (31) s katero analizirajo internetni promet uporabnikov, ter da namerava dodatno zaračunati klice VoIP, promet WhatsApp in vse druge vsebine, ki jih je želel omejiti ali z njimi pridobiti dobiček.

6.2.2   Ker je bilo neupoštevanje načela nevtralnosti omrežja v strateškem interesu KPN in ker ni bilo pravne zahteve po spoštovanju tega načela, je KPN javno napovedal svojo namero, da bo „obdavčil“ nekatere vrste internetnega prometa.

6.3   Javno razkritje ukrepov in namer KPN je na Nizozemskem povzročilo pravo politično vznemirjenje, posledica tega pa je bila, da je spodnji dom nizozemskega parlamenta 22. junija sprejel prvi evropski zakon o varstvu načel odprtega interneta in nevtralnosti omrežja.

6.4   Izjava o nameri KPN je nedvoumno dokazala, da nekateri operaterji omrežij niti predpisov revidiranega okvira za elektronske komunikacije niti predpisov zakonodaje EU o konkurenci ne dojemajo kot resnega varstva načela nevtralnosti omrežja.

7.   Ali naj EU ukrepa zdaj ali počaka na nadaljnji razvoj?

7.1   Komisija se v sporočilu zavzema za pristop čakanja na nadaljnji razvoj.

7.2   V sporočilu je zapisano, da bi moral prenos revidiranega zakonodajnega okvira v nacionalno zakonodajo zagotoviti zadostno varstvo načela odprtega interneta. Če bi operater kršil zakon, bi imel nacionalni regulativni organ jasna pooblastila za odločno ukrepanje.

7.3   Toda v sporočilu je zapisano tudi, da ni treba izvajati načela nevtralnosti omrežja. Komisija namreč meni, da bi moral zadostovati konkurenčen trg širokopasovnih povezav v povezavi s predpisi revidiranega okvira o preglednosti in menjavi ponudnika.

7.4   Po mnenju Komisije bi bilo bolje počakati, ali se bodo veljavni zakon in konkurenčni pogoji izkazali za zadostno varstvo načela nevtralnosti omrežja, saj bi izvajanje ad hoc zakonodaje zdaj negativno vplivalo na razvoj evropskega internetnega gospodarstva, ker bi odvračalo naložbe ali preprečilo nastajanje drugih inovativnih poslovnih modelov.

7.5   Zagovorniki pristopa čakanja na nadaljnji razvoj opozarjajo na konkurenčen evropski trg storitev ponudnikov internetnih storitev, saj menijo, da bodo nezadovoljni uporabniki zamenjali ponudnika, če bo njihov operater uvedel diskriminatorno zaračunavanje prenosa vsebin.

7.5.1   Toda ta argument podcenjuje dejanske težave, ki jih imajo številni uporabniki pri menjavi ponudnika, (32) ter tudi uničujoč učinek, ki bi ga lahko imel skupinski ukrep največjih ponudnikov internetnih storitev, če bi se odločili dvigniti diskriminatorne cene za prenos vsebin.

7.6   Danes 61 % gospodinjstev v Evropi, ki imajo dostop do interneta, kupi dostop do interneta kot del paketa, ki ponuja internet, telefonijo in televizijo. Poleg tega 92 % gospodinjstev s paketi storitev ni menjalo ponudnika, čeprav jih je 36 % že razmišljalo o tem. (33) Jasno je, da se s premeteno tržno prakso tržna moč ponudnikov internetnih storitev veča, kar negativno vpliva na vedenje uporabnikov glede menjavanja operaterjev – pametno trženje torej šibi moč potrošnikov. Pametno trženje ponudnikom internetnih storitev omogoča, da izkoriščajo svoj položaj in si lahko privoščijo prakse, ki so v nasprotju z načelom nevtralnosti omrežja. Na ta način pridobivajo prekomerne dobičke ter šibijo konkurenco in inovativnost, razen če jim zakonodaja to prepreči.

7.7   Ocena učinkovitosti novih predpisov o elektronski komunikaciji bo v vsakem primeru vzela precej časa.

7.7.1   Glede na to, kako dolgo traja načrtovanje, oblikovanje in izvajanje regulativnega ukrepa v EU-27 ter kako hitro ponudniki internetnih storitev uvedejo nove poslovne modele, nevtralnost omrežja morda niti ne bo več pomembna, ko bodo predpisi končno na papirju.

7.8   EESO predlaga drugačen proaktivni pristop na podlagi načel preprečevanja in varnosti, ki ga je opisal v mnenju o proaktivnem pristopu k pravu: korak naprej k boljši pravni ureditvi na ravni EU
   (34), ter pozdravlja nedavne javne izjave komisarke Kroes, ki, kot je videti, ta pristop podpirajo.

7.9   V skladu s tem pristopom bi bilo treba nedvoumno definirati načeli odprtega interneta in nevtralnosti omrežja ter ju vključiti v zakonodajo EU kot potrditev pravic državljanov, kot so opredeljene v Listini EU o temeljnih pravicah.

7.10   Komisija bi morala oblikovati načeli odprtega interneta in nevtralnosti omrežja, še prej pa skrbno razmisliti o različnih formulacijah in se posvetovati z vsemi zainteresiranimi stranmi ter upoštevati razvoj tehnologije („state of the art“) na tem področju.

7.11   Čeprav je načelo odprtega interneta bolj ali manj ustrezno zaobjeto v zakonodaji EU, in sicer s členoma 1(3)(a) in 8(4)(g) okvirne direktive (35) v povezavi s členom 28 direktive o pravicah državljanov, (36) bi ga lahko definirali jasneje in bolj nedvoumno. Posebno načelo nevtralnosti omrežja pa ni opredeljeno v zakonodaji EU niti ni ustrezno pokrito s kombinacijo predpisov.

7.12   Po mnenju Odbora, ki v glavnem temelji na načelih iz norveških smernic za nevtralnost omrežja, (37) odgovoru Evropske potrošniške organizacije (BEUC) na posvetovanje Komisije o nevtralnosti omrežja, (38) resoluciji o nevtralnosti omrežja transatlantskega potrošniškega dialoga (Trans Atlantic Consumer Dialogue, TACD) (39) in na nedavno sprejetem nizozemskem zakonu, (40) bi morala definicija načel vsebovati vsaj naslednje elemente:

| i. | Svoboda in kakovost dostopa do interneta
  Evropska komisija bi morala sprejeti skupen standard EU o „minimalni kakovosti storitev“ v skladu z načeli splošnega pomena in zagotoviti učinkovito spremljanje njegove uporabe. |
| --- | --- |

i.

Svoboda in kakovost dostopa do interneta

Evropska komisija bi morala sprejeti skupen standard EU o „minimalni kakovosti storitev“ v skladu z načeli splošnega pomena in zagotoviti učinkovito spremljanje njegove uporabe.

| ii. | Nediskriminacija med tokovi internetnega prometa
  Na splošno velja, da se med načini obravnave posameznih tokov podatkov ne sme razlikovati glede na vrsto vsebine, storitev, uporabo, napravo ali naslov izvora ali cilja tokov. To velja za vse točke v omrežju, tudi za točke medomrežnega povezovanja.
  Pri tem načelu so možne izjeme pod pogojem, da so v skladu s smernicami, podanimi v priporočilih v točki iii. |
| --- | --- |

ii.

Nediskriminacija med tokovi internetnega prometa

Na splošno velja, da se med načini obravnave posameznih tokov podatkov ne sme razlikovati glede na vrsto vsebine, storitev, uporabo, napravo ali naslov izvora ali cilja tokov. To velja za vse točke v omrežju, tudi za točke medomrežnega povezovanja.

Pri tem načelu so možne izjeme pod pogojem, da so v skladu s smernicami, podanimi v priporočilih v točki iii.

| iii. | Nadzor mehanizmov upravljanja internetnega prometa
  Ker obstajajo izjeme k načelom v točkah i. in ii. in da se omejijo morebitna odstopanja od teh načel, morajo ponudniki internetnih storitev, kadar vseeno uporabijo mehanizme upravljanja prometa za zagotavljanje kakovosti dostopa do interneta, spoštovati splošna načela pomembnosti, sorazmernosti, učinkovitosti, nediskriminacije med vpletenimi stranmi in preglednosti. |
| --- | --- |

iii.

Nadzor mehanizmov upravljanja internetnega prometa

Ker obstajajo izjeme k načelom v točkah i. in ii. in da se omejijo morebitna odstopanja od teh načel, morajo ponudniki internetnih storitev, kadar vseeno uporabijo mehanizme upravljanja prometa za zagotavljanje kakovosti dostopa do interneta, spoštovati splošna načela pomembnosti, sorazmernosti, učinkovitosti, nediskriminacije med vpletenimi stranmi in preglednosti.

| iv. | Upravljane storitve
  Da se ohrani zmožnost vseh akterjev za inovacije, morajo imeti operaterji elektronskih komunikacij možnost tržiti „upravljane storitve“ poleg dostopa do interneta, pod pogojem, da upravljana storitev ne zniža kakovosti dostopa do interneta pod določeno zadovoljivo stopnjo in da prodajalci delujejo v skladu z veljavnimi zakoni o konkurenci in sektorskimi zakonskimi predpisi. |
| --- | --- |

iv.

Upravljane storitve

Da se ohrani zmožnost vseh akterjev za inovacije, morajo imeti operaterji elektronskih komunikacij možnost tržiti „upravljane storitve“ poleg dostopa do interneta, pod pogojem, da upravljana storitev ne zniža kakovosti dostopa do interneta pod določeno zadovoljivo stopnjo in da prodajalci delujejo v skladu z veljavnimi zakoni o konkurenci in sektorskimi zakonskimi predpisi.

| v. | Okrepljena preglednost za končne uporabnike in določen nabor enotnih informacij
  Ponudniki internetnih storitev morajo dati na voljo jasne, točne in ustrezne informacije o storitvah in aplikacijah, in sicer o kakovosti svojih storitev in njihovih morebitnih omejitvah ter o vseh praksah upravljanja prometa. Evropska komisija bi morala zagotoviti preglednost za uporabnike, kar obsega jasne informacije o določbah in pogojih, pravico do uporabe vseh zakonitih aplikacij in možnost menjave ponudnika. Komisija bi morala spodbujati industrijo in nacionalne regulativne organe k dialogu in učinkovitim koregulativnim mehanizmom pod svojim okriljem, da se doseže sporazum o skupnih načelih EU glede preglednosti in naboru enotnih informacij. |
| --- | --- |

v.

Okrepljena preglednost za končne uporabnike in določen nabor enotnih informacij

Ponudniki internetnih storitev morajo dati na voljo jasne, točne in ustrezne informacije o storitvah in aplikacijah, in sicer o kakovosti svojih storitev in njihovih morebitnih omejitvah ter o vseh praksah upravljanja prometa. Evropska komisija bi morala zagotoviti preglednost za uporabnike, kar obsega jasne informacije o določbah in pogojih, pravico do uporabe vseh zakonitih aplikacij in možnost menjave ponudnika. Komisija bi morala spodbujati industrijo in nacionalne regulativne organe k dialogu in učinkovitim koregulativnim mehanizmom pod svojim okriljem, da se doseže sporazum o skupnih načelih EU glede preglednosti in naboru enotnih informacij.

V Bruslju, 26. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

(1)  UL L 337, 18.12.2009.

1

(2)  COM(2010) 245 konč., 26.8.2010.

2

(3)  http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/public_consult/net_neutrality/index_en.htm.

3

(4)  http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/library/public_consult/net_neutrality/index_en.htm.

4

(5)  Zaviranje: Ponudnik internetnih storitev lahko zavira pasovno širino, da bi namenoma zmanjšal hitrost storitve pri posamezni stranki za nekatere vrste prometa. BEREC je poročal, da nekateri ponudniki v Franciji, Grčiji, na Madžarskem, v Litvi, na Poljskem in v Združenem kraljestvu „zavirajo“ izmenjavo datotek vsak z vsakim (P2P) ali pretakanje videa. Blokiranje: Ponudnik internetnih storitev lahko namenoma blokira IP-naslove določenih spletnih strani, da bi svojim odjemalcem internetnih storitev onemogočil dostop do nekaterih aplikacij in storitev. BEREC je poročal, da nekateri operaterji mobilnih omrežij v Avstriji, Nemčiji, Italiji, na Nizozemskem, Portugalskem in v Romuniji blokirajo ali dodatno zaračunavajo storitev prenosa govora po internetnem protokolu (VoIP).

5

(6)  Člen 20(1)(b) direktive o univerzalnih storitvah, kakor je bila spremenjena z direktivo 2009/136/ES o pravicah državljanov.

6

(7)  Člen 21(3)(c)(d) direktive o univerzalnih storitvah, kakor je bila spremenjena z direktivo 2009/136/ES o pravicah državljanov.

7

(8)  Člen 47 direktive 2009/136/ES o pravicah državljanov.

8

(9)  Člen 22(3) direktive o univerzalnih storitvah, spremenjene z direktivo 2009/136/ES o pravicah državljanov.

9

(10)  Komisija je 19. julija 2011 sprožila pravne postopke proti 20 državam članicam, ker revidiranega zakonodajnega okvira niso prenesle v nacionalno zakonodajo.

10

(11)  Direktiva 2002/21/ES, kot je bila spremenjena z Direktivo 2009/140/ES z dne 25. novembra 2009 (UL L 337, 18.12.2009).

11

(12)  Programski vmesnik (application programming interface – API) je programska koda, ki se vstavi med dva programa, da se lahko povežeta in sodelujeta.

12

application programming interface

(13)  „Veliki kitajski požarni zid“ že zdaj strogo nadzira internetne povezave s svetom, spremlja promet in onemogoča dostop do številnih spletnih strani in storitev. V nekaterih drugih državah, kot so Iran, Kuba, Savdska Arabija in Vietnam, obstajajo podobne prakse, nekatere druge vlade pa zaostrujejo nadzor nad tem, kaj ljudje smejo videti ali početi na internetu.

13

(14)  „Uporabniki Applovih mobilnih naprav do številnih storitev ne dostopajo prek spletnih brskalnikov, temveč prek majhnih programskih aplikacij (znanih tudi kot ‚apps‘), ki jih je mogoče naložiti na naprave. Apple je z določanjem aplikacij, ki so dovoljene na njegovih napravah, postal ‚vratar‘. Zaradi širjenja aplikacij na druge mobilne naprave in celo avtomobile in televizorje bodo tudi druga podjetja sledila Applovemu zgledu.“ Vir: The Economist, 2.9.2010.

14

(15)  Ponudniki internetnih omrežij in operaterji telekomunikacijskih omrežij, ki iščejo nove vire dohodkov, s pomočjo tehnologije diskriminirajo vrste internetnega prometa na svojih omrežjih, da lahko dodatno zaračunavajo, omejujejo ali celo blokirajo nekatere storitve.

15

(16)  BEREC je v odgovor na javno posvetovanje, ki ga je 30. junija 2010 organizirala Evropska komisija, navedel tri glavne probleme v zvezi z dogajanjem v prihodnosti: 1) obseg cenovne diskriminacije z uporabo metod, kot je podrobno preverjanje paketov (deep packet inspection – DPI), bo imel skupaj z gospodarskimi spodbudami in potencialnim vertikalnim povezovanjem protikonkurenčni učinek, 2) potencialno dolgoročnejše negativne posledice za internetno gospodarstvo (za inovacije, svobodo izražanja itd.) in 3) zmeda med potrošniki in škoda zanje zaradi pomanjkanja preglednosti.

16

deep packet inspection

(17)  Glej mnenja CESE 984/2008 o elektronskih komunikacijskih omrežjih (TEN/327-329, 29.5.2008, poročevalec: g. HERNÁNDEZ BATALLER), zlasti točke 1.1., 1.2.7 in 4.4, CESE 1915/2008 o širokopasovnem dostopu za vse: razmislek o razvoju področja uporabe univerzalne storitve v elektronskih komunikacijah (TEN/353, 3.12.2008, poročevalec: g. HENCKS), zlasti točka 1.5, CESE 1628/2010 o evropski digitalni agendi (TEN/426, 13.12.2010, poročevalec: g. McDONOGH), zlasti točke 1.6, 1.9 in 4.5, CESE 525/2011 o aktu za enotni trg (INT/548, 15.3.2011, poročevalci: ga. FEDERSPIEL, g. SIECKER in g. VOLEŠ), in zlasti najnovejše mnenje CESE 669/2011 o izboljšanju digitalne pismenosti, e-znanj in e-vključevanja (TEN/453, poročevalka: ga. BATUT).

17

elektronskih komunikacijskih omrežjih

širokopasovnem dostopu za vse: razmislek o razvoju področja uporabe univerzalne storitve v elektronskih komunikacijah

evropski digitalni agendi

aktu za enotni trg

izboljšanju digitalne pismenosti, e-znanj in e-vključevanja

(18)  Glej mnenje CESE 362/2011 o prvem programu za politiko radiofrekvenčnega spektra in evropskih širokopasovnih povezavah (TEN/434-435).

18

prvem programu za politiko radiofrekvenčnega spektra in evropskih širokopasovnih povezavah

(19)  COM(2010) 2020 konč.

19

(20)  Evropska digitalna agenda, COM(2010) 245 konč.

20

(21)  Vir: McKinsey Global Institute: Internet matters: The Net’s sweeping impact on growth, jobs, and prosperity, maj 2011.

21

Internet matters: The Net’s sweeping impact on growth, jobs, and prosperity

(22)  McKinsey Global Institute: Internet matters: The Net’s sweeping impact on growth, jobs, and prosperity, maj 2011, http://www.mckinsey.com/mgi/publications/internet_matters/pdfs/MGI_internet_matters_full_report.pdf.

22

Internet matters: The Net’s sweeping impact on growth, jobs, and prosperity

(23)  Eurostat (Eurostat Yearbook 2010, http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/publications/eurostat_yearbook_2010).

23

(24)  Kot je opredeljeno v sporočilu K aktu za enotni trg – Za visokokonkurenčno socialno tržno gospodarstvo: 50 predlogov za izboljšanje skupnega dela, poslovanja in izmenjav (COM(2010) 608 konč./2 z dne 11.11.2010) in sporočilu Akt za enotni trg – Dvanajst pobud za okrepitev rasti in zaupanja „Skupaj za novo rast“ (COM(2011) 206 konč. z dne 13.4.2011), točka 2.7.

24

K aktu za enotni trg – Za visokokonkurenčno socialno tržno gospodarstvo: 50 predlogov za izboljšanje skupnega dela, poslovanja in izmenjav

Akt za enotni trg – Dvanajst pobud za okrepitev rasti in zaupanja „Skupaj za novo rast“

(25)  Štirje največji evropski ponudniki internetnih omrežij – Deutsche Telekom, France Telecom, Telecom Italia in Telefónica – so naročili študijo, ki bi podprla njihove argumente; A.T. Kearney (2010) A Viable Future Model for the Internet.

25

A Viable Future Model for the Internet

(26)  Največji evropski ponudniki internetnih omrežij trdijo, da bi njihov donos naložbenega kapitala padel za 3 odstotne točke na okoli 9 odstotnih točk, če bi brez dodatnih prihodkov nadgradili svoja omrežja za zadovoljitev napovedanega povpraševanja po širokopasovnih povezavah za leto 2014; A.T. Kearney (2010) A Viable Future Model for the Internet.

26

A Viable Future Model for the Internet

(27)  Glej COM(2010) 471 konč. – prvi program za politiko radiofrekvenčnega spektra, COM(2010) 472 konč. – Evropske širokopasovne povezave: naložbe v rast, ki jo poganja digitizacija, in 2010/572/EU (http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2010:251:0035:0048:SL:PDF) – priporočilo Komisije o reguliranem dostopu do dostopovnih omrežij naslednje generacije (NGA); glej tudi kazalnik napredka digitalne agende (SEC(2011) 708 konč. z dne 31.5.2011).

27

prvi program za politiko radiofrekvenčnega spektra

Evropske širokopasovne povezave: naložbe v rast, ki jo poganja digitizacija

(28)  Glej Monitoring the WISIS Targets A mid-term review (World Telecommunication/ICT Development Report 2010, ITU, Ženeva, 2010).

28

Monitoring the WISIS Targets A mid-term review

(29)  KPN je nizozemsko telekomunikacijsko podjetje z interesi v številnih evropskih državah. Je največji ponudnik internetnih omrežij na Nizozemskem; leta 2010 so njegovi prihodki znašali 13,4 milijarde EUR, dobiček pa 1,8 milijarde EUR.

29

(30)  Glej spletni video-prenos KPN Investor Day: Group Strategy: http://pulse.companywebcast.nl/playerv1_0/default.aspx?id=12193&bb=true&swf=true.

30

(31)  Podrobno preverjanje paketov (DPI) je metoda, s katero ponudnik internetnih omrežij podrobno analizira paket podatkov, ko prehaja skozi kontrolno točko. Podrobno preverjanje (in filtriranje) paketov omogoča naprednejše upravljanje omrežij, uporabniške službe in varnostne funkcije, a tudi rudarjenje podatkov, prisluškovanje, cenzuro itd.

31

(32)  Regulativni organ Ofcom je v raziskavi o menjavi ponudnikov v Združenem kraljestvu (10. september 2010) ugotovil, da 45 % uporabnikov širokopasovnih povezav – če imajo možnost menjati – meni, da je menjava ponudnika „prezapletena“, in da se uporabniki ne bodo odločili za menjavo zgolj zato, ker je ena vrsta njihove uporabe interneta (ali dve vrsti uporabe) prepovedana ali predraga: http://stakeholders.ofcom.org.uk/binaries/consultations/consumer-switching/summary/switching.pdf.

32

(33)  Vsi statistični podatki so iz raziskave o elektronskih komunikacijah v gospodinjstvih, Posebna izdaja Eurobarometra 362, julij 2011, http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_362_en.pdf.

33

(34)  Glej mnenje CESE 1905/2008 o proaktivnem pristopu k pravu: korak naprej k boljši pravni ureditvi na ravni EU, (UL C 175, 28.7.2009, str. 26).

34

proaktivnem pristopu k pravu: korak naprej k boljši pravni ureditvi na ravni EU

(35)  Direktiva 2002/21, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/140/ES z dne 25.11.2009 (UL L 337, 18.12.2009).

35

(36)  2009/136/ES.

36

(37)  Smernice za nevtralnost omrežja, 2009: http://www.npt.no/ikbViewer/Content/109604/Guidelines%20for%20network%20neutrality.pdf.

37

(38)  Uporabniki bi morali imeti pravico do:

38

| 1. | internetne povezave, katere hitrost in zanesljivost bo ustrezala trditvam v oglasu; |
| --- | --- |

1.

internetne povezave, katere hitrost in zanesljivost bo ustrezala trditvam v oglasu;

| 2. | internetne povezave, ki jim omogoča:






  a. | pošiljanje in prejemanje vsebin po njihovi izbiri; |
| --- | --- | --- |

2.

internetne povezave, ki jim omogoča:

a.

pošiljanje in prejemanje vsebin po njihovi izbiri;

| b. | uporabo storitev in aplikacij po njihovi izbiri; |
| --- | --- |

b.

uporabo storitev in aplikacij po njihovi izbiri;

| c. | uporabo strojne in programske opreme po njihovi izbiri, ki ne škodi omrežju; |
| --- | --- |

c.

uporabo strojne in programske opreme po njihovi izbiri, ki ne škodi omrežju;

| 3. | internetne povezave brez diskriminacije glede uporabe, storitev, vsebine ali glede naslova pošiljatelja in prejemnika; |
| --- | --- |

3.

internetne povezave brez diskriminacije glede uporabe, storitev, vsebine ali glede naslova pošiljatelja in prejemnika;

| 4. | konkurenco med ponudniki omrežij, aplikacij, storitev in vsebin; |
| --- | --- |

4.

konkurenco med ponudniki omrežij, aplikacij, storitev in vsebin;

| 5. | informacij praksah upravljanja omrežja, ki jih uporablja njihov ponudnik omrežja. (http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/doc/library/public_consult/net_neutrality/comments/08industry_social_consumer_orgs_ngos_etc/beuc.pdf) |
| --- | --- |

5.

informacij praksah upravljanja omrežja, ki jih uporablja njihov ponudnik omrežja. (http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/doc/library/public_consult/net_neutrality/comments/08industry_social_consumer_orgs_ngos_etc/beuc.pdf)

(39)  Resolucija TACD, april 2010 (št: INFOSOC 42-09).

39

(40)  Neuraden prevod: https://www.bof.nl/2011/06/15/net-neutrality-in-the-netherlands-state-of-play/.

40

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/146 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/146

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o beli knjigi – Načrt za enotni evropski prometni prostor – Na poti h konkurenčnemu in z viri gospodarnemu prometnemu sistemu

(COM(2011) 144 konč.)

2012/C 24/32

Poročevalec: g. COULON

Soporočevalec: g. BACK

Evropska komisija je 28. marca 2011 sklenila, da v skladu s členom 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije Evropski ekonomsko-socialni odbor zaprosi za mnenje o naslednjem dokumentu:

Bela knjiga – Načrt za enotni evropski prometni prostor – na poti h konkurenčnemu in z viri gospodarnemu prometnemu sistemu

COM(2011) 144 konč.

Strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 7. oktobra 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 26. oktobra) s 170 glasovi za, 3 glasovi proti in 8 vzdržanimi glasovi.

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) na splošno pozdravlja belo knjigo Načrt za enotni evropski prometni prostor – na poti h konkurenčnemu in z viri gospodarnemu prometnemu sistemu (v nadaljnjem besedilu: načrt). Strategija iz tega načrta je sicer v veliki meri usklajena s stališči Odbora iz prejšnjih mnenj, ki pa ima kljub temu na številnih področjih pridržke. |
| --- | --- |

1.1

Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) na splošno pozdravlja belo knjigo Načrt za enotni evropski prometni prostor – na poti h konkurenčnemu in z viri gospodarnemu prometnemu sistemu (v nadaljnjem besedilu: načrt). Strategija iz tega načrta je sicer v veliki meri usklajena s stališči Odbora iz prejšnjih mnenj, ki pa ima kljub temu na številnih področjih pridržke.

| 1.2 | EESO soglaša, da je vizija o 60-odstotnem zmanjšanju emisij toplogrednih plinov v prometnem sektorju do leta 2050 sicer zelo ambiciozna, vendar pa je v skladu s splošnimi cilji EU na področju politike podnebnih sprememb; meni tudi, da predstavlja ustrezno ravnovesje med potrebo po hitrem zmanjšanju emisij ter časom, ki ga potrebujemo za optimizacijo energetske učinkovitosti v enotnem evropskem prometnem prostoru in razvoj novih, trajnostnih goriv in pogonskih sistemov, kar bo pripomoglo k zmanjšanju odvisnosti od fosilnih goriv. |
| --- | --- |

1.2

EESO soglaša, da je vizija o 60-odstotnem zmanjšanju emisij toplogrednih plinov v prometnem sektorju do leta 2050 sicer zelo ambiciozna, vendar pa je v skladu s splošnimi cilji EU na področju politike podnebnih sprememb; meni tudi, da predstavlja ustrezno ravnovesje med potrebo po hitrem zmanjšanju emisij ter časom, ki ga potrebujemo za optimizacijo energetske učinkovitosti v enotnem evropskem prometnem prostoru in razvoj novih, trajnostnih goriv in pogonskih sistemov, kar bo pripomoglo k zmanjšanju odvisnosti od fosilnih goriv.

| 1.3 | EESO ugotavlja, da je med cilji ter načini in finančnimi sredstvi za njihovo uresničevanje velika vrzel; priporoča tesnejšo povezavo med strateškimi ukrepi iz načrta (do leta 2050) ter bolj praktičnimi in takojšnjimi ukrepi (do leta 2020 oziroma 2030). |
| --- | --- |

1.3

EESO ugotavlja, da je med cilji ter načini in finančnimi sredstvi za njihovo uresničevanje velika vrzel; priporoča tesnejšo povezavo med strateškimi ukrepi iz načrta (do leta 2050) ter bolj praktičnimi in takojšnjimi ukrepi (do leta 2020 oziroma 2030).

| 1.4 | V načrtu je pravilno ugotovljeno, da so za večji tržni delež alternativnih načinov prevoza potrebne znatne naložbe v infrastrukturo, vendar pa dokument obravnava predvsem vprašanje financiranja bodočega osrednjega omrežja TEN-T in navaja več možnosti, kako zbrati vsaj del potrebnih sredstev. Zaračunavanje pristojbin in zasebno financiranje nista vsestranska rešitev. Ugotovitve v načrtu se nanašajo tudi na splošno na infrastrukturo, med drugim na še vedno potrebno cestno strukturo in vzdrževanje. EESO priporoča, da se v večletnem finančnem okviru za obdobje po letu 2013 za prometno infrastrukturo namenijo ustrezna finančna sredstva. Pri prihodnjih projektih se bodo morale države članice in institucije EU bolje uskladiti glede meril za načrtovanje in določanje prednosti, poskrbeti pa bodo morale tudi za posodobitev sedanje infrastrukture. |
| --- | --- |

1.4

V načrtu je pravilno ugotovljeno, da so za večji tržni delež alternativnih načinov prevoza potrebne znatne naložbe v infrastrukturo, vendar pa dokument obravnava predvsem vprašanje financiranja bodočega osrednjega omrežja TEN-T in navaja več možnosti, kako zbrati vsaj del potrebnih sredstev. Zaračunavanje pristojbin in zasebno financiranje nista vsestranska rešitev. Ugotovitve v načrtu se nanašajo tudi na splošno na infrastrukturo, med drugim na še vedno potrebno cestno strukturo in vzdrževanje. EESO priporoča, da se v večletnem finančnem okviru za obdobje po letu 2013 za prometno infrastrukturo namenijo ustrezna finančna sredstva. Pri prihodnjih projektih se bodo morale države članice in institucije EU bolje uskladiti glede meril za načrtovanje in določanje prednosti, poskrbeti pa bodo morale tudi za posodobitev sedanje infrastrukture.

| 1.5 | EESO se zavzema za oblikovanje strategije za učinkovit in resnično trajnosten evropski prevoz, v kateri bodo upoštevani gospodarski, okoljski in socialni vidiki. Pri razvoju vseh oblik prevoza je pomemben tudi socialni dialog, ki ga je treba še poglobiti. EESO se ne strinja, da je v načrtu navedeno sklicevanje na obveznost zagotavljanja minimalne ravni storitev. To je vprašanje kolektivnega pogajanja v vsaki državi članici EU. Podobno kot Komisija meni, da je socialni dialog bistvenega pomena za preprečevanje socialnih konfliktov, ob doslednem upoštevanju pravic delavcev v zvezi s kolektivnim ukrepanjem, kar je v skladu s členom 151 Pogodbe o delovanju Evropske unije. |
| --- | --- |

1.5

EESO se zavzema za oblikovanje strategije za učinkovit in resnično trajnosten evropski prevoz, v kateri bodo upoštevani gospodarski, okoljski in socialni vidiki. Pri razvoju vseh oblik prevoza je pomemben tudi socialni dialog, ki ga je treba še poglobiti. EESO se ne strinja, da je v načrtu navedeno sklicevanje na obveznost zagotavljanja minimalne ravni storitev. To je vprašanje kolektivnega pogajanja v vsaki državi članici EU. Podobno kot Komisija meni, da je socialni dialog bistvenega pomena za preprečevanje socialnih konfliktov, ob doslednem upoštevanju pravic delavcev v zvezi s kolektivnim ukrepanjem, kar je v skladu s členom 151 Pogodbe o delovanju Evropske unije.

| 1.6 | Osredotočiti bi se morali predvsem na potrebo po oblikovanju ugodnih pogojev za kakovostna delovna mesta v sektorju prometa, hkrati pa sprejeti ukrepe za učinkovitejše usposabljanje in pomoč udeležencem na trgu pri zaposlovanju novih delavcev. Na splošno v načrtu ni dovolj upoštevana socialna razsežnost. |
| --- | --- |

1.6

Osredotočiti bi se morali predvsem na potrebo po oblikovanju ugodnih pogojev za kakovostna delovna mesta v sektorju prometa, hkrati pa sprejeti ukrepe za učinkovitejše usposabljanje in pomoč udeležencem na trgu pri zaposlovanju novih delavcev. Na splošno v načrtu ni dovolj upoštevana socialna razsežnost.

| 1.7 | V načrtu so možnosti za razogljičenje cestnega prevoza blaga ocenjene kot dokaj slabe. Morda bi bilo treba razmisliti o tem, da bi poleg spodbujanja razvoja novih pogonskih sistemov in goriv še odločneje podprli ukrepe, s katerimi bi bilo mogoče optimizirati uporabo takšnega prevoza in zmanjšati število potovanj, obenem pa ohraniti splošno zmogljivost z uporabo ukrepov na področju e-tovornega prometa, boljšo logistiko in vozili ter razvojem zelenih koridorjev. |
| --- | --- |

1.7

V načrtu so možnosti za razogljičenje cestnega prevoza blaga ocenjene kot dokaj slabe. Morda bi bilo treba razmisliti o tem, da bi poleg spodbujanja razvoja novih pogonskih sistemov in goriv še odločneje podprli ukrepe, s katerimi bi bilo mogoče optimizirati uporabo takšnega prevoza in zmanjšati število potovanj, obenem pa ohraniti splošno zmogljivost z uporabo ukrepov na področju e-tovornega prometa, boljšo logistiko in vozili ter razvojem zelenih koridorjev.

| 1.8 | Načrt sicer temelji na načelu kombiniranja načinov prevoza (enem od elementov somodalnosti), vendar hkrati predlaga tudi specifično preusmeritev cestnega tovornega prometa (do leta 2030 bi morali 30 %, do leta 2050 pa več kot 50 % cestnega tovornega prometa na razdaljah nad 300 km preusmeriti na druge načine prevoza, kot je železniški ali vodni prevoz). Predlagani univerzalni pristop nima ustrezne znanstvene podlage, razlogi za ta prag pa niso pojasnjeni niti v beli knjigi niti v oceni učinka. |
| --- | --- |

1.8

Načrt sicer temelji na načelu kombiniranja načinov prevoza (enem od elementov somodalnosti), vendar hkrati predlaga tudi specifično preusmeritev cestnega tovornega prometa (do leta 2030 bi morali 30 %, do leta 2050 pa več kot 50 % cestnega tovornega prometa na razdaljah nad 300 km preusmeriti na druge načine prevoza, kot je železniški ali vodni prevoz). Predlagani univerzalni pristop nima ustrezne znanstvene podlage, razlogi za ta prag pa niso pojasnjeni niti v beli knjigi niti v oceni učinka.

| 1.9 | V načrtu je priporočena razširitev uporabe politike liberalizacije, zlasti v železniškem sektorju. Člani EESO pozivajo, da se izvede sistematična ocena reform v različnih državah članicah, predvsem kar zadeva ureditev ločitve med upravljanjem infrastrukture in izvajanjem storitev, ter njunega učinka na povečanje števila potnikov in uporabo železnic, zaposlovanje, kakovost storitev, stroške proizvodnje in dostopnost cen za potnike. |
| --- | --- |

1.9

V načrtu je priporočena razširitev uporabe politike liberalizacije, zlasti v železniškem sektorju. Člani EESO pozivajo, da se izvede sistematična ocena reform v različnih državah članicah, predvsem kar zadeva ureditev ločitve med upravljanjem infrastrukture in izvajanjem storitev, ter njunega učinka na povečanje števila potnikov in uporabo železnic, zaposlovanje, kakovost storitev, stroške proizvodnje in dostopnost cen za potnike.

| 1.10 | V načrtu je predlagano, da bi bilo treba javna naročila storitev oddajati zgolj na podlagi odprtih razpisnih postopkov. EESO pričakuje, da bo Komisija, še preden bo v zvezi s tem pripravila predloge oziroma najpozneje šest mesecev po 3. decembru 2014, predložila poročilo o izvajanju Uredbe (ES) št. 1370/2007, kot je predvideno v členu 8(2) te uredbe. |
| --- | --- |

1.10

V načrtu je predlagano, da bi bilo treba javna naročila storitev oddajati zgolj na podlagi odprtih razpisnih postopkov. EESO pričakuje, da bo Komisija, še preden bo v zvezi s tem pripravila predloge oziroma najpozneje šest mesecev po 3. decembru 2014, predložila poročilo o izvajanju Uredbe (ES) št. 1370/2007, kot je predvideno v členu 8(2) te uredbe.

| 1.11 | Odbor želi opozoriti, da je mestni javni prevoz pomemben del politike trajnostnega razvoja. Nadvse nujno bi bilo vzpostaviti mestni javni prevoz, ki bi bil učinkovit, varen, dostopen ter konkurenčen zasebnemu prevozu – še zlasti ob upoštevanju njegovih očitnih prednosti v zvezi z zmanjševanjem emisij, hrupa in zastojev. Odbor se zato strinja, da Evropska unija na podlagi načela subsidiarnosti za posamezne države članice določi cilje glede razvoja mestnega javnega prevoza ter uporabi sredstva iz strukturnih skladov in Kohezijskega sklada za pomoč pri razvoju in posodobitvi tega načina prevoza, hkrati pa podpre dejavnosti opazovalne skupine za mobilnost v mestih. |
| --- | --- |

1.11

Odbor želi opozoriti, da je mestni javni prevoz pomemben del politike trajnostnega razvoja. Nadvse nujno bi bilo vzpostaviti mestni javni prevoz, ki bi bil učinkovit, varen, dostopen ter konkurenčen zasebnemu prevozu – še zlasti ob upoštevanju njegovih očitnih prednosti v zvezi z zmanjševanjem emisij, hrupa in zastojev. Odbor se zato strinja, da Evropska unija na podlagi načela subsidiarnosti za posamezne države članice določi cilje glede razvoja mestnega javnega prevoza ter uporabi sredstva iz strukturnih skladov in Kohezijskega sklada za pomoč pri razvoju in posodobitvi tega načina prevoza, hkrati pa podpre dejavnosti opazovalne skupine za mobilnost v mestih.

| 1.12 | Načrt obravnava tudi prevoz blaga v mestnem okolju, vendar precej neopazno in defenzivno. Na tem področju bi lahko preučili pomen in možnost razvoja skupnega področja delovanja ter morebitne obvezne zakonodaje, saj je distribucija v zadnjem delu poti v mestih ključnega pomena za prosto gibanje blaga na notranjem trgu, pa tudi za spodbujanje trajnostnih načinov prevoza. |
| --- | --- |

1.12

Načrt obravnava tudi prevoz blaga v mestnem okolju, vendar precej neopazno in defenzivno. Na tem področju bi lahko preučili pomen in možnost razvoja skupnega področja delovanja ter morebitne obvezne zakonodaje, saj je distribucija v zadnjem delu poti v mestih ključnega pomena za prosto gibanje blaga na notranjem trgu, pa tudi za spodbujanje trajnostnih načinov prevoza.

2.   Uvod

| 2.1 | Cilj belih knjig iz leta 1992 in 2001 je bil predvsem zagotoviti bolj trajnostni promet, na primer s preusmeritvijo prevoza s cest na okolju bolj prijazne načine, kot so pomorski prevoz, prevoz po celinskih plovnih poteh in prevoz po železnici, s spodbujanjem okolju prijaznih rešitev, z določitvijo obveznosti za sektor prometa, da z internalizacijo zunanjih stroškov poravna realne stroške cene za družbo, pa tudi s prizadevanji za zmanjšanje potrebe po prevozu na podlagi učinkovitega načrtovanja. |
| --- | --- |

2.1

Cilj belih knjig iz leta 1992 in 2001 je bil predvsem zagotoviti bolj trajnostni promet, na primer s preusmeritvijo prevoza s cest na okolju bolj prijazne načine, kot so pomorski prevoz, prevoz po celinskih plovnih poteh in prevoz po železnici, s spodbujanjem okolju prijaznih rešitev, z določitvijo obveznosti za sektor prometa, da z internalizacijo zunanjih stroškov poravna realne stroške cene za družbo, pa tudi s prizadevanji za zmanjšanje potrebe po prevozu na podlagi učinkovitega načrtovanja.

| 2.2 | Poudarek se je sčasoma, zlasti pa leta 2006 ob vmesnem pregledu bele knjige Evropske komisije, ki je bila objavljena leta 2001, preselil na somodalnost, učinkovitost multimodalnih prevoznih verig in na potrebo po ustrezni infrastrukturi in podpornih sistemih, s katerimi naj bi zmanjšali ekološki odtis sektorja prometa. |
| --- | --- |

2.2

Poudarek se je sčasoma, zlasti pa leta 2006 ob vmesnem pregledu bele knjige Evropske komisije, ki je bila objavljena leta 2001, preselil na somodalnost, učinkovitost multimodalnih prevoznih verig in na potrebo po ustrezni infrastrukturi in podpornih sistemih, s katerimi naj bi zmanjšali ekološki odtis sektorja prometa.

| 2.3 | Ta načrt se od prejšnjih belih knjig razlikuje po področju uporabe, saj zajema več kot štiri desetletja, vse do leta 2050 (nekateri cilji naj bi bili doseženi nekoliko prej, v obdobju med leti 2020 in 2030), pa tudi zato, ker je v njem jasno navedeno, da omejevanje mobilnosti ni rešitev. Načrt kljub temu vsebuje daljnosežne trajnostne cilje, zlasti v zvezi z energetsko učinkovitostjo, zmanjšanjem odvisnosti od nafte, omejitvijo emisij toplogrednih plinov in tehnološkim razvojem. |
| --- | --- |

2.3

Ta načrt se od prejšnjih belih knjig razlikuje po področju uporabe, saj zajema več kot štiri desetletja, vse do leta 2050 (nekateri cilji naj bi bili doseženi nekoliko prej, v obdobju med leti 2020 in 2030), pa tudi zato, ker je v njem jasno navedeno, da omejevanje mobilnosti ni rešitev. Načrt kljub temu vsebuje daljnosežne trajnostne cilje, zlasti v zvezi z energetsko učinkovitostjo, zmanjšanjem odvisnosti od nafte, omejitvijo emisij toplogrednih plinov in tehnološkim razvojem.

3.   Splošne ugotovitve

| 3.1 | EESO pozdravlja načrt kot dragocen prispevek k razvoju učinkovitega in trajnostnega prometnega sistema v Evropi. Strategije iz tega načrta so v veliki meri usklajene s stališči Odbora iz prejšnjih mnenj. |
| --- | --- |

3.1

EESO pozdravlja načrt kot dragocen prispevek k razvoju učinkovitega in trajnostnega prometnega sistema v Evropi. Strategije iz tega načrta so v veliki meri usklajene s stališči Odbora iz prejšnjih mnenj.

| 3.2 | Na seznamu predlaganih ukrepov je, žal, le malo podatkov o rokih. Nekatere bi bilo sicer mogoče povzeti ob primerjavi s seznamom desetih ciljev v točki 2.5 načrta, vendar bi bilo to zgolj ugibanje. V načrtu strateški ukrepi (za obdobje do leta 2050) namreč niso jasno povezani s taktičnimi ukrepi (ki bi jih bilo mogoče sprejeti takoj), potreben bi bil pa tudi natančnejši delovni načrt za obdobje 2013–2020. |
| --- | --- |

3.2

Na seznamu predlaganih ukrepov je, žal, le malo podatkov o rokih. Nekatere bi bilo sicer mogoče povzeti ob primerjavi s seznamom desetih ciljev v točki 2.5 načrta, vendar bi bilo to zgolj ugibanje. V načrtu strateški ukrepi (za obdobje do leta 2050) namreč niso jasno povezani s taktičnimi ukrepi (ki bi jih bilo mogoče sprejeti takoj), potreben bi bil pa tudi natančnejši delovni načrt za obdobje 2013–2020.

| 3.3 | EESO priznava, da ima promet ključno vlogo kot dejavnik konkurenčnosti in blaginje ter da je treba vzpostaviti celostni evropski prometni sistem, pa tudi okrepiti trajnostno razsežnost ter spodbuditi načine prevoza z nizkimi emisijami ogljika, energetsko učinkovitost, zanesljivo in neodvisno oskrbo z energijo in odpraviti prometne zastoje. Zato se strinja, da se je treba posvetiti čim boljšemu delovanju multimodalnih logističnih verig ter učinkovitejši uporabi prometne infrastrukture. Odbor podpira tudi strategijo načrta, da bi v primerjavi s prejšnjimi belimi knjigami sprejeli več tržno usmerjenih ukrepov. |
| --- | --- |

3.3

EESO priznava, da ima promet ključno vlogo kot dejavnik konkurenčnosti in blaginje ter da je treba vzpostaviti celostni evropski prometni sistem, pa tudi okrepiti trajnostno razsežnost ter spodbuditi načine prevoza z nizkimi emisijami ogljika, energetsko učinkovitost, zanesljivo in neodvisno oskrbo z energijo in odpraviti prometne zastoje. Zato se strinja, da se je treba posvetiti čim boljšemu delovanju multimodalnih logističnih verig ter učinkovitejši uporabi prometne infrastrukture. Odbor podpira tudi strategijo načrta, da bi v primerjavi s prejšnjimi belimi knjigami sprejeli več tržno usmerjenih ukrepov.

| 3.4 | EESO je v predhodnih mnenjih pozval tudi k jasnim in konkretnim ukrepom za doseganje želenih ciljev. Meni, da načrt v številnih pogledih pomeni velik napredek, že zaradi splošne izjave v točki 13 o tem, da z ohranjanjem sedanjega stanja ne bo mogoče doseči ustreznih rezultatov, kar zadeva odvisnost od nafte, emisije CO2, dostopnost ter socialne stroške zaradi nesreč in hrupa. |
| --- | --- |

3.4

EESO je v predhodnih mnenjih pozval tudi k jasnim in konkretnim ukrepom za doseganje želenih ciljev. Meni, da načrt v številnih pogledih pomeni velik napredek, že zaradi splošne izjave v točki 13 o tem, da z ohranjanjem sedanjega stanja ne bo mogoče doseči ustreznih rezultatov, kar zadeva odvisnost od nafte, emisije CO2, dostopnost ter socialne stroške zaradi nesreč in hrupa.

| 3.5 | Večina predlaganih pobud se nanaša na uvedbo somodalnega prometnega sistema v okviru enotnega evropskega prometnega prostora. Poudarek na somodalnosti je dobrodošel. EESO poudarja, da pristop somodalnosti, na katerem načrt temelji, pomeni optimizacijo vseh načinov prevoza in njihovo medsebojno optimizacijo. Vendar pa je treba številne predlagane ukrepe utemeljiti. |
| --- | --- |

3.5

Večina predlaganih pobud se nanaša na uvedbo somodalnega prometnega sistema v okviru enotnega evropskega prometnega prostora. Poudarek na somodalnosti je dobrodošel. EESO poudarja, da pristop somodalnosti, na katerem načrt temelji, pomeni optimizacijo vseh načinov prevoza in njihovo medsebojno optimizacijo. Vendar pa je treba številne predlagane ukrepe utemeljiti.

| 3.6 | V načrtu so določeni zelo ambiciozni cilji v zvezi z okolju bolj prijaznim prometnim sistemom, ni pa realnih podatkov o tem, kako naj bi bili izpolnjeni in koliko bo to stalo. EESO je zaskrbljen zaradi vrzeli med cilji ter načini in finančnimi sredstvi za njihovo uresničevanje. |
| --- | --- |

3.6

V načrtu so določeni zelo ambiciozni cilji v zvezi z okolju bolj prijaznim prometnim sistemom, ni pa realnih podatkov o tem, kako naj bi bili izpolnjeni in koliko bo to stalo. EESO je zaskrbljen zaradi vrzeli med cilji ter načini in finančnimi sredstvi za njihovo uresničevanje.

| 3.7 | Dolgoročni cilj 60-odstotnega zmanjšanja emisij CO2 v prometnem sektorju do leta 2050 je izredno zahteven; če se tega vprašanja ne lotimo takoj, lahko močno vpliva na tehnični razvoj in oblikovanje politike v tem sektorju. |
| --- | --- |

3.7

Dolgoročni cilj 60-odstotnega zmanjšanja emisij CO2 v prometnem sektorju do leta 2050 je izredno zahteven; če se tega vprašanja ne lotimo takoj, lahko močno vpliva na tehnični razvoj in oblikovanje politike v tem sektorju.

| 3.8 | EESO ugotavlja, da je cilj v zvezi z emisijami v skladu s splošnim stališčem EU o varovanju podnebja ter da zagotavlja ravnotežje med potrebo po hitrem zmanjšanju emisij toplogrednih plinov in možnostjo takojšnjega začetka uporabe alternativnih goriv, tako da bo prometni sektor lahko še naprej imel pomembno vlogo v gospodarstvu Unije. Predlaga tudi, da se ta dolgoročni cilj iz načrta dopolni z več bolj specifičnimi, merljivimi in srednjeročnimi cilji za zmanjšanje odvisnosti od nafte ter zmanjšanje hrupa in onesnaženosti ozračja. |
| --- | --- |

3.8

EESO ugotavlja, da je cilj v zvezi z emisijami v skladu s splošnim stališčem EU o varovanju podnebja ter da zagotavlja ravnotežje med potrebo po hitrem zmanjšanju emisij toplogrednih plinov in možnostjo takojšnjega začetka uporabe alternativnih goriv, tako da bo prometni sektor lahko še naprej imel pomembno vlogo v gospodarstvu Unije. Predlaga tudi, da se ta dolgoročni cilj iz načrta dopolni z več bolj specifičnimi, merljivimi in srednjeročnimi cilji za zmanjšanje odvisnosti od nafte ter zmanjšanje hrupa in onesnaženosti ozračja.

| 3.9 | EESO ugotavlja, da je v točki 18 načrta jasna in pomembna izjava o tem, da omejevanje mobilnosti ne pride v poštev. Meni, da si te izjave ne bi smeli razlagati napačno, kot da nasprotuje vsem ukrepom za energetsko bolj učinkovit promet in zmanjšanje emisij, na primer z optimizacijo natovarjanja, boljšo logistiko zaradi doseganja višjega obremenitvenega faktorja in s spodbujanjem možnosti javnega prevoza. Vsi ti ukrepi so našteti v načrtu in na splošno veljajo za sprejemljive. Omenjena izjava spodbuja spremembe vedenja in potrošnje. Očitno je, da bo iskanje ravnotežja med uresničevanjem ciljev v zvezi z emisijami iz načrta in nadaljnjim izpolnjevanjem potreb družbe po mobilnosti v EU zelo zahtevno. Zato EESO meni, da je izjava iz točke 18 pomembna. |
| --- | --- |

3.9

EESO ugotavlja, da je v točki 18 načrta jasna in pomembna izjava o tem, da omejevanje mobilnosti ne pride v poštev. Meni, da si te izjave ne bi smeli razlagati napačno, kot da nasprotuje vsem ukrepom za energetsko bolj učinkovit promet in zmanjšanje emisij, na primer z optimizacijo natovarjanja, boljšo logistiko zaradi doseganja višjega obremenitvenega faktorja in s spodbujanjem možnosti javnega prevoza. Vsi ti ukrepi so našteti v načrtu in na splošno veljajo za sprejemljive. Omenjena izjava spodbuja spremembe vedenja in potrošnje. Očitno je, da bo iskanje ravnotežja med uresničevanjem ciljev v zvezi z emisijami iz načrta in nadaljnjim izpolnjevanjem potreb družbe po mobilnosti v EU zelo zahtevno. Zato EESO meni, da je izjava iz točke 18 pomembna.

| 3.10 | Kar zadeva cestni tovorni promet, EESO meni, da je treba poskrbeti za učinkovito uporabo razpoložljivih virov z usklajevanjem manjših pošiljk, pa tudi, da je treba s sodelovanjem med javnimi in zasebnimi akterji poskrbeti za čim bolj učinkovite multimodalne logistične „zelene“ koridorje. Kljub temu ugotavlja, da bo za uresničitev ambicioznega cilja za razogljičenje (– 60 % CO2) morda potrebnih več odločnejših ukrepov. |
| --- | --- |

3.10

Kar zadeva cestni tovorni promet, EESO meni, da je treba poskrbeti za učinkovito uporabo razpoložljivih virov z usklajevanjem manjših pošiljk, pa tudi, da je treba s sodelovanjem med javnimi in zasebnimi akterji poskrbeti za čim bolj učinkovite multimodalne logistične „zelene“ koridorje. Kljub temu ugotavlja, da bo za uresničitev ambicioznega cilja za razogljičenje (– 60 % CO2) morda potrebnih več odločnejših ukrepov.

| 3.11 | V načrtu je upoštevano, da je treba povečati konkurenčnost alternativnih načinov prevoza v primerjavi s cestnim prevozom. Odbor ta cilj podpira, vendar le, če bo izpolnjen s spodbujanjem večje zmogljivosti in kakovosti prevoza po železnici, celinskih plovnih poteh in po morju na kratkih razdaljah, pa tudi z učinkovitimi intermodalnimi storitvami ter ne da bi bil pri tem oviran razvoj učinkovitih in trajnostnih cestnih storitev znotraj EU. |
| --- | --- |

3.11

V načrtu je upoštevano, da je treba povečati konkurenčnost alternativnih načinov prevoza v primerjavi s cestnim prevozom. Odbor ta cilj podpira, vendar le, če bo izpolnjen s spodbujanjem večje zmogljivosti in kakovosti prevoza po železnici, celinskih plovnih poteh in po morju na kratkih razdaljah, pa tudi z učinkovitimi intermodalnimi storitvami ter ne da bi bil pri tem oviran razvoj učinkovitih in trajnostnih cestnih storitev znotraj EU.

| 3.12 | Evropska komisija in države članice se sicer dejavno zavzemajo za alternativne načine prevoza, vendar pa bi si morale prizadevati tudi, da bi bil cestni prevoz gospodarsko, okoljsko pa tudi socialno bolj trajnosten. EESO je zaskrbljen zaradi napetosti, ki se je na trgu mednarodnega cestnega prevoza pojavila zaradi neusklajenosti ravni socialne zaščite in plač. Opozarja na pomen socialnega dialoga v tem sektorju ter učinkovito izvajanje nadzornih ukrepov iz svežnja o cestnem prometu, ki bo začel veljati 4. decembra 2011. Komisijo poziva, naj skrbno spremlja izpolnjevanje tega svežnja ukrepov v državah članicah, pa tudi, naj skupaj z državami članicami dodeli vsa potrebna sredstva za uveljavljanje in nadzor zakonodaje o cestnem prevozu. EU bi morala sprejeti tudi ukrepe za zagotavljanje poštene konkurence, primernih pogojev dela in večje varnosti na cesti, vključno z ukrepi za dostop cestnih prevoznikov iz tretjih držav do notranjega trga prevoza in ukrepi za obvladovanje morebitnega tveganja za izkrivljanje konkurence. |
| --- | --- |

3.12

Evropska komisija in države članice se sicer dejavno zavzemajo za alternativne načine prevoza, vendar pa bi si morale prizadevati tudi, da bi bil cestni prevoz gospodarsko, okoljsko pa tudi socialno bolj trajnosten. EESO je zaskrbljen zaradi napetosti, ki se je na trgu mednarodnega cestnega prevoza pojavila zaradi neusklajenosti ravni socialne zaščite in plač. Opozarja na pomen socialnega dialoga v tem sektorju ter učinkovito izvajanje nadzornih ukrepov iz svežnja o cestnem prometu, ki bo začel veljati 4. decembra 2011. Komisijo poziva, naj skrbno spremlja izpolnjevanje tega svežnja ukrepov v državah članicah, pa tudi, naj skupaj z državami članicami dodeli vsa potrebna sredstva za uveljavljanje in nadzor zakonodaje o cestnem prevozu. EU bi morala sprejeti tudi ukrepe za zagotavljanje poštene konkurence, primernih pogojev dela in večje varnosti na cesti, vključno z ukrepi za dostop cestnih prevoznikov iz tretjih držav do notranjega trga prevoza in ukrepi za obvladovanje morebitnega tveganja za izkrivljanje konkurence.

| 3.13 | V načrtu je pravilno ugotovljeno, da so za večji tržni delež alternativnih načinov potrebne znatne naložbe v infrastrukturo, med drugim tudi v cestno infrastrukturo, vendar pa v dokumentu ni jasnih predlogov, kako jih financirati. Zatekanje k zasebnim naložbam in pristojbinam za uporabo infrastrukture ne more biti rešitev za vse težave. Odbor je sicer že v številnih prejšnjih mnenjih izjavil, da ne nasprotuje internalizaciji v prometnem sektorju. Odbor se strinja, da morajo v skladu s konceptom „onesnaževalec plača“ gospodarski instrumenti odražati dejanske stroške prometa za družbo, s tem pa pripomorejo k trajnostnemu vedenju na trgu. Prihodke od dodatnih pristojbin je treba nameniti za razvoj trajnostnega prometa in optimizacijo celotnega prometnega sistema, da se doseže resnično trajnostna politika mobilnosti. Te pristojbine je treba tudi ločiti od pristojbin, uvedenih za namene financiranja, tj. v skladu z načelom „uporabnik plača“. |
| --- | --- |

3.13

V načrtu je pravilno ugotovljeno, da so za večji tržni delež alternativnih načinov potrebne znatne naložbe v infrastrukturo, med drugim tudi v cestno infrastrukturo, vendar pa v dokumentu ni jasnih predlogov, kako jih financirati. Zatekanje k zasebnim naložbam in pristojbinam za uporabo infrastrukture ne more biti rešitev za vse težave. Odbor je sicer že v številnih prejšnjih mnenjih izjavil, da ne nasprotuje internalizaciji v prometnem sektorju. Odbor se strinja, da morajo v skladu s konceptom „onesnaževalec plača“ gospodarski instrumenti odražati dejanske stroške prometa za družbo, s tem pa pripomorejo k trajnostnemu vedenju na trgu. Prihodke od dodatnih pristojbin je treba nameniti za razvoj trajnostnega prometa in optimizacijo celotnega prometnega sistema, da se doseže resnično trajnostna politika mobilnosti. Te pristojbine je treba tudi ločiti od pristojbin, uvedenih za namene financiranja, tj. v skladu z načelom „uporabnik plača“.

| 3.14 | EESO ponovno opozarja, da bi bilo treba internalizacijo zunanjih stroškov v enaki meri uporabiti za vse načine prevoza (1). V nedavnem mnenju je ugotovil, da mora EU sedanje davke v prometnem sektorju postopoma nadomestiti z bolj učinkovitimi tržnimi instrumenti in tako internalizirati zunanje stroške v strukturi cen. |
| --- | --- |

3.14

EESO ponovno opozarja, da bi bilo treba internalizacijo zunanjih stroškov v enaki meri uporabiti za vse načine prevoza (1). V nedavnem mnenju je ugotovil, da mora EU sedanje davke v prometnem sektorju postopoma nadomestiti z bolj učinkovitimi tržnimi instrumenti in tako internalizirati zunanje stroške v strukturi cen.

| 3.15 | EESO močno dvomi o ustreznosti specifičnega cilja spremembe načina prevoza iz načrta, tj. da bi morali do leta 2030 30 %, do leta 2050 pa več kot 50 % cestnega tovornega prevoza na razdaljah, daljših od 300 km, preusmeriti na druge načine prevoza, kot je železniški prevoz ali prevoz po vodi. Predlagani univerzalni pristop nima ustrezne znanstvene podlage, razlogi za ta prag pa niso pojasnjeni niti v beli knjigi niti v oceni učinka. Če bi ga izvajali, bi to poleg tega številne države članice na obrobju EU močno obremenilo, kar bi ogrozilo načelo kohezije. EESO poziva Komisijo, naj to vprašanje skrbno preuči in predloži vsa potrebna pojasnila. Hkrati ugotavlja, da se približno 85 % tovora v EU prevaža na kratkih razdaljah do 150 km in da ni verjetno, da bi zanj v prihodnjih desetletjih namesto prevoza po cesti našli kakšne druge uporabne načine prevoza. |
| --- | --- |

3.15

EESO močno dvomi o ustreznosti specifičnega cilja spremembe načina prevoza iz načrta, tj. da bi morali do leta 2030 30 %, do leta 2050 pa več kot 50 % cestnega tovornega prevoza na razdaljah, daljših od 300 km, preusmeriti na druge načine prevoza, kot je železniški prevoz ali prevoz po vodi. Predlagani univerzalni pristop nima ustrezne znanstvene podlage, razlogi za ta prag pa niso pojasnjeni niti v beli knjigi niti v oceni učinka. Če bi ga izvajali, bi to poleg tega številne države članice na obrobju EU močno obremenilo, kar bi ogrozilo načelo kohezije. EESO poziva Komisijo, naj to vprašanje skrbno preuči in predloži vsa potrebna pojasnila. Hkrati ugotavlja, da se približno 85 % tovora v EU prevaža na kratkih razdaljah do 150 km in da ni verjetno, da bi zanj v prihodnjih desetletjih namesto prevoza po cesti našli kakšne druge uporabne načine prevoza.

| 3.16 | To velja tudi za cilj, da bi veliko večino potniškega prometa na srednje dolgih razdaljah preusmerili na železnico. Videti je, da bi bil večji delež javnega prevoza z avtobusi ustrezna rešitev, ki pa v načrtu ni upoštevana. |
| --- | --- |

3.16

To velja tudi za cilj, da bi veliko večino potniškega prometa na srednje dolgih razdaljah preusmerili na železnico. Videti je, da bi bil večji delež javnega prevoza z avtobusi ustrezna rešitev, ki pa v načrtu ni upoštevana.

4.   Posebne ugotovitve

| 4.1 | EESO podpira program za vseevropska prometna omrežja. Ugotavlja, da ima razširjena Evropa večje potrebe na področju prometne infrastrukture in da je treba razmisliti o tem, kako bi veljavne politike in instrumente za njeno izvajanje prilagodili prihodnjim izzivom (2). |
| --- | --- |

4.1

EESO podpira program za vseevropska prometna omrežja. Ugotavlja, da ima razširjena Evropa večje potrebe na področju prometne infrastrukture in da je treba razmisliti o tem, kako bi veljavne politike in instrumente za njeno izvajanje prilagodili prihodnjim izzivom (2).

| 4.2 | EESO podpira vzpostavitev enotnega evropskega neba, ki je bistvenega pomena za zagotavljanje konkurenčnosti evropskega letalskega sektorja na svetovnem trgu. Vse akterje v letalstvu poziva k odločnejši zavezi, da bodo poskrbeli za dosledno in hitro izvajanje ambicioznih ciljev EU v zvezi z varnostjo, stroškovno učinkovitostjo, zmogljivostjo in trajnostnim delovanjem sektorja zračnega prometa. |
| --- | --- |

4.2

EESO podpira vzpostavitev enotnega evropskega neba, ki je bistvenega pomena za zagotavljanje konkurenčnosti evropskega letalskega sektorja na svetovnem trgu. Vse akterje v letalstvu poziva k odločnejši zavezi, da bodo poskrbeli za dosledno in hitro izvajanje ambicioznih ciljev EU v zvezi z varnostjo, stroškovno učinkovitostjo, zmogljivostjo in trajnostnim delovanjem sektorja zračnega prometa.

| 4.3 | EESO ugotavlja, da je vzpostavitev enotnega evropskega železniškega območja nujna za zagotavljanje trajnostne konkurence drugim načinom prevoza. Poudarja, da je treba vzpostaviti razmere, ki bodo omogočile čim bolj enake tržne pogoje in pogoje financiranja za različne načine prevoza (3). |
| --- | --- |

4.3

EESO ugotavlja, da je vzpostavitev enotnega evropskega železniškega območja nujna za zagotavljanje trajnostne konkurence drugim načinom prevoza. Poudarja, da je treba vzpostaviti razmere, ki bodo omogočile čim bolj enake tržne pogoje in pogoje financiranja za različne načine prevoza (3).

| 4.4 | EESO opozarja, da je vzpostavitev enotnega evropskega železniškega območja v veliki meri odvisna od napredka pri tehnični interoperabilnosti (3). |
| --- | --- |

4.4

EESO opozarja, da je vzpostavitev enotnega evropskega železniškega območja v veliki meri odvisna od napredka pri tehnični interoperabilnosti (3).

| 4.5 | V načrtu je priporočeno, da se uporaba politike liberalizacije v železniškem sektorju še razširi. Vendar pa EESO pred kakršnim koli nadaljnjim ukrepanjem v tej smeri, vključno s strukturno ločitvijo med storitvami in infrastrukturo, poziva k izvedbi sistematične ocene učinka na konkurenčnost železnice, kakovost storitev, zaposlovanje in stroške proizvodnje, saj je treba upoštevati, da se izkušnje posameznih držav članic pri reformah zelo razlikujejo. |
| --- | --- |

4.5

V načrtu je priporočeno, da se uporaba politike liberalizacije v železniškem sektorju še razširi. Vendar pa EESO pred kakršnim koli nadaljnjim ukrepanjem v tej smeri, vključno s strukturno ločitvijo med storitvami in infrastrukturo, poziva k izvedbi sistematične ocene učinka na konkurenčnost železnice, kakovost storitev, zaposlovanje in stroške proizvodnje, saj je treba upoštevati, da se izkušnje posameznih držav članic pri reformah zelo razlikujejo.

| 4.6 | EESO opozarja, da je treba poiskati nove vire financiranja železniške infrastrukture. V tej zvezi se sklicuje na svoje nedavno mnenje o enotnem evropskem železniškem prostoru, v katerem je predlagal, da bi razmislili o naložbenih spodbudah v smislu predloga št. 15 (spodbujanje oblikovanja obveznih zasebnih posojil za financiranje evropskih projektov) in predloga št. 16 (preučevanje ukrepov, ki bi lahko zasebne naložbe, zlasti dolgoročne, spodbudili k dejavnejšemu prispevanju k uresničevanju ciljev strategije Evropa 2020) iz sporočila K aktu za enotni trg. EESO se strinja z morebitno vzpostavitvijo posebnega sklada za promet samo, če bo ta enakovredno in uravnoteženo obravnaval vse načine prevoza
   (3). |
| --- | --- |

4.6

EESO opozarja, da je treba poiskati nove vire financiranja železniške infrastrukture. V tej zvezi se sklicuje na svoje nedavno mnenje o enotnem evropskem železniškem prostoru, v katerem je predlagal, da bi razmislili o naložbenih spodbudah v smislu predloga št. 15 (spodbujanje oblikovanja obveznih zasebnih posojil za financiranje evropskih projektov) in predloga št. 16 (preučevanje ukrepov, ki bi lahko zasebne naložbe, zlasti dolgoročne, spodbudili k dejavnejšemu prispevanju k uresničevanju ciljev strategije Evropa 2020) iz sporočila K aktu za enotni trg. EESO se strinja z morebitno vzpostavitvijo posebnega sklada za promet samo, če bo ta enakovredno in uravnoteženo obravnaval vse načine prevoza
   (3).

| 4.7 | V načrtu je predlagano, da bi bilo treba javna naročila storitev oddajati zgolj na podlagi odprtih razpisnih postopkov. EESO pričakuje, da bo Komisija, še preden bo v zvezi s tem pripravila predloge oziroma najpozneje šest mesecev po 3. decembru 2014, predložila poročilo o izvajanju Uredbe (ES) št. 1370/2007, kot je predvideno v členu 8(2) te uredbe. |
| --- | --- |

4.7

V načrtu je predlagano, da bi bilo treba javna naročila storitev oddajati zgolj na podlagi odprtih razpisnih postopkov. EESO pričakuje, da bo Komisija, še preden bo v zvezi s tem pripravila predloge oziroma najpozneje šest mesecev po 3. decembru 2014, predložila poročilo o izvajanju Uredbe (ES) št. 1370/2007, kot je predvideno v členu 8(2) te uredbe.

| 4.8 | EESO poudarja, da je evropski sektor ladijskih prevozov vodilni na svetu in nudi vse vrste pomorskih storitev. Globalni značaj ladijskega prevoza bi bilo treba upoštevati na vseh področjih, kot so prosti dostop na trg, konkurenčni položaj ladijskega prevoza v EU, varnost, okolje in trgi dela. |
| --- | --- |

4.8

EESO poudarja, da je evropski sektor ladijskih prevozov vodilni na svetu in nudi vse vrste pomorskih storitev. Globalni značaj ladijskega prevoza bi bilo treba upoštevati na vseh področjih, kot so prosti dostop na trg, konkurenčni položaj ladijskega prevoza v EU, varnost, okolje in trgi dela.

| 4.9 | EESO ugotavlja, da bi morale države članice EU – da si zagotovijo enakovreden mednarodni položaj – ratificirati Konvencijo Mednarodne organizacije dela o delovnih standardih v pomorstvu brez poseganja v morebitne strožje standarde, ki se v EU že uporabljajo. Zakonodaja EU bi morala biti v celoti usklajena z mednarodno zakonodajo, zlasti navedeno konvencijo Mednarodne organizacije dela ter s konvencijo Mednarodne pomorske organizacije za usposabljanje in izdajanje spričeval pomorščakov. |
| --- | --- |

4.9

EESO ugotavlja, da bi morale države članice EU – da si zagotovijo enakovreden mednarodni položaj – ratificirati Konvencijo Mednarodne organizacije dela o delovnih standardih v pomorstvu brez poseganja v morebitne strožje standarde, ki se v EU že uporabljajo. Zakonodaja EU bi morala biti v celoti usklajena z mednarodno zakonodajo, zlasti navedeno konvencijo Mednarodne organizacije dela ter s konvencijo Mednarodne pomorske organizacije za usposabljanje in izdajanje spričeval pomorščakov.

| 4.10 | Cilj koncepta „modri pas“, tj. koncepta skupnega evropskega pomorskega prostora, za katerega se zavzema načrt, je zmanjšanje upravnih bremen pri carinskih postopkih za pomorski prevoz znotraj EU, kar je dobrodošlo. Glede na to, da ta cilj ne vključuje socialnih standardov, EESO pričakuje, da bodo ti v državah članicah EU na področju pomorstva prišli bolj do izraza s takojšnjo uporabo in uveljavljanjem Konvencije Mednarodne organizacije dela o delovnih standardih v pomorstvu, sprejete leta 2006. EESO poziva Evropsko komisijo, naj sprejme ustrezne ukrepe in s tem poskrbi za uskladitev socialnih standardov na področju notranjega prometa EU, pri čemer naj ne prezre potrebe po vzpostavitvi enakovrednih razmer v mednarodnem merilu. |
| --- | --- |

4.10

Cilj koncepta „modri pas“, tj. koncepta skupnega evropskega pomorskega prostora, za katerega se zavzema načrt, je zmanjšanje upravnih bremen pri carinskih postopkih za pomorski prevoz znotraj EU, kar je dobrodošlo. Glede na to, da ta cilj ne vključuje socialnih standardov, EESO pričakuje, da bodo ti v državah članicah EU na področju pomorstva prišli bolj do izraza s takojšnjo uporabo in uveljavljanjem Konvencije Mednarodne organizacije dela o delovnih standardih v pomorstvu, sprejete leta 2006. EESO poziva Evropsko komisijo, naj sprejme ustrezne ukrepe in s tem poskrbi za uskladitev socialnih standardov na področju notranjega prometa EU, pri čemer naj ne prezre potrebe po vzpostavitvi enakovrednih razmer v mednarodnem merilu.

| 4.11 | Kar zadeva uvedbo registra EU in zastave EU za prevoz po morju in celinskih plovnih poteh, bi bilo treba skrbno preučiti izvedljivost takega registra, saj bi ga bilo v praksi težko, če ne celo nemogoče, povezati z ugodno ureditvijo in s tem omogočiti določene prednosti (npr. znižanje pristaniških pristojbin, nižji stroški zavarovanja, manj pogosti pregledi). Mnoga od teh vprašanj so namreč urejena z mednarodnimi sporazumi med državami članicami EU, ki vsebujejo klavzulo o „nacionalni obravnavi“. Za vzpostavitev registra EU bi bilo potrebno skupno gospodarsko upravljanje na ravni EU, ki pa še ne obstaja. |
| --- | --- |

4.11

Kar zadeva uvedbo registra EU in zastave EU za prevoz po morju in celinskih plovnih poteh, bi bilo treba skrbno preučiti izvedljivost takega registra, saj bi ga bilo v praksi težko, če ne celo nemogoče, povezati z ugodno ureditvijo in s tem omogočiti določene prednosti (npr. znižanje pristaniških pristojbin, nižji stroški zavarovanja, manj pogosti pregledi). Mnoga od teh vprašanj so namreč urejena z mednarodnimi sporazumi med državami članicami EU, ki vsebujejo klavzulo o „nacionalni obravnavi“. Za vzpostavitev registra EU bi bilo potrebno skupno gospodarsko upravljanje na ravni EU, ki pa še ne obstaja.

| 4.12 | Podobno kot zamisel o registru EU se pogosto pojavlja tudi zamisel o evropski obalni straži. Predlog se nanaša predvsem na države članice EU, saj je to vprašanje, ki je izključno v njihovi pristojnosti. Glede na to, da so dejavnosti obalne straže v vsaki državi članici EU urejene drugače, je videti, da vzpostavitev evropske obalne straže ni potrebna ali da bi bila v tej fazi prenagljena. Namesto tega bi si morali prizadevati za tesnejše sodelovanje med obalnimi stražami držav članic, zlasti kar zadeva vprašanji priseljevanja in trgovine s prepovedanimi drogami. Če je takšno sodelovanje že v teku, pa bi bilo treba poskrbeti, da bo še boljše. |
| --- | --- |

4.12

Podobno kot zamisel o registru EU se pogosto pojavlja tudi zamisel o evropski obalni straži. Predlog se nanaša predvsem na države članice EU, saj je to vprašanje, ki je izključno v njihovi pristojnosti. Glede na to, da so dejavnosti obalne straže v vsaki državi članici EU urejene drugače, je videti, da vzpostavitev evropske obalne straže ni potrebna ali da bi bila v tej fazi prenagljena. Namesto tega bi si morali prizadevati za tesnejše sodelovanje med obalnimi stražami držav članic, zlasti kar zadeva vprašanji priseljevanja in trgovine s prepovedanimi drogami. Če je takšno sodelovanje že v teku, pa bi bilo treba poskrbeti, da bo še boljše.

| 4.13 | Pri spodbujanju okoljske uspešnosti ladijskega prometa je treba upoštevati tudi potrebo po inovacijah. Po letu 2015 bi bilo morda za Baltsko in Severno morje utemeljeno pregledati uporabo specifičnih pravil o vsebnosti žvepla v gorivu za plovila ter preučiti načine za obvladovanje škodljivih učinkov takega ukrepa na konkurenco, pa tudi morebitnih učinkov na spremembo načina prevoza. |
| --- | --- |

4.13

Pri spodbujanju okoljske uspešnosti ladijskega prometa je treba upoštevati tudi potrebo po inovacijah. Po letu 2015 bi bilo morda za Baltsko in Severno morje utemeljeno pregledati uporabo specifičnih pravil o vsebnosti žvepla v gorivu za plovila ter preučiti načine za obvladovanje škodljivih učinkov takega ukrepa na konkurenco, pa tudi morebitnih učinkov na spremembo načina prevoza.

| 4.14 | V načrtu je predlagano, da bi cestno infrastrukturo financirali s pristojbinami v skladu z načeli „uporabnik plača“ in „onesnaževalec plača“. Čeprav bi bila morda s poslovnega vidika uvedba takih pogojev za prevoz po cestah v osrednjih delih Evrope, kjer je tranzitni promet gost itd., res dobra zamisel, pa bi bilo to verjetno bolj tvegano v številnih državah članicah na obrobju EU. Podobno bi tudi visoke cestne pristojbine prizadele predvsem tovor, ki je na poti z obrobnih območij ali pa je namenjen nanje, kar bi lahko povzročilo izkrivljanje konkurence, zlasti med panogami, ki si konkurirajo na svetovnem trgu. Poudariti je treba, da so za financiranje infrastrukture sicer običajno pristojne države ali Evropska unija, če pa so izpolnjeni pogoji za zasebno financiranje, ki so za uporabnike (vključno z ekonomsko in fizično ranljivimi osebami) razumni, je to pravilo mogoče tudi prilagoditi. |
| --- | --- |

4.14

V načrtu je predlagano, da bi cestno infrastrukturo financirali s pristojbinami v skladu z načeli „uporabnik plača“ in „onesnaževalec plača“. Čeprav bi bila morda s poslovnega vidika uvedba takih pogojev za prevoz po cestah v osrednjih delih Evrope, kjer je tranzitni promet gost itd., res dobra zamisel, pa bi bilo to verjetno bolj tvegano v številnih državah članicah na obrobju EU. Podobno bi tudi visoke cestne pristojbine prizadele predvsem tovor, ki je na poti z obrobnih območij ali pa je namenjen nanje, kar bi lahko povzročilo izkrivljanje konkurence, zlasti med panogami, ki si konkurirajo na svetovnem trgu. Poudariti je treba, da so za financiranje infrastrukture sicer običajno pristojne države ali Evropska unija, če pa so izpolnjeni pogoji za zasebno financiranje, ki so za uporabnike (vključno z ekonomsko in fizično ranljivimi osebami) razumni, je to pravilo mogoče tudi prilagoditi.

| 4.15 | EESO ugotavlja, da nihče ne nasprotuje uvedbi bolj liberalnih pravil o cestni kabotaži. Seveda pa se strinja, da sedanje omejitve pomenijo nižji obremenitveni faktor in več prevozov s praznimi vozili, kar ni v skladu s splošno politiko za čim boljši izkoristek virov, ki je opisana v načrtu. Odbor po drugi strani poudarja, da sektor še zdaleč ni dosegel ravni usklajenosti in izvrševanja na socialnem in davčnem področju, ki bi bila potrebna za popolno odprtje trga. Liberalizacija kabotaže bi lahko še poglobila probleme zaradi neusklajenosti ravni socialne zaščite in plač. Socialni dialog in ustrezno spremljanje v skladu s svežnjem ukrepov za cestni prevoz, ki se bodo začeli uporabljati 4. decembra 2011, bi lahko pripomogla k rešitvi teh problemov; obravnavati bi jim morala tudi sedanja skupina na visoki ravni za cestni prevoz, ki jo je Komisija zadolžila za pregled delovanja tega trga. EESO poleg tega opozarja na potrebo po boljšem uveljavljanju določb direktive o napotitvi delavcev, zlasti pri kabotaži v cestnem prometu (4). |
| --- | --- |

4.15

EESO ugotavlja, da nihče ne nasprotuje uvedbi bolj liberalnih pravil o cestni kabotaži. Seveda pa se strinja, da sedanje omejitve pomenijo nižji obremenitveni faktor in več prevozov s praznimi vozili, kar ni v skladu s splošno politiko za čim boljši izkoristek virov, ki je opisana v načrtu. Odbor po drugi strani poudarja, da sektor še zdaleč ni dosegel ravni usklajenosti in izvrševanja na socialnem in davčnem področju, ki bi bila potrebna za popolno odprtje trga. Liberalizacija kabotaže bi lahko še poglobila probleme zaradi neusklajenosti ravni socialne zaščite in plač. Socialni dialog in ustrezno spremljanje v skladu s svežnjem ukrepov za cestni prevoz, ki se bodo začeli uporabljati 4. decembra 2011, bi lahko pripomogla k rešitvi teh problemov; obravnavati bi jim morala tudi sedanja skupina na visoki ravni za cestni prevoz, ki jo je Komisija zadolžila za pregled delovanja tega trga. EESO poleg tega opozarja na potrebo po boljšem uveljavljanju določb direktive o napotitvi delavcev, zlasti pri kabotaži v cestnem prometu (4).

| 4.16 | EESO pripisuje velik pomen ustreznemu in učinkovitemu izvajanju evropskega sistema cestnih pristojbin, s čimer bi se izognili množenju naprav, vgrajenih v vozilo, in prevoznih dokumentov, saj bi s tem olajšali prost pretok blaga in omogočili neovirano zagotavljanje čezmejnih prevoznih storitev. Odbor se zavzema za vzpostavitev ustrezne enotne kontaktne točke za uporabnike. |
| --- | --- |

4.16

EESO pripisuje velik pomen ustreznemu in učinkovitemu izvajanju evropskega sistema cestnih pristojbin, s čimer bi se izognili množenju naprav, vgrajenih v vozilo, in prevoznih dokumentov, saj bi s tem olajšali prost pretok blaga in omogočili neovirano zagotavljanje čezmejnih prevoznih storitev. Odbor se zavzema za vzpostavitev ustrezne enotne kontaktne točke za uporabnike.

| 4.17 | V beli knjigi je določeno, da naj bi do leta 2020 število smrtnih žrtev v prometu zmanjšali za polovico, do leta 2050 pa za 100 %. Vendar pa v nedavno objavljenih smernicah politike za varnost na cesti za obdobje 2011–2020 komercialni cestni prevoz ni obravnavan. Odbor priporoča, da (1) Evropska komisija upošteva vse dejavnike, ki negativno vplivajo na varnost v cestnem prometu, tudi utrujenost voznikov, (2) se zberejo usklajeni in temeljiti statistični podatki o več vidikih prometnih nesreč, kar bi pripomoglo k odpravi resničnih razlogov za številne nesreče v cestnem prometu, (3) se zagotovijo ustrezna podpora in naložbe za varna, dostopna in cenovno sprejemljiva parkirišča ter počivališča za poklicne voznike, in (4) postane varnost na cesti osnovni cilj vseh bodočih zakonodajnih aktov, sprejetih na ravni EU. |
| --- | --- |

4.17

V beli knjigi je določeno, da naj bi do leta 2020 število smrtnih žrtev v prometu zmanjšali za polovico, do leta 2050 pa za 100 %. Vendar pa v nedavno objavljenih smernicah politike za varnost na cesti za obdobje 2011–2020 komercialni cestni prevoz ni obravnavan. Odbor priporoča, da (1) Evropska komisija upošteva vse dejavnike, ki negativno vplivajo na varnost v cestnem prometu, tudi utrujenost voznikov, (2) se zberejo usklajeni in temeljiti statistični podatki o več vidikih prometnih nesreč, kar bi pripomoglo k odpravi resničnih razlogov za številne nesreče v cestnem prometu, (3) se zagotovijo ustrezna podpora in naložbe za varna, dostopna in cenovno sprejemljiva parkirišča ter počivališča za poklicne voznike, in (4) postane varnost na cesti osnovni cilj vseh bodočih zakonodajnih aktov, sprejetih na ravni EU.

| 4.18 | Odbor pozdravlja dejstvo, da so v načrtu upoštevane svetovne razmere, v okviru katerih deluje prometni sektor, in da je posebej poudarjeno, da bi bilo treba uporabljati okoljske standarde, ki bi veljali za čim večji del sveta. |
| --- | --- |

4.18

Odbor pozdravlja dejstvo, da so v načrtu upoštevane svetovne razmere, v okviru katerih deluje prometni sektor, in da je posebej poudarjeno, da bi bilo treba uporabljati okoljske standarde, ki bi veljali za čim večji del sveta.

| 4.19 | Cilj evropske strategije za raziskovanje, inovacije in uporabo v prometu je podpiranje razvoja in uvedbe čistejših in energetsko učinkovitejših pogonskih sistemov ter podpornih sistemov za prevoz in logistiko, kar zveni obetavno. |
| --- | --- |

4.19

Cilj evropske strategije za raziskovanje, inovacije in uporabo v prometu je podpiranje razvoja in uvedbe čistejših in energetsko učinkovitejših pogonskih sistemov ter podpornih sistemov za prevoz in logistiko, kar zveni obetavno.

| 4.20 | EESO pozdravlja pobudo o tem, da se po zgledu veljavnega strateškega načrta za energetsko tehnologijo oblikuje strateški načrt za prometno tehnologijo, s čimer bi zagotovili, da bi bilo mogoče rezultate raziskav hitro uporabiti, ter podpira pobude, ki se že izvajajo, kot sta na primer pobuda za zelene avtomobile in strategija iz leta 2010 za razvoj čistih vozil. |
| --- | --- |

4.20

EESO pozdravlja pobudo o tem, da se po zgledu veljavnega strateškega načrta za energetsko tehnologijo oblikuje strateški načrt za prometno tehnologijo, s čimer bi zagotovili, da bi bilo mogoče rezultate raziskav hitro uporabiti, ter podpira pobude, ki se že izvajajo, kot sta na primer pobuda za zelene avtomobile in strategija iz leta 2010 za razvoj čistih vozil.

| 4.21 | Spodbujanje tehnološkega razvoja in ukrepov, s katerimi bi vplivali na načine potovanja in načrtovanje tovornega prometa, je glavna značilnost drugega dela strategije, ki jo predlaga Komisija. Predvideni ukrepi so združljivi z razvojem prostega trga, zato so dobrodošli. |
| --- | --- |

4.21

Spodbujanje tehnološkega razvoja in ukrepov, s katerimi bi vplivali na načine potovanja in načrtovanje tovornega prometa, je glavna značilnost drugega dela strategije, ki jo predlaga Komisija. Predvideni ukrepi so združljivi z razvojem prostega trga, zato so dobrodošli.

| 4.22 | Odbor poudarja, da bi morali predlagani ukrepi za oblikovanje novih vzorcev vedenja v tovornem in potniškem prometu upoštevati dejansko povpraševanje po prevozu oziroma razmere v družbi, kar zadeva prevoz potnikov. Meni sicer, da bi bila pobuda za intermodalno izdajanje vozovnic potnikom sicer lahko uporabna, vendar je prepričan, da bi bilo bolj koristno razviti najsodobnejšo tehnologijo mobilne telefonije brez izdajanja vozovnic, s čimer bi potnikom omogočili uporabo storitev različnih prevoznikov prek mobilnih telefonov, opremljenih s karticami ali čipi visokofrekvenčne komunikacijske tehnologije kratkega dosega (Near Field Communication - NFC). Treba bi bilo razmisliti o hitri standardizaciji te tehnologije v Evropi, da bi lahko prevozniki neovirano potovali čez državne meje. S predlaganimi novi ukrepi bo treba poskrbeti, da se bodo stroški prevoza znižali. |
| --- | --- |

4.22

Odbor poudarja, da bi morali predlagani ukrepi za oblikovanje novih vzorcev vedenja v tovornem in potniškem prometu upoštevati dejansko povpraševanje po prevozu oziroma razmere v družbi, kar zadeva prevoz potnikov. Meni sicer, da bi bila pobuda za intermodalno izdajanje vozovnic potnikom sicer lahko uporabna, vendar je prepričan, da bi bilo bolj koristno razviti najsodobnejšo tehnologijo mobilne telefonije brez izdajanja vozovnic, s čimer bi potnikom omogočili uporabo storitev različnih prevoznikov prek mobilnih telefonov, opremljenih s karticami ali čipi visokofrekvenčne komunikacijske tehnologije kratkega dosega (Near Field Communication - NFC). Treba bi bilo razmisliti o hitri standardizaciji te tehnologije v Evropi, da bi lahko prevozniki neovirano potovali čez državne meje. S predlaganimi novi ukrepi bo treba poskrbeti, da se bodo stroški prevoza znižali.

| 4.23 | Odbor meni, da bi bila načrtovana enotna prevozna listina v elektronski obliki za tovorni prevoz koristna, če bi pomagala omejiti že tako pretirano število prevoznih dokumentov. |
| --- | --- |

4.23

Odbor meni, da bi bila načrtovana enotna prevozna listina v elektronski obliki za tovorni prevoz koristna, če bi pomagala omejiti že tako pretirano število prevoznih dokumentov.

| 4.24 | Izpostavitev potrebe po oblikovanju ugodnih pogojev za kakovostna delovna mesta bo pomembno in pozitivno vplivala na prihodnji razvoj prometne panoge. Zato je treba predložiti ukrepe za učinkovitejše usposabljanje in pomoč udeležencem na trgu pri zaposlovanju novih delavcev v vseh sektorjih prometa. |
| --- | --- |

4.24

Izpostavitev potrebe po oblikovanju ugodnih pogojev za kakovostna delovna mesta bo pomembno in pozitivno vplivala na prihodnji razvoj prometne panoge. Zato je treba predložiti ukrepe za učinkovitejše usposabljanje in pomoč udeležencem na trgu pri zaposlovanju novih delavcev v vseh sektorjih prometa.

| 4.25 | EESO se sklicuje na svoje nedavno mnenje o socialnih vidikih prometne politike EU, v katerem priporoča, da se poveča zanimanje žensk in mladih delavcev za zaposlitvene možnosti, ki jih ponuja prometni sektor, in sicer z ukrepi, ki izboljšujejo kakovost zaposlitve v vseh načinih prevoza, delovne pogoje, usposabljanje in vseživljenjsko učenje, poklicne možnosti ter zdravje in varnost pri upravljanju in delu in hkrati prispevajo k boljšemu ravnovesju med poklicnim in zasebnim življenjem
   (5). |
| --- | --- |

4.25

EESO se sklicuje na svoje nedavno mnenje o socialnih vidikih prometne politike EU, v katerem priporoča, da se poveča zanimanje žensk in mladih delavcev za zaposlitvene možnosti, ki jih ponuja prometni sektor, in sicer z ukrepi, ki izboljšujejo kakovost zaposlitve v vseh načinih prevoza, delovne pogoje, usposabljanje in vseživljenjsko učenje, poklicne možnosti ter zdravje in varnost pri upravljanju in delu in hkrati prispevajo k boljšemu ravnovesju med poklicnim in zasebnim življenjem
   (5).

| 4.26 | EESO poleg tega priporoča tudi skrbnejšo in strožjo uporabo shem, povezanih s smernicami o državni pomoči v pomorskem sektorju, zlasti preučitev možnosti za okrepitev povezave med dodeljevanjem javnih subvencij ali davčnih oprostitev ter zagotovili za zaposlitev in obveznostmi glede usposabljanja. |
| --- | --- |

4.26

EESO poleg tega priporoča tudi skrbnejšo in strožjo uporabo shem, povezanih s smernicami o državni pomoči v pomorskem sektorju, zlasti preučitev možnosti za okrepitev povezave med dodeljevanjem javnih subvencij ali davčnih oprostitev ter zagotovili za zaposlitev in obveznostmi glede usposabljanja.

| 4.27 | EESO podpira tudi potrebo po ustanovitvi opazovalne skupine za socialne zadeve, zaposlovanje in usposabljanje v sektorju prometa. |
| --- | --- |

4.27

EESO podpira tudi potrebo po ustanovitvi opazovalne skupine za socialne zadeve, zaposlovanje in usposabljanje v sektorju prometa.

| 4.28 | Socialna razsežnost v načrtu na splošno ni dovolj upoštevana. Zlasti pa ni obravnavano vprašanje dampinga na področju socialnega varstva in plač, ki pomeni resno težavo v vsaj treh sektorjih: cestni prevoz, celinske plovne poti in pomorski promet. Ustrezne pogoje za delo in enake razmere za vse bi bilo mogoče zagotoviti z izvajanjem socialnega dialoga in uvedbo minimalnih pogojev dela, kot je predlagano v načrtu. Vendar pa bi bilo za sektorje, ki so neposredno izpostavljeni cenovno ugodnejši konkurenci, verjetno treba sprejeti specifične ukrepe, na primer v zvezi z državno pomočjo. Prihodnji pregled smernic v zvezi z državno pomočjo za sektor pomorskega prometa bo prva priložnost, da se to orodje uporabi za spodbudo zaposlovanju in usposabljanju državljanov EU in EGS. |
| --- | --- |

4.28

Socialna razsežnost v načrtu na splošno ni dovolj upoštevana. Zlasti pa ni obravnavano vprašanje dampinga na področju socialnega varstva in plač, ki pomeni resno težavo v vsaj treh sektorjih: cestni prevoz, celinske plovne poti in pomorski promet. Ustrezne pogoje za delo in enake razmere za vse bi bilo mogoče zagotoviti z izvajanjem socialnega dialoga in uvedbo minimalnih pogojev dela, kot je predlagano v načrtu. Vendar pa bi bilo za sektorje, ki so neposredno izpostavljeni cenovno ugodnejši konkurenci, verjetno treba sprejeti specifične ukrepe, na primer v zvezi z državno pomočjo. Prihodnji pregled smernic v zvezi z državno pomočjo za sektor pomorskega prometa bo prva priložnost, da se to orodje uporabi za spodbudo zaposlovanju in usposabljanju državljanov EU in EGS.

| 4.29 | Glede na to, da vedno več Evropejcev živi v urbanih območjih, je koristno, da sta v načrtu posebej izpostavljena mestni potniški in tovorni promet. V njem je tudi jasno navedeno, da EU nima zakonodajnih pooblastil za urejanje mestnega prevoza, to pa pomeni manj možnosti za politično ukrepanje. Vendar pa bi lahko, vsaj kar zadeva tovorni promet, razmislili, v kakšni meri je promet v zadnjem delu poti povezan s prostim gibanjem blaga na notranjem trgu in kako vpliva nanj. EESO predlaga, naj Evropska komisija preuči možnost, da bi imela EU na tem področju pristojnost za ukrepanje v okviru politik EU, če bi bilo to potrebno. Odbor znova ugotavlja, da so v načrtu upoštevani številni predlogi iz njegovih prejšnjih mnenj o mestnem prometu, na primer glede sistemov za usklajevanje potniškega prometa in logističnih centrov za tovor. |
| --- | --- |

4.29

Glede na to, da vedno več Evropejcev živi v urbanih območjih, je koristno, da sta v načrtu posebej izpostavljena mestni potniški in tovorni promet. V njem je tudi jasno navedeno, da EU nima zakonodajnih pooblastil za urejanje mestnega prevoza, to pa pomeni manj možnosti za politično ukrepanje. Vendar pa bi lahko, vsaj kar zadeva tovorni promet, razmislili, v kakšni meri je promet v zadnjem delu poti povezan s prostim gibanjem blaga na notranjem trgu in kako vpliva nanj. EESO predlaga, naj Evropska komisija preuči možnost, da bi imela EU na tem področju pristojnost za ukrepanje v okviru politik EU, če bi bilo to potrebno. Odbor znova ugotavlja, da so v načrtu upoštevani številni predlogi iz njegovih prejšnjih mnenj o mestnem prometu, na primer glede sistemov za usklajevanje potniškega prometa in logističnih centrov za tovor.

| 4.30 | EESO z zadovoljstvom ugotavlja, da je posebna pozornost namenjena uporabi električnih vozil in ustrezni infrastrukturi za polnjenje akumulatorjev, pa tudi s tem povezanim vprašanjem glede standardizacije. Odbor je v mnenju o tem vprašanju (6) že izrazil svojo polno podporo prizadevanjem za razvoj električnih vozil, zlasti električnih avtomobilov. |
| --- | --- |

4.30

EESO z zadovoljstvom ugotavlja, da je posebna pozornost namenjena uporabi električnih vozil in ustrezni infrastrukturi za polnjenje akumulatorjev, pa tudi s tem povezanim vprašanjem glede standardizacije. Odbor je v mnenju o tem vprašanju (6) že izrazil svojo polno podporo prizadevanjem za razvoj električnih vozil, zlasti električnih avtomobilov.

| 4.31 | V načrtu je na splošno navedeno, da je treba pregledati pravila o teži in merah ter tako poskrbeti za kar najbolj učinkovito ravnanje z viri. Eno od vprašanj, ki bi jih bilo treba pri tem preučiti, je možnost uporabe evropskega modularnega sistema za skupine cestnih vozil, dolge največ 25,25 metrov. Ta sistem se v vse več državah članicah že uporablja v notranjem prometu. Odbor se dobro zaveda, da razprava o koristnosti takih kombinacij vozil še ni zaključena, in obžaluje, da to vprašanje v načrtu ni jasno opredeljeno. Meni, da je trenutna prepoved čezmejnega prometa takih vozil med državami članicami, kjer so sicer na nacionalni ravni že dovoljena, očitno zakonodajno ozko grlo, ki ovira prost pretok blaga čez meje, kar ni v skladu s ciljem večje učinkovitosti in trajnosti prometa z vidika somodalnosti. Odbor zato poziva Komisijo, naj se zavzame za odpravo te prepovedi. Na dolgi rok je treba oceniti, ali bi bilo mogoče uporabo daljših cestnih vozil, ki delujejo na nova goriva itd., povezati z razvojem multimodalnih koridorjev osrednjega omrežja TEN-T, predvidenih v načrtu. Isto velja za uvedbo daljših in težjih vlakov v EU, ki naj bi prispevali k večji zmogljivosti železniških povezav takih multimodalnih koridorjev. Odbor se zaveda, da je prvi pogoj za pozitivno oceno vsake spremembe teže tovora na cestah to, da ta sprememba ne sme imeti negativnih posledic za multimodalno uporabo prevoznih enot, zlasti v kombiniranem prevozu z železnico in po cesti. Vse dodatne infrastrukturne stroške, ki jih povzročajo daljša ali težja vozila ali vlaki, je seveda treba točno oceniti in ustrezno porazdeliti med uporabnike, ki imajo korist od te spremembe. |
| --- | --- |

4.31

V načrtu je na splošno navedeno, da je treba pregledati pravila o teži in merah ter tako poskrbeti za kar najbolj učinkovito ravnanje z viri. Eno od vprašanj, ki bi jih bilo treba pri tem preučiti, je možnost uporabe evropskega modularnega sistema za skupine cestnih vozil, dolge največ 25,25 metrov. Ta sistem se v vse več državah članicah že uporablja v notranjem prometu. Odbor se dobro zaveda, da razprava o koristnosti takih kombinacij vozil še ni zaključena, in obžaluje, da to vprašanje v načrtu ni jasno opredeljeno. Meni, da je trenutna prepoved čezmejnega prometa takih vozil med državami članicami, kjer so sicer na nacionalni ravni že dovoljena, očitno zakonodajno ozko grlo, ki ovira prost pretok blaga čez meje, kar ni v skladu s ciljem večje učinkovitosti in trajnosti prometa z vidika somodalnosti. Odbor zato poziva Komisijo, naj se zavzame za odpravo te prepovedi. Na dolgi rok je treba oceniti, ali bi bilo mogoče uporabo daljših cestnih vozil, ki delujejo na nova goriva itd., povezati z razvojem multimodalnih koridorjev osrednjega omrežja TEN-T, predvidenih v načrtu. Isto velja za uvedbo daljših in težjih vlakov v EU, ki naj bi prispevali k večji zmogljivosti železniških povezav takih multimodalnih koridorjev. Odbor se zaveda, da je prvi pogoj za pozitivno oceno vsake spremembe teže tovora na cestah to, da ta sprememba ne sme imeti negativnih posledic za multimodalno uporabo prevoznih enot, zlasti v kombiniranem prevozu z železnico in po cesti. Vse dodatne infrastrukturne stroške, ki jih povzročajo daljša ali težja vozila ali vlaki, je seveda treba točno oceniti in ustrezno porazdeliti med uporabnike, ki imajo korist od te spremembe.

| 4.32 | EESO obžaluje, da v beli knjigi ni nobene navedbe v zvezi z vprašanjem bolj učinkovite in trajnostne rešitve za prelaze v Alpah. Sedanja železniška in cestna infrastruktura namreč nista dovolj zmogljivi, da bi zadostili povpraševanju po prevozu v naslednjem desetletju. Odbor želi Komisijo opozoriti na to temo. |
| --- | --- |

4.32

EESO obžaluje, da v beli knjigi ni nobene navedbe v zvezi z vprašanjem bolj učinkovite in trajnostne rešitve za prelaze v Alpah. Sedanja železniška in cestna infrastruktura namreč nista dovolj zmogljivi, da bi zadostili povpraševanju po prevozu v naslednjem desetletju. Odbor želi Komisijo opozoriti na to temo.

| 4.33 | V načrtu je navedeno, da bi bilo koristno, če bi se prevozniki pri načrtovanju prevoza usklajevali, saj bi s tem optimizirali uporabo virov. EESO se zato sprašuje, ali bi morala Komisija sprejeti smernice, da bi bila nevarnost navzkrižja z veljavnimi pravili o konkurenci čim manjša. |
| --- | --- |

4.33

V načrtu je navedeno, da bi bilo koristno, če bi se prevozniki pri načrtovanju prevoza usklajevali, saj bi s tem optimizirali uporabo virov. EESO se zato sprašuje, ali bi morala Komisija sprejeti smernice, da bi bila nevarnost navzkrižja z veljavnimi pravili o konkurenci čim manjša.

| 4.34 | Odbor ob upoštevanju demografskih sprememb, vedno starejšega prebivalstva in dejstva, da je 15 % vsega prebivalstva invalidov, ugotavlja, da mobilnosti nikakor ne bo mogoče doseči, dokler ne bo vsak člen v prevozni verigi (vključno z grajenim okoljem, prevoznimi sredstvi, različno opremo, informacijskimi sistemi, sistemi rezervacij, storitvami itd.) dostopen za vse. Zato Odbor v celoti podpira načrte Evropske komisije, ki namerava predlagati sprejetje evropskega akta o dostopnosti. |
| --- | --- |

4.34

Odbor ob upoštevanju demografskih sprememb, vedno starejšega prebivalstva in dejstva, da je 15 % vsega prebivalstva invalidov, ugotavlja, da mobilnosti nikakor ne bo mogoče doseči, dokler ne bo vsak člen v prevozni verigi (vključno z grajenim okoljem, prevoznimi sredstvi, različno opremo, informacijskimi sistemi, sistemi rezervacij, storitvami itd.) dostopen za vse. Zato Odbor v celoti podpira načrte Evropske komisije, ki namerava predlagati sprejetje evropskega akta o dostopnosti.

| 4.35 | Odbor sicer ugotavlja, da so številni elementi načrta pozitivni, vendar pa v njem niso upoštevani praktični vidiki invalidnosti. Obravnavani so ključni koncepti, kot sta trajnost in varnost, medtem ko se dostopnosti ne omenja. Odbor meni, da je za boljšo dostopnost bistveno, da si vsi akterji skupaj prizadevajo za popolnoma usklajene standarde za vse načine prevoza, s tem pa omogočijo resnično neoviran promet. V predpisih o pravicah potnikov bi bilo treba tudi bolje pojasniti številna vprašanja, kot so zavrnitev vkrcanja invalidom, pravica do potovanja z opremo za gibanje in pripomočki, zagotavljanje informacij itd. |
| --- | --- |

4.35

Odbor sicer ugotavlja, da so številni elementi načrta pozitivni, vendar pa v njem niso upoštevani praktični vidiki invalidnosti. Obravnavani so ključni koncepti, kot sta trajnost in varnost, medtem ko se dostopnosti ne omenja. Odbor meni, da je za boljšo dostopnost bistveno, da si vsi akterji skupaj prizadevajo za popolnoma usklajene standarde za vse načine prevoza, s tem pa omogočijo resnično neoviran promet. V predpisih o pravicah potnikov bi bilo treba tudi bolje pojasniti številna vprašanja, kot so zavrnitev vkrcanja invalidom, pravica do potovanja z opremo za gibanje in pripomočki, zagotavljanje informacij itd.

| 4.36 | Odbor predlaga, da bi v večletni finančni okvir med zahteve za financiranje vključili tudi dostopnost. Če projekti ne ustrezajo konceptu načrtovanja za vse, ne bi smeli prejeti sredstev iz proračuna EU za TEN ali drugih sredstev EU. Odbor poleg tega za lažje gibanje invalidov predlaga sprejetje evropske kartice mobilnosti, na podlagi katere bi lahko v državah EU vzpostavili številne usklajene koncesije. |
| --- | --- |

4.36

Odbor predlaga, da bi v večletni finančni okvir med zahteve za financiranje vključili tudi dostopnost. Če projekti ne ustrezajo konceptu načrtovanja za vse, ne bi smeli prejeti sredstev iz proračuna EU za TEN ali drugih sredstev EU. Odbor poleg tega za lažje gibanje invalidov predlaga sprejetje evropske kartice mobilnosti, na podlagi katere bi lahko v državah EU vzpostavili številne usklajene koncesije.

V Bruslju, 26. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

(1)  Mnenje EESO o interiorizaciji zunanjih stroškov, UL C 317, 23.12.2009, str. 80.

1

(2)  Mnenje EESO o trajnostnem razvoju prometne politike EU in načrtovanju projekta TEN-T, UL C 248, 25.8.2011, str. 31.

2

(3)  Mnenje EESO o enotnem evropskem železniškem območju, UL C 132, 3.5.2011, str. 99.

3

(4)  Mnenje CESE o vplivu politik EU na zaposlitvene možnosti, potrebe po usposabljanju in delovne pogoje delavcev v prometu (raziskovalno mnenje), UL C 248, 25.8.2011, str. 22.

4

(5)  Mnenje CESE o vplivu politik EU na zaposlitvene možnosti, potrebe po usposabljanju in delovne pogoje delavcev v prometu (raziskovalno mnenje), ULC 248, 25.8.2011, str. 22.

5

(6)  Mnenje EESO o temi Na poti k širši uporabi električnih vozil (raziskovalno mnenje), UL C 44, 11.2.2011, str. 47.

6

---

| 28.1.2012 | SL | Uradni list Evropske unije | C 24/154 |
| --- | --- | --- | --- |

28.1.2012

SL

Uradni list Evropske unije

C 24/154

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o preventivnih ukrepih za zaščito otrok pred spolno zlorabo (dodatno mnenje)

2012/C 24/33

Poročevalka: ga. SHARMA

Evropski ekonomsko-socialni odbor je 20. januarja 2011 v skladu s členom 29(A) izvedbenih določb poslovnika sklenil, da pripravi dodatno mnenje o naslednji temi:

Preventivni ukrepi za zaščito otrok pred spolno zlorabo (dodatno mnenje).

Strokovna skupina za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo, zadolžena za pripravo dela Odbora na tem področju, je mnenje sprejela 31. avgusta 2011.

Evropski ekonomsko-socialni odbor je mnenje sprejel na 475. plenarnem zasedanju 26. in 27. oktobra 2011 (seja z dne 26. oktobra) z 79 glasovi za in 2 vzdržanima glasovoma.

| 1.1 | EESO ostro obsoja vse oblike spolne zlorabe otrok in pozdravlja zavezo Komisije, da se bo z novo direktivo o boju proti spolni zlorabi in spolnemu izkoriščanju otrok ter otroški pornografiji na evropski ravni še odločneje borila proti taki zlorabi. |
| --- | --- |

1.1

EESO ostro obsoja vse oblike spolne zlorabe otrok in pozdravlja zavezo Komisije, da se bo z novo direktivo o boju proti spolni zlorabi in spolnemu izkoriščanju otrok ter otroški pornografiji na evropski ravni še odločneje borila proti taki zlorabi.

| 1.2 | EESO je v svojem prejšnjem mnenju (1) podal priporočila v zvezi s predlagano direktivo. Preprečevanje, ki je sicer cilj direktive, v njej ni zadostno obravnavano. Za zaščito otrok je odločilnega pomena preprečevanje na več ravneh. Za ljudi, ki so kot otroci žrtve spolne zlorabe, to ne pomeni le nedopustne kršitve njihove pravice do telesne nedotakljivosti, pač pa tudi grozljive socialne, čustvene in psihološke posledice, ki jih spremljajo vse življenje. Namen tega dodatnega mnenja je podati priporočila za preprečevanje zlorab. |
| --- | --- |

1.2

EESO je v svojem prejšnjem mnenju (1) podal priporočila v zvezi s predlagano direktivo. Preprečevanje, ki je sicer cilj direktive, v njej ni zadostno obravnavano. Za zaščito otrok je odločilnega pomena preprečevanje na več ravneh. Za ljudi, ki so kot otroci žrtve spolne zlorabe, to ne pomeni le nedopustne kršitve njihove pravice do telesne nedotakljivosti, pač pa tudi grozljive socialne, čustvene in psihološke posledice, ki jih spremljajo vse življenje. Namen tega dodatnega mnenja je podati priporočila za preprečevanje zlorab.

| 1.3 | EESO vse države članice in Evropsko unijo ponovno poziva, naj v skladu z novo Lizbonsko pogodbo nemudoma podpišejo in ratificirajo Konvencijo Sveta Evrope o zaščiti otrok pred spolnim izkoriščanjem in spolnim zlorabljanjem
   (2) ter Izbirni protokol ZN h Konvenciji o otrokovih pravicah glede prodaje otrok, otroške prostitucije in otroške pornografije
   (3), da bi še izboljšali zmožnosti EU za preprečevanje spolne zlorabe otrok. |
| --- | --- |

1.3

EESO vse države članice in Evropsko unijo ponovno poziva, naj v skladu z novo Lizbonsko pogodbo nemudoma podpišejo in ratificirajo Konvencijo Sveta Evrope o zaščiti otrok pred spolnim izkoriščanjem in spolnim zlorabljanjem
   (2) ter Izbirni protokol ZN h Konvenciji o otrokovih pravicah glede prodaje otrok, otroške prostitucije in otroške pornografije
   (3), da bi še izboljšali zmožnosti EU za preprečevanje spolne zlorabe otrok.

| 1.4 | Evropska unija mora oblikovati dosleden, enoten pristop v zvezi s preprečevanjem spolne zlorabe otrok v vseh državah članicah. EESO poziva Evropsko komisijo, naj prevzame vodilno vlogo pri izvajanju strategije Evropske unije za preprečevanje spolne zlorabe otrok ter oblikuje jasno vizijo, na podlagi katere si države članice Evropske unije prizadevajo za zaščito otrok in krepitev njihovih pravic. Cilji strategije bi morali biti razdeljeni na naslednja štiri področja:






  1. | Izobraževanje






  — | izobraževalni programi za osveščanje otrok |
| --- | --- | --- | --- |

1.4

Evropska unija mora oblikovati dosleden, enoten pristop v zvezi s preprečevanjem spolne zlorabe otrok v vseh državah članicah. EESO poziva Evropsko komisijo, naj prevzame vodilno vlogo pri izvajanju strategije Evropske unije za preprečevanje spolne zlorabe otrok ter oblikuje jasno vizijo, na podlagi katere si države članice Evropske unije prizadevajo za zaščito otrok in krepitev njihovih pravic. Cilji strategije bi morali biti razdeljeni na naslednja štiri področja:

1.

Izobraževanje

—

izobraževalni programi za osveščanje otrok

| — | usposabljanje in pomoč za strokovno osebje in prostovoljce |
| --- | --- |

—

usposabljanje in pomoč za strokovno osebje in prostovoljce

| — | usposabljanje za medije |
| --- | --- |

—

usposabljanje za medije

| — | programi o pozitivnih starševskih veščinah |
| --- | --- |

—

programi o pozitivnih starševskih veščinah

| — | varna uporaba interneta; |
| --- | --- |

—

varna uporaba interneta;

| 2. | Kazenski pregon in druge podporne strukture






  — | preverjanje |
| --- | --- | --- |

2.

Kazenski pregon in druge podporne strukture

—

preverjanje

| — | telefonska številka za pomoč v zvezi s pogrešanimi otroki |
| --- | --- |

—

telefonska številka za pomoč v zvezi s pogrešanimi otroki

| — | sistem za opozarjanje o pogrešanih otrocih |
| --- | --- |

—

sistem za opozarjanje o pogrešanih otrocih

| — | sistem mednarodnega kazenskega pregona; |
| --- | --- |

—

sistem mednarodnega kazenskega pregona;

| 3. | Vloga civilne družbe






  — | dodatno financiranje za razvoj tekočih programov |
| --- | --- | --- |

3.

Vloga civilne družbe

—

dodatno financiranje za razvoj tekočih programov

| — | kampanja osveščanja javnosti; |
| --- | --- |

—

kampanja osveščanja javnosti;

| 4. | Raziskave in standardi






  — | evropska „klirinška hiša“ |
| --- | --- | --- |

4.

Raziskave in standardi

—

evropska „klirinška hiša“

| — | mnenje otrok |
| --- | --- |

—

mnenje otrok

| — | standardi o internetni varnosti in odstranitev vsebine, povezane s spolno zlorabo otrok. |
| --- | --- |

—

standardi o internetni varnosti in odstranitev vsebine, povezane s spolno zlorabo otrok.

| 1.5 | To mnenje ne vsebuje vseh možnih ukrepov (4). EESO številnim akterjem civilne družbe, zlasti nevladnim organizacijam, izreka priznanje za njihovo delo pri uvajanju preventivnih ukrepov. Primerov najboljše prakse je preveč, da bi jih naštevali, vendar pa so za druge dragocen zgled. EESO je zato oblikoval zbirko podatkov, ki ponuja informacije v zvezi s tem (5). |
| --- | --- |

1.5

To mnenje ne vsebuje vseh možnih ukrepov (4). EESO številnim akterjem civilne družbe, zlasti nevladnim organizacijam, izreka priznanje za njihovo delo pri uvajanju preventivnih ukrepov. Primerov najboljše prakse je preveč, da bi jih naštevali, vendar pa so za druge dragocen zgled. EESO je zato oblikoval zbirko podatkov, ki ponuja informacije v zvezi s tem (5).

2.   Ozadje in cilji

| 2.1 | S preventivnimi ukrepi bi si morali prizadevati predvsem za izkoreninjenje spolne zlorabe otrok. Vse politike morajo temeljiti na načelih Konvencije ZN o otrokovih pravicah, v skladu s katero je otrok oseba, mlajša od 18 let. |
| --- | --- |

2.1

S preventivnimi ukrepi bi si morali prizadevati predvsem za izkoreninjenje spolne zlorabe otrok. Vse politike morajo temeljiti na načelih Konvencije ZN o otrokovih pravicah, v skladu s katero je otrok oseba, mlajša od 18 let.

| 2.2 | Spolna zloraba otrok ima lahko mnogo oblik: incest in spolna zloraba, pornografija, prostitucija, trgovina z ljudmi, korupcija in spolni napadi v krogu vrstnikov (6). Problem zlorabe je treba reševati na več ravneh: lokalni, nacionalni, evropski in svetovni, toda preventivni ukrepi bi morali biti povsod usklajeni in dosledni. Stalno jih je treba spremljati in s tem zagotoviti, da so skladni z razvijajočimi se strukturami in dobro prakso ter da se je mogoče z njimi ustrezno odzvati na nove možnosti za zlorabo otrok (kot so nove tehnologije). |
| --- | --- |

2.2

Spolna zloraba otrok ima lahko mnogo oblik: incest in spolna zloraba, pornografija, prostitucija, trgovina z ljudmi, korupcija in spolni napadi v krogu vrstnikov (6). Problem zlorabe je treba reševati na več ravneh: lokalni, nacionalni, evropski in svetovni, toda preventivni ukrepi bi morali biti povsod usklajeni in dosledni. Stalno jih je treba spremljati in s tem zagotoviti, da so skladni z razvijajočimi se strukturami in dobro prakso ter da se je mogoče z njimi ustrezno odzvati na nove možnosti za zlorabo otrok (kot so nove tehnologije).

| 2.3 | Otroci so še posebej občutljivi za vse oblike zlorabe in so v primeru kaznivih dejanj, kot sta napad in posilstvo, bolj dovzetni za viktimizacijo kot odrasli. Kljub pomanjkljivim statističnim podatkom je iz tistih, ki so na razpolago, mogoče sklepati, da je v Evropi vsak peti otrok vsaj enkrat v otroštvužrtev spolne zlorabe
   (7). Po ocenah naj bi v 70–85 odstotkih primerov žrtev storilca poznala, kar bi morali še posebej upoštevati pri preventivnih ukrepih. Med žrtvami so tako dečki kot deklice iz vseh etničnih skupin in skupnosti. Nekatere raziskave kažejo, da se spolna zloraba pogosto začne pri 12. ali 13. letu starosti, kljub temu pa so številne strategije za preprečevanje zlorabe otrok usmerjene predvsem na mlajše otroke. Zlorabi so najbolj izpostavljeni „ranljivi“ otroci, med drugim so to invalidni otroci, otroci v skrbništvu, otroci brez spremstva ter otroci, ki so bili žrtve trgovine z ljudmi, otroci, ki imajo težave z drogami in alkoholom, socialno prikrajšani otroci ter otroci, ki so že bili žrtev zlorabe. |
| --- | --- |

2.3

Otroci so še posebej občutljivi za vse oblike zlorabe in so v primeru kaznivih dejanj, kot sta napad in posilstvo, bolj dovzetni za viktimizacijo kot odrasli. Kljub pomanjkljivim statističnim podatkom je iz tistih, ki so na razpolago, mogoče sklepati, da je v Evropi vsak peti otrok vsaj enkrat v otroštvužrtev spolne zlorabe
   (7). Po ocenah naj bi v 70–85 odstotkih primerov žrtev storilca poznala, kar bi morali še posebej upoštevati pri preventivnih ukrepih. Med žrtvami so tako dečki kot deklice iz vseh etničnih skupin in skupnosti. Nekatere raziskave kažejo, da se spolna zloraba pogosto začne pri 12. ali 13. letu starosti, kljub temu pa so številne strategije za preprečevanje zlorabe otrok usmerjene predvsem na mlajše otroke. Zlorabi so najbolj izpostavljeni „ranljivi“ otroci, med drugim so to invalidni otroci, otroci v skrbništvu, otroci brez spremstva ter otroci, ki so bili žrtve trgovine z ljudmi, otroci, ki imajo težave z drogami in alkoholom, socialno prikrajšani otroci ter otroci, ki so že bili žrtev zlorabe.

| 2.4 | EU pravice otrok priznava v členu 3 Lizbonske pogodbe (PEU) in v Listini o temeljnih pravicah, zlasti v členu 24, ki določa pozitivno obveznost, da se zaščita otrok zagotovi predvsem v skladu z njihovimi koristmi. To se izvaja v okviru politike, usmerjene v spodbujanje, varstvo in uveljavljanje pravic otrok (8). |
| --- | --- |

2.4

EU pravice otrok priznava v členu 3 Lizbonske pogodbe (PEU) in v Listini o temeljnih pravicah, zlasti v členu 24, ki določa pozitivno obveznost, da se zaščita otrok zagotovi predvsem v skladu z njihovimi koristmi. To se izvaja v okviru politike, usmerjene v spodbujanje, varstvo in uveljavljanje pravic otrok (8).

| 2.5 | EESO pozitivno ocenjuje dejstvo, da je Evropska komisija nedavno objavila Agendo EU za otrokove pravice; v njej so pravice otrok v skladu z načeli Listine o temeljnih pravicah v središču politike na ključnih področjih, tudi na področju internetne varnosti in zaščite pred trgovino z ljudmi. |
| --- | --- |

2.5

EESO pozitivno ocenjuje dejstvo, da je Evropska komisija nedavno objavila Agendo EU za otrokove pravice; v njej so pravice otrok v skladu z načeli Listine o temeljnih pravicah v središču politike na ključnih področjih, tudi na področju internetne varnosti in zaščite pred trgovino z ljudmi.

| 2.6 | Poglavitni cilj tega mnenja je opozoriti, da so „preventivni“ ukrepi mogoči in da na tem področju mnogi storijo veliko dobrega. EESO številnim akterjem civilne družbe, zlasti nevladnim organizacijam, izreka priznanje za njihovo delo pri uvajanju preventivnih ukrepov. Primerov najboljše prakse je preveč, da bi jih naštevali, vendar pa so za druge dragocen zgled ter neprecenljivi za poglobitev strokovnega znanja in spodbujanje dejavnosti civilne družbe. EESO je zato oblikoval zbirko podatkov, ki ponuja informacije v zvezi s tem (9). |
| --- | --- |

2.6

Poglavitni cilj tega mnenja je opozoriti, da so „preventivni“ ukrepi mogoči in da na tem področju mnogi storijo veliko dobrega. EESO številnim akterjem civilne družbe, zlasti nevladnim organizacijam, izreka priznanje za njihovo delo pri uvajanju preventivnih ukrepov. Primerov najboljše prakse je preveč, da bi jih naštevali, vendar pa so za druge dragocen zgled ter neprecenljivi za poglobitev strokovnega znanja in spodbujanje dejavnosti civilne družbe. EESO je zato oblikoval zbirko podatkov, ki ponuja informacije v zvezi s tem (9).

3.   Splošne ugotovitve – preventivni ukrepi

| 3.1 | Preventivni ukrepi bi morali biti celostni, namenjeni bi morali biti otrokom, izvajati pa bi jih bilo treba čim hitreje in s čim manjšimi posegi. Več odličnih pobud je, ki bi jih bilo treba podpreti. EESO poziva Evropsko komisijo, naj sprejme in uveljavi strategijo Evropske unije za preprečevanje spolne zlorabe otrok, ki izvira iz enotne vizije vseh držav članic, temelječe na ciljih s štirih področij, navedenih v nadaljevanju. |
| --- | --- |

3.1

Preventivni ukrepi bi morali biti celostni, namenjeni bi morali biti otrokom, izvajati pa bi jih bilo treba čim hitreje in s čim manjšimi posegi. Več odličnih pobud je, ki bi jih bilo treba podpreti. EESO poziva Evropsko komisijo, naj sprejme in uveljavi strategijo Evropske unije za preprečevanje spolne zlorabe otrok, ki izvira iz enotne vizije vseh držav članic, temelječe na ciljih s štirih področij, navedenih v nadaljevanju.

| 3.2 | EESO priznava, da je boj proti kaznivim dejanjem spolne zlorabe otrok izjemno zahteven. Ta oblika zlorabe je pogosto nevidna, saj je že po naravi prikrita, žrtve zlorabe pa se zaradi sramu, strahu ali nepoučenosti o svojih pravicah le malokrat odločijo za prijavo. Za storilce zlorab, pa tudi za proizvodnjo in distribucijo otroške pornografije, internet in druge tehnologije pomenijo nove priložnosti. Svoboda gibanja jim omogoča, da zlorabijo najbolj ranljive otroke; storilci so čedalje bolj izkušeni in organizirani, zato so mlajši otroci vse bolj ogroženi. Službe za varstvo otrok so obveščene o približno 10 odstotkih primerov (10). Ljudje, ki spolno zlorabljajo otroke, so iz različnih družbenih okolij, in večina storilcev ni bila nikoli obsojena za nobeno kaznivo dejanje spolne zlorabe (11). |
| --- | --- |

3.2

EESO priznava, da je boj proti kaznivim dejanjem spolne zlorabe otrok izjemno zahteven. Ta oblika zlorabe je pogosto nevidna, saj je že po naravi prikrita, žrtve zlorabe pa se zaradi sramu, strahu ali nepoučenosti o svojih pravicah le malokrat odločijo za prijavo. Za storilce zlorab, pa tudi za proizvodnjo in distribucijo otroške pornografije, internet in druge tehnologije pomenijo nove priložnosti. Svoboda gibanja jim omogoča, da zlorabijo najbolj ranljive otroke; storilci so čedalje bolj izkušeni in organizirani, zato so mlajši otroci vse bolj ogroženi. Službe za varstvo otrok so obveščene o približno 10 odstotkih primerov (10). Ljudje, ki spolno zlorabljajo otroke, so iz različnih družbenih okolij, in večina storilcev ni bila nikoli obsojena za nobeno kaznivo dejanje spolne zlorabe (11).

| 3.3 | Osnovna preventiva, še preden se zloraba zgodi, bi morala biti osredotočena na najbolj ranljive otroke, ki jim sedaj ali kasneje grozi nevarnost zlorabe. Neposredni ukrepi, kot sta izobraževanje javnosti in zgodnje posredovanje, so šele prvi korak; poskrbeti bi bilo treba tudi za ukrepe, ki bodo preprečili sekundarno viktimizacijo in prekinili začarani krog zlorabe, kjer se ta dogaja. Posvetiti pa se je treba tudi zdravljenju storilcev in potencialnih storilcev zlorab. |
| --- | --- |

3.3

Osnovna preventiva, še preden se zloraba zgodi, bi morala biti osredotočena na najbolj ranljive otroke, ki jim sedaj ali kasneje grozi nevarnost zlorabe. Neposredni ukrepi, kot sta izobraževanje javnosti in zgodnje posredovanje, so šele prvi korak; poskrbeti bi bilo treba tudi za ukrepe, ki bodo preprečili sekundarno viktimizacijo in prekinili začarani krog zlorabe, kjer se ta dogaja. Posvetiti pa se je treba tudi zdravljenju storilcev in potencialnih storilcev zlorab.

| 3.4 | Čeprav se večina zlorab zgodi v krogu družine ali skupnosti (12), gre lahko pri tem tudi za dobro organizirane kriminalne združbe večkratnih storilcev. Trgovina z ljudmi je tretja najbolj razširjena vrsta kriminala na svetu in je izjemno dobičkonosna (13). Na svetu je približno 2,5 milijona žrtev take trgovine (14); po ocenah naj bi jih bilo 43 % žrtev spolnega izkoriščanja, od tega jih je skoraj polovica otrok (15). Kazniva dejanja spolne zlorabe otrok pogosto niso omejena le na eno državo, zato jih je treba kot taka tudi obravnavati. |
| --- | --- |

3.4

Čeprav se večina zlorab zgodi v krogu družine ali skupnosti (12), gre lahko pri tem tudi za dobro organizirane kriminalne združbe večkratnih storilcev. Trgovina z ljudmi je tretja najbolj razširjena vrsta kriminala na svetu in je izjemno dobičkonosna (13). Na svetu je približno 2,5 milijona žrtev take trgovine (14); po ocenah naj bi jih bilo 43 % žrtev spolnega izkoriščanja, od tega jih je skoraj polovica otrok (15). Kazniva dejanja spolne zlorabe otrok pogosto niso omejena le na eno državo, zato jih je treba kot taka tudi obravnavati.

| 3.5 | Udeležba otrok in mladih je ključnega pomena, če želimo zagotoviti, da se njihovemu mnenju prisluhne in se ga upošteva v preventivnih strategijah. Trenutno se uporablja že kar nekaj takih modelov (16). Uporaba jezika mladih otroke spodbuja, da o tem lažje spregovorijo in tako pomagajo odpraviti ta tabu. |
| --- | --- |

3.5

Udeležba otrok in mladih je ključnega pomena, če želimo zagotoviti, da se njihovemu mnenju prisluhne in se ga upošteva v preventivnih strategijah. Trenutno se uporablja že kar nekaj takih modelov (16). Uporaba jezika mladih otroke spodbuja, da o tem lažje spregovorijo in tako pomagajo odpraviti ta tabu.

4.   1. področje: izobraževanje

| 4.1 | EESO priporoča, da se v izobraževalne programe za osveščanje glede spolne zlorabe otrok vključijo vsi otroci v državah članicah. Izredno pomembno je, da se otroci poučijo na način, primeren njihovi starosti, ter da so o spolni zlorabi zmožni tudi spregovoriti. |
| --- | --- |

4.1

EESO priporoča, da se v izobraževalne programe za osveščanje glede spolne zlorabe otrok vključijo vsi otroci v državah članicah. Izredno pomembno je, da se otroci poučijo na način, primeren njihovi starosti, ter da so o spolni zlorabi zmožni tudi spregovoriti.

| 4.2 | Na drugih področjih so se izobraževalni programi že izkazali kot uspešni pri primarnem preprečevanju zlorab. So izvrstna priložnost za preprečevanje in idealen način za spodbujanje prijavljanja. Izobraževalni programi za osveščanje se lahko vključijo v tekoče programe, kot sta „Stay Safe“ (17) in SPHE (18), kjer je to mogoče. Programi bi morali:






  — | biti razvojno primerni, spodbujati zdrav spolni razvoj ter preprečevati viktimizacijo, s tem pa izboljšati položaj otrok; |
| --- | --- | --- |

4.2

Na drugih področjih so se izobraževalni programi že izkazali kot uspešni pri primarnem preprečevanju zlorab. So izvrstna priložnost za preprečevanje in idealen način za spodbujanje prijavljanja. Izobraževalni programi za osveščanje se lahko vključijo v tekoče programe, kot sta „Stay Safe“ (17) in SPHE (18), kjer je to mogoče. Programi bi morali:

—

biti razvojno primerni, spodbujati zdrav spolni razvoj ter preprečevati viktimizacijo, s tem pa izboljšati položaj otrok;

| — | biti pripravljeni posebej za otroke, zlasti starejše otroke, in ne za starše; |
| --- | --- |

—

biti pripravljeni posebej za otroke, zlasti starejše otroke, in ne za starše;

| — | omogočiti ciljno usmerjene preventivne pristope za najbolj ogrožene otroke; |
| --- | --- |

—

omogočiti ciljno usmerjene preventivne pristope za najbolj ogrožene otroke;

| — | biti povezani z mehanizmi za svetovanje, pritožbe in prijave, ki so otrokom prijazni in do katerih je mogoče dostopati neposredno (19); |
| --- | --- |

—

biti povezani z mehanizmi za svetovanje, pritožbe in prijave, ki so otrokom prijazni in do katerih je mogoče dostopati neposredno (19);

| — | biti povezani z ustreznimi podpornimi službami, ki imajo zadostno število zaposlenih; |
| --- | --- |

—

biti povezani z ustreznimi podpornimi službami, ki imajo zadostno število zaposlenih;

| — | biti redno spremljani in ocenjeni v skladu z nastajajočo dobro prakso. |
| --- | --- |

—

biti redno spremljani in ocenjeni v skladu z nastajajočo dobro prakso.

| 4.3 | EESO poziva države članice, naj za vse strokovno osebje in prostovoljce, ki delajo z otroki, zlasti v sektorjih kazenskega pregona, zdravstvenega varstva in (formalnega ter neformalnega) izobraževanja, uvedejo obvezno usposabljanje za preprečevanje spolne zlorabe otrok. Pri tem bi morale sodelovati tudi strokovne organizacije, sindikati in socialni partnerji, pa tudi verske, športne in rekreacijske organizacije. Za osebje, ki dela z otroki žrtvami, bi bilo treba zagotoviti ustrezne podporne mehanizme ter stalen nadzor in psihološko podporo. |
| --- | --- |

4.3

EESO poziva države članice, naj za vse strokovno osebje in prostovoljce, ki delajo z otroki, zlasti v sektorjih kazenskega pregona, zdravstvenega varstva in (formalnega ter neformalnega) izobraževanja, uvedejo obvezno usposabljanje za preprečevanje spolne zlorabe otrok. Pri tem bi morale sodelovati tudi strokovne organizacije, sindikati in socialni partnerji, pa tudi verske, športne in rekreacijske organizacije. Za osebje, ki dela z otroki žrtvami, bi bilo treba zagotoviti ustrezne podporne mehanizme ter stalen nadzor in psihološko podporo.

| 4.4 | EESO priporoča, da bi za medije organizirali izobraževalne programe, oblikovati pa bi bilo treba tudi etične smernice za poročanje. |
| --- | --- |

4.4

EESO priporoča, da bi za medije organizirali izobraževalne programe, oblikovati pa bi bilo treba tudi etične smernice za poročanje.

| 4.5 | Staršem in družinam bi morali biti na voljo programi o pozitivnih starševskih veščinah, s čimer bi preprečili spolno zlorabo otrok. Za starše bi bilo treba pripraviti tudi informacije o preventivnih ukrepih v času predporodnega in poporodnega varstva. |
| --- | --- |

4.5

Staršem in družinam bi morali biti na voljo programi o pozitivnih starševskih veščinah, s čimer bi preprečili spolno zlorabo otrok. Za starše bi bilo treba pripraviti tudi informacije o preventivnih ukrepih v času predporodnega in poporodnega varstva.

| 4.6 | EESO podpira pobude, kot so program Evropske komisije za varnejši internet (20) ter omrežji Insafe (21) in INHOPE (22), s katerimi se spodbuja varna uporaba interneta pri otrocih in vseh članih družbe (23). |
| --- | --- |

4.6

EESO podpira pobude, kot so program Evropske komisije za varnejši internet (20) ter omrežji Insafe (21) in INHOPE (22), s katerimi se spodbuja varna uporaba interneta pri otrocih in vseh članih družbe (23).

5.   2. področje: kazenski pregon in druge podporne strukture

| 5.1 | EESO priporoča usklajen pristop držav članic v zvezi s kazenskim pregonom, izmenjavo informacij ter sodelovanjem med službami policije in registriranimi mednarodnimi organizacijami. To bi moralo vključevati dvostranske sporazume o sodelovanju, učinkovitejša sledilna orodja informacijske tehnologije in boljše mehanizme preverjanja. Sodni zaostanki lahko negativno vplivajo na prijavljanje zlorab, zato bi morali imeti primeri spolne zlorabe otrok prednost. Resno bi bilo treba razmisliti o uvedbi postopkov na sodiščih brez prisotnosti žrtev. Za organe pregona je treba nujno organizirati ustrezno usposabljanje na področju spolne zlorabe otrok; določitev pravil/postopkov zasliševanja zmanjšuje možnost sekundarne viktimizacije. Dosledni evropski standardi bodo storilcem zlorab preprečili prehajanje med državami članicami. Nedavna akcija Europola in drugih organov, poimenovana „Rešitev“ (Operation Rescue), v kateri je bilo identificiranih več kot 200 otrok (24), je pokazala, da je Evropska unija lahko zgled na tem področju. |
| --- | --- |

5.1

EESO priporoča usklajen pristop držav članic v zvezi s kazenskim pregonom, izmenjavo informacij ter sodelovanjem med službami policije in registriranimi mednarodnimi organizacijami. To bi moralo vključevati dvostranske sporazume o sodelovanju, učinkovitejša sledilna orodja informacijske tehnologije in boljše mehanizme preverjanja. Sodni zaostanki lahko negativno vplivajo na prijavljanje zlorab, zato bi morali imeti primeri spolne zlorabe otrok prednost. Resno bi bilo treba razmisliti o uvedbi postopkov na sodiščih brez prisotnosti žrtev. Za organe pregona je treba nujno organizirati ustrezno usposabljanje na področju spolne zlorabe otrok; določitev pravil/postopkov zasliševanja zmanjšuje možnost sekundarne viktimizacije. Dosledni evropski standardi bodo storilcem zlorab preprečili prehajanje med državami članicami. Nedavna akcija Europola in drugih organov, poimenovana „Rešitev“ (Operation Rescue), v kateri je bilo identificiranih več kot 200 otrok (24), je pokazala, da je Evropska unija lahko zgled na tem področju.

| 5.2 | Nujno je treba sprejeti dosleden pristop v zvezi s preverjanjem vseh tistih, ki delajo z otroki, ter s tem zapolniti vrzeli med državami članicami. Vse bi bilo treba obvezno preveriti glede prestopkov, povezanih z varstvom otrok, vključno s preverjanjem „mehkih“, tj. težje preverljivih informacij (informacij o ljudeh, za katere je bilo ugotovljeno, da predstavljajo tveganje za otroke, vendar niso bili kazensko obsojeni zaradi zlorabe otrok). Odbor tako kot v svojem prejšnjem mnenju (25) opozarja na model večagencijske ureditve za civilno zaščito (26). |
| --- | --- |

5.2

Nujno je treba sprejeti dosleden pristop v zvezi s preverjanjem vseh tistih, ki delajo z otroki, ter s tem zapolniti vrzeli med državami članicami. Vse bi bilo treba obvezno preveriti glede prestopkov, povezanih z varstvom otrok, vključno s preverjanjem „mehkih“, tj. težje preverljivih informacij (informacij o ljudeh, za katere je bilo ugotovljeno, da predstavljajo tveganje za otroke, vendar niso bili kazensko obsojeni zaradi zlorabe otrok). Odbor tako kot v svojem prejšnjem mnenju (25) opozarja na model večagencijske ureditve za civilno zaščito (26).

| 5.3 | Določena je bila vseevropska telefonska številka za pomoč v zvezi s pogrešanimi otroki, ki pa deluje samo v 16 državah članicah; preostalih 11 držav članic mora takoj ukrepati in poskrbeti za vzpostavitev kakovostne telefonske linije za pomoč (27), ki bi morala imeti na voljo dovolj sredstev in biti povezana z ustreznimi službami za podporo. Razmislili bi lahko tudi o njeni razširitvi izven EU. |
| --- | --- |

5.3

Določena je bila vseevropska telefonska številka za pomoč v zvezi s pogrešanimi otroki, ki pa deluje samo v 16 državah članicah; preostalih 11 držav članic mora takoj ukrepati in poskrbeti za vzpostavitev kakovostne telefonske linije za pomoč (27), ki bi morala imeti na voljo dovolj sredstev in biti povezana z ustreznimi službami za podporo. Razmislili bi lahko tudi o njeni razširitvi izven EU.

| 5.4 | Nekatere države članice imajo sicer učinkovite delovne modele (28), vendar EESO priporoča vzpostavitev usklajenega vseevropskega sistema za opozarjanje o pogrešanih otrocih, po zgledu ameriškega mehanizma „Amber Alert“ (29). |
| --- | --- |

5.4

Nekatere države članice imajo sicer učinkovite delovne modele (28), vendar EESO priporoča vzpostavitev usklajenega vseevropskega sistema za opozarjanje o pogrešanih otrocih, po zgledu ameriškega mehanizma „Amber Alert“ (29).

| 5.5 | EESO znova poziva k ustanovitvi mednarodnega organa za kazenski pregon, ki bi preiskoval spolne zlorabe otrok po vsem svetu, identificiral žrtve in sodno preganjal storilce zlorab (30). |
| --- | --- |

5.5

EESO znova poziva k ustanovitvi mednarodnega organa za kazenski pregon, ki bi preiskoval spolne zlorabe otrok po vsem svetu, identificiral žrtve in sodno preganjal storilce zlorab (30).

6.   3. področje: vloga civilne družbe

| 6.1 | Za preprečevanje spolne zlorabe otrok so odgovorni vsi člani družbe. EESO priporoča, da vladne agencije in akterji civilne družbe še naprej sodelujejo pri izvajanju ukrepov za preprečevanje spolne zlorabe otrok. Podpira pobude, kot sta kampanji Sveta Evrope „Eden od petih“ (1 in 5 campaign) (31) in „Pravilo o spodnjem perilu“ (The Underwear Rule) (32). Na ravni nevladnih organizacij so pomembni primeri ukrepanja civilne družbe akcije, kot je „Stop It Now!“ (33), ter posebne kampanje, kot sta „Cut Them Free“ dobrodelne organizacije Barnardo's UK (34) in „Stop Sex Trafficking of Children and Young People“ mreže ECPAT International in podjetja The Body Shop (35). |
| --- | --- |

6.1

Za preprečevanje spolne zlorabe otrok so odgovorni vsi člani družbe. EESO priporoča, da vladne agencije in akterji civilne družbe še naprej sodelujejo pri izvajanju ukrepov za preprečevanje spolne zlorabe otrok. Podpira pobude, kot sta kampanji Sveta Evrope „Eden od petih“ (1 in 5 campaign) (31) in „Pravilo o spodnjem perilu“ (The Underwear Rule) (32). Na ravni nevladnih organizacij so pomembni primeri ukrepanja civilne družbe akcije, kot je „Stop It Now!“ (33), ter posebne kampanje, kot sta „Cut Them Free“ dobrodelne organizacije Barnardo's UK (34) in „Stop Sex Trafficking of Children and Young People“ mreže ECPAT International in podjetja The Body Shop (35).

| 6.2 | Delodajalci, sindikati in druge organizacije civilne družbe imajo pomembno nalogo, da na delovnih mestih določijo jasne smernice, s katerimi zagotovijo, da spolna zloraba otrok ni dopustna (36). Za delodajalce je preprečevanje tega kaznivega dejanja vprašanje družbene odgovornosti podjetij. Pri tem imajo pomembno vlogo tudi gospodarske panoge, kot sta turizem in hotelirstvo (37). EESO znova predlaga, da organizacije podpišejo izjavo o vrednotah (38); ta je del zbirke dobre prakse držav članic, ki jo je pripravil. Znova ponavlja (39), da so za širitev in razvoj programov, ki naj bi jih izvajali partnerji iz civilne družbe, potrebna dodatna sredstva. |
| --- | --- |

6.2

Delodajalci, sindikati in druge organizacije civilne družbe imajo pomembno nalogo, da na delovnih mestih določijo jasne smernice, s katerimi zagotovijo, da spolna zloraba otrok ni dopustna (36). Za delodajalce je preprečevanje tega kaznivega dejanja vprašanje družbene odgovornosti podjetij. Pri tem imajo pomembno vlogo tudi gospodarske panoge, kot sta turizem in hotelirstvo (37). EESO znova predlaga, da organizacije podpišejo izjavo o vrednotah (38); ta je del zbirke dobre prakse držav članic, ki jo je pripravil. Znova ponavlja (39), da so za širitev in razvoj programov, ki naj bi jih izvajali partnerji iz civilne družbe, potrebna dodatna sredstva.

| 6.3 | Organizirati bi bilo treba splošno kampanjo osveščanja javnosti o prijavljanju spolne zlorabe otrok, hkrati pa vzpostaviti brezplačno mednarodno telefonsko linijo za pomoč, ki bi jo dopolnjeval še spletni mehanizem za prijave (40). To bi lahko delovalo na podoben način kot mreža, ki jo nudi organizacija Child Helpline International. Takšna linija za pomoč bi morala biti povezana z ustreznimi službami za podporo. |
| --- | --- |

6.3

Organizirati bi bilo treba splošno kampanjo osveščanja javnosti o prijavljanju spolne zlorabe otrok, hkrati pa vzpostaviti brezplačno mednarodno telefonsko linijo za pomoč, ki bi jo dopolnjeval še spletni mehanizem za prijave (40). To bi lahko delovalo na podoben način kot mreža, ki jo nudi organizacija Child Helpline International. Takšna linija za pomoč bi morala biti povezana z ustreznimi službami za podporo.

| 6.4 | Civilna družba in vlade bi lahko povečale zavest o spolnih zlorabah otrok ter pomagale razviti kulturo preprečevanja z aktivno promocijo svetovnega dne za preprečevanje zlorabe otrok, ki je 19. novembra. (41) |
| --- | --- |

6.4

Civilna družba in vlade bi lahko povečale zavest o spolnih zlorabah otrok ter pomagale razviti kulturo preprečevanja z aktivno promocijo svetovnega dne za preprečevanje zlorabe otrok, ki je 19. novembra. (41)

7.   4. področje: raziskave in standardi

| 7.1 | EESO poziva k intenzivnejšim raziskavam, da bi s tem rešili vprašanje pomanjkanja podatkov o spolni zlorabi otrok, se bolje poučili o profilih žrtev in storilcev ter izmenjali primere dobre prakse. Za pridobivanje podatkov trenutno skrbijo predvsem organi kazenskega pregona. Rezultati raziskav, politike in prakse o preprečevanju spolne zlorabe otrok bi bili učinkovitejši, če bi po zgledu „National Child Protection Clearinghouse“ v Avstraliji (42) ali „Child Welfare Information Gateway“ v ZDA (43) ustanovili evropsko „klirinško hišo“. S tem bi nadgradili delo, ki se izvaja v okviru posameznih projektov, kot je evropski projekt o spletnem navezovanju stikov (European Online Grooming Project), ali delo na ravni posameznih držav, na primer v organizaciji Child Focus Belgium (44). Enotne vseevropske opredelitve bi pripomogle k boljši izmenjavi in večji primerljivosti podatkov. |
| --- | --- |

7.1

EESO poziva k intenzivnejšim raziskavam, da bi s tem rešili vprašanje pomanjkanja podatkov o spolni zlorabi otrok, se bolje poučili o profilih žrtev in storilcev ter izmenjali primere dobre prakse. Za pridobivanje podatkov trenutno skrbijo predvsem organi kazenskega pregona. Rezultati raziskav, politike in prakse o preprečevanju spolne zlorabe otrok bi bili učinkovitejši, če bi po zgledu „National Child Protection Clearinghouse“ v Avstraliji (42) ali „Child Welfare Information Gateway“ v ZDA (43) ustanovili evropsko „klirinško hišo“. S tem bi nadgradili delo, ki se izvaja v okviru posameznih projektov, kot je evropski projekt o spletnem navezovanju stikov (European Online Grooming Project), ali delo na ravni posameznih držav, na primer v organizaciji Child Focus Belgium (44). Enotne vseevropske opredelitve bi pripomogle k boljši izmenjavi in večji primerljivosti podatkov.

| 7.2 | V raziskavah o spolni zlorabi otrok bi bilo treba upoštevati mnenje otrok (45). |
| --- | --- |

7.2

V raziskavah o spolni zlorabi otrok bi bilo treba upoštevati mnenje otrok (45).

| 7.3 | EESO poziva k jasno določenim vseevropskim standardom o internetni varnosti. V zvezi s „spodbujanjem ponudnikov internetnih storitev, da prostovoljno oblikujejo kodekse ravnanja in smernice za preprečevanje dostopa do teh spletnih strani“ (46) želi poudariti, da mora biti prednostnega pomena odstranitev vsebine pri viru in zgolj kadar to ni mogoče (zunaj EU) – preprečevanje dostopa do teh spletnih strani. V EU bi to morala biti zakonska zahteva, če so industrija, ponudniki internetnih storitev ter gospodarski in finančni akterji, kot so družbe, ki izdajajo kreditne kartice, resnično zavezani boju proti tovrstnim zlorabam. EESO spodbuja ponudnike socialnih omrežij, naj podpišejo izjavo o načelih za varnejše družabne stike v EU (Safer Social Networking Principles for the EU) iz leta 2009 (47). |
| --- | --- |

7.3

EESO poziva k jasno določenim vseevropskim standardom o internetni varnosti. V zvezi s „spodbujanjem ponudnikov internetnih storitev, da prostovoljno oblikujejo kodekse ravnanja in smernice za preprečevanje dostopa do teh spletnih strani“ (46) želi poudariti, da mora biti prednostnega pomena odstranitev vsebine pri viru in zgolj kadar to ni mogoče (zunaj EU) – preprečevanje dostopa do teh spletnih strani. V EU bi to morala biti zakonska zahteva, če so industrija, ponudniki internetnih storitev ter gospodarski in finančni akterji, kot so družbe, ki izdajajo kreditne kartice, resnično zavezani boju proti tovrstnim zlorabam. EESO spodbuja ponudnike socialnih omrežij, naj podpišejo izjavo o načelih za varnejše družabne stike v EU (Safer Social Networking Principles for the EU) iz leta 2009 (47).

| 7.4 | EESO poziva Evropsko komisijo, naj z usklajevanjem dejavnosti omogoči dosleden pristop po vsej EU. |
| --- | --- |

7.4

EESO poziva Evropsko komisijo, naj z usklajevanjem dejavnosti omogoči dosleden pristop po vsej EU.

V Bruslju, 26. oktobra 2011

Predsednik Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Staffan NILSSON

---

(1)  Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o boju proti spolni zlorabi in spolnemu izkoriščanju otrok ter otroški pornografiji, ki razveljavlja Okvirni sklep 2004/68/PNZ, UL C 48 z dne 15.2.2011, str. 138–144.

1

(2)  Konvencije nista podpisali Češka in Latvija, 15 držav članic pa je še ni ratificiralo: http://conventions.coe.int/Treaty/Commun/ChercheSig.asp?NT=201&CM=&DF=&CL=ENG.

2

(3)  Protokola še niso ratificirali Češka, Finska in Irska: http://treaties.un.org/Pages/ViewDetails.aspx?src=TREATY&mtdsg_no=IV-11-c&chapter=4&lang=en.

3

(4)  Pripravljeni so bili po posvetovanju s koalicijo Children's Rights Alliance Ireland, v kateri je združenih več kot 90 nevladnih organizacij, ki si s kampanjo za dosledno izvajanje Konvencije ZN o otrokovih pravicah prizadevajo za uveljavitev pravic in potreb otrok na Irskem: www.childrensrights.ie, ter v sodelovanju z evropskimi nevladnimi organizacijami, dejavnimi na tem področju.

4

Children's Rights Alliance Ireland

(5)  http://www.eesc.europa.eu/prevent-child-abuse.

5

(6)  Kampanja Sveta Evrope za ustavitev spolnega nasilja nad otroki: www.coe.int/t/dg3/children/1in5/source/Outline_en.pdf.

6

(7)  Prav tam.

7

(8)  Npr. strategija EU za mlade, ki vključuje večsektorski pristop do vprašanj, povezanih z mladimi, in krepi sodelovanje pri oblikovanju politik: http://europa.eu/legislation_summaries/education_training_youth/youth/ef0015_en.htm.

8

(9)  Glej opombo 6.

9

(10)  Govor namestnika generalnega sekretarja Sveta Evrope, 5. forum EU o otrokovih pravicah, Italija (november 2010): www.coe.int/t/dc/press/news/20101129_disc_sga_en.asp.

10

(11)  Finkelhor, The Prevention of Childhood Sexual Abuse (Preprečevanje spolne zlorabe otrok, 2009), str. 178.

11

The Prevention of Childhood Sexual Abuse

(12)  Glej opombo 6.

12

(13)  ECPAT International, Sex Trafficking of Children in UK (Trgovina z otroki za spolne namene v Združenem kraljestvu, preglednica).

13

Sex Trafficking of Children in UK

(14)  Mednarodna organizacija dela, Forced Labour Statistics Factsheet (Preglednica statističnih podatkov o prisilnem delu) (2007).

14

Forced Labour Statistics Factsheet

(15)  Govor Viviane Reding o obnovljeni zavezi glede pravic otrok („A renewed commitment to children's rights“) (oktober 2010): http://europa.eu/rapid/pressReleasesAction.do?reference=SPEECH/10/550&format=HTML&aged=1&language=EN&guiLanguage=en.

15

(16)  Na primer „Kiko in roka“ Sveta Evrope.

16

(17)  Program pridobivanja znanj in sposobnosti v zvezi z osebno varnostjo za osnovne šole na Irskem, katerega namen je preprečevanje zlorabe otrok: www.staysafe.ie.

17

(18)  Socialna, osebna in zdravstvena vzgoja (Social, Personal and Health Education – SPHE) je program na irskih srednjih šolah, katerega namen je mladim ljudem omogočiti osebni razvoj ter jim pomagati, da bodo zdravi in živeli v blaginji: www.sphe.ie.

18

(19)  Npr. poročilo posebnega poročevalca o prodaji otrok, otroški prostituciji in otroški pornografiji ter posebnega predstavnika generalnega sekretarja za vprašanje nasilja nad otroki o otrokom prijaznih mehanizmih za svetovanje, pritožbe in prijave: http://www2.ohchr.org/english/bodies/hrcouncil/docs/16session/A-HRC-16-56.pdf. Glej tudi resolucijo Ekonomskega in socialnega sveta ZN 2005/20 o smernicah za pravosodne postopke v zadevah, povezanih z otroki žrtvami in pričami kaznivih dejanj: www.un.org/docs/ecosoc/documents/2005/resolutions/Resolution%202005-20.pdf.

19

(20)  http://ec.europa.eu/information_society/activities/sip/index_en.htm.

20

(21)  Evropsko omrežje centrov za osveščanje, ki spodbuja varno in odgovorno uporabo interneta pri mladih ljudeh: www.saferinternet.org.

21

(22)  Pobuda za anonimno prijavljanje internetne vsebine, ki vsebuje spolno zlorabo otrok: www.inhope.org.

22

(23)  Podobna pobuda nevladnih organizacij je Child Focus Belgium.

23

(24)  Več kot 200 identificiranih in rešenih otrok v splošni policijski akciji: https://www.europol.europa.eu/content/press/more-200-children-identified-and-rescued-worldwide-police-operation-465.

24

(25)  UL C 317, 23.12.2009, str. 43–48.

25

(26)  Model v Združenem kraljestvu, v katerem je združenih več agencij, ki se ukvarjajo s storilci kaznivih dejanj zoper spolno nedotakljivost v njihovi skupnosti.

26

(27)  http://www.missingchildreneurope.eu/index.php?option=com_content&view=article&id=46:news01&catid=1:latest-news&Itemid=68.

27

(28)  Na primer „Child Alert“ v Belgiji: www.childalert.be.

28

(29)  www.amberalert.gov.

29

(30)  Glej opombo 1.

30

(31)  EESO je soglašal, da bo dokumente, povezane s to kampanjo Sveta Evrope, dal prevesti v več jezikov.

31

(32)  www.coe.int/t/dg3/children/1in5/default_en.asp in www.underwearrule.org.

32

(33)  Kampanjo v Združenem kraljestvu in na Irskem vodi Fundacija Lucy Faithfull za preprečevanje spolne zlorabe otrok: www.stopitnow.org.uk. Tudi na povezavi www.lucyfaithfull.org.

33

(34)  www.barnardos.org.uk/get_involved/campaign_form/cutthemfree.htm.

34

(35)  V tej svetovni kampanji je bilo v EU zbranih 2,3 milijona podpisov (22. junij 2011).

35

(36)  Člen 3 Izbirnega protokola h Konvenciji o otrokovih pravicah glede prodaje otrok, otroške prostitucije in otroške pornografije.

36

(37)  Na primer veriga hotelov Accor in Svetovna turistična organizacija.

37

(38)  Priloga 1 k mnenju EESO o zaščiti otrok, ki jih ogrožajo potujoči storilci kaznivih dejanj zoper spolno nedotakljivost (UL C 317, 23.12.2009, str. 43–48).

38

zaščiti otrok, ki jih ogrožajo potujoči storilci kaznivih dejanj zoper spolno nedotakljivost

(39)  Glej opombo 1.

39

(40)  Glej opombo 25.

40

(41)  http://www.woman.ch/index.php?page=children_19nov&hl=en

41

(42)  www.aifs.gov.au/nch.

42

(43)  www.childwelfare.gov/index.cfm.

43

(44)  www.stopchildporno.be.

44

(45)  Člen 12 Konvencije ZN o otrokovih pravicah.

45

(46)  Glej opombo 1.

46

(47)  http://ec.europa.eu/information_society/activities/social_networking/docs/sn_principles.pdf.

47

---