# Europos Sąjungos C 10E/2012

| | ISSN 1977-0960
  doi:10.3000/19770960.CE2012.010.lit |
| --- | --- |
| Europos Sąjungos
  oficialusis leidinys | C 10E |
| | |
| Leidimas lietuvių kalba | Informacija ir prane_imai | 55 tomas2012m. sausio 12d. |

ISSN 1977-0960

doi:10.3000/19770960.CE2012.010.lit

Europos Sąjungos

oficialusis leidinys

C 10E

Leidimas lietuvių kalba

Informacija ir prane_imai

55 tomas2012m. sausio 12d.

---

| Prane_imo Nr. | Turinys | Puslapis |
| --- | --- | --- |
| | III   Parengiamieji aktai |
| | TARYBA |
| 2012/C 010E/01 | Per pirmąjį svarstymą priimta Tarybos pozicija (ES) Nr. 1/2012 siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą dėl vienos prašymų išduoti vieną leidimą trečiųjų šalių piliečiams gyventi ir dirbti valstybės narės teritorijoje pateikimo procedūros ir dėl valstybėje narėje teisėtai gyvenančių trečiųjų šalių darbuotojų bendrų teisiųTarybos priimta 2011 m. lapkričio 24 d. | 1 |
| 2012/C 010E/02 | Per pirmąjį svarstymą priimta Tarybos pozicija (ES) Nr. 2/2012 siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą dėl Europos apsaugos orderioTarybos priimta 2011 m. lapkričio 24 d. | 14 |

Prane_imo Nr.

Turinys

Puslapis

III   Parengiamieji aktai

TARYBA

2012/C 010E/01

Per pirmąjį svarstymą priimta Tarybos pozicija (ES) Nr. 1/2012 siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą dėl vienos prašymų išduoti vieną leidimą trečiųjų šalių piliečiams gyventi ir dirbti valstybės narės teritorijoje pateikimo procedūros ir dėl valstybėje narėje teisėtai gyvenančių trečiųjų šalių darbuotojų bendrų teisiųTarybos priimta 2011 m. lapkričio 24 d.

1

2012/C 010E/02

Per pirmąjį svarstymą priimta Tarybos pozicija (ES) Nr. 2/2012 siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą dėl Europos apsaugos orderioTarybos priimta 2011 m. lapkričio 24 d.

14

| LT | |
| --- | --- |

LT

---

III Parengiamieji aktai

TARYBA

| 12.1.2012 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | CE 10/1 |
| --- | --- | --- | --- |

12.1.2012

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

CE 10/1

---

PER PIRMĄJĮ SVARSTYMĄ PRIIMTA TARYBOS POZICIJA (ES) Nr. 1/2012

siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą dėl vienos prašymų išduoti vieną leidimą trečiųjų šalių piliečiams gyventi ir dirbti valstybės narės teritorijoje pateikimo procedūros ir dėl valstybėje narėje teisėtai gyvenančių trečiųjų šalių darbuotojų bendrų teisių

Tarybos priimta 2011 m. lapkričio 24 d.

2012/C 10 E/01

EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 79 straipsnio 2 dalies a ir b punktus,

atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,

atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),

atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),

laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),

kadangi:

| (1) | siekiant palaipsniui sukurti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę, Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) numatomos priemonės, kurias reikia patvirtinti prieglobsčio, imigracijos ir trečiųjų šalių piliečių teisių apsaugos srityse; |
| --- | --- |

(1)

siekiant palaipsniui sukurti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę, Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) numatomos priemonės, kurias reikia patvirtinti prieglobsčio, imigracijos ir trečiųjų šalių piliečių teisių apsaugos srityse;

| (2) | 1999 m. spalio 15 ir 16 d. Europos Vadovų Taryba specialiame posėdyje Tamperėje pripažino, kad reikia suderinti nacionalinės teisės aktus, reglamentuojančius leidimo atvykti ir gyventi trečiųjų šalių piliečiams suteikimo sąlygas. Tame kontekste ji visų pirma pažymėjo, kad Europos Sąjunga turėtų sudaryti teisingas sąlygas valstybių narių teritorijoje teisėtai gyvenantiems trečiųjų šalių piliečiams ir kad gyvybingesne integracijos politika turėtų būti siekiama suteikti jiems teises ir pareigas, panašias į tas, kurias turi Sąjungos piliečiai. Todėl Europos Vadovų Taryba paprašė Tarybos remiantis Komisijos pasiūlymais priimti atitinkamus teisės aktus. 2009 m. gruodžio 10 ir 11 d. Europos Vadovų Tarybos posėdyje priimta Stokholmo programa buvo dar kartą patvirtinta, jog reikia pasiekti Tamperėje nustatytus tikslus; |
| --- | --- |

(2)

1999 m. spalio 15 ir 16 d. Europos Vadovų Taryba specialiame posėdyje Tamperėje pripažino, kad reikia suderinti nacionalinės teisės aktus, reglamentuojančius leidimo atvykti ir gyventi trečiųjų šalių piliečiams suteikimo sąlygas. Tame kontekste ji visų pirma pažymėjo, kad Europos Sąjunga turėtų sudaryti teisingas sąlygas valstybių narių teritorijoje teisėtai gyvenantiems trečiųjų šalių piliečiams ir kad gyvybingesne integracijos politika turėtų būti siekiama suteikti jiems teises ir pareigas, panašias į tas, kurias turi Sąjungos piliečiai. Todėl Europos Vadovų Taryba paprašė Tarybos remiantis Komisijos pasiūlymais priimti atitinkamus teisės aktus. 2009 m. gruodžio 10 ir 11 d. Europos Vadovų Tarybos posėdyje priimta Stokholmo programa buvo dar kartą patvirtinta, jog reikia pasiekti Tamperėje nustatytus tikslus;

| (3) | nustačius vieną prašymų pateikimo procedūrą, pagal kurią vienu administraciniu sprendimu išduodamas vienas dokumentas, apimantis leidimus gyventi ir dirbti, bus prisidėta prie šiuo metu valstybėse narėse taikomų taisyklių supaprastinimo ir suderinimo. Kelios valstybės narės taip procedūrą jau supaprastino, ir ji tapo veiksmingesnė tiek migrantams, tiek jų darbdaviams, bei tapo lengviau kontroliuoti migrantų gyvenimo bei darbo teisėtumą; |
| --- | --- |

(3)

nustačius vieną prašymų pateikimo procedūrą, pagal kurią vienu administraciniu sprendimu išduodamas vienas dokumentas, apimantis leidimus gyventi ir dirbti, bus prisidėta prie šiuo metu valstybėse narėse taikomų taisyklių supaprastinimo ir suderinimo. Kelios valstybės narės taip procedūrą jau supaprastino, ir ji tapo veiksmingesnė tiek migrantams, tiek jų darbdaviams, bei tapo lengviau kontroliuoti migrantų gyvenimo bei darbo teisėtumą;

| (4) | valstybės narės, siekdamos leisti asmeniui pirmą kartą atvykti į jų teritoriją, turėtų galėti išduoti vieną leidimą arba, jei jos vieną leidimą išduoda tik atvykus, vizą. Valstybės narės tokį vieną leidimą arba vizą turėtų išduoti laiku; |
| --- | --- |

(4)

valstybės narės, siekdamos leisti asmeniui pirmą kartą atvykti į jų teritoriją, turėtų galėti išduoti vieną leidimą arba, jei jos vieną leidimą išduoda tik atvykus, vizą. Valstybės narės tokį vieną leidimą arba vizą turėtų išduoti laiku;

| (5) | turėtų būti nustatytos taisyklės, reglamentuojančios prašymo išduoti vieną leidimą nagrinėjimo procedūrą. Ta procedūra turėtų būti veiksminga ir lengvai taikoma, atsižvelgiant į įprastą valstybių narių administracinių institucijų darbo krūvį; ji taip pat turėtų būti skaidri ir teisinga, kad suinteresuotiesiems asmenims būtų suteiktas deramas teisinis tikrumas; |
| --- | --- |

(5)

turėtų būti nustatytos taisyklės, reglamentuojančios prašymo išduoti vieną leidimą nagrinėjimo procedūrą. Ta procedūra turėtų būti veiksminga ir lengvai taikoma, atsižvelgiant į įprastą valstybių narių administracinių institucijų darbo krūvį; ji taip pat turėtų būti skaidri ir teisinga, kad suinteresuotiesiems asmenims būtų suteiktas deramas teisinis tikrumas;

| (6) | šios direktyvos nuostatos neturėtų daryti poveikio valstybių narių kompetencijai reglamentuoti trečiųjų šalių piliečių, atvykstančių darbo tikslais, leidimo atvykti sąlygas, įskaitant atvykstančiųjų skaičiaus nustatymą; |
| --- | --- |

(6)

šios direktyvos nuostatos neturėtų daryti poveikio valstybių narių kompetencijai reglamentuoti trečiųjų šalių piliečių, atvykstančių darbo tikslais, leidimo atvykti sąlygas, įskaitant atvykstančiųjų skaičiaus nustatymą;

| (7) | komandiruotiems trečiųjų šalių piliečiams ši direktyva neturėtų būti taikoma. Tai neturėtų užkirsti kelio trečiųjų šalių piliečiams, kurie teisėtai gyvena ir dirba vienoje valstybėje narėje ir yra komandiruojami į kitą valstybę narę, visą komandiravimo laikotarpį ir toliau naudotis tokiomis pačiomis teisėmis, kaip ir kilmės valstybės narės piliečiai, susijusiomis su darbo sąlygomis, kurioms nedaro poveikio 1996 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje (4) taikymas; |
| --- | --- |

(7)

komandiruotiems trečiųjų šalių piliečiams ši direktyva neturėtų būti taikoma. Tai neturėtų užkirsti kelio trečiųjų šalių piliečiams, kurie teisėtai gyvena ir dirba vienoje valstybėje narėje ir yra komandiruojami į kitą valstybę narę, visą komandiravimo laikotarpį ir toliau naudotis tokiomis pačiomis teisėmis, kaip ir kilmės valstybės narės piliečiai, susijusiomis su darbo sąlygomis, kurioms nedaro poveikio 1996 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje (4) taikymas;

| (8) | trečiųjų šalių piliečiams, kurie įgijo ilgalaikio gyventojo statusą pagal 2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos direktyvą 2003/109/EB dėl trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statuso (5), ši direktyva neturėtų būti taikoma, atsižvelgiant į jų palankesnį statusą ir ypatingą jiems išduoto leidimo gyventi rūšį „ilgalaikio gyventojo leidimas gyventi ES“; |
| --- | --- |

(8)

trečiųjų šalių piliečiams, kurie įgijo ilgalaikio gyventojo statusą pagal 2003 m. lapkričio 25 d. Tarybos direktyvą 2003/109/EB dėl trečiųjų valstybių piliečių, kurie yra ilgalaikiai gyventojai, statuso (5), ši direktyva neturėtų būti taikoma, atsižvelgiant į jų palankesnį statusą ir ypatingą jiems išduoto leidimo gyventi rūšį „ilgalaikio gyventojo leidimas gyventi ES“;

| (9) | trečiųjų šalių piliečiams, kuriems buvo leista atvykti į valstybės narės teritoriją dirbti sezoninį darbą, ši direktyva neturėtų būti taikoma, atsižvelgiant į jų laikiną statusą; |
| --- | --- |

(9)

trečiųjų šalių piliečiams, kuriems buvo leista atvykti į valstybės narės teritoriją dirbti sezoninį darbą, ši direktyva neturėtų būti taikoma, atsižvelgiant į jų laikiną statusą;

| (10) | valstybių narių pareiga nustatyti, ar prašymą turi pateikti trečiosios šalies pilietis, ar jo darbdavys, neturėtų daryti poveikio susitarimams, pagal kuriuos reikalaujama, kad procedūroje dalyvautų ir trečiosios šalies pilietis, ir jo darbdavys. Valstybės narės turėtų nuspręsti, ar prašymas dėl vieno leidimo turi būti pateiktas paskirties valstybėje narėje, ar iš trečiosios šalies. Tais atvejais, kai trečiosios šalies piliečiui neleidžiama pateikti prašymo iš trečiosios šalies, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad prašymą galėtų pateikti darbdavys paskirties valstybėje narėje; |
| --- | --- |

(10)

valstybių narių pareiga nustatyti, ar prašymą turi pateikti trečiosios šalies pilietis, ar jo darbdavys, neturėtų daryti poveikio susitarimams, pagal kuriuos reikalaujama, kad procedūroje dalyvautų ir trečiosios šalies pilietis, ir jo darbdavys. Valstybės narės turėtų nuspręsti, ar prašymas dėl vieno leidimo turi būti pateiktas paskirties valstybėje narėje, ar iš trečiosios šalies. Tais atvejais, kai trečiosios šalies piliečiui neleidžiama pateikti prašymo iš trečiosios šalies, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad prašymą galėtų pateikti darbdavys paskirties valstybėje narėje;

| (11) | šios direktyvos nuostatos, susijusios su viena prašymų pateikimo procedūra ir vienu leidimu, neturėtų būti taikomos vienodoms arba ilgalaikėms vizoms; |
| --- | --- |

(11)

šios direktyvos nuostatos, susijusios su viena prašymų pateikimo procedūra ir vienu leidimu, neturėtų būti taikomos vienodoms arba ilgalaikėms vizoms;

| (12) | kompetentingos institucijos paskyrimas pagal šią direktyvą neturėtų daryti poveikio kitų valdžios institucijų bei atitinkamais atvejais socialinių partnerių vaidmeniui ir atsakomybei, kiek tai susiję su prašymo nagrinėjimu ir sprendimo dėl prašymų priėmimu; |
| --- | --- |

(12)

kompetentingos institucijos paskyrimas pagal šią direktyvą neturėtų daryti poveikio kitų valdžios institucijų bei atitinkamais atvejais socialinių partnerių vaidmeniui ir atsakomybei, kiek tai susiję su prašymo nagrinėjimu ir sprendimo dėl prašymų priėmimu;

| (13) | profesinei kvalifikacijai pripažinti arba vizai išduoti reikalingas laikas neturėtų būti įskaičiuojamas į laikotarpį, per kurį turi būti priimtas sprendimas dėl prašymo. Ši direktyva neturėtų daryti poveikio nacionalinėms diplomų pripažinimo procedūroms; |
| --- | --- |

(13)

profesinei kvalifikacijai pripažinti arba vizai išduoti reikalingas laikas neturėtų būti įskaičiuojamas į laikotarpį, per kurį turi būti priimtas sprendimas dėl prašymo. Ši direktyva neturėtų daryti poveikio nacionalinėms diplomų pripažinimo procedūroms;

| (14) | vienas leidimas turėtų būti parengtas laikantis 2002 m. birželio 13 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1030/2002, nustatančio vienodą leidimų apsigyventi trečiųjų šalių piliečiams formą (6), kad valstybės narės turėtų galimybę nurodyti papildomą informaciją, visų pirma apie tai, ar asmeniui suteikiamas leidimas dirbti. Siekiant, inter alia, geriau kontroliuoti migraciją, valstybė narė ne tik viename leidime, bet ir kituose išduodamuose leidimuose gyventi turėtų nurodyti informaciją, susijusią su leidimu dirbti, nepriklausomai nuo leidimo rūšies ar gyvenimo pagrindo, kuriais remiantis trečiosios šalies piliečiui buvo leista atvykti į valstybės narės teritoriją ir suteikta galimybė patekti į tos valstybės narės darbo rinką; |
| --- | --- |

(14)

vienas leidimas turėtų būti parengtas laikantis 2002 m. birželio 13 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1030/2002, nustatančio vienodą leidimų apsigyventi trečiųjų šalių piliečiams formą (6), kad valstybės narės turėtų galimybę nurodyti papildomą informaciją, visų pirma apie tai, ar asmeniui suteikiamas leidimas dirbti. Siekiant, inter alia, geriau kontroliuoti migraciją, valstybė narė ne tik viename leidime, bet ir kituose išduodamuose leidimuose gyventi turėtų nurodyti informaciją, susijusią su leidimu dirbti, nepriklausomai nuo leidimo rūšies ar gyvenimo pagrindo, kuriais remiantis trečiosios šalies piliečiui buvo leista atvykti į valstybės narės teritoriją ir suteikta galimybė patekti į tos valstybės narės darbo rinką;

| (15) | šios direktyvos nuostatos, susijusios su leidimais gyventi, išduotais kitais nei darbo tikslais, turėtų būti taikomos tik tokių leidimų formai ir neturėtų daryti poveikio Sąjungos arba nacionalinėms taisyklėms, reglamentuojančioms leidimo atvykti procedūras ir tokių leidimų išdavimo procedūras; |
| --- | --- |

(15)

šios direktyvos nuostatos, susijusios su leidimais gyventi, išduotais kitais nei darbo tikslais, turėtų būti taikomos tik tokių leidimų formai ir neturėtų daryti poveikio Sąjungos arba nacionalinėms taisyklėms, reglamentuojančioms leidimo atvykti procedūras ir tokių leidimų išdavimo procedūras;

| (16) | šios direktyvos nuostatos, susijusios su vienu leidimu ir leidimu gyventi, išduotais kitais nei darbo tikslais, neturėtų trukdyti valstybėms narėms išduoti papildomo spausdinto dokumento, kad būtų galima suteikti tikslesnės informacijos apie darbo santykius, kuriai leidime gyventi dėl jo formos nėra pakankamai vietos. Toks dokumentas gali būti naudojamas siekiant užkirsti kelią trečiųjų šalių piliečių išnaudojimui ir kovoti su neteisėtu darbu, tačiau valstybėms narėms jis neturėtų būti privalomas, juo taip pat neturėtų būti pakeičiamas leidimas dirbti, tokiu būdu sukeliant pavojų vieno leidimo idėjai. Pasitelkiant Reglamento (EB) Nr. 1030/2002 4 straipsnyje ir jo priedo a punkto 16 papunktyje numatytas technines galimybes, tokia informacija taip pat gali būti saugoma elektroniniu formatu; |
| --- | --- |

(16)

šios direktyvos nuostatos, susijusios su vienu leidimu ir leidimu gyventi, išduotais kitais nei darbo tikslais, neturėtų trukdyti valstybėms narėms išduoti papildomo spausdinto dokumento, kad būtų galima suteikti tikslesnės informacijos apie darbo santykius, kuriai leidime gyventi dėl jo formos nėra pakankamai vietos. Toks dokumentas gali būti naudojamas siekiant užkirsti kelią trečiųjų šalių piliečių išnaudojimui ir kovoti su neteisėtu darbu, tačiau valstybėms narėms jis neturėtų būti privalomas, juo taip pat neturėtų būti pakeičiamas leidimas dirbti, tokiu būdu sukeliant pavojų vieno leidimo idėjai. Pasitelkiant Reglamento (EB) Nr. 1030/2002 4 straipsnyje ir jo priedo a punkto 16 papunktyje numatytas technines galimybes, tokia informacija taip pat gali būti saugoma elektroniniu formatu;

| (17) | sąlygos ir kriterijai, kuriais remiantis prašymas išduoti, pakeisti ar atnaujinti vieną leidimą gali būti atmestas, arba kuriais remiantis vienas leidimas gali būti panaikintas, turėtų būti objektyvūs ir nustatyti nacionalinėje teisėje, įskaitant pareigą gerbti Sąjungos pirmumo principą, kaip nurodyta visų pirma atitinkamose 2003 m. ir 2005 m. Stojimo aktų nuostatose. Tokie sprendimai dėl atmetimo arba panaikinimo turėtų būti tinkamai argumentuoti; |
| --- | --- |

(17)

sąlygos ir kriterijai, kuriais remiantis prašymas išduoti, pakeisti ar atnaujinti vieną leidimą gali būti atmestas, arba kuriais remiantis vienas leidimas gali būti panaikintas, turėtų būti objektyvūs ir nustatyti nacionalinėje teisėje, įskaitant pareigą gerbti Sąjungos pirmumo principą, kaip nurodyta visų pirma atitinkamose 2003 m. ir 2005 m. Stojimo aktų nuostatose. Tokie sprendimai dėl atmetimo arba panaikinimo turėtų būti tinkamai argumentuoti;

| (18) | trečiųjų šalių piliečiams, turintiems galiojantį kelionės dokumentą ir vieną leidimą, išduotą valstybės narės, kuri taiko visą Šengeno acquis, turėtų būti suteikta teisė atvykti į valstybių narių, taikančių visą Šengeno acquis, teritoriją ir joje laisvai judėti ne ilgiau kaip tris mėnesius per bet kurį šešių mėnesių laikotarpį pagal 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 562/2006, nustatantį taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas) (7) ir Konvencijos dėl Šengeno susitarimo 1985 m. birželio 14 d. sudaryto tarp Beniliukso ekonominės sąjungos valstybių, Vokietijos Federacinės Respublikos ir Prancūzijos Respublikos Vyriausybių dėl laipsniško jų bendrų sienų kontrolės panaikinimo įgyvendinimo (8) (Šengeno konvencija) 21 straipsnį; |
| --- | --- |

(18)

trečiųjų šalių piliečiams, turintiems galiojantį kelionės dokumentą ir vieną leidimą, išduotą valstybės narės, kuri taiko visą Šengeno acquis, turėtų būti suteikta teisė atvykti į valstybių narių, taikančių visą Šengeno acquis, teritoriją ir joje laisvai judėti ne ilgiau kaip tris mėnesius per bet kurį šešių mėnesių laikotarpį pagal 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 562/2006, nustatantį taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas) (7) ir Konvencijos dėl Šengeno susitarimo 1985 m. birželio 14 d. sudaryto tarp Beniliukso ekonominės sąjungos valstybių, Vokietijos Federacinės Respublikos ir Prancūzijos Respublikos Vyriausybių dėl laipsniško jų bendrų sienų kontrolės panaikinimo įgyvendinimo (8) (Šengeno konvencija) 21 straipsnį;

| (19) | nesant horizontaliųjų Sąjungos teisės aktų, trečiųjų šalių piliečių teisės skiriasi priklausomai nuo valstybės narės, kurioje jie dirba, ir nuo jų pilietybės. Siekiant toliau plėtoti nuoseklią imigracijos politiką, mažinti Sąjungos piliečių bei teisėtai valstybėje narėje dirbančių trečiųjų šalių piliečių teisių atotrūkį bei papildyti imigracijos sritį reglamentuojančią galiojančią acquis, turėtų būti nustatytos tam tikros teisės visų pirma nurodant sritis, kuriose numatomas vienodas požiūris į valstybės narės savus piliečius ir tokius trečiųjų šalių piliečius, kurie dar neturi ilgalaikio gyventojo statuso. Tokiomis nuostatomis siekiama sukurti būtiniausias vienodas sąlygas Sąjungos viduje, pripažinti, kad tokie trečiųjų šalių piliečiai savo darbu bei mokamais mokesčiais prisideda prie Sąjungos ekonomikos, ir sumažinti nesąžiningą valstybės narės savų piliečių ir trečiųjų šalių piliečių konkurenciją, atsirandančią dėl galimo pastarųjų išnaudojimo. Šioje direktyvoje turėtų būti apibrėžtas trečiosios šalies darbuotojo terminas, nedarant poveikio darbo santykių koncepcijos aiškinimui kitose Sąjungos teisės nuostatose, t. y. trečiosios šalies pilietis, kuriam leista atvykti į valstybės narės teritoriją, kuris teisėtai joje gyvena ir kuriam leista apmokamų santykių pagrindu ten dirbti pagal nacionalinę teisę arba praktiką; |
| --- | --- |

(19)

nesant horizontaliųjų Sąjungos teisės aktų, trečiųjų šalių piliečių teisės skiriasi priklausomai nuo valstybės narės, kurioje jie dirba, ir nuo jų pilietybės. Siekiant toliau plėtoti nuoseklią imigracijos politiką, mažinti Sąjungos piliečių bei teisėtai valstybėje narėje dirbančių trečiųjų šalių piliečių teisių atotrūkį bei papildyti imigracijos sritį reglamentuojančią galiojančią acquis, turėtų būti nustatytos tam tikros teisės visų pirma nurodant sritis, kuriose numatomas vienodas požiūris į valstybės narės savus piliečius ir tokius trečiųjų šalių piliečius, kurie dar neturi ilgalaikio gyventojo statuso. Tokiomis nuostatomis siekiama sukurti būtiniausias vienodas sąlygas Sąjungos viduje, pripažinti, kad tokie trečiųjų šalių piliečiai savo darbu bei mokamais mokesčiais prisideda prie Sąjungos ekonomikos, ir sumažinti nesąžiningą valstybės narės savų piliečių ir trečiųjų šalių piliečių konkurenciją, atsirandančią dėl galimo pastarųjų išnaudojimo. Šioje direktyvoje turėtų būti apibrėžtas trečiosios šalies darbuotojo terminas, nedarant poveikio darbo santykių koncepcijos aiškinimui kitose Sąjungos teisės nuostatose, t. y. trečiosios šalies pilietis, kuriam leista atvykti į valstybės narės teritoriją, kuris teisėtai joje gyvena ir kuriam leista apmokamų santykių pagrindu ten dirbti pagal nacionalinę teisę arba praktiką;

| (20) | visi teisėtai valstybėse narėse gyvenantys ir dirbantys trečiųjų šalių piliečiai turėtų turėti bent tokias pačias bendras teises, grindžiamas vienodu požiūriu, kaip ir atitinkamos priimančiosios valstybės narės piliečiai, nepriklausomai nuo pirminio leidimo atvykti į šalį suteikimo tikslo ar pagrindo. Teisė į vienodą požiūrį šioje direktyvoje nurodytose srityse turėtų būti suteikta ne tik tiems trečiųjų šalių piliečiams, kuriems buvo leista atvykti į valstybę narę darbo tikslu, bet ir tiems, kuriems buvo leista atvykti kitais tikslais ir suteikta galimybė patekti į tos valstybės narės darbo rinką pagal kitas Sąjungos arba nacionalinės teisės nuostatas, įskaitant trečiosios šalies darbuotojo šeimos narius, kuriems buvo leista atvykti į valstybę narę, remiantis 2003 m. rugsėjo 22 d. Tarybos direktyva 2003/86/EB dėl teisės į šeimos susijungimą (9); trečiųjų šalių piliečius, kuriems buvo leista atvykti į valstybės narės teritoriją, laikantis 2004 m. gruodžio 13 d. Tarybos direktyvos 2004/114/EB dėl trečiosios šalies piliečių įleidimo studijų, mokinių mainų, neatlygintino stažavimosi ar savanoriškos tarnybos tikslais sąlygų (10); ir mokslininkus, kuriems buvo leista atvykti, laikantis 2005 m. spalio 12 d. Tarybos direktyvos 2005/71/EB dėl konkrečios įleidimo trečiųjų šalių piliečiams atvykti mokslinių tyrimų tikslais tvarkos (11); |
| --- | --- |

(20)

visi teisėtai valstybėse narėse gyvenantys ir dirbantys trečiųjų šalių piliečiai turėtų turėti bent tokias pačias bendras teises, grindžiamas vienodu požiūriu, kaip ir atitinkamos priimančiosios valstybės narės piliečiai, nepriklausomai nuo pirminio leidimo atvykti į šalį suteikimo tikslo ar pagrindo. Teisė į vienodą požiūrį šioje direktyvoje nurodytose srityse turėtų būti suteikta ne tik tiems trečiųjų šalių piliečiams, kuriems buvo leista atvykti į valstybę narę darbo tikslu, bet ir tiems, kuriems buvo leista atvykti kitais tikslais ir suteikta galimybė patekti į tos valstybės narės darbo rinką pagal kitas Sąjungos arba nacionalinės teisės nuostatas, įskaitant trečiosios šalies darbuotojo šeimos narius, kuriems buvo leista atvykti į valstybę narę, remiantis 2003 m. rugsėjo 22 d. Tarybos direktyva 2003/86/EB dėl teisės į šeimos susijungimą (9); trečiųjų šalių piliečius, kuriems buvo leista atvykti į valstybės narės teritoriją, laikantis 2004 m. gruodžio 13 d. Tarybos direktyvos 2004/114/EB dėl trečiosios šalies piliečių įleidimo studijų, mokinių mainų, neatlygintino stažavimosi ar savanoriškos tarnybos tikslais sąlygų (10); ir mokslininkus, kuriems buvo leista atvykti, laikantis 2005 m. spalio 12 d. Tarybos direktyvos 2005/71/EB dėl konkrečios įleidimo trečiųjų šalių piliečiams atvykti mokslinių tyrimų tikslais tvarkos (11);

| (21) | teisė į vienodą požiūrį tam tikrose srityse turėtų būti griežtai susijusi su trečiosios šalies piliečio teisėtu buvimu valstybėje narėje ir su suteikta galimybe patekti į jos darbo rinką, kurie yra įtvirtinti viename leidime, kuris suteikia teisę gyventi ir dirbti, bei kitais tikslais išduotuose leidimuose gyventi, kuriuose nurodyta informacija apie leidimą dirbti; |
| --- | --- |

(21)

teisė į vienodą požiūrį tam tikrose srityse turėtų būti griežtai susijusi su trečiosios šalies piliečio teisėtu buvimu valstybėje narėje ir su suteikta galimybe patekti į jos darbo rinką, kurie yra įtvirtinti viename leidime, kuris suteikia teisę gyventi ir dirbti, bei kitais tikslais išduotuose leidimuose gyventi, kuriuose nurodyta informacija apie leidimą dirbti;

| (22) | šioje direktyvoje nurodytos darbo sąlygos turėtų apimti bent darbo užmokestį ir atleidimą iš darbo, darbuotojų sveikatą ir saugą darbo vietoje, darbo laiką ir atostogas, atsižvelgiant į galiojančias kolektyvines sutartis; |
| --- | --- |

(22)

šioje direktyvoje nurodytos darbo sąlygos turėtų apimti bent darbo užmokestį ir atleidimą iš darbo, darbuotojų sveikatą ir saugą darbo vietoje, darbo laiką ir atostogas, atsižvelgiant į galiojančias kolektyvines sutartis;

| (23) | valstybė narė turėtų pripažinti trečiosios šalies piliečio kitoje valstybėje narėje įgytą profesinę kvalifikaciją tokiomis pačiomis sąlygomis, kokios yra taikomos Sąjungos piliečiams, bei turėtų atsižvelgti į kvalifikaciją, įgytą trečiojoje šalyje, laikydamasi 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo (12). Trečiųjų šalių piliečiams suteikta teisė į vienodą požiūrį, susijusį su diplomų, pažymėjimų ir kitų profesinės kvalifikacijos dokumentų pripažinimu pagal atitinkamą nacionalinę tvarką, neturėtų daryti poveikio valstybių narių kompetencijai leisti tokiems trečiųjų šalių darbuotojams patekti į jų darbo rinką; |
| --- | --- |

(23)

valstybė narė turėtų pripažinti trečiosios šalies piliečio kitoje valstybėje narėje įgytą profesinę kvalifikaciją tokiomis pačiomis sąlygomis, kokios yra taikomos Sąjungos piliečiams, bei turėtų atsižvelgti į kvalifikaciją, įgytą trečiojoje šalyje, laikydamasi 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/36/EB dėl profesinių kvalifikacijų pripažinimo (12). Trečiųjų šalių piliečiams suteikta teisė į vienodą požiūrį, susijusį su diplomų, pažymėjimų ir kitų profesinės kvalifikacijos dokumentų pripažinimu pagal atitinkamą nacionalinę tvarką, neturėtų daryti poveikio valstybių narių kompetencijai leisti tokiems trečiųjų šalių darbuotojams patekti į jų darbo rinką;

| (24) | trečiųjų šalių darbuotojams turėtų būti taikomas vienodas požiūris socialinės apsaugos srityje. Socialinės apsaugos sritys apibrėžtos 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo (13). Šios direktyvos nuostatos dėl vienodo požiūrio socialinės apsaugos srityje taip pat turėtų būti taikomos darbuotojams, kuriems leista atvykti į valstybę narę tiesiai iš trečiosios šalies. Vis dėlto ši direktyva neturėtų suteikti trečiųjų šalių darbuotojams daugiau teisių nei numatyta galiojančiuose Sąjungos teisės aktuose socialinės apsaugos srityje trečiųjų šalių piliečiams, kurių statusas susijęs su tarpvalstybine padėtimi. Be to, ši direktyva neturėtų suteikti teisių tais atvejais, kuriems netaikomi Sąjungos teisės aktai, kaip antai, trečiojoje šalyje gyvenančių šeimos narių atveju. Ši direktyva turėtų suteikti teises tik šeimos nariams, kurie atvyksta gyventi valstybėje narėje su trečiosios šalies darbuotojais šeimos susijungimo tikslais, arba šeimos nariams, kurie jau teisėtai gyvena toje valstybėje narėje; |
| --- | --- |

(24)

trečiųjų šalių darbuotojams turėtų būti taikomas vienodas požiūris socialinės apsaugos srityje. Socialinės apsaugos sritys apibrėžtos 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo (13). Šios direktyvos nuostatos dėl vienodo požiūrio socialinės apsaugos srityje taip pat turėtų būti taikomos darbuotojams, kuriems leista atvykti į valstybę narę tiesiai iš trečiosios šalies. Vis dėlto ši direktyva neturėtų suteikti trečiųjų šalių darbuotojams daugiau teisių nei numatyta galiojančiuose Sąjungos teisės aktuose socialinės apsaugos srityje trečiųjų šalių piliečiams, kurių statusas susijęs su tarpvalstybine padėtimi. Be to, ši direktyva neturėtų suteikti teisių tais atvejais, kuriems netaikomi Sąjungos teisės aktai, kaip antai, trečiojoje šalyje gyvenančių šeimos narių atveju. Ši direktyva turėtų suteikti teises tik šeimos nariams, kurie atvyksta gyventi valstybėje narėje su trečiosios šalies darbuotojais šeimos susijungimo tikslais, arba šeimos nariams, kurie jau teisėtai gyvena toje valstybėje narėje;

| (25) | valstybės narės turėtų užtikrinti vienodą požiūrį bent į tuos trečiųjų šalių piliečius, kurie dirba arba kurie po minimalaus darbo laikotarpio yra įregistruoti bedarbiais. Šioje direktyvoje numatyti vienodo požiūrio apribojimai socialinės apsaugos srityje neturėtų daryti poveikio teisėms, suteiktoms pagal 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1231/2010, kuriuo išplečiamas Reglamento (EB) Nr. 883/2004 ir Reglamento (EB) Nr. 987/2009 taikymas trečiųjų šalių piliečiams, kuriems tie reglamentai dar netaikomi tik dėl jų pilietybės (14); |
| --- | --- |

(25)

valstybės narės turėtų užtikrinti vienodą požiūrį bent į tuos trečiųjų šalių piliečius, kurie dirba arba kurie po minimalaus darbo laikotarpio yra įregistruoti bedarbiais. Šioje direktyvoje numatyti vienodo požiūrio apribojimai socialinės apsaugos srityje neturėtų daryti poveikio teisėms, suteiktoms pagal 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1231/2010, kuriuo išplečiamas Reglamento (EB) Nr. 883/2004 ir Reglamento (EB) Nr. 987/2009 taikymas trečiųjų šalių piliečiams, kuriems tie reglamentai dar netaikomi tik dėl jų pilietybės (14);

| (26) | Sąjungos teisė neapriboja valstybių narių teisės nustatyti savo socialinės apsaugos sistemas. Kadangi ši sritis nėra suderinta Sąjungos lygmeniu, kiekviena valstybė narė nustato sąlygas, kuriomis suteikiamos socialinės išmokos, taip pat tokių išmokų dydį ir laikotarpį, kuriuo jos teikiamos. Tačiau naudodamosi šia teise valstybės narės turėtų laikytis Sąjungos teisės; |
| --- | --- |

(26)

Sąjungos teisė neapriboja valstybių narių teisės nustatyti savo socialinės apsaugos sistemas. Kadangi ši sritis nėra suderinta Sąjungos lygmeniu, kiekviena valstybė narė nustato sąlygas, kuriomis suteikiamos socialinės išmokos, taip pat tokių išmokų dydį ir laikotarpį, kuriuo jos teikiamos. Tačiau naudodamosi šia teise valstybės narės turėtų laikytis Sąjungos teisės;

| (27) | vienodas požiūris į trečiųjų šalių darbuotojus neturėtų būti taikomas priemonėms profesinio mokymo srityje, kurios finansuojamos pagal socialinės paramos sistemas; |
| --- | --- |

(27)

vienodas požiūris į trečiųjų šalių darbuotojus neturėtų būti taikomas priemonėms profesinio mokymo srityje, kurios finansuojamos pagal socialinės paramos sistemas;

| (28) | ši direktyva turėtų būti taikoma nedarant poveikio palankesnėms nuostatoms, numatytoms Sąjungos teisėje ir taikomuose tarptautiniuose teisės aktuose; |
| --- | --- |

(28)

ši direktyva turėtų būti taikoma nedarant poveikio palankesnėms nuostatoms, numatytoms Sąjungos teisėje ir taikomuose tarptautiniuose teisės aktuose;

| (29) | valstybės narės turėtų įgyvendinti šios direktyvos nuostatas nediskriminuodamos dėl asmens lyties, rasės, odos spalvos, etninės ar socialinės kilmės, genetinių bruožų, kalbos, religijos ar įsitikinimų, politinių ar kitokių pažiūrų, priklausymo tautinei mažumai, turtinės padėties, gimimo, negalios, amžiaus ar seksualinės orientacijos, visų pirma laikydamosi 2000 m. birželio 29 d. Tarybos direktyvos 2000/43/EB, įgyvendinančios vienodo požiūrio principą asmenims nepriklausomai nuo jų rasės arba etninės priklausomybės (15), ir 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB, nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (16); |
| --- | --- |

(29)

valstybės narės turėtų įgyvendinti šios direktyvos nuostatas nediskriminuodamos dėl asmens lyties, rasės, odos spalvos, etninės ar socialinės kilmės, genetinių bruožų, kalbos, religijos ar įsitikinimų, politinių ar kitokių pažiūrų, priklausymo tautinei mažumai, turtinės padėties, gimimo, negalios, amžiaus ar seksualinės orientacijos, visų pirma laikydamosi 2000 m. birželio 29 d. Tarybos direktyvos 2000/43/EB, įgyvendinančios vienodo požiūrio principą asmenims nepriklausomai nuo jų rasės arba etninės priklausomybės (15), ir 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 2000/78/EB, nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus (16);

| (30) | kadangi šios direktyvos tikslų, t. y. nustatyti vieną prašymų išduoti vieną leidimą trečiųjų šalių piliečiams dirbti valstybės narės teritorijoje pateikimo procedūrą ir nustatyti bendras valstybės narės teritorijoje teisėtai gyvenančių trečiųjų šalių darbuotojų teises, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl to veiksmo masto ir poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties (toliau - ES sutartis) 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo, Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti; |
| --- | --- |

(30)

kadangi šios direktyvos tikslų, t. y. nustatyti vieną prašymų išduoti vieną leidimą trečiųjų šalių piliečiams dirbti valstybės narės teritorijoje pateikimo procedūrą ir nustatyti bendras valstybės narės teritorijoje teisėtai gyvenančių trečiųjų šalių darbuotojų teises, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl to veiksmo masto ir poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties (toliau - ES sutartis) 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo, Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti;

| (31) | šia direktyva gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, kurie pripažįstami Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje pagal ES sutarties 6 straipsnio 1 dalį; |
| --- | --- |

(31)

šia direktyva gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, kurie pripažįstami Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje pagal ES sutarties 6 straipsnio 1 dalį;

| (32) | pagal 2011 m. rugsėjo 28 d. Bendrą valstybių narių ir Komisijos politinį pareiškimą dėl aiškinamųjų dokumentų valstybės narės pagrįstais atvejais įsipareigojo prie pranešimų apie perkėlimo priemones pridėti vieną ar daugiau dokumentų, kuriuose paaiškinamos direktyvos sudėtinių dalių ir nacionalinių perkėlimo priemonių atitinkamų dalių sąsajos. Šios direktyvos atveju teisės aktų leidėjas laikosi nuomonės, kad tokių dokumentų perdavimas yra pagrįstas; |
| --- | --- |

(32)

pagal 2011 m. rugsėjo 28 d. Bendrą valstybių narių ir Komisijos politinį pareiškimą dėl aiškinamųjų dokumentų valstybės narės pagrįstais atvejais įsipareigojo prie pranešimų apie perkėlimo priemones pridėti vieną ar daugiau dokumentų, kuriuose paaiškinamos direktyvos sudėtinių dalių ir nacionalinių perkėlimo priemonių atitinkamų dalių sąsajos. Šios direktyvos atveju teisės aktų leidėjas laikosi nuomonės, kad tokių dokumentų perdavimas yra pagrįstas;

| (33) | pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo (Nr. 21) dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius ir nedarant poveikio to protokolo 4 straipsniui, šios valstybės narės nedalyvauja priimant šią direktyvą ir ji nėra joms privaloma ar taikoma; |
| --- | --- |

(33)

pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo (Nr. 21) dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius ir nedarant poveikio to protokolo 4 straipsniui, šios valstybės narės nedalyvauja priimant šią direktyvą ir ji nėra joms privaloma ar taikoma;

| (34) | pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo (Nr. 22) dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šią direktyvą ir ji nėra jai privaloma ar taikoma, |
| --- | --- |

(34)

pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo (Nr. 22) dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šią direktyvą ir ji nėra jai privaloma ar taikoma,

PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:

I   SKYRIUS

BENDROSIOS NUOSTATOS

1 straipsnis

Dalykas

1.   Ši direktyva nustato:

| a) | vieną prašymų išduoti vieną leidimą trečiųjų šalių piliečiams gyventi darbo tikslais valstybės narės teritorijoje pateikimo procedūrą, siekiant supaprastinti jų leidimo atvykti procedūras ir sudaryti palankesnes sąlygas jų statusui patikrinti; ir |
| --- | --- |

a)

vieną prašymų išduoti vieną leidimą trečiųjų šalių piliečiams gyventi darbo tikslais valstybės narės teritorijoje pateikimo procedūrą, siekiant supaprastinti jų leidimo atvykti procedūras ir sudaryti palankesnes sąlygas jų statusui patikrinti; ir

| b) | bendras teises valstybėje narėje teisėtai gyvenantiems trečiųjų šalių darbuotojams, nepriklausomai nuo tikslų, kuriais jiems iš pradžių buvo leista atvykti į tos valstybės narės teritoriją, grindžiamas vienodu požiūriu, kaip ir į tos valstybės narės piliečius. |
| --- | --- |

b)

bendras teises valstybėje narėje teisėtai gyvenantiems trečiųjų šalių darbuotojams, nepriklausomai nuo tikslų, kuriais jiems iš pradžių buvo leista atvykti į tos valstybės narės teritoriją, grindžiamas vienodu požiūriu, kaip ir į tos valstybės narės piliečius.

2.   Šia direktyva nedaromas poveikis valstybių narių įgaliojimams, susijusiems su trečiųjų šalių piliečių įsileidimu į savo darbo rinką.

2 straipsnis

Terminų apibrėžtys

Šioje direktyvoje vartojamų terminų apibrėžtys:

a)   trečiosios šalies pilietis– asmuo, kuris nėra Sąjungos pilietis, kaip apibrėžta SESV 20 straipsnio 1 dalyje;

b)   trečiosios šalies darbuotojas– trečiosios šalies pilietis, kuriam leista atvykti į valstybės narės teritoriją ir kuris teisėtai joje gyvena ir kuriam leista apmokamų santykių pagrindu dirbti toje valstybėje narėje pagal nacionalinę teisę arba praktiką;

c)   vienas leidimas– valstybės narės valdžios institucijų išduotas leidimas gyventi, leidžiantis trečiosios šalies piliečiui teisėtai gyventi jos teritorijoje darbo tikslais;

d)   viena prašymų pateikimo procedūra– procedūra, kurios metu, remiantis vienu trečiosios šalies piliečio arba jo darbdavio pateiktu prašymu dėl leidimo gyventi ir dirbti valstybės narės teritorijoje, priimamas sprendimas dėl to prašymo dėl vieno leidimo.

3 straipsnis

Taikymo sritis

1.   Ši direktyva taikoma:

| a) | trečiosios šalies piliečiams, kurie pateikia prašymą dėl leidimo gyventi valstybės narės teritorijoje darbo tikslais; |
| --- | --- |

a)

trečiosios šalies piliečiams, kurie pateikia prašymą dėl leidimo gyventi valstybės narės teritorijoje darbo tikslais;

| b) | trečiųjų šalių piliečiams, kuriems pagal Sąjungos arba nacionalinę teisę buvo leista atvykti į valstybę narę kitais nei darbo tikslais, kuriems leista dirbti ir kurie turi leidimą gyventi, išduotą pagal Reglamentą (EB) Nr. 1030/2002; ir |
| --- | --- |

b)

trečiųjų šalių piliečiams, kuriems pagal Sąjungos arba nacionalinę teisę buvo leista atvykti į valstybę narę kitais nei darbo tikslais, kuriems leista dirbti ir kurie turi leidimą gyventi, išduotą pagal Reglamentą (EB) Nr. 1030/2002; ir

| c) | trečiųjų šalių piliečiams, kuriems pagal Sąjungos arba nacionalinę teisę buvo leista atvykti į valstybę narę darbo tikslais. |
| --- | --- |

c)

trečiųjų šalių piliečiams, kuriems pagal Sąjungos arba nacionalinę teisę buvo leista atvykti į valstybę narę darbo tikslais.

2.   Ši direktyva netaikoma trečiųjų šalių piliečiams:

| a) | kurie yra Sąjungos piliečių, pasinaudojusių arba besinaudojančių teise laisvai judėti Sąjungos teritorijoje pagal 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje (17), šeimos nariai; |
| --- | --- |

a)

kurie yra Sąjungos piliečių, pasinaudojusių arba besinaudojančių teise laisvai judėti Sąjungos teritorijoje pagal 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje (17), šeimos nariai;

| b) | kurie kartu su savo šeimos nariais, nepriklausomai nuo jų pilietybės, pagal Sąjungos ir valstybių narių arba Sąjungos ir trečiųjų šalių susitarimus naudojasi tokiomis pačiomis teisėmis laisvai judėti, kaip ir Sąjungos piliečiai; |
| --- | --- |

b)

kurie kartu su savo šeimos nariais, nepriklausomai nuo jų pilietybės, pagal Sąjungos ir valstybių narių arba Sąjungos ir trečiųjų šalių susitarimus naudojasi tokiomis pačiomis teisėmis laisvai judėti, kaip ir Sąjungos piliečiai;

| c) | kurie yra komandiruoti - tol, kol jie yra komandiruoti; |
| --- | --- |

c)

kurie yra komandiruoti - tol, kol jie yra komandiruoti;

| d) | kurie pateikė prašymą dėl leidimo atvykti arba kuriems leista atvykti į valstybės narės teritoriją dirbti kaip jų bendrovės laikinai perkeliamiems asmenims; |
| --- | --- |

d)

kurie pateikė prašymą dėl leidimo atvykti arba kuriems leista atvykti į valstybės narės teritoriją dirbti kaip jų bendrovės laikinai perkeliamiems asmenims;

| e) | kurie pateikė prašymą dėl leidimo atvykti ar kuriems leista atvykti į valstybės narės teritoriją kaip sezoniniams darbuotojams arba pagal programą au pair; |
| --- | --- |

e)

kurie pateikė prašymą dėl leidimo atvykti ar kuriems leista atvykti į valstybės narės teritoriją kaip sezoniniams darbuotojams arba pagal programą au pair;

| f) | kuriems leista gyventi valstybėje narėje laikinosios apsaugos pagrindu arba kurie pateikė prašymą dėl leidimo joje apsigyventi tokiu pagrindu ir laukia, kol bus priimtas sprendimas dėl jų statuso; |
| --- | --- |

f)

kuriems leista gyventi valstybėje narėje laikinosios apsaugos pagrindu arba kurie pateikė prašymą dėl leidimo joje apsigyventi tokiu pagrindu ir laukia, kol bus priimtas sprendimas dėl jų statuso;

| g) | kuriems suteikta tarptautinė apsauga pagal 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyvą 2004/83/EB dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo pabėgėliams ar asmenims, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, jų statuso ir suteikiamos apsaugos pobūdžio būtiniausių standartų (18) arba kurie pateikė tarptautinės apsaugos prašymą pagal tą direktyvą ir dėl kurių prašymo dar nėra priimtas galutinis sprendimas; |
| --- | --- |

g)

kuriems suteikta tarptautinė apsauga pagal 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyvą 2004/83/EB dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo pabėgėliams ar asmenims, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, jų statuso ir suteikiamos apsaugos pobūdžio būtiniausių standartų (18) arba kurie pateikė tarptautinės apsaugos prašymą pagal tą direktyvą ir dėl kurių prašymo dar nėra priimtas galutinis sprendimas;

| h) | kuriems pagal nacionalinės teisės aktus, tarptautinius įsipareigojimus ar valstybės narės praktiką suteikta apsauga arba kurie pateikė apsaugos prašymą pagal nacionalinės teisės aktus, tarptautinius įsipareigojimus ar valstybių narių praktiką ir dėl kurių prašymo dar nepriimtas galutinis sprendimas; |
| --- | --- |

h)

kuriems pagal nacionalinės teisės aktus, tarptautinius įsipareigojimus ar valstybės narės praktiką suteikta apsauga arba kurie pateikė apsaugos prašymą pagal nacionalinės teisės aktus, tarptautinius įsipareigojimus ar valstybių narių praktiką ir dėl kurių prašymo dar nepriimtas galutinis sprendimas;

| i) | kurie yra ilgalaikiai gyventojai pagal Direktyvą 2003/109/EB; |
| --- | --- |

i)

kurie yra ilgalaikiai gyventojai pagal Direktyvą 2003/109/EB;

| j) | kurių išsiuntimas buvo sustabdytas dėl faktinių ar teisinių priežasčių; |
| --- | --- |

j)

kurių išsiuntimas buvo sustabdytas dėl faktinių ar teisinių priežasčių;

| k) | kurie pateikė prašymą dėl leidimo atvykti arba kuriems leista atvykti į valstybės narės teritoriją kaip savarankiškai dirbantiems darbuotojams; |
| --- | --- |

k)

kurie pateikė prašymą dėl leidimo atvykti arba kuriems leista atvykti į valstybės narės teritoriją kaip savarankiškai dirbantiems darbuotojams;

| l) | kurie pateikė prašymą dėl leidimo atvykti arba kuriems leista atvykti kaip jūrininkams įsidarbinti arba dirbti bet kokį darbą laive, kuris registruotas valstybėje narėje arba plaukia su valstybės narės vėliava. |
| --- | --- |

l)

kurie pateikė prašymą dėl leidimo atvykti arba kuriems leista atvykti kaip jūrininkams įsidarbinti arba dirbti bet kokį darbą laive, kuris registruotas valstybėje narėje arba plaukia su valstybės narės vėliava.

3.   Valstybės narės gali nuspręsti, kad II skyrius netaikomas trečiųjų šalių piliečiams, kuriems buvo leista dirbti valstybės narės teritorijoje ne ilgiau kaip šešis mėnesius arba kuriems buvo leista atvykti studijuoti į valstybę narę.

4.   II skyrius netaikomas trečiųjų šalių piliečiams, kuriems leista dirbti turint vizą.

II   SKYRIUS

VIENA PRAŠYMŲ PATEIKIMO PROCEDŪRA IR VIENAS LEIDIMAS

4 straipsnis

Viena prašymų pateikimo procedūra

1.   Prašymas išduoti, pakeisti ar atnaujinti vieną leidimą pateikiamas naudojantis viena prašymų pateikimo procedūra. Valstybės narės nusprendžia, ar prašymus dėl vieno leidimo turi pateikti trečiosios šalies pilietis ar trečiosios šalies piliečio darbdavys. Valstybės narės taip pat gali nuspręsti, kad prašymą gali pateikti bet kuris iš jų. Jeigu prašymą turi pateikti trečiosios šalies pilietis, valstybės narės leidžia jį pateikti iš trečiosios šalies arba, jeigu numatyta nacionalinėje teisėje, valstybės narės, kurioje trečiosios šalies pilietis jau teisėtai yra, teritorijoje.

2.   Valstybės narės išnagrinėja prašymą, pateiktą pagal 1 dalį, ir priima sprendimą išduoti, pakeisti arba atnaujinti vieną leidimą, jei pareiškėjas atitinka Sąjungos arba nacionalinėje teisėje nustatytus reikalavimus. Sprendimas išduoti, pakeisti arba atnaujinti vieną leidimą parengiamas kaip vienas administracinis aktas, kuriuo suteikiama tiek teisė gyventi, tiek teisė dirbti.

3.   Viena prašymų pateikimo procedūra nedaro poveikio vizos procedūrai, kurios gali reikėti siekiant atvykti pirmą kartą.

4.   Įvykdžius numatytas sąlygas valstybės narės išduoda vieną leidimą trečiųjų šalių piliečiams, kurie pateikia prašymą dėl leidimo atvykti, ir leidimą atvykti jau gavusiems trečiųjų šalių piliečiams, kurie pateikia prašymą atnaujinti jų leidimą gyventi ar jį patikslinti, įsigaliojus nacionalinėms įgyvendinimo nuostatoms.

5 straipsnis

Kompetentinga institucija

1.   Valstybės narės paskiria kompetentingą instituciją, kuri priima prašymą ir išduoda vieną leidimą.

2.   Kompetentinga institucija kuo greičiau, ir bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per keturis mėnesius nuo prašymo pateikimo dienos priima sprendimą dėl išsamaus prašymo.

Pirmoje pastraipoje nurodytas terminas išimtinėmis aplinkybėmis, susijusiomis su sudėtingu prašymo nagrinėjimu, gali būti pratęstas.

Jei sprendimas nepriimamas per šioje dalyje numatytą terminą, pasekmės nustatomos nacionalinėje teisėje.

3.   Kompetentinga institucija raštu praneša prašymą pateikusiam asmeniui apie savo sprendimą, laikydamasi atitinkamuose nacionalinės teisės aktuose nustatytos pranešimo tvarkos.

4.   Jei prašymą pagrindžianti informacija arba dokumentai pagal nacionalinėje teisėje nustatytus kriterijus yra neišsamūs, kompetentinga institucija raštu praneša prašymą pateikusiam asmeniui, kokia papildoma informacija arba dokumentai yra reikalingi, ir nustato pagrįstą terminą jiems pateikti. 2 dalyje nurodytas terminas sustabdomas, kol kompetentinga institucija ar kitos atitinkamos institucijos negauna reikiamos papildomos informacijos arba dokumentų. Jei per nustatytą terminą papildoma informacija arba dokumentai nepateikiami, kompetentinga institucija gali prašymą atmesti.

6 straipsnis

Vienas leidimas

1.   Valstybės narės išduoda vieną leidimą, naudodamos Reglamente (EB) Nr. 1030/2002 nustatytą vienodą formą, ir nurodo informaciją, susijusią su leidimu dirbti, kaip nustatyta jo priedo a punkto 7.5–9 papunkčiuose.

Valstybės narės gali spausdinta forma pateikti papildomą informaciją, susijusią su trečiosios šalies piliečio darbo santykiais (pvz., darbdavio pavadinimą ir adresą, darbo vietą, darbo rūšį, darbo valandas, darbo užmokestį) arba saugoti tokius duomenis elektroniniu formatu, kaip nurodyta Reglamento (EB) 1030/2002 4 straipsnyje ir jo priedo a punkto 16 papunktyje.

2.   Valstybės narės, išduodamos vieną leidimą, neišduoda jokių papildomų leidimų, įrodančių teisę patekti į darbo rinką.

7 straipsnis

Leidimai gyventi, išduoti kitais nei darbo tikslais

1.   Išduodamos leidimus gyventi pagal Reglamentą (EB) Nr. 1030/2002, valstybės narės nurodo informaciją, susijusią su leidimu dirbti, nepriklausomai nuo leidimo rūšies.

Valstybės narės gali spausdinta forma pateikti papildomą informaciją, susijusią su trečiosios šalies piliečio darbo santykiais (pvz., darbdavio pavadinimą ir adresą, darbo vietą, darbo rūšį, darbo valandas, darbo užmokestį) arba saugoti tokius duomenis elektroniniu formatu, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1030/2002 4 straipsnyje ir jo priedo a punkto 16 papunktyje.

2.   Išduodamos leidimus gyventi pagal Reglamentą (EB) Nr. 1030/2002, valstybės narės neišduoda jokių papildomų leidimų, įrodančių teisę patekti į darbo rinką.

8 straipsnis

Procedūrinės garantijos

1.   Sprendimo atmesti prašymą išduoti, pakeisti arba atnaujinti vieną leidimą, arba sprendimo panaikinti vieną leidimą priežastys pateikiamos pranešime raštu, remiantis kriterijais, numatytais Sąjungos arba nacionalinėje teisėje.

2.   Sprendimą atmesti prašymą išduoti, pakeisti arba atnaujinti vieną leidimą, arba sprendimą panaikinti vieną leidimą turi būti galima ginčyti atitinkamoje valstybėje narėje pagal nacionalinę teisę. 1 dalyje nurodytame pranešime raštu nurodomas teismas arba administracinė institucija, kuriame (-ioje) atitinkamas asmuo gali pateikti skundą, ir tokio padavimo terminas.

3.   Prašymas gali būti laikomas nepriimtinu dėl priežasčių, susijusių su nustatytu leidimų, kurie gali būti išduoti įsidarbinimo tikslais atvykstantiems trečiųjų šalių piliečiams, skaičiumi, todėl tuo pagrindu neturi būti nagrinėjamas.

9 straipsnis

Galimybė susipažinti su informacija

Valstybės narės trečiosios šalies piliečio ir būsimo darbdavio prašymu suteikia atitinkamą informaciją apie dokumentus, kurie reikalingi išsamiam prašymui pateikti.

10 straipsnis

Mokesčiai

Valstybės narės gali reikalauti, kad prašymą pateikę asmenys atitinkamais atvejais sumokėtų mokesčius už prašymų nagrinėjimą pagal šią direktyvą. Tokių mokesčių dydis turi būti proporcingas ir gali būti grindžiamas nagrinėjant prašymus ir išduodant leidimus faktiškai suteiktomis paslaugomis.

11 straipsnis

Pagal vieną leidimą suteikiamos teisės

Išdavus vieną leidimą pagal nacionalinę teisę jo turėtojui jo galiojimo laikotarpiu suteikiamos bent tokios teisės:

| a) | atvykti ir gyventi vieną leidimą išdavusios valstybės narės teritorijoje, jeigu turėtojas atitinka visus leidimo atvykti reikalavimus pagal nacionalinę teisę; |
| --- | --- |

a)

atvykti ir gyventi vieną leidimą išdavusios valstybės narės teritorijoje, jeigu turėtojas atitinka visus leidimo atvykti reikalavimus pagal nacionalinę teisę;

| b) | laisvai judėti visoje vieną leidimą išdavusios valstybės narės teritorijoje, laikantis nacionalinės teisės aktuose nustatytų apribojimų; |
| --- | --- |

b)

laisvai judėti visoje vieną leidimą išdavusios valstybės narės teritorijoje, laikantis nacionalinės teisės aktuose nustatytų apribojimų;

| c) | vykdyti konkrečią darbo veiklą, leistą pagal vieną leidimą, laikantis nacionalinės teisės; |
| --- | --- |

c)

vykdyti konkrečią darbo veiklą, leistą pagal vieną leidimą, laikantis nacionalinės teisės;

| d) | būti informuotam apie turėtojo teises, susijusias su leidimu, suteiktomis pagal šią direktyvą ir (arba) nacionalinę teisę. |
| --- | --- |

d)

būti informuotam apie turėtojo teises, susijusias su leidimu, suteiktomis pagal šią direktyvą ir (arba) nacionalinę teisę.

III   SKYRIUS

TEISĖ Į VIENODĄ POŽIŪRĮ

12 straipsnis

Teisė į vienodą požiūrį

1.   Turi būti taikomas vienodas požiūris į 3 straipsnio 1 dalies b ir c punktuose nurodytus trečiųjų šalių darbuotojus, kaip ir į valstybės narės, kurioje jie gyvena, piliečius, srityse, susijusiose su:

| a) | darbo sąlygomis, įskaitant darbo užmokestį ir atleidimą iš darbo, darbuotojų sveikatą ir saugą darbo vietoje; |
| --- | --- |

a)

darbo sąlygomis, įskaitant darbo užmokestį ir atleidimą iš darbo, darbuotojų sveikatą ir saugą darbo vietoje;

| b) | asociacijų laisve ir laisve jungtis į sąjungas bei būti darbuotojams ar darbdaviams atstovaujančių organizacijų nariais ar bet kurių kitų organizacijų, kurių nariai yra tam tikros profesijos atstovai, nariais, įskaitant naudojimąsi visais tokių organizacijų teikiamais privalumais, nedarant poveikio nacionalinėms viešosios tvarkos ir visuomenės saugumo nuostatoms; |
| --- | --- |

b)

asociacijų laisve ir laisve jungtis į sąjungas bei būti darbuotojams ar darbdaviams atstovaujančių organizacijų nariais ar bet kurių kitų organizacijų, kurių nariai yra tam tikros profesijos atstovai, nariais, įskaitant naudojimąsi visais tokių organizacijų teikiamais privalumais, nedarant poveikio nacionalinėms viešosios tvarkos ir visuomenės saugumo nuostatoms;

| c) | švietimu ir profesiniu mokymu; |
| --- | --- |

c)

švietimu ir profesiniu mokymu;

| d) | diplomų, pažymėjimų ir kitų profesinės kvalifikacijos dokumentų pripažinimu pagal atitinkamą nacionalinę tvarką; |
| --- | --- |

d)

diplomų, pažymėjimų ir kitų profesinės kvalifikacijos dokumentų pripažinimu pagal atitinkamą nacionalinę tvarką;

| e) | socialinės apsaugos sritimis, kaip apibrėžta Reglamente (EB) Nr. 883/2004; |
| --- | --- |

e)

socialinės apsaugos sritimis, kaip apibrėžta Reglamente (EB) Nr. 883/2004;

| f) | mokesčių lengvatomis, jei darbuotojas mokesčių tikslais laikomas atitinkamos valstybės narės gyventoju; |
| --- | --- |

f)

mokesčių lengvatomis, jei darbuotojas mokesčių tikslais laikomas atitinkamos valstybės narės gyventoju;

| g) | galimybe naudotis prekėmis ir paslaugomis bei visuomenei prieinamų prekių ir paslaugų pasiūla, įskaitant būsto įsigijimo tvarką, kaip numatyta nacionalinėje teisėje, nedarant poveikio sutarčių sudarymo laisvei, vadovaujantis Sąjungos ir nacionaline teise; |
| --- | --- |

g)

galimybe naudotis prekėmis ir paslaugomis bei visuomenei prieinamų prekių ir paslaugų pasiūla, įskaitant būsto įsigijimo tvarką, kaip numatyta nacionalinėje teisėje, nedarant poveikio sutarčių sudarymo laisvei, vadovaujantis Sąjungos ir nacionaline teise;

| h) | įdarbinimo tarnybų teikiamomis konsultavimo paslaugomis. |
| --- | --- |

h)

įdarbinimo tarnybų teikiamomis konsultavimo paslaugomis.

2.   Valstybės narės gali nustatyti vienodo požiūrio taikymo apribojimus:

| a) | pagal 1 dalies c punktą:






  i) | taikydamos jį tik tiems trečiųjų šalių darbuotojams, kurie dirba, buvo įdarbinti arba yra įregistruoti bedarbiais; |
| --- | --- | --- |

a)

pagal 1 dalies c punktą:

i)

taikydamos jį tik tiems trečiųjų šalių darbuotojams, kurie dirba, buvo įdarbinti arba yra įregistruoti bedarbiais;

| ii) | netaikydamos jo tiems trečiųjų šalių darbuotojams, kuriems buvo leista atvykti į jų teritoriją pagal Direktyvą 2004/114/EB; |
| --- | --- |

ii)

netaikydamos jo tiems trečiųjų šalių darbuotojams, kuriems buvo leista atvykti į jų teritoriją pagal Direktyvą 2004/114/EB;

| iii) | netaikydamos jo stipendijoms ir paskoloms studijoms bei pragyvenimui arba kitoms išmokoms ir paskoloms; |
| --- | --- |

iii)

netaikydamos jo stipendijoms ir paskoloms studijoms bei pragyvenimui arba kitoms išmokoms ir paskoloms;

| iv) | susiedamos galimybę įgyti universitetinį, aukštesnįjį ir profesinį išsilavinimą, tiesiogiai nesusijusį su konkrečia darbo veikla, su konkrečiomis pagal nacionalinę teisę nustatytomis būtinomis sąlygomis, įskaitant kalbos žinias ir mokesčio už mokslą sumokėjimą; |
| --- | --- |

iv)

susiedamos galimybę įgyti universitetinį, aukštesnįjį ir profesinį išsilavinimą, tiesiogiai nesusijusį su konkrečia darbo veikla, su konkrečiomis pagal nacionalinę teisę nustatytomis būtinomis sąlygomis, įskaitant kalbos žinias ir mokesčio už mokslą sumokėjimą;

| b) | apribodamos trečiųjų šalių darbuotojams pagal 1 dalies e punktą suteiktas teises; tačiau jos negali apriboti tokių teisių trečiųjų šalių darbuotojams, kurie dirba arba buvo įdarbinti ne trumpesnį kaip šešių mėnesių laikotarpį ir yra įregistruoti bedarbiais.
  Be to, valstybės narės gali nuspręsti, kad 1 dalies e punktas šeimos išmokų atžvilgiu netaikomas trečiųjų šalių piliečiams, kuriems buvo leista dirbti valstybės narės teritorijoje ne ilgiau kaip šešis mėnesius, trečiųjų šalių piliečiams, kuriems buvo leista atvykti studijuoti, arba trečiųjų šalių piliečiams, kuriems leidžiama dirbti turint vizą; |
| --- | --- |

b)

apribodamos trečiųjų šalių darbuotojams pagal 1 dalies e punktą suteiktas teises; tačiau jos negali apriboti tokių teisių trečiųjų šalių darbuotojams, kurie dirba arba buvo įdarbinti ne trumpesnį kaip šešių mėnesių laikotarpį ir yra įregistruoti bedarbiais.

Be to, valstybės narės gali nuspręsti, kad 1 dalies e punktas šeimos išmokų atžvilgiu netaikomas trečiųjų šalių piliečiams, kuriems buvo leista dirbti valstybės narės teritorijoje ne ilgiau kaip šešis mėnesius, trečiųjų šalių piliečiams, kuriems buvo leista atvykti studijuoti, arba trečiųjų šalių piliečiams, kuriems leidžiama dirbti turint vizą;

| c) | pagal 1 dalies f punktą mokesčių lengvatų atžvilgiu, taikydamos jį tik tais atvejais, kai trečiosios šalies darbuotojo šeimos nario, kuriam darbuotojas prašo skirti išmokas, registruota arba įprastinė gyvenamoji vieta yra atitinkamos valstybės narės teritorijoje; |
| --- | --- |

c)

pagal 1 dalies f punktą mokesčių lengvatų atžvilgiu, taikydamos jį tik tais atvejais, kai trečiosios šalies darbuotojo šeimos nario, kuriam darbuotojas prašo skirti išmokas, registruota arba įprastinė gyvenamoji vieta yra atitinkamos valstybės narės teritorijoje;

| d) | pagal 1 dalies g punktą:






  i) | taikydamos jį tik tiems trečiųjų šalių darbuotojams, kurie dirba; |
| --- | --- | --- |

d)

pagal 1 dalies g punktą:

i)

taikydamos jį tik tiems trečiųjų šalių darbuotojams, kurie dirba;

| ii) | apribodamos galimybę įsigyti būstą. |
| --- | --- |

ii)

apribodamos galimybę įsigyti būstą.

3.   Teisė į vienodą požiūrį, kaip nustatyta 1 dalyje, nedaro poveikio valstybės narės teisei panaikinti pagal šią direktyvą išduotą leidimą gyventi, ne darbo tikslais išduotą leidimą gyventi ar bet kurį kitą leidimą dirbti valstybėje narėje arba atsisakyti jį atnaujinti.

4.   Į trečiąją šalį persikeliantys gyventi trečiųjų šalių darbuotojai arba trečiojoje šalyje gyvenantys maitintojo netekę tokių darbuotojų šeimos nariai, kurie įgyja tų darbuotojų teises, gauna su senatve, negalia ir mirtimi susijusias įstatyme nustatytas pensijas, grindžiamas darbuotojų ankstesniu darbu ir įgyjamas pagal Reglamento (EB) Nr. 883/2004 3 straipsnyje nurodytus teisės aktus, tokiomis pačiomis sąlygomis ir tokių pačių dydžių, kaip ir atitinkamų valstybių narių piliečiai, kai jie persikelia gyventi į trečiąją šalį.

IV   SKYRIUS

BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

13 straipsnis

Palankesnės nuostatos

1.   Ši direktyva taikoma nedarant poveikio palankesnėms nuostatoms, nustatytoms:

| a) | Sąjungos teisėje, įskaitant dvišalius ir daugiašalius susitarimus, sudarytus tarp Sąjungos arba Sąjungos ir jos valstybių narių, ir vienos ar daugiau trečiųjų šalių; ir |
| --- | --- |

a)

Sąjungos teisėje, įskaitant dvišalius ir daugiašalius susitarimus, sudarytus tarp Sąjungos arba Sąjungos ir jos valstybių narių, ir vienos ar daugiau trečiųjų šalių; ir

| b) | dvišaliuose arba daugiašaliuose vienos ar kelių valstybių narių ir vienos ar kelių trečiųjų šalių susitarimuose. |
| --- | --- |

b)

dvišaliuose arba daugiašaliuose vienos ar kelių valstybių narių ir vienos ar kelių trečiųjų šalių susitarimuose.

2.   Šia direktyva nedaromas poveikis valstybių narių teisei priimti arba toliau taikyti nuostatas, kurios yra palankesnės asmenims, kuriems ji yra taikoma.

14 straipsnis

Visuomenės informavimas

Kiekviena valstybė narė sudaro sąlygas visuomenei susipažinti su reguliariai atnaujinama informacija apie trečiųjų šalių piliečių leidimo atvykti į jos teritoriją ir apsigyvenimo jos teritorijoje, siekiant joje dirbti, sąlygas.

15 straipsnis

Ataskaitų teikimas

1.   Periodiškai, o pirmą kartą ne vėliau kaip ... (19), Komisija teikia Europos Parlamentui ir Tarybai šios direktyvos taikymo valstybėse narėse ataskaitą ir siūlo pakeitimus, kuriuos ji laiko būtinais.

2.   Kasmet, o pirmą kartą ne vėliau kaip ... (20), valstybės narės pagal 2007 m. liepos 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 862/2007 dėl Bendrijos migracijos statistikos ir tarptautinės apsaugos statistikos (21) pateikia Komisijai statistinius duomenis apie trečiųjų šalių piliečių, kuriems per praėjusius kalendorinius metus buvo suteiktas vienas leidimas, skaičių.

16 straipsnis

Perkėlimas į nacionalinę teisę

1.   Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad šios direktyvos būtų laikomasi ne vėliau kaip nuo ... (22). Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų priemonių tekstus.

Valstybės narės, priimdamos tas priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos pateikimo tvarką nustato valstybės narės.

2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.

17 straipsnis

Įsigaliojimas

Ši direktyva įsigalioja kitą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

18 straipsnis

Adresatai

Ši direktyva pagal Sutartis skirta valstybėms narėms.

Priimta ...

Europos Parlamento vardu

Pirmininkas

...

Tarybos vardu

Pirmininkas

...

---

(1)  OL C 27, 2009 2 3, p. 114.

1

(2)  OL C 257, 2008 10 9, p. 20.

2

(3)  2011 m. kovo 24 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2011 m. lapkričio 24 d. Tarybos pozicija, priimta per pirmąjį svarstymą. ... m. ... ... d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

3

(4)  OL L 18, 1997 1 21, p. 1.

4

(5)  OL L 16, 2004 1 23, p. 44.

5

(6)  OL L 157, 2002 6 15, p. 1.

6

(7)  OL L 105, 2006 4 13, p. 1.

7

(8)  OL L 239, 2000 9 22, p. 19.

8

(9)  OL L 251, 2003 10 3, p. 12.

9

(10)  OL L 375, 2004 12 23, p. 12.

10

(11)  OL L 289, 2005 11 3, p. 15.

11

(12)  OL L 255, 2005 9 30, p. 22.

12

(13)  OL L 166, 2004 4 30, p. 1.

13

(14)  OL L 344, 2010 12 29, p. 1.

14

(15)  OL L 180, 2000 7 19, p. 22.

15

(16)  OL L 303, 2000 12 2, p. 16.

16

(17)  OL L 158, 2004 4 30, p. 77.

17

(18)  OL L 304, 2004 9 30, p. 12.

18

(19)  Penkeri metai po šios direktyvos įsigaliojimo dienos.

19

(20)  Treji metai po šios direktyvos įsigaliojimo dienos.

20

(21)  OL L 199, 2007 7 31, p. 23.

21

(22)  Dveji metai po šios direktyvos įsigaliojimo dienos.

22

---

TARYBOS MOTYVŲ PAREIŠKIMAS

I.   ĮVADAS

2007 m. spalio 23 d. Komisija pateikė Tarybai pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl vienos prašymų išduoti vieną leidimą trečiųjų šalių piliečiams gyventi ir dirbti valstybės narės teritorijoje pateikimo procedūros ir dėl valstybėje narėje teisėtai gyvenančių trečiųjų šalių darbuotojų bendrų teisių.

Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas ir Regionų komitetas nuomones dėl pasiūlymo priėmė atitinkamai 2008 m. liepos 9 d. ir 2008 m. birželio 18 d.

2011 m. kovo 24 d. Europos Parlamentas priėmė poziciją per pirmąjį svarstymą siekiant priimti direktyvą. Taryba negalėjo patvirtinti Parlamento pozicijos ir 2011 m. lapkričio 24 d. pagal Sutarties 294 straipsnį priėmė savo poziciją per pirmąjį svarstymą.

II.   PASIŪLYMO TIKSLAS

Pasiūlymo tikslas – trečiųjų šalių piliečiams, kurie pageidauja gyventi valstybėje narėje darbo tikslais, nustatyti vieną prašymų pateikimo procedūrą bei vieną leidimą gyventi ir dirbti, taip pat numatyti valstybėje narėje teisėtai gyvenančių trečiųjų šalių piliečių bendras teises.

III.   TARYBOS POZICIJOS PER PIRMĄJĮ SVARSTYMĄ ANALIZĖ

Bendra informacija

Derybos vyko politinėmis sąlygomis, susiformavusiomis įgyvendinant Hagos programą, kurioje išdėstyti 2005–2010 m. laikotarpio laisvės, saugumo ir teisingumo srities tikslai bei priemonės, o vėliau – įgyvendinant 2010–2014 m. Stokholmo programą. Stokholmo programoje Europos Vadovų Taryba pripažino darbo jėgos migracijos svarbą didinant Sąjungos konkurencingumą bei ekonominį gyvybingumą ir tuo tikslu paragino kurti lanksčias priėmimo sistemas, kurias įdiegus būtų atsižvelgiama į kiekvienos valstybės narės nustatytus prioritetus, poreikius, skaičius ir apimtis. Konkrečiau, ji paragino Komisiją ir Tarybą toliau įgyvendinti 2005 m. Legalios migracijos politikos planą, kuriame, be kita ko, numatytas horizontalusis teisės aktas, kuriame būtų išdėstyta visiems trečiųjų šalių darbuotojams, teisėtai gyvenantiems valstybėje narėje, taikoma teisių sistema, taip pat nustatyta viena prašymų pateikimo procedūra ir numatytas vienas leidimas gyventi ir dirbti.

Diskusijas dėl pasiūlymo Taryba pradėjo 2008 m. pradžioje, tačiau jai nepavyko dėl jo vieningai susitarti. Įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, pasiūlymui taikoma įprasta teisėkūros procedūra ir jam priimti Taryboje reikia kvalifikuotos balsų daugumos.

Pagal Protokolo dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės, pridėto prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo, 1 ir 2 straipsnius tos valstybės narės nedalyvauja priimant direktyvą dėl vieno leidimo, ir ji joms nėra privaloma ar taikoma.

Pagal Protokolo dėl Danijos pozicijos, pridėto prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo, 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šią direktyvą, ir ji jai nėra privaloma ar taikoma.

Pagrindiniai klausimai

Laikantis Bendros deklaracijos dėl praktinių bendro sprendimo procedūros taisyklių (1) nuostatų, įvyko keli Tarybos, Parlamento ir Komisijos atstovų susitikimai, kad būtų pasiektas susitarimas Tarybai priimant poziciją per pirmąjį svarstymą. Siekdama suderinti abiejų institucijų pozicijas ir atsižvelgdama į tuose susitikimuose pasiektą susitarimą, Taryba per pirmąjį svarstymą priima poziciją dėl siūlomos direktyvos dėl vieno leidimo, kurioje numatyti tokie pagrindiniai Komisijos pasiūlymo pakeitimai:

Taikymo sritis (3 straipsnis)

Taryba iš dalies pakeičia Komisijos pasiūlymą, kad būtų patikslinta direktyvos taikymo sritis. Aiškumo sumetimais Taryba išskiria dvi trečiųjų šalių darbuotojų kategorijas: tuos trečiųjų šalių piliečius, kurie turi leidimą apsigyventi pagal Reglamentą (EB) Nr. 1030/2002 ir kuriems leista atvykti ne darbo tikslais, tačiau leidžiama dirbti, ir tuos, kuriems leista atvykti darbo tikslais. Pagal šią direktyvą pastarosios kategorijos darbuotojai gali gauti vieną leidimą ir turi teisę į vienodas sąlygas, tuo tarpu pirmosios kategorijos darbuotojai turi teisę į vienodas sąlygas, tačiau negali naudotis viena prašymų pateikimo procedūra. Atitinkamai abi kategorijos nurodytos 12 straipsnio, kuris susijęs su teise į vienodas sąlygas, įvadiniame sakinyje.

Palyginti su Komisijos pasiūlymu, Taryba įrašo trečiųjų šalių piliečių, kuriems direktyva netaikoma, kategorijas. Atsižvelgiant į tai, kad asmenų, kuriems taikoma tarptautinė apsauga, laikina apsauga arba apsauga pagal nacionalinę teisę, teisės reglamentuojamos kitais Sąjungos teisės aktais, teisinio aiškumo sumetimais reikėtų aiškiai nurodyti, kad ši direktyva jiems netaikoma. Dėl panašių priežasčių Taryba įrašė nuostatą, kad direktyva netaikoma jūrininkams. Nors iš šioje direktyvoje pateiktos trečiosios šalies darbuotojo apibrėžties matyti, kad direktyva netaikoma savarankiškai dirbantiems asmenims, Taryba teiktų pirmenybę tam, kad tai būtų aiškiai nurodyta.

Taryba taip pat mano, kad reikia suteikti galimybę valstybėms narėms vieno leidimo neišduoti studentams ir tiems trečiųjų šalių piliečiams, kuriems valstybėje narėje leista dirbti trumpesnį nei šešių mėnesių laikotarpį, taip pat tiems, kuriems leidžiama dirbti pagal vizą. Vis dėlto, šių kategorijų trečiųjų šalių piliečiai turėtų turėti teisę į vienodas sąlygas.

Prašymų pateikimo procedūra (4, 5, 8 ir 10 straipsniai)

Kalbant apie prašymo išduoti vieną leidimą pateikimą, per neoficialius Tarybos ir Europos Parlamento atstovų susitikimus susitarta išsamiau išdėstyti, kas ir kur turėtų pateikti prašymą. Bendruoju atveju valstybės narės turi nustatyti, ar prašymą turėtų pateikti trečiosios šalies pilietis, ar jo darbdavys. Tačiau gali būti tam tikrų išimtinių situacijų, kuriose prašymą gali pateikti kita šalis.

Siekiant atsižvelgti į trečiųjų šalių darbuotojų, kuriems į valstybės narės teritoriją leista atvykti iki įsigaliojant direktyvai, interesus, Tarybos pozicijoje numatyta, kad šiems darbuotojams taip pat išduodamas vienas leidimas, jeigu jie kreipiasi su prašymu atnaujinti arba patikslinti savo leidimą gyventi ir jeigu jie atitinka direktyvoje nustatytas sąlygas.

Tarybos nuomone, būtina nurodyti, kad šioje direktyvoje išdėstyta viena prašymų pateikimo procedūra neturi įtakos vizų išdavimo procedūrai, kurią valstybės narės gali taikyti pirmą kartą atvykstantiems asmenims. Taip pat konkrečiai nurodyta, kad valstybės narės, remdamosi asmenų, kuriems leidžiama atvykti, skaičiumi, turi galimybę prašymą pripažinti nepriimtinu; tokiu atveju jis neturi būti svarstomas.

Siekiant užtikrinti aiškias ir skaidrias procedūras, Tarybos pozicijoje įrašytas reikalavimas valstybėms narėms savo nacionalinėje teisėje numatyti pasekmes, taikytinas tuo atveju, jei per direktyvoje nustatytą terminą sprendimas nepriimamas. Taip pat numatytos išsamesnės procedūrinės taisyklės, taikomos tais atvejais, jeigu prašymą pagrindžianti informacija arba dokumentai yra neišsamūs. Valstybės narės privalo raštu informuoti prašymą pateikusį asmenį apie papildomą informaciją ir (arba) dokumentus, kuriuos jis turi pateikti, ir gali prašymą pateikusiam asmeniui nustatyti pagrįstą terminą tai padaryti. Siekiant išvengti galimų piktnaudžiavimo sistema atvejų, valstybėms narėms suteikta galimybė atmesti prašymą tuo atveju, jeigu per nustatyta terminą būtina reikiama informacija nepateikiama. Kartu, siekiant užtikrinti galimybę užginčyti teisinėmis priemonėmis, Tarybos pozicijoje valstybės narės įpareigojamos nurodyti teismą arba administracinę instituciją, kuriam (-iai) atitinkamas prašymą pateikęs asmuo gali apskųsti neigiamą sprendimą.

Kalbant apie mokesčius, kurių gali būti reikalaujama iš prašymą pateikusių asmenų už prašymo nagrinėjimą, Tarybos pozicijoje, laikantis proporcingumo principo, valstybėms narėms leidžiama nustatant tokių mokesčių dydį atsižvelgti į įvairias paslaugas, kurios realiai suteikiamos nagrinėjant prašymus ir išduodant leidimus.

Vienas leidimas ir leidimas gyventi, išduotas ne darbo tikslais (6 ir 7 straipsniai)

Atsižvelgiant į Tarybos ir Parlamento atstovų neoficialių susitikimų rezultatus, Tarybos pozicijoje valstybėms narėms suteikiama galimybė vieną leidimą ir leidimą gyventi, išduotą ne darbo tikslais, papildyti kita informacija, kuriai įrašyti neužtenka vietos leidimo gyventi kortelėje. Informacija, susijusi su atitinkamo trečiosios šalies piliečio darbo santykiais, gali būti pateikta atskirame išduotame spausdintame dokumente arba elektronine forma įrašyta pačiame leidime. Pateikiant tokią informaciją siekiama užkirsti kelią trečiųjų šalių piliečių išnaudojimui ir kovoti su nelegaliu darbu.

Teisė į vienodas sąlygas (12 straipsnis)

Atsižvelgdama į plačią šioje direktyvoje taikomą trečiosios šalies darbuotojo apibrėžtį ir laikydamasi pagrindinio direktyvos tikslo – užtikrinti vienodas sąlygas jau dirbantiems trečiųjų šalių darbuotojams, o nebūtinai tiems, kuriems leidžiama dirbti, tačiau kurie to galbūt niekada nedarė – Taryba iš dalies pakeičia Komisijos pasiūlymą, toliau išplėsdama valstybių narių turimas galimybes apriboti trečiųjų šalių darbuotojų teisę į tokių pat sąlygų, kaip ir tų valstybių piliečiams, taikymą.

Kartu Tarybos pozicijoje Komisijos pasiūlymas iš dalies pakeičiamas, trečiųjų šalių darbuotojams (neatsižvelgiant į tai, ar jie įdarbinti, ar ne) suteikiant teisę į vienodas sąlygas, susijusias su darbo sąlygomis, asociacijų laisve ir mokesčių lengvatomis (jeigu trečiosios šalies darbuotojas mokesčių tikslais laikomas atitinkamos valstybės narės gyventoju).

Tarybos nuomone, svarbu paaiškinti bendrą principą – kad trečiosios šalies piliečio teisė į vienodas sąlygas pati savaime nedaro įtakos valstybės narės teisei panaikinti arba atsisakyti atnaujinti pagal šią direktyvą išduotą leidimą gyventi.

Švietimas ir profesinis mokymas

Dėl švietimo ir profesinio mokymo Taryba ir Europos Parlamentas susitarė, kad valstybėms narėms leidžiama apriboti teisę į švietimą ir profesinį mokymą, taikant ją tik tiems trečiųjų šalių darbuotojams, kurie yra įdarbinti, ir tiems, kurie buvo įdarbinti ir yra įregistruoti kaip bedarbiai. Pagal Tarybos poziciją valstybės narės taip pat gali netaikyti šios teisės tiems trečiųjų šalių darbuotojams, kuriems leista atvykti pagal Direktyvą 2004/114/EB, nes ta direktyva konkrečiai skirta trečiųjų šalių piliečiams, kuriems leista atvykti studijų tikslais. Be Komisijos pasiūlyme numatytos galimybės vienodų sąlygų netaikyti studijų stipendijoms, Tarybos pozicijoje valstybėms narėms taip pat suteikiama galimybė dėl su biudžetu susijusių priežasčių vienodų sąlygų netaikyti pragyvenimo arba kitokioms stipendijoms ir paskoloms. Valstybėms narėms taip pat leidžiama reikalauti, kad trečiosios šalies darbuotojas, prieš suteikiant jam teisę įgyti universitetinį, aukštesnįjį ar profesinį išsilavinimą, atitiktų tam tikras būtinas sąlygas. Šios būtinos sąlygos savo pobūdžiu susijusios ne tik su švietimu ir gali apimti kalbos žinias ir mokesčio už mokslą sumokėjimą. Tačiau jos negali būti taikomos profesiniam mokymui, susijusiam su konkrečia darbo veikla.

Socialinės apsaugos sritys

Taryba iš dalies pakeičia Komisijos pasiūlymą įpareigodama valstybes nares socialinės apsaugos srityje vienodas sąlygas taikyti ne tik įdarbintiems asmenims, bet ir tiems, kurie buvo įdarbinti ne trumpesnį kaip šešių mėnesių laikotarpį ir yra įregistruoti kaip bedarbiai. Tačiau valstybėms narėms suteikta galimybė nesuteikti šeimos išmokų tiems trečiųjų šalių piliečiams, kuriems valstybėje narėje leista dirbti ne ilgesnį kaip šešių mėnesių laikotarpį, kuriems leista atvykti studijų tikslais ir kuriems leidžiama dirbti pagal vizą. Šis apribojimas susijęs su tuo, kad kelios valstybės narės šeimos išmokas laiko priemone, turinčia ilgalaikį demografinį poveikį žmonių, tam tikroje šalyje gyvenančių ilgesnį laikotarpį, atžvilgiu.

Prekės ir paslaugos, įdarbinimo tarnybų teikiamos konsultavimo paslaugos

Taryba iš dalies pakeičia Komisijos pasiūlymą numatydama, kad valstybės narės gali suteikti galimybę naudotis prekėmis ir paslaugomis tik įdarbintiems trečiųjų šalių darbuotojams. Be to, dėl su biudžetų susijusių priežasčių Tarybos pozicijoje numatyta, kad valstybės narės gali bendrai apriboti galimybę gauti būstą. Kartu visiems trečiųjų šalių darbuotojams turi būti suteiktos tokios pat su įdarbinimo tarnybų teikiamomis paslaugomis susijusios sąlygos, kaip ir atitinkamos valstybės piliečiams.

Mokesčių lengvatos

Tarybos pozicijoje nurodyta, kad vienodos sąlygos mokesčių lengvatų atžvilgiu suteikiamos, jeigu trečiosios šalies darbuotojas mokesčių tikslais laikomas atitinkamos valstybės narės gyventoju. Mokesčių lengvatų, kurių prašoma šeimos nariams, atveju valstybės narės gali reikalauti, kad tų šeimos narių registruota arba įprastinė gyvenamoji vieta būtų atitinkamos valstybės narės teritorijoje.

Įstatymu nustatytos pašalpos

Tarybos pozicijoje pateikiamas papildomas Komisijos pasiūlymo paaiškinimas dėl vienodų sąlygų, susijusių su įstatymu nustatytomis pašalpomis, taikymo į trečiąją šalį persikeliantiems trečiųjų šalių darbuotojams arba trečiojoje šalyje gyvenantiems maitintojo netekusiems jų šeimos nariams.

Ataskaitų teikimas (15 straipsnis)

Tarybos pozicijoje nurodoma, kad statistiniai duomenys apie trečiųjų šalių piliečių, kuriems išduotas vienas leidimas, skaičių turėtų būti teikiami pagal Reglamentą (EB) Nr. 862/2007 dėl Bendrijos migracijos statistikos ir tarptautinės apsaugos statistikos.

Perkėlimas į nacionalinę teisę (32 konstatuojamoji dalis ir 16 straipsnis)

Patvirtinus Europos Parlamento, Komisijos ir Tarybos bendrus politinius pareiškimus dėl aiškinamųjų dokumentų, Komisija Tarybai išsiuntė laišką, kuriame pagrindė poreikį Vieno leidimo direktyvos atveju pateikti aiškinamuosius dokumentus (2). Po to Taryba tekste įrašė naują 32 dalį ir iš dalies pakeitė atitinkamą direktyvos straipsnį.

IV.   IŠVADA

Per pirmąjį svarstymą priimta Tarybos pozicija atspindi kompromisą, pasiektą Tarybos ir Europos Parlamento derybų metu, padedant Komisijai. Nuolatinių atstovų komitetas šį kompromisą patvirtino 2011 m. liepos 20 d. posėdyje. Iki tol Europos Parlamento Piliečių laisvės, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto pirmininkas 2011 m. liepos 15 d. laiške Nuolatinių atstovų komiteto pirmininkui nurodė, kad jei kompromisinis tekstas bus perduotas Europos Parlamentui kaip Tarybos pozicija per pirmąjį svarstymą, jis Piliečių laisvės, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto nariams, o vėliau – plenarinio posėdžio dalyviams, rekomenduos per antrąjį svarstymą Parlamente priimti Tarybos poziciją be pakeitimų, abiejų institucijų teisininkams lingvistams patikrinus tekstą. Dėl Direktyvos dėl vieno leidimo horizontalaus pobūdžio jos priėmimas bus itin svarbus ES lygiu teisėtos migracijos srityje.

---

(1)  OL C 148, 1999 5 28, p. 1.

(2)  Dok. 16058/11 MIGR 164 SOC 917 CODEC 1815 (http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/11/st16/st16058.en11.pdf).

---

| 12.1.2012 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | CE 10/14 |
| --- | --- | --- | --- |

12.1.2012

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

CE 10/14

---

PER PIRMĄJĮ SVARSTYMĄ PRIIMTA TARYBOS POZICIJA (ES) Nr. 2/2012

siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą dėl Europos apsaugos orderio

Tarybos priimta 2011 m. lapkričio 24 d.

2012/C 10 E/02

EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 82 straipsnio 1 dalies a ir d punktus,

atsižvelgdami į Belgijos Karalystės, Bulgarijos Respublikos, Estijos Respublikos, Ispanijos Karalystės, Prancūzijos Respublikos, Italijos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Portugalijos Respublikos, Rumunijos, Suomijos Respublikos ir Švedijos Karalystės iniciatyvą,

perdavus įstatymo galią turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams,

laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (1),

kadangi:

| (1) | Europos Sąjunga užsibrėžė tikslą puoselėti bei plėtoti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę; |
| --- | --- |

(1)

Europos Sąjunga užsibrėžė tikslą puoselėti bei plėtoti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę;

| (2) | Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 82 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad teisminis bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose Sąjungoje grindžiamas nuosprendžių ir teismo sprendimų tarpusavio pripažinimo principu; |
| --- | --- |

(2)

Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 82 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad teisminis bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose Sąjungoje grindžiamas nuosprendžių ir teismo sprendimų tarpusavio pripažinimo principu;

| (3) | pagal Stokholmo programą – Atvira ir saugi Europa piliečių labui ir saugumui (2) – tarpusavio pripažinimas turėtų būti taikomas visų rūšių teismo nuosprendžiams ir sprendimams, kurie, atsižvelgiant į teisės sistemą, gali būti baudžiamieji ar administraciniai. Joje taip pat raginama, kad Komisija ir valstybės narės išnagrinėtų būdus, kaip patobulinti teisės aktus ir praktines paramos priemones aukoms apsaugoti. Programoje taip pat nurodyta, kad nusikaltimo aukoms gali būti taikomos specialios apsaugos priemonės, kurios turėtų galioti visoje Sąjungoje. Ši direktyva yra nuoseklaus ir išsamaus aukų teisėms skirto priemonių rinkinio dalis; |
| --- | --- |

(3)

pagal Stokholmo programą – Atvira ir saugi Europa piliečių labui ir saugumui (2) – tarpusavio pripažinimas turėtų būti taikomas visų rūšių teismo nuosprendžiams ir sprendimams, kurie, atsižvelgiant į teisės sistemą, gali būti baudžiamieji ar administraciniai. Joje taip pat raginama, kad Komisija ir valstybės narės išnagrinėtų būdus, kaip patobulinti teisės aktus ir praktines paramos priemones aukoms apsaugoti. Programoje taip pat nurodyta, kad nusikaltimo aukoms gali būti taikomos specialios apsaugos priemonės, kurios turėtų galioti visoje Sąjungoje. Ši direktyva yra nuoseklaus ir išsamaus aukų teisėms skirto priemonių rinkinio dalis;

| (4) | 2009 m. lapkričio 26 d. Europos Parlamento rezoliucijoje dėl smurto prieš moteris panaikinimo valstybės narės raginamos pagerinti savo nacionalinės teisės aktus ir politiką, kad būtų kovojama su visų formų smurtu prieš moteris ir šalinamos smurto prieš moteris priežastys, be kita ko, imantis prevencinių priemonių, o Sąjunga raginama užtikrinti teisę visoms nuo smurto nukentėjusioms moterims gauti pagalbą ir paramą. 2010 m. vasario 10 d. Europos Parlamento rezoliucijoje dėl moterų ir vyrų lygybės Europos Sąjungoje (2009 m.) pritariama pasiūlymui įvesti nusikaltimų aukoms skirtą Europos apsaugos orderį; |
| --- | --- |

(4)

2009 m. lapkričio 26 d. Europos Parlamento rezoliucijoje dėl smurto prieš moteris panaikinimo valstybės narės raginamos pagerinti savo nacionalinės teisės aktus ir politiką, kad būtų kovojama su visų formų smurtu prieš moteris ir šalinamos smurto prieš moteris priežastys, be kita ko, imantis prevencinių priemonių, o Sąjunga raginama užtikrinti teisę visoms nuo smurto nukentėjusioms moterims gauti pagalbą ir paramą. 2010 m. vasario 10 d. Europos Parlamento rezoliucijoje dėl moterų ir vyrų lygybės Europos Sąjungoje (2009 m.) pritariama pasiūlymui įvesti nusikaltimų aukoms skirtą Europos apsaugos orderį;

| (5) | 2011 m. birželio 10 d. rezoliucijoje dėl nusikaltimų aukų teisių užtikrinimo ir apsaugos, ypač baudžiamosiose bylose, gerinimo veiksmų plano Taryba nurodė, jog tam, kad būtų pagerintas nusikaltimų aukų teisių užtikrinimas ir apsauga, veiksmų turėtų būti imamasi Sąjungos lygiu, ir paragino Komisiją pateikti atitinkamų su tuo susijusių pasiūlymų. Šioje srityje reikėtų sukurti mechanizmą, kuriuo būtų užtikrintas valstybių narių teismo sprendimų dėl nusikaltimų aukų apsaugos priemonių tarpusavio pripažinimas. Pagal tą rezoliuciją šią direktyvą, kuri susijusi su baudžiamosiose bylose paskirtų apsaugos priemonių tarpusavio pripažinimu, turėtų papildyti atitinkamas mechanizmas, susijęs su civilinėse bylose paskirtomis priemonėmis; |
| --- | --- |

(5)

2011 m. birželio 10 d. rezoliucijoje dėl nusikaltimų aukų teisių užtikrinimo ir apsaugos, ypač baudžiamosiose bylose, gerinimo veiksmų plano Taryba nurodė, jog tam, kad būtų pagerintas nusikaltimų aukų teisių užtikrinimas ir apsauga, veiksmų turėtų būti imamasi Sąjungos lygiu, ir paragino Komisiją pateikti atitinkamų su tuo susijusių pasiūlymų. Šioje srityje reikėtų sukurti mechanizmą, kuriuo būtų užtikrintas valstybių narių teismo sprendimų dėl nusikaltimų aukų apsaugos priemonių tarpusavio pripažinimas. Pagal tą rezoliuciją šią direktyvą, kuri susijusi su baudžiamosiose bylose paskirtų apsaugos priemonių tarpusavio pripažinimu, turėtų papildyti atitinkamas mechanizmas, susijęs su civilinėse bylose paskirtomis priemonėmis;

| (6) | bendroje vidaus sienų neturinčioje teisingumo erdvėje būtina užtikrinti, kad vienoje valstybėje narėje fiziniam asmeniui suteikta apsauga būtų išlaikoma ir toliau jam teikiama kitoje valstybėje narėje, į kurią jis persikelia arba jau persikėlė. Be to, turėtų būti užtikrinama, kad Sąjungos piliečiams teisėtai naudojantis savo teise laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje pagal Europos Sąjungos sutarties (toliau – ES sutartis) 3 straipsnio 2 dalį ir SESV 21 straipsnį nebūtų prarandama jų apsauga; |
| --- | --- |

(6)

bendroje vidaus sienų neturinčioje teisingumo erdvėje būtina užtikrinti, kad vienoje valstybėje narėje fiziniam asmeniui suteikta apsauga būtų išlaikoma ir toliau jam teikiama kitoje valstybėje narėje, į kurią jis persikelia arba jau persikėlė. Be to, turėtų būti užtikrinama, kad Sąjungos piliečiams teisėtai naudojantis savo teise laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje pagal Europos Sąjungos sutarties (toliau – ES sutartis) 3 straipsnio 2 dalį ir SESV 21 straipsnį nebūtų prarandama jų apsauga;

| (7) | kad būtų pasiekti šie tikslai, šia direktyva turėtų būti nustatytos taisyklės, pagal kurias apsauga, pagrįsta pagal vienos valstybės narės (toliau – išduodančioji valstybė) teisės aktus paskirtomis tam tikromis apsaugos priemonėmis, gali būti taikoma ir kitoje valstybėje narėje, kurioje saugomas asmuo nusprendžia apsigyventi ar būti (toliau – vykdančioji valstybė); |
| --- | --- |

(7)

kad būtų pasiekti šie tikslai, šia direktyva turėtų būti nustatytos taisyklės, pagal kurias apsauga, pagrįsta pagal vienos valstybės narės (toliau – išduodančioji valstybė) teisės aktus paskirtomis tam tikromis apsaugos priemonėmis, gali būti taikoma ir kitoje valstybėje narėje, kurioje saugomas asmuo nusprendžia apsigyventi ar būti (toliau – vykdančioji valstybė);

| (8) | šia direktyva atsižvelgiama į skirtingas valstybių narių teisines tradicijas bei į faktą, kad veiksminga apsauga gali būti užtikrinta apsaugos orderiais, kuriuos išduoda ne baudžiamųjų bylų teismas, o kita institucija. Šia direktyva nenustatomos prievolės keisti apsaugos priemonių skyrimo nacionalines sistemas, nei prievolės nustatyti arba iš dalies keisti Europos apsaugos orderio vykdymo baudžiamosios teisės sistemą; |
| --- | --- |

(8)

šia direktyva atsižvelgiama į skirtingas valstybių narių teisines tradicijas bei į faktą, kad veiksminga apsauga gali būti užtikrinta apsaugos orderiais, kuriuos išduoda ne baudžiamųjų bylų teismas, o kita institucija. Šia direktyva nenustatomos prievolės keisti apsaugos priemonių skyrimo nacionalines sistemas, nei prievolės nustatyti arba iš dalies keisti Europos apsaugos orderio vykdymo baudžiamosios teisės sistemą;

| (9) | ši direktyva taikoma apsaugos priemonėms, kuriomis siekiama konkrečiai apsaugoti asmenį nuo kito asmens nusikalstamos veikos, kuri gali kokiu nors būdu kelti pavojų to asmens gyvybei ar fiziniam, psichiniam ir lytiniam neliečiamumui, pvz., užkertant kelią bet kokios formos persekiojimui, taip pat kelti pavojų to asmens orumui arba laisvei, pvz., užkertant kelią pagrobimui, persekiojimui ir kitų formų netiesioginei prievartai, ir kuriomis siekiama užkirsti kelią naujoms nusikalstamoms veikoms arba sumažinti ankstesnių nusikalstamų veikų pasekmes. Šios saugomo asmens asmeninės teisės atitinka pagrindines vertybes, kurios pripažįstamos ir puoselėjamos visose valstybėse narėse. Tačiau valstybė narė neprivalo išduoti Europos apsaugos orderio, remdamasi baudžiamąja priemone, kuri skirta ne konkrečiai apsaugoti asmenį, o kitiems tikslams, pvz., socialinei nusikaltėlio reabilitacijai. Svarbu pabrėžti, kad ši direktyva taikoma apsaugos priemonėms, kurios skirtos ne tik smurto dėl lyties aukoms apsaugoti, bet ir visoms nusikaltimų aukoms, atsižvelgiant į kiekvienos atitinkamo nusikaltimo rūšies ypatumus; |
| --- | --- |

(9)

ši direktyva taikoma apsaugos priemonėms, kuriomis siekiama konkrečiai apsaugoti asmenį nuo kito asmens nusikalstamos veikos, kuri gali kokiu nors būdu kelti pavojų to asmens gyvybei ar fiziniam, psichiniam ir lytiniam neliečiamumui, pvz., užkertant kelią bet kokios formos persekiojimui, taip pat kelti pavojų to asmens orumui arba laisvei, pvz., užkertant kelią pagrobimui, persekiojimui ir kitų formų netiesioginei prievartai, ir kuriomis siekiama užkirsti kelią naujoms nusikalstamoms veikoms arba sumažinti ankstesnių nusikalstamų veikų pasekmes. Šios saugomo asmens asmeninės teisės atitinka pagrindines vertybes, kurios pripažįstamos ir puoselėjamos visose valstybėse narėse. Tačiau valstybė narė neprivalo išduoti Europos apsaugos orderio, remdamasi baudžiamąja priemone, kuri skirta ne konkrečiai apsaugoti asmenį, o kitiems tikslams, pvz., socialinei nusikaltėlio reabilitacijai. Svarbu pabrėžti, kad ši direktyva taikoma apsaugos priemonėms, kurios skirtos ne tik smurto dėl lyties aukoms apsaugoti, bet ir visoms nusikaltimų aukoms, atsižvelgiant į kiekvienos atitinkamo nusikaltimo rūšies ypatumus;

| (10) | ši direktyva taikoma baudžiamosiose bylose paskirtoms apsaugos priemonėms, todėl neapima civilinėse bylose paskirtų apsaugos priemonių. Tam, kad apsaugos priemonė būtų vykdytina pagal šią direktyvą, nėra būtina, kad nusikalstama veika būtų nustatyta galutiniu sprendimu. Taip pat nėra svarbu, ar apsaugos priemonę skiria baudžiamoji, administracinė ar civilinė institucija. Šia direktyva valstybės narės neįpareigojamos iš dalies pakeisti savo nacionalinę teisę taip, kad jos privalėtų galėti skirti apsaugos priemones baudžiamosiose bylose; |
| --- | --- |

(10)

ši direktyva taikoma baudžiamosiose bylose paskirtoms apsaugos priemonėms, todėl neapima civilinėse bylose paskirtų apsaugos priemonių. Tam, kad apsaugos priemonė būtų vykdytina pagal šią direktyvą, nėra būtina, kad nusikalstama veika būtų nustatyta galutiniu sprendimu. Taip pat nėra svarbu, ar apsaugos priemonę skiria baudžiamoji, administracinė ar civilinė institucija. Šia direktyva valstybės narės neįpareigojamos iš dalies pakeisti savo nacionalinę teisę taip, kad jos privalėtų galėti skirti apsaugos priemones baudžiamosiose bylose;

| (11) | šią direktyvą siekiama taikyti apsaugos priemonėms, kurios skiriamos nusikaltimų aukoms arba galimoms aukoms. Ši direktyva todėl neturėtų būti taikoma priemonėms, kurios paskirtos siekiant apsaugoti liudytojus; |
| --- | --- |

(11)

šią direktyvą siekiama taikyti apsaugos priemonėms, kurios skiriamos nusikaltimų aukoms arba galimoms aukoms. Ši direktyva todėl neturėtų būti taikoma priemonėms, kurios paskirtos siekiant apsaugoti liudytojus;

| (12) | jei šioje direktyvoje apibrėžta apsaugos priemonė skiriama pagrindinio saugomo asmens giminaičiui apsaugoti, tas giminaitis taip pat gali prašyti išduoti Europos apsaugos orderį ir šis orderis gali būti jam išduotas, jei laikomasi šioje direktyvoje nustatytų sąlygų; |
| --- | --- |

(12)

jei šioje direktyvoje apibrėžta apsaugos priemonė skiriama pagrindinio saugomo asmens giminaičiui apsaugoti, tas giminaitis taip pat gali prašyti išduoti Europos apsaugos orderį ir šis orderis gali būti jam išduotas, jei laikomasi šioje direktyvoje nustatytų sąlygų;

| (13) | visi prašymai išduoti Europos apsaugos orderį turėtų būti nagrinėjami tinkama sparta, atsižvelgiant į konkrečias bylos aplinkybes, įskaitant klausimo skubumą, į datą, kurią numatyta, kad saugomas asmuo atvyks į vykdančiosios valstybės teritoriją, ir, jei įmanoma, saugomam asmeniui gresiančio pavojaus dydį; |
| --- | --- |

(13)

visi prašymai išduoti Europos apsaugos orderį turėtų būti nagrinėjami tinkama sparta, atsižvelgiant į konkrečias bylos aplinkybes, įskaitant klausimo skubumą, į datą, kurią numatyta, kad saugomas asmuo atvyks į vykdančiosios valstybės teritoriją, ir, jei įmanoma, saugomam asmeniui gresiančio pavojaus dydį;

| (14) | kai informacija pagal šią direktyvą turi būti suteikta saugomam asmeniui arba pavojų keliančiam asmeniui, ši informacija taip pat, kur taikoma, turėtų būti suteikta atitinkamo asmens globėjui arba atstovui. Be to, deramas dėmesys turėtų būti skiriamas saugomo asmens, pavojų keliančio asmens ar jų globėjo ar atstovo bylose poreikiui gauti šioje direktyvoje numatytą informaciją tam asmeniui suprantama kalba; |
| --- | --- |

(14)

kai informacija pagal šią direktyvą turi būti suteikta saugomam asmeniui arba pavojų keliančiam asmeniui, ši informacija taip pat, kur taikoma, turėtų būti suteikta atitinkamo asmens globėjui arba atstovui. Be to, deramas dėmesys turėtų būti skiriamas saugomo asmens, pavojų keliančio asmens ar jų globėjo ar atstovo bylose poreikiui gauti šioje direktyvoje numatytą informaciją tam asmeniui suprantama kalba;

| (15) | vykdydamos Europos apsaugos orderio išdavimo ir pripažinimo procedūras, kompetentingos institucijos turėtų tinkamai atsižvelgti į nusikaltimų aukų, įskaitant itin pažeidžiamus asmenis, pvz., nepilnamečius ar neįgaliuosius, poreikius; |
| --- | --- |

(15)

vykdydamos Europos apsaugos orderio išdavimo ir pripažinimo procedūras, kompetentingos institucijos turėtų tinkamai atsižvelgti į nusikaltimų aukų, įskaitant itin pažeidžiamus asmenis, pvz., nepilnamečius ar neįgaliuosius, poreikius;

| (16) | taikant šią direktyvą, apsaugos priemonė gali būti paskirta priėmus teismo sprendimą, kaip apibrėžta 2008 m. lapkričio 27 d. Tarybos pamatiniame sprendime 2008/947/TVR dėl teismo sprendimų ir sprendimų dėl lygtinio nuteisimo tarpusavio pripažinimo principo taikymo siekiant užtikrinti lygtinio atleidimo priemonių ir alternatyvių sankcijų priežiūrą (3), arba priėmus sprendimą dėl kardomųjų priemonių, kaip apibrėžta 2009 m. spalio 23 d. Tarybos pamatiniame sprendime 2009/829/TVR dėl tarpusavio pripažinimo principo taikymo sprendimams dėl kardomųjų priemonių Europos Sąjungos valstybėse narėse kaip alternatyvos kardomajam kalinimui (4). Jei išduodančiojoje valstybėje sprendimas buvo priimtas remiantis vienu iš šių pamatinių sprendimų, pripažinimo procedūra turėtų būti atitinkamai vykdoma vykdančiojoje valstybėje. Tačiau tuo neturėtų būti atmetama galimybė perduoti Europos apsaugos orderį kitai valstybei narei nei ta, kuri vykdo šiais pamatiniais sprendimais grindžiamus sprendimus; |
| --- | --- |

(16)

taikant šią direktyvą, apsaugos priemonė gali būti paskirta priėmus teismo sprendimą, kaip apibrėžta 2008 m. lapkričio 27 d. Tarybos pamatiniame sprendime 2008/947/TVR dėl teismo sprendimų ir sprendimų dėl lygtinio nuteisimo tarpusavio pripažinimo principo taikymo siekiant užtikrinti lygtinio atleidimo priemonių ir alternatyvių sankcijų priežiūrą (3), arba priėmus sprendimą dėl kardomųjų priemonių, kaip apibrėžta 2009 m. spalio 23 d. Tarybos pamatiniame sprendime 2009/829/TVR dėl tarpusavio pripažinimo principo taikymo sprendimams dėl kardomųjų priemonių Europos Sąjungos valstybėse narėse kaip alternatyvos kardomajam kalinimui (4). Jei išduodančiojoje valstybėje sprendimas buvo priimtas remiantis vienu iš šių pamatinių sprendimų, pripažinimo procedūra turėtų būti atitinkamai vykdoma vykdančiojoje valstybėje. Tačiau tuo neturėtų būti atmetama galimybė perduoti Europos apsaugos orderį kitai valstybei narei nei ta, kuri vykdo šiais pamatiniais sprendimais grindžiamus sprendimus;

| (17) | pagal Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnį ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio antrą pastraipą pavojų keliančiam žmogui turėtų būti sudaryta galimybė būti išklausytam ir ginčyti apsaugos priemonę procese dėl apsaugos priemonės paskyrimo arba prieš išduodant Europos apsaugos orderį; |
| --- | --- |

(17)

pagal Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnį ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio antrą pastraipą pavojų keliančiam žmogui turėtų būti sudaryta galimybė būti išklausytam ir ginčyti apsaugos priemonę procese dėl apsaugos priemonės paskyrimo arba prieš išduodant Europos apsaugos orderį;

| (18) | siekiant užkirsti kelią nusikaltimui prieš auką vykdančiojoje valstybėje, tai valstybei turėtų būti suteiktos teisinės priemonės pripažinti išduodančiosios valstybės anksčiau priimtą aukai palankų sprendimą, taip pat išvengiant būtinybės aukai pradėti naują procesą ar vėl pateikti įrodymų vykdančiojoje valstybėje, lyg išduodančioji valstybė nebūtų priėmusi sprendimo. Europos apsaugos orderio pripažinimas vykdančiojoje valstybėje reiškia, inter alia, kad tos valstybės kompetentinga institucija, atsižvelgdama į šia direktyva nustatytus apribojimus, pripažįsta išduodančiojoje valstybėje paskirtos apsaugos priemonės egzistavimą ir galiojimą, Europos apsaugos orderyje apibūdintą faktinę padėtį ir tai, kad ta apsauga turėtų būti teikiama ir kad toliau tęsiamas teikimas pagal jos nacionalinę teisę; |
| --- | --- |

(18)

siekiant užkirsti kelią nusikaltimui prieš auką vykdančiojoje valstybėje, tai valstybei turėtų būti suteiktos teisinės priemonės pripažinti išduodančiosios valstybės anksčiau priimtą aukai palankų sprendimą, taip pat išvengiant būtinybės aukai pradėti naują procesą ar vėl pateikti įrodymų vykdančiojoje valstybėje, lyg išduodančioji valstybė nebūtų priėmusi sprendimo. Europos apsaugos orderio pripažinimas vykdančiojoje valstybėje reiškia, inter alia, kad tos valstybės kompetentinga institucija, atsižvelgdama į šia direktyva nustatytus apribojimus, pripažįsta išduodančiojoje valstybėje paskirtos apsaugos priemonės egzistavimą ir galiojimą, Europos apsaugos orderyje apibūdintą faktinę padėtį ir tai, kad ta apsauga turėtų būti teikiama ir kad toliau tęsiamas teikimas pagal jos nacionalinę teisę;

| (19) | šioje direktyvoje numatytas draudimų ir apribojimų, kurie, nustatyti išduodančiojoje valstybėje ir nurodyti Europos apsaugos orderyje, turėtų būti pripažįstami ir vykdomi vykdančiojoje valstybėje, baigtinis sąrašas, atsižvelgiant į šioje direktyvoje nustatytus apribojimus. Nacionaliniu lygmeniu gali egzistuoti kitos apsaugos priemonių rūšys, pvz., įpareigojimas pavojų keliančiam asmeniui būti tam tikroje vietoje, jei tai numatyta nacionalinėje teisėje. Išduodančioji valstybė gali paskirti tokias priemones, vykdydama procedūrą dėl vienos iš apsaugos priemonių paskyrimo, kurios pagal šią direktyvą gali būti Europos apsaugos orderio pagrindas; |
| --- | --- |

(19)

šioje direktyvoje numatytas draudimų ir apribojimų, kurie, nustatyti išduodančiojoje valstybėje ir nurodyti Europos apsaugos orderyje, turėtų būti pripažįstami ir vykdomi vykdančiojoje valstybėje, baigtinis sąrašas, atsižvelgiant į šioje direktyvoje nustatytus apribojimus. Nacionaliniu lygmeniu gali egzistuoti kitos apsaugos priemonių rūšys, pvz., įpareigojimas pavojų keliančiam asmeniui būti tam tikroje vietoje, jei tai numatyta nacionalinėje teisėje. Išduodančioji valstybė gali paskirti tokias priemones, vykdydama procedūrą dėl vienos iš apsaugos priemonių paskyrimo, kurios pagal šią direktyvą gali būti Europos apsaugos orderio pagrindas;

| (20) | kadangi valstybėse narėse įvairios institucijos (civilinės, baudžiamosios ar administracinės) yra kompetentingos paskirti apsaugos priemones ir jas vykdyti, yra tikslinga numatyti didelį valstybių narių bendradarbiavimo pagal šią direktyvą mechanizmo lankstumą. Todėl vykdančiosios valstybės kompetentinga institucija ne visais atvejais privalo imtis tos pačios apsaugos priemonės, kurią paskyrė išduodančioji valstybė, ir gali tam tikru mastu savo nuožiūra paskirti bet kurią priemonę, kurią ji laiko tinkama ir tikslinga panašiu atveju pagal savo nacionalinę teisę, kad užtikrintų tolesnę saugomo asmens apsaugą, atsižvelgdama į išduodančiojoje valstybėje paskirtą apsaugos priemonę, apibūdintą Europos apsaugos orderyje; |
| --- | --- |

(20)

kadangi valstybėse narėse įvairios institucijos (civilinės, baudžiamosios ar administracinės) yra kompetentingos paskirti apsaugos priemones ir jas vykdyti, yra tikslinga numatyti didelį valstybių narių bendradarbiavimo pagal šią direktyvą mechanizmo lankstumą. Todėl vykdančiosios valstybės kompetentinga institucija ne visais atvejais privalo imtis tos pačios apsaugos priemonės, kurią paskyrė išduodančioji valstybė, ir gali tam tikru mastu savo nuožiūra paskirti bet kurią priemonę, kurią ji laiko tinkama ir tikslinga panašiu atveju pagal savo nacionalinę teisę, kad užtikrintų tolesnę saugomo asmens apsaugą, atsižvelgdama į išduodančiojoje valstybėje paskirtą apsaugos priemonę, apibūdintą Europos apsaugos orderyje;

| (21) | draudimai ar apribojimai kuriems taikoma ši direktyva, be kita ko, apima priemones, kuriomis siekiama apriboti asmeninius ar nuotolinius saugomo asmens ir pavojų keliančio asmens kontaktus, pvz., nustatant tam tikras tokių kontaktų palaikymo sąlygas arba bendravimo turinio apribojimus; |
| --- | --- |

(21)

draudimai ar apribojimai kuriems taikoma ši direktyva, be kita ko, apima priemones, kuriomis siekiama apriboti asmeninius ar nuotolinius saugomo asmens ir pavojų keliančio asmens kontaktus, pvz., nustatant tam tikras tokių kontaktų palaikymo sąlygas arba bendravimo turinio apribojimus;

| (22) | vykdančiosios valstybės kompetentinga institucija turėtų informuoti pavojų keliantį asmenį, išduodančiosios valstybės kompetentingą instituciją ir saugomą asmenį apie visas priemones, kurios paskirtos remiantis Europos apsaugos orderiu. Pranešime pavojų keliančiam asmeniui reikėtų deramai atsižvelgti į saugomo asmens interesą neatskleisti to asmens adreso arba kitų kontaktinių duomenų. Tokie duomenys pranešime turėtų būti nenurodyti, jei adresas ar kiti kontaktiniai duomenys nėra nurodyti draudime ar apribojime, pavojų keliančiam asmeniui nustatytame kaip vykdymo priemonė; |
| --- | --- |

(22)

vykdančiosios valstybės kompetentinga institucija turėtų informuoti pavojų keliantį asmenį, išduodančiosios valstybės kompetentingą instituciją ir saugomą asmenį apie visas priemones, kurios paskirtos remiantis Europos apsaugos orderiu. Pranešime pavojų keliančiam asmeniui reikėtų deramai atsižvelgti į saugomo asmens interesą neatskleisti to asmens adreso arba kitų kontaktinių duomenų. Tokie duomenys pranešime turėtų būti nenurodyti, jei adresas ar kiti kontaktiniai duomenys nėra nurodyti draudime ar apribojime, pavojų keliančiam asmeniui nustatytame kaip vykdymo priemonė;

| (23) | jei išduodančiosios valstybės kompetentinga institucija panaikina Europos apsaugos orderį, vykdančiosios valstybės kompetentinga institucija turėtų nutraukti priemones, kurias ji yra paskyrusi, kad įvykdytų Europos apsaugos orderį, susitariant, kad vykdančiosios valstybės kompetentinga institucija atitinkamam asmeniui apsaugoti gali autonomiškai ir pagal savo nacionalinę teisę paskirti bet kurią apsaugos priemonę pagal savo nacionalinę teisę; |
| --- | --- |

(23)

jei išduodančiosios valstybės kompetentinga institucija panaikina Europos apsaugos orderį, vykdančiosios valstybės kompetentinga institucija turėtų nutraukti priemones, kurias ji yra paskyrusi, kad įvykdytų Europos apsaugos orderį, susitariant, kad vykdančiosios valstybės kompetentinga institucija atitinkamam asmeniui apsaugoti gali autonomiškai ir pagal savo nacionalinę teisę paskirti bet kurią apsaugos priemonę pagal savo nacionalinę teisę;

| (24) | atsižvelgiant į tai, kad šioje direktyvoje nagrinėjami atvejai, kai saugomas asmuo persikelia į kitą valstybę narę, Europos apsaugos orderio išdavimas ir vykdymas neturėtų reikšti, kad vykdančiajai valstybei perduodami įgaliojimai, susiję su pagrindinėmis, atidėtomis, alternatyviomis, lygtinėmis ar antrinėmis sankcijomis arba susiję su saugumo priemonėmis, taikomomis pavojų keliančiam asmeniui, jei pastarasis ir toliau gyvena valstybėje, kuri paskyrė apsaugos priemonę; |
| --- | --- |

(24)

atsižvelgiant į tai, kad šioje direktyvoje nagrinėjami atvejai, kai saugomas asmuo persikelia į kitą valstybę narę, Europos apsaugos orderio išdavimas ir vykdymas neturėtų reikšti, kad vykdančiajai valstybei perduodami įgaliojimai, susiję su pagrindinėmis, atidėtomis, alternatyviomis, lygtinėmis ar antrinėmis sankcijomis arba susiję su saugumo priemonėmis, taikomomis pavojų keliančiam asmeniui, jei pastarasis ir toliau gyvena valstybėje, kuri paskyrė apsaugos priemonę;

| (25) | atitinkamais atvejais turėtų būti galima naudotis elektroninėmis priemonėmis, siekiant pagal nacionalinės teisės aktus ir procedūras praktikoje įgyvendinti taikant šią direktyvą paskirtas priemones; |
| --- | --- |

(25)

atitinkamais atvejais turėtų būti galima naudotis elektroninėmis priemonėmis, siekiant pagal nacionalinės teisės aktus ir procedūras praktikoje įgyvendinti taikant šią direktyvą paskirtas priemones;

| (26) | bendradarbiaujant institucijoms, kurios dalyvauja užtikrinant saugomo asmens apsaugą, vykdančiosios valstybės kompetentinga institucija turėtų pranešti išduodančiosios valstybės kompetentingai institucijai apie vykdančiojoje valstybėje siekiant vykdyti Europos apsaugos orderį paskirtų priemonių pažeidimus. Šis pranešimas turėtų sudaryti galimybes išduodančiosios valstybės kompetentingai institucijai greitai nuspręsti dėl tinkamo atsako, susijusio su pavojų keliančiam asmeniui jos valstybėje nustatyta apsaugos priemone. Toks atsakas atitinkamais atvejais gali apimti laisvės atėmimo priemonės nustatymą vietoj pirminės ne laisvės atėmimo priemonės, kuri, pavyzdžiui, buvo kaip alternatyva prevenciniam sulaikymui arba kaip sąlyginio bausmės vykdymo atidėjimo pasekmė. Suprantama, kad toks sprendimas, kadangi juo nenustatoma sankcija ex novo už naują baudžiamąją veiką, netrukdo vykdančiajai valstybei pasinaudoti galimybe atitinkamais atvejais nustatyti sankcijas, jei pažeidžiamos priemonės, paskirtos siekiant vykdyti Europos apsaugos orderį; |
| --- | --- |

(26)

bendradarbiaujant institucijoms, kurios dalyvauja užtikrinant saugomo asmens apsaugą, vykdančiosios valstybės kompetentinga institucija turėtų pranešti išduodančiosios valstybės kompetentingai institucijai apie vykdančiojoje valstybėje siekiant vykdyti Europos apsaugos orderį paskirtų priemonių pažeidimus. Šis pranešimas turėtų sudaryti galimybes išduodančiosios valstybės kompetentingai institucijai greitai nuspręsti dėl tinkamo atsako, susijusio su pavojų keliančiam asmeniui jos valstybėje nustatyta apsaugos priemone. Toks atsakas atitinkamais atvejais gali apimti laisvės atėmimo priemonės nustatymą vietoj pirminės ne laisvės atėmimo priemonės, kuri, pavyzdžiui, buvo kaip alternatyva prevenciniam sulaikymui arba kaip sąlyginio bausmės vykdymo atidėjimo pasekmė. Suprantama, kad toks sprendimas, kadangi juo nenustatoma sankcija ex novo už naują baudžiamąją veiką, netrukdo vykdančiajai valstybei pasinaudoti galimybe atitinkamais atvejais nustatyti sankcijas, jei pažeidžiamos priemonės, paskirtos siekiant vykdyti Europos apsaugos orderį;

| (27) | atsižvelgiant į skirtingas valstybių narių teisines tradicijas, jei vykdančiojoje valstybėje nebūtų apsaugos priemonės, kurią būtų galima taikyti atveju, panašiu į faktinę Europos apsaugos orderyje apibūdintą padėtį, vykdančiosios valstybės kompetentinga institucija turėtų pranešti išduodančiosios valstybės kompetentingai institucijai apie visus jai žinomus Europos apsaugos orderyje apibūdintos apsaugos priemonės pažeidimus; |
| --- | --- |

(27)

atsižvelgiant į skirtingas valstybių narių teisines tradicijas, jei vykdančiojoje valstybėje nebūtų apsaugos priemonės, kurią būtų galima taikyti atveju, panašiu į faktinę Europos apsaugos orderyje apibūdintą padėtį, vykdančiosios valstybės kompetentinga institucija turėtų pranešti išduodančiosios valstybės kompetentingai institucijai apie visus jai žinomus Europos apsaugos orderyje apibūdintos apsaugos priemonės pažeidimus;

| (28) | kad būtų užtikrintas sklandus šios direktyvos taikymas kiekvienu konkrečiu atveju, išduodančiosios ir vykdančiosios valstybių kompetentingos institucijos turėtų vykdyti savo kompetenciją, laikydamosi šios direktyvos nuostatų ir atsižvelgdamos į principą ne bis in idem; |
| --- | --- |

(28)

kad būtų užtikrintas sklandus šios direktyvos taikymas kiekvienu konkrečiu atveju, išduodančiosios ir vykdančiosios valstybių kompetentingos institucijos turėtų vykdyti savo kompetenciją, laikydamosi šios direktyvos nuostatų ir atsižvelgdamos į principą ne bis in idem;

| (29) | iš saugomo asmens neturėtų būti reikalaujama padengti išlaidas, susijusias su Europos apsaugos orderio pripažinimu, kurios yra neproporcingai didelės, palyginti su panašiu nacionaliniu atveju. Įgyvendindamos šią direktyvą, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad, pripažinus Europos apsaugos orderį iš saugomo asmens nebūtų reikalaujama inicijuoti paskesnę nacionalinę bylą siekiant iš vykdančiosios valstybės kompetentingos institucijos gauti kaip tiesioginę Europos apsaugos orderio pripažinimo pasekmę sprendimą dėl bet kurios priemonės, kuri pagal nacionalinę teisę panašiu atveju galėtų būti paskirta saugomo asmens apsaugai užtikrinti, paskyrimo; |
| --- | --- |

(29)

iš saugomo asmens neturėtų būti reikalaujama padengti išlaidas, susijusias su Europos apsaugos orderio pripažinimu, kurios yra neproporcingai didelės, palyginti su panašiu nacionaliniu atveju. Įgyvendindamos šią direktyvą, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad, pripažinus Europos apsaugos orderį iš saugomo asmens nebūtų reikalaujama inicijuoti paskesnę nacionalinę bylą siekiant iš vykdančiosios valstybės kompetentingos institucijos gauti kaip tiesioginę Europos apsaugos orderio pripažinimo pasekmę sprendimą dėl bet kurios priemonės, kuri pagal nacionalinę teisę panašiu atveju galėtų būti paskirta saugomo asmens apsaugai užtikrinti, paskyrimo;

| (30) | atsižvelgdamos į tarpusavio pripažinimo principą, kuriuo grindžiama ši direktyva, valstybės narės turėtų skatinti kuo platesnį įmanomą tiesioginį kompetentingų institucijų bendravimą, kai jos taiko šią direktyvą; |
| --- | --- |

(30)

atsižvelgdamos į tarpusavio pripažinimo principą, kuriuo grindžiama ši direktyva, valstybės narės turėtų skatinti kuo platesnį įmanomą tiesioginį kompetentingų institucijų bendravimą, kai jos taiko šią direktyvą;

| (31) | nedarant poveikio teismų nepriklausomumui Sąjungoje ir atsižvelgdamos į teismų struktūros Sąjungoje skirtumus, valstybės narės turėtų apsvarstyti galimybę prašyti už teisėjų, prokurorų, policijos ir procesuose dėl Europos apsaugos orderio išdavimo ar pripažinimo dalyvaujančių teisminių institucijų darbuotojų mokymą atsakingų asmenų organizuoti tinkamą mokymą šios direktyvos tikslų įgyvendinimo srityje; |
| --- | --- |

(31)

nedarant poveikio teismų nepriklausomumui Sąjungoje ir atsižvelgdamos į teismų struktūros Sąjungoje skirtumus, valstybės narės turėtų apsvarstyti galimybę prašyti už teisėjų, prokurorų, policijos ir procesuose dėl Europos apsaugos orderio išdavimo ar pripažinimo dalyvaujančių teisminių institucijų darbuotojų mokymą atsakingų asmenų organizuoti tinkamą mokymą šios direktyvos tikslų įgyvendinimo srityje;

| (32) | kad sudarytų palankesnes sąlygas vertinti šios direktyvos taikymą, valstybės narės Komisijai turėtų pranešti apie aktualius duomenis, susijusius su Europos apsaugos orderio nacionalinių procedūrų taikymu, – bent paprašytų išduoti, išduotų ir (arba) pripažintų Europos apsaugos orderių skaičių. Šiuo atžvilgiu taip pat būtų naudingi kitų rūšių duomenys, pvz., atitinkamų nusikaltimų rūšys; |
| --- | --- |

(32)

kad sudarytų palankesnes sąlygas vertinti šios direktyvos taikymą, valstybės narės Komisijai turėtų pranešti apie aktualius duomenis, susijusius su Europos apsaugos orderio nacionalinių procedūrų taikymu, – bent paprašytų išduoti, išduotų ir (arba) pripažintų Europos apsaugos orderių skaičių. Šiuo atžvilgiu taip pat būtų naudingi kitų rūšių duomenys, pvz., atitinkamų nusikaltimų rūšys;

| (33) | šia direktyva turėtų būti prisidedama prie asmenų, kurie yra pavojuje, apsaugos, taip papildant šioje srityje jau taikomus dokumentus, pavyzdžiui, Pamatinį sprendimą 2008/947/TVR ir Pamatinį sprendimą 2009/829/TVR, bet nedarant jiems poveikio; |
| --- | --- |

(33)

šia direktyva turėtų būti prisidedama prie asmenų, kurie yra pavojuje, apsaugos, taip papildant šioje srityje jau taikomus dokumentus, pavyzdžiui, Pamatinį sprendimą 2008/947/TVR ir Pamatinį sprendimą 2009/829/TVR, bet nedarant jiems poveikio;

| (34) | jei sprendimas dėl apsaugos priemonės patenka į 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (5), 2003 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2201/2003 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis, pripažinimo bei vykdymo (6) ar 1996 m. Hagos konvencijos dėl jurisdikcijos, taikytinos teisės, pripažinimo, vykdymo ir bendradarbiavimo tėvų pareigų ir vaikų apsaugos priemonių srityje (7) taikymo sritį, jis turėtų būti pripažįstamas ir vykdomas pagal atitinkamo teisės akto nuostatas; |
| --- | --- |

(34)

jei sprendimas dėl apsaugos priemonės patenka į 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (5), 2003 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2201/2003 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis, pripažinimo bei vykdymo (6) ar 1996 m. Hagos konvencijos dėl jurisdikcijos, taikytinos teisės, pripažinimo, vykdymo ir bendradarbiavimo tėvų pareigų ir vaikų apsaugos priemonių srityje (7) taikymo sritį, jis turėtų būti pripažįstamas ir vykdomas pagal atitinkamo teisės akto nuostatas;

| (35) | jei tinkama, valstybės narės ir Komisija turėtų įtraukti informaciją apie Europos apsaugos orderį į vykdomas švietimo ir informuotumo didinimo kampanijas nusikaltimų aukų apsaugos srityje; |
| --- | --- |

(35)

jei tinkama, valstybės narės ir Komisija turėtų įtraukti informaciją apie Europos apsaugos orderį į vykdomas švietimo ir informuotumo didinimo kampanijas nusikaltimų aukų apsaugos srityje;

| (36) | įgyvendinant šią direktyvą tvarkomi asmens duomenys turėtų būti saugomi pagal 2008 m. lapkričio 27 d. Tarybos pamatinį sprendimą 2008/977/TVR dėl asmens duomenų, tvarkomų vykdant policijos ir teisminį bendradarbiavimą baudžiamosiose bylose, apsaugos (8) ir laikantis 1981 m. Europos Tarybos konvencijoje dėl asmenų apsaugos ryšium su asmens duomenų automatizuotu tvarkymu nustatytų principų; |
| --- | --- |

(36)

įgyvendinant šią direktyvą tvarkomi asmens duomenys turėtų būti saugomi pagal 2008 m. lapkričio 27 d. Tarybos pamatinį sprendimą 2008/977/TVR dėl asmens duomenų, tvarkomų vykdant policijos ir teisminį bendradarbiavimą baudžiamosiose bylose, apsaugos (8) ir laikantis 1981 m. Europos Tarybos konvencijoje dėl asmenų apsaugos ryšium su asmens duomenų automatizuotu tvarkymu nustatytų principų;

| (37) | šia direktyva turėtų būti gerbiamos pagrindinės teisės, garantuojamos Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija bei Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencija, laikantis ES sutarties 6 straipsnio; |
| --- | --- |

(37)

šia direktyva turėtų būti gerbiamos pagrindinės teisės, garantuojamos Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija bei Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencija, laikantis ES sutarties 6 straipsnio;

| (38) | valstybės narės skatinamos, įgyvendinant šią direktyvą, atsižvelgti į teises ir principus, įtvirtintus 1979 m. Jungtinių Tautų Konvencijoje dėl visų formų diskriminacijos panaikinimo moterims; |
| --- | --- |

(38)

valstybės narės skatinamos, įgyvendinant šią direktyvą, atsižvelgti į teises ir principus, įtvirtintus 1979 m. Jungtinių Tautų Konvencijoje dėl visų formų diskriminacijos panaikinimo moterims;

| (39) | kadangi šios direktyvos tikslo, t. y. apsaugoti pavojuje esančius asmenis, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl jos masto ir galimo poveikio to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo, Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti; |
| --- | --- |

(39)

kadangi šios direktyvos tikslo, t. y. apsaugoti pavojuje esančius asmenis, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl jos masto ir galimo poveikio to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo, Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;

| (40) | pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 3 straipsnį, Jungtinė Karalystė pranešė, kad pageidauja dalyvauti priimant šią direktyvą ir ją taikyti; |
| --- | --- |

(40)

pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 3 straipsnį, Jungtinė Karalystė pranešė, kad pageidauja dalyvauti priimant šią direktyvą ir ją taikyti;

| (41) | pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 1 ir 2 straipsnius ir nedarant poveikio to protokolo 4 straipsniui, Airija nedalyvauja priimant šią direktyvą, jai ji nėra privaloma ar taikoma; |
| --- | --- |

(41)

pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 1 ir 2 straipsnius ir nedarant poveikio to protokolo 4 straipsniui, Airija nedalyvauja priimant šią direktyvą, jai ji nėra privaloma ar taikoma;

| (42) | pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 1 ir 2 straipsnius, Danija nedalyvauja priimant šią direktyvą, jai ji nėra privaloma ar taikoma, |
| --- | --- |

(42)

pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 1 ir 2 straipsnius, Danija nedalyvauja priimant šią direktyvą, jai ji nėra privaloma ar taikoma,

PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:

1 straipsnis

Tikslas

Šia direktyva nustatomos taisyklės, pagal kurias teisminė arba jai lygiavertė institucija valstybėje narėje, kurioje yra paskirta apsaugos priemonė siekiant apsaugoti asmenį nuo kito asmens nusikalstamos veikos, kuri gali kelti pavojų jo gyvybei, fiziniam arba psichiniam neliečiamumui, orumui, asmens laisvei arba lytiniam neliečiamumui, kai įvykdyta nusikalstama veika arba įtariama nusikalstama veika pagal išduodančiosios valstybės narės nacionalinę teisę, gali išduoti Europos apsaugos orderį, kad kitos valstybės narės kompetentinga institucija galėtų toliau saugoti asmenį tos valstybės narės teritorijoje.

2 straipsnis

Apibrėžtys

Šioje direktyvoje vartojamų terminų apibrėžtys:

1)   Europos apsaugos orderis– valstybės narės teisminės arba jai lygiavertės institucijos priimtas sprendimas, susijęs su apsaugos priemone, kuriuo remdamasi kitos valstybės narės teisminė arba jai lygiavertė institucija imasi tinkamos priemonės arba priemonių pagal savo nacionalinę teisę, siekdama toliau užtikrinti saugomo asmens apsaugą.

2)   Apsaugos priemonė– išduodančiojoje valstybėje pagal jos nacionalinę teisę ir procedūras priimtas sprendimas baudžiamosiose bylose, kuriuo pavojų keliančiam asmeniui nustatomas vienas ar keli 5 straipsnyje nurodyti draudimai ar apribojimai, siekiant apsaugoti saugomą asmenį nuo nusikalstamos veikos, kuri gali kelti pavojų jo gyvybei, fiziniam arba psichiniam neliečiamumui, orumui, asmens laisvei arba lytiniam neliečiamumui.

3)   Saugomas asmuo– fizinis asmuo, kuriam taikoma apsauga, pagrįsta išduodančiosios valstybės paskirta apsaugos priemone.

4)   Pavojų keliantis asmuo– fizinis asmuo, kuriam nustatytas vienas ar keli 5 straipsnyje nurodyti draudimai arba apribojimai.

5)   Išduodančioji valstybė– valstybė narė, kurioje paskirta apsaugos priemonė, kuri yra pagrindas išduoti Europos apsaugos orderį.

6)   Vykdančioji valstybė– valstybė narė, kuriai perduotas Europos apsaugos orderis, kad jį pripažintų.

7)   Priežiūros valstybė– valstybė narė, kuriai perduotas teismo sprendimas, kaip apibrėžta Pamatinio sprendimo 2008/947/TVR 2 straipsnyje, arba sprendimas dėl kardomųjų priemonių, kaip apibrėžta Pamatinio sprendimo 2009/829/TVR 4 straipsnyje.

3 straipsnis

Kompetentingų institucijų skyrimas

1.   Kiekviena valstybė narė praneša Komisijai, kuri teisminė ar jai lygiavertė institucija arba institucijos pagal jos nacionalinę teisę yra kompetentingos išduoti Europos apsaugos orderį ir jį pripažinti pagal šią direktyvą, kai ta valstybė narė yra išduodančioji valstybė arba vykdančioji valstybė.

2.   Komisija visoms valstybėms narėms suteikia galimybę susipažinti su gauta informacija. Valstybės narės informuoja Komisiją apie visus 1 dalyje nurodytos informacijos pakeitimus.

4 straipsnis

Kreipimasis į centrinę instituciją

1.   Kiekviena valstybė narė gali paskirti centrinę instituciją arba, jei taip numatyta jos teisės sistemoje, kelias centrines institucijas kompetentingoms institucijoms padėti.

2.   Valstybė narė, jei tai būtina dėl jos vidaus teisminės sistemos sąrangos, gali nustatyti, kad jos centrinė institucija ar institucijos yra atsakinga (-os) už Europos apsaugos orderių administracinį perdavimą ir priėmimą bei už visą kitą su tuo susijusį oficialų susirašinėjimą. Todėl visi kompetentingų institucijų tarpusavio ryšiai, konsultacijos, keitimasis informacija, paklausimai ir pranešimai gali būti atitinkamais atvejais tvarkomi padedant atitinkamos valstybės narės paskirtai centrinei institucijai ar institucijoms.

3.   Valstybės narės, pageidaujančios pasinaudoti šiame straipsnyje nurodytomis galimybėmis, praneša Komisijai su paskirta centrine institucija arba institucijoms susijusią informaciją. Šie nurodymai yra privalomi visoms išduodančiosios valstybės institucijoms.

5 straipsnis

Apsaugos priemonės, egzistuojančios pagal nacionalinę teisę, reikmė

Europos apsaugos orderis gali būti išduodamas tik tais atvejais, kai išduodančiojoje valstybėje anksčiau buvo paskirta apsaugos priemonė, kuria pavojų keliančiam asmeniui nustatomas vienas ar keli toliau nurodyti draudimai arba apribojimai:

| a) | draudimas lankytis tam tikrose vietovėse, vietose ar apibrėžtuose regionuose, kuriuose gyvena arba lankosi saugomas asmuo; |
| --- | --- |

a)

draudimas lankytis tam tikrose vietovėse, vietose ar apibrėžtuose regionuose, kuriuose gyvena arba lankosi saugomas asmuo;

| b) | draudimas bet kokia forma, įskaitant telefoną, elektroninį ar įprastinį paštą, faksą ar kitas priemones, kontaktuoti su saugomu asmeniu arba tokių kontaktų reguliavimas; arba |
| --- | --- |

b)

draudimas bet kokia forma, įskaitant telefoną, elektroninį ar įprastinį paštą, faksą ar kitas priemones, kontaktuoti su saugomu asmeniu arba tokių kontaktų reguliavimas; arba

| c) | draudimas priartėti prie saugomo asmens arčiau nei nustatytu atstumu arba tokio kontakto reguliavimas. |
| --- | --- |

c)

draudimas priartėti prie saugomo asmens arčiau nei nustatytu atstumu arba tokio kontakto reguliavimas.

6 straipsnis

Europos apsaugos orderio išdavimas

1.   Europos apsaugos orderis gali būti išduotas, jei saugomas asmuo nusprendžia gyventi arba jau gyvena kitoje valstybėje narėje arba jei saugomas asmuo nusprendžia būti arba jau yra kitoje valstybėje narėje. Priimdama sprendimą dėl Europos apsaugos orderio išdavimo, išduodančiosios valstybės kompetentinga institucija atsižvelgia, inter alia, į laikotarpio ar laikotarpių, kuriais saugomas asmuo ketina būti vykdančiojoje valstybėje, trukmę ir apsaugos poreikio svarbą.

2.   Išduodančiosios valstybės teisminė arba jai lygiavertė institucija gali išduoti Europos apsaugos orderį tik saugomo asmens prašymu ir įsitikinusi, kad apsaugos priemonė atitinka 5 straipsnyje išdėstytus reikalavimus.

3.   Saugomas asmuo gali pateikti prašymą išduoti Europos apsaugos orderį išduodančiosios valstybės kompetentingai institucijai arba vykdančiosios valstybės kompetentingai institucijai. Jei toks prašymas pateiktas vykdančiajai valstybei, jos kompetentinga institucija kuo greičiau perduoda jį išduodančiosios valstybės kompetentingai institucijai.

4.   Prieš išduodant Europos apsaugos orderį, pavojų keliančiam asmeniui suteikiama teisė būti išklausytam ir teisė ginčyti apsaugos priemonę, jei tos teisės tam asmeniui nebuvo suteiktos proceso, dėl kurio ta apsaugos priemonė buvo paskirta, metu.

5.   Apsaugos priemonę, kurioje numatytas vienas ar keli 5 straipsnyje nurodyti draudimai ar apribojimai, skirianti kompetentinga institucija tinkamu būdu, laikydamasi nacionalinėje teisėje nustatytų procedūrų, informuoja saugomą asmenį apie galimybę pateikti prašymą išduoti Europos apsaugos orderį tuo atveju, jei tas asmuo ketina išvykti į kitą valstybę narę, taip pat apie pagrindines tokio prašymo pateikimo sąlygas. Institucija pataria saugomam asmeniui pateikti prašymą prieš išvykstant iš išduodančiosios valstybės teritorijos.

6.   Jei saugomas asmuo turi globėją arba atstovą, tas globėjas arba atstovas gali pateikti 2 ir 3 dalyse nurodytą prašymą saugomo asmens vardu.

7.   Jei prašymas išduoti Europos apsaugos orderį atmetamas, išduodančiosios valstybės kompetentinga institucija informuoja saugomą asmenį apie visas jos nacionalinėje teisėje numatytas taikytinas teisės gynimo priemones dėl tokio sprendimo.

7 straipsnis

Europos apsaugos orderio forma ir turinys

Europos apsaugos orderis išduodamas laikantis šios direktyvos I priede pateiktos formos. Jame visų pirma nurodoma ši informacija:

| a) | saugomo asmens tapatybė ir pilietybė, taip pat globėjo arba atstovo, jei saugomas asmuo yra nepilnametis arba neveiksnus, tapatybė ir pilietybė; |
| --- | --- |

a)

saugomo asmens tapatybė ir pilietybė, taip pat globėjo arba atstovo, jei saugomas asmuo yra nepilnametis arba neveiksnus, tapatybė ir pilietybė;

| b) | data, nuo kurios saugomas asmuo ketina gyventi arba būti vykdančiojoje valstybėje, ir buvimo laikotarpis ar laikotarpiai (jei žinomas (-i)); |
| --- | --- |

b)

data, nuo kurios saugomas asmuo ketina gyventi arba būti vykdančiojoje valstybėje, ir buvimo laikotarpis ar laikotarpiai (jei žinomas (-i));

| c) | išduodančiosios valstybės kompetentingos institucijos pavadinimas, adresas, telefono ir fakso numeriai ir el. pašto adresas; |
| --- | --- |

c)

išduodančiosios valstybės kompetentingos institucijos pavadinimas, adresas, telefono ir fakso numeriai ir el. pašto adresas;

| d) | informacija apie teisės aktą (pavyzdžiui, nurodant numerį ir datą), kuriame numatyta apsaugos priemonė, kuria remiantis išduotas Europos apsaugos orderis; |
| --- | --- |

d)

informacija apie teisės aktą (pavyzdžiui, nurodant numerį ir datą), kuriame numatyta apsaugos priemonė, kuria remiantis išduotas Europos apsaugos orderis;

| e) | faktų ir aplinkybių, dėl kurių išduodančiojoje valstybėje paskirta apsaugos priemonė, santrauka; |
| --- | --- |

e)

faktų ir aplinkybių, dėl kurių išduodančiojoje valstybėje paskirta apsaugos priemonė, santrauka;

| f) | pavojų keliančiam asmeniui apsaugos priemone, kuria grindžiamas Europos apsaugos orderis, nustatyti draudimai ar apribojimai, jų galiojimo trukmė ir informacija apie sankciją (jeigu numatyta) bet kurio draudimų ar apribojimų pažeidimo atveju; |
| --- | --- |

f)

pavojų keliančiam asmeniui apsaugos priemone, kuria grindžiamas Europos apsaugos orderis, nustatyti draudimai ar apribojimai, jų galiojimo trukmė ir informacija apie sankciją (jeigu numatyta) bet kurio draudimų ar apribojimų pažeidimo atveju;

| g) | apsaugos priemonės vykdymui užtikrinti naudojama techninė priemonė (jei naudojama), suteikta saugomam asmeniui arba pavojų keliančiam asmeniui; |
| --- | --- |

g)

apsaugos priemonės vykdymui užtikrinti naudojama techninė priemonė (jei naudojama), suteikta saugomam asmeniui arba pavojų keliančiam asmeniui;

| h) | pavojų keliančio asmens tapatybė ir pilietybė, taip pat to asmens kontaktiniai duomenys; |
| --- | --- |

h)

pavojų keliančio asmens tapatybė ir pilietybė, taip pat to asmens kontaktiniai duomenys;

| i) | ar saugomam asmeniui ir (arba) pavojų keliančiam asmeniui išduodančiosios valstybės kompetentinga institucija suteikė nemokamą teisinę pagalbą, jei išduodančioji institucija turi šią informaciją ir tam nereikia papildomo tyrimo; |
| --- | --- |

i)

ar saugomam asmeniui ir (arba) pavojų keliančiam asmeniui išduodančiosios valstybės kompetentinga institucija suteikė nemokamą teisinę pagalbą, jei išduodančioji institucija turi šią informaciją ir tam nereikia papildomo tyrimo;

| j) | atitinkamais atvejais kitų aplinkybių, kurios galėtų turėti įtakos vertinant saugomam asmeniui kylantį pavojų, aprašymas; |
| --- | --- |

j)

atitinkamais atvejais kitų aplinkybių, kurios galėtų turėti įtakos vertinant saugomam asmeniui kylantį pavojų, aprašymas;

| k) | atitinkamais atvejais aiškiai nurodoma, kad teismo sprendimas, kaip apibrėžta Pamatinio sprendimo 2008/947/TVR 2 straipsnyje, arba sprendimas dėl kardomųjų priemonių, kaip apibrėžta Pamatinio sprendimo 2009/829/TVR 4 straipsnyje, jau perduotas priežiūros valstybei, jei tai kita valstybė nei ta, kurioje vykdomas Europos apsaugos orderis, ir nurodoma tokio sprendimo vykdymą užtikrinanti tos valstybės kompetentinga institucija. |
| --- | --- |

k)

atitinkamais atvejais aiškiai nurodoma, kad teismo sprendimas, kaip apibrėžta Pamatinio sprendimo 2008/947/TVR 2 straipsnyje, arba sprendimas dėl kardomųjų priemonių, kaip apibrėžta Pamatinio sprendimo 2009/829/TVR 4 straipsnyje, jau perduotas priežiūros valstybei, jei tai kita valstybė nei ta, kurioje vykdomas Europos apsaugos orderis, ir nurodoma tokio sprendimo vykdymą užtikrinanti tos valstybės kompetentinga institucija.

8 straipsnis

Perdavimo procedūra

1.   Išduodančiosios valstybės kompetentinga institucija Europos apsaugos orderį perduoda vykdančiosios valstybės kompetentingai institucijai bet kuriuo būdu, jei tik pateikiamas rašytinis dokumentas, kad vykdančiosios valstybės kompetentinga institucija galėtų nustatyti jo autentiškumą. Visi oficialūs ryšiai taip pat palaikomi tiesiogiai tarp tų kompetentingų institucijų.

2.   Jeigu vykdančiosios valstybės arba išduodančiosios valstybės kompetentinga institucija kitos valstybės kompetentingai institucijai nėra žinoma, pastaroji pateikia visus atitinkamus paklausimus, be kita ko, kreipdamasi į 2008 m. gruodžio 16 d. Tarybos sprendime 2008/976/TVR dėl Europos teisminio tinklo (9) nurodyto Europos teisminio tinklo kontaktinius asmenis, Eurojusto nacionalinį narį arba tos valstybės Eurojusto nacionalinę koordinavimo sistemą, kad gautų būtiną informaciją.

3.   Jeigu vykdančiosios valstybės institucija, gavusi Europos apsaugos orderį, neturi įgaliojimų jo pripažinti, ši institucija ex officio persiunčia Europos apsaugos orderį kompetentingai institucijai ir nedelsdama bet kuriuo būdu, jei tik pateikiamas rašytinis dokumentas, informuoja apie tai išduodančiosios valstybės kompetentingą instituciją.

9 straipsnis

Priemonės vykdančiojoje valstybėje

1.   Vykdančiosios valstybės kompetentinga institucija, gavusi pagal 8 straipsnį perduotą Europos apsaugos orderį, be nederamo delsimo jį pripažįsta ir priima sprendimą, kuriuo paskiriama priemonė, kurios ji galėtų imtis pagal savo nacionalinę teisę panašiu atveju, kad užtikrintų saugomo asmens apsaugą, išskyrus atvejus, kai ji nusprendžia remtis vienu iš 10 straipsnyje nurodytų nepripažinimo pagrindų. Vykdančioji valstybė gali pagal savo nacionalinę teisę taikyti baudžiamąsias, administracines ar civilines priemones.

2.   Vykdančiosios valstybės kompetentingos institucijos paskirta priemonė pagal 1 dalį ir bet kokia kita priemonė, kurios imamasi remiantis 11 straipsnyje nurodytu vėlesniu sprendimu, turi kuo labiau atitikti išduodančiosios valstybės paskirtą apsaugos priemonę.

3.   Vykdančiosios valstybės kompetentinga institucija informuoja pavojų keliantį asmenį, išduodančiosios valstybės kompetentingą instituciją ir saugomą asmenį apie visas priemones, kurios paskirtos taikant 1 dalį, taip pat apie tokios priemonės pažeidimo galimas teisines pasekmes, numatytas nacionalinėje teisėje ir pagal 11 straipsnio 2 dalį. Saugomo asmens adresas ar kita kontaktinė informacija pavojų keliančiam asmeniui neatskleidžiama, išskyrus atvejus, kai tokia informacija būtina taikant 1 dalį paskirtos priemonės vykdymui užtikrinti.

4.   Jeigu vykdančiosios valstybės kompetentinga institucija mano, kad pagal 7 straipsnį Europos apsaugos orderyje pateikta informacija yra neišsami, ji nedelsdama bet kuriuo būdu, jei tik pateikiamas rašytinis dokumentas, apie tai informuoja išduodančiosios valstybės kompetentingą instituciją, jai nustatydama pagrįstą terminą trūkstamai informacijai pateikti.

10 straipsnis

Europos apsaugos orderio nepripažinimo pagrindai

1.   Vykdančiosios valstybės kompetentinga institucija gali atsisakyti pripažinti Europos apsaugos orderį šiomis aplinkybėmis:

| a) | Europos apsaugos orderis yra neišsamus arba nebuvo užpildytas per vykdančiosios valstybės kompetentingos institucijos nustatytą terminą; |
| --- | --- |

a)

Europos apsaugos orderis yra neišsamus arba nebuvo užpildytas per vykdančiosios valstybės kompetentingos institucijos nustatytą terminą;

| b) | neįvykdyti 5 straipsnyje nustatyti reikalavimai; |
| --- | --- |

b)

neįvykdyti 5 straipsnyje nustatyti reikalavimai;

| c) | apsaugos priemonė yra susijusi su veika, kuri pagal vykdančiosios valstybės teisę nėra laikoma nusikalstama veika; |
| --- | --- |

c)

apsaugos priemonė yra susijusi su veika, kuri pagal vykdančiosios valstybės teisę nėra laikoma nusikalstama veika;

| d) | apsauga grindžiama sankcijos arba priemonės, kuriai pagal vykdančiosios valstybės teisę taikoma amnestija ir kuri susijusi su veika arba elgesiu, priklausančiu jos kompetencijai pagal tą teisę, vykdymu; |
| --- | --- |

d)

apsauga grindžiama sankcijos arba priemonės, kuriai pagal vykdančiosios valstybės teisę taikoma amnestija ir kuri susijusi su veika arba elgesiu, priklausančiu jos kompetencijai pagal tą teisę, vykdymu;

| e) | pagal vykdančiosios valstybės teisę pavojų keliantis asmuo naudojasi imunitetu ir todėl neįmanoma paskirti apsaugos priemonių pagal Europos apsaugos orderį; |
| --- | --- |

e)

pagal vykdančiosios valstybės teisę pavojų keliantis asmuo naudojasi imunitetu ir todėl neįmanoma paskirti apsaugos priemonių pagal Europos apsaugos orderį;

| f) | pagal vykdančiosios valstybės teisę pavojaus keliančio asmens baudžiamasis persekiojimas už veiką arba elgesį, dėl kurio paskirta apsaugos priemonė, negali būti vykdomas, kai veika arba elgesys pagal vykdančiosios valstybės nacionalinę teisę priklauso jos kompetencijai; |
| --- | --- |

f)

pagal vykdančiosios valstybės teisę pavojaus keliančio asmens baudžiamasis persekiojimas už veiką arba elgesį, dėl kurio paskirta apsaugos priemonė, negali būti vykdomas, kai veika arba elgesys pagal vykdančiosios valstybės nacionalinę teisę priklauso jos kompetencijai;

| g) | Europos apsaugos orderio pripažinimas prieštarautų principui ne bis in idem; |
| --- | --- |

g)

Europos apsaugos orderio pripažinimas prieštarautų principui ne bis in idem;

| h) | pagal vykdančiosios valstybės teisę pavojų keliantis asmuo dėl savo amžiaus negali būti patrauktas baudžiamojon atsakomybėn už veiką ar elgesį, dėl kurio paskirta apsaugos priemonė; |
| --- | --- |

h)

pagal vykdančiosios valstybės teisę pavojų keliantis asmuo dėl savo amžiaus negali būti patrauktas baudžiamojon atsakomybėn už veiką ar elgesį, dėl kurio paskirta apsaugos priemonė;

| i) | apsaugos priemonė yra susijusi su nusikalstama veika, kuri pagal vykdančiosios valstybės teisę laikoma visiškai, daugiausia arba iš esmės įvykdyta jos teritorijoje. |
| --- | --- |

i)

apsaugos priemonė yra susijusi su nusikalstama veika, kuri pagal vykdančiosios valstybės teisę laikoma visiškai, daugiausia arba iš esmės įvykdyta jos teritorijoje.

2.   Kai vykdančiosios valstybės kompetentinga institucija atsisako pripažinti Europos apsaugos orderį dėl vieno 1 dalyje nurodytų pagrindų, ji:

| a) | be nederamo delsimo informuoja išduodančiąją valstybę ir saugomą asmenį apie šį atsisakymą bei su jo pagrindus; |
| --- | --- |

a)

be nederamo delsimo informuoja išduodančiąją valstybę ir saugomą asmenį apie šį atsisakymą bei su jo pagrindus;

| b) | atitinkamais atvejais informuoja saugomą asmenį apie galimybę prašyti paskirti apsaugos priemonę pagal jos nacionalinę teisę; |
| --- | --- |

b)

atitinkamais atvejais informuoja saugomą asmenį apie galimybę prašyti paskirti apsaugos priemonę pagal jos nacionalinę teisę;

| c) | informuoja saugomą asmenį apie bet kurias taikytinas teisės gynimo priemones, kurios yra numatytos jos nacionalinėje teisėje, dėl tokio sprendimo. |
| --- | --- |

c)

informuoja saugomą asmenį apie bet kurias taikytinas teisės gynimo priemones, kurios yra numatytos jos nacionalinėje teisėje, dėl tokio sprendimo.

11 straipsnis

Taikoma teisė ir kompetencija vykdančiojoje valstybėje

1.   Paskirti ir vykdyti priemones vykdančiojoje valstybėje, kurioje pripažintas Europos apsaugos orderis, yra vykdančiosios valstybės kompetencija. 9 straipsnio 1 dalyje numatyto sprendimo priėmimui ir vykdymui taikoma vykdančiosios valstybės teisė, įskaitant taisykles dėl teisės gynimo priemonių dėl vykdančiojoje valstybėje priimtų sprendimų dėl Europos apsaugos orderio.

2.   Pažeidus vieną ar daugiau priemonių, kurias vykdančioji valstybė paskyrė, pripažinusi Europos apsaugos orderį, vykdančiosios valstybės kompetentinga institucija, taikydama 1 dalį, turi kompetenciją:

| a) | dėl tokio pažeidimo skirti baudžiamąsias sankcijas ir imtis kitos priemonės, jeigu tas pažeidimas pagal vykdančiosios valstybės teisę prilygsta nusikalstamai veikai; |
| --- | --- |

a)

dėl tokio pažeidimo skirti baudžiamąsias sankcijas ir imtis kitos priemonės, jeigu tas pažeidimas pagal vykdančiosios valstybės teisę prilygsta nusikalstamai veikai;

| b) | priimti su pažeidimu susijusius bet kuriuos kitus nebaudžiamuosius sprendimus; |
| --- | --- |

b)

priimti su pažeidimu susijusius bet kuriuos kitus nebaudžiamuosius sprendimus;

| c) | taikyti bet kurią skubią ir laikiną priemonę, kad būtų nutrauktas pažeidimas, atitinkamais atvejais laukiant, kol tolesnį sprendimą priims išduodančioji valstybė. |
| --- | --- |

c)

taikyti bet kurią skubią ir laikiną priemonę, kad būtų nutrauktas pažeidimas, atitinkamais atvejais laukiant, kol tolesnį sprendimą priims išduodančioji valstybė.

3.   Jei vykdančiojoje valstybėje nėra nacionalinio lygio priemonės, kurią panašiu atveju būtų galima skirti, vykdančiosios valstybės kompetentinga institucija praneša išduodančiosios valstybės kompetentingai institucijai apie visus jai žinomus Europos apsaugos orderyje apibūdintos apsaugos priemonės pažeidimus.

12 straipsnis

Pranešimas pažeidimo atveju

Vykdančiosios valstybės kompetentinga institucija praneša išduodančiosios valstybės arba priežiūros valstybės kompetentingai institucijai apie visus priemonės ar priemonių, paskirtų remiantis Europos apsaugos orderiu, pažeidimus. Pranešama naudojant II priede pateiktą standartinę formą.

13 straipsnis

Išduodančiosios valstybės kompetencija

1.   Išduodančiosios valstybės kompetentinga institucija turi išskirtinę kompetenciją priimti sprendimus, susijusius su:

| a) | apsaugos priemonės ir atitinkamai Europos apsaugos orderio atnaujinimu, peržiūra, pakeitimu, atšaukimu ir panaikinimu; |
| --- | --- |

a)

apsaugos priemonės ir atitinkamai Europos apsaugos orderio atnaujinimu, peržiūra, pakeitimu, atšaukimu ir panaikinimu;

| b) | laisvės atėmimo priemonės nustatymu dėl to, kad buvo atšaukta apsaugos priemonė, su sąlyga, kad apsaugos priemonė buvo taikoma remiantis teismo sprendimu, kaip apibrėžta Pamatinio sprendimo 2008/947/TVR 2 straipsnyje, arba remiantis sprendimu dėl kardomųjų priemonių, kaip apibrėžta Pamatinio sprendimo 2009/829/TVR 4 straipsnyje. |
| --- | --- |

b)

laisvės atėmimo priemonės nustatymu dėl to, kad buvo atšaukta apsaugos priemonė, su sąlyga, kad apsaugos priemonė buvo taikoma remiantis teismo sprendimu, kaip apibrėžta Pamatinio sprendimo 2008/947/TVR 2 straipsnyje, arba remiantis sprendimu dėl kardomųjų priemonių, kaip apibrėžta Pamatinio sprendimo 2009/829/TVR 4 straipsnyje.

2.   Pagal 1 dalį priimtiems sprendimams taikoma išduodančiosios valstybės teisė.

3.   Tais atvejais, kai teismo sprendimas, kaip apibrėžta Pamatinio sprendimo 2008/947/TVR 2 straipsnyje, arba sprendimas dėl kardomųjų priemonių, kaip apibrėžta Pamatinio sprendimo 2009/829/TVR 4 straipsnyje, jau perduotas arba, išdavus Europos apsaugos orderį, perduodamas kitai valstybei narei, tolesni sprendimai, kaip numatyta šiuose Pamatiniuose sprendimuose, priimami remiantis atitinkamomis tų pamatinių sprendimų nuostatomis.

4.   Kai apsaugos priemonė numatyta teismo sprendime, kaip apibrėžta Pamatinio sprendimo 2008/947/TVR 2 straipsnyje, kuris jau perduotas arba, išdavus Europos apsaugos orderį, perduodamas kitai valstybei narei, o priežiūros valstybės kompetentinga institucija pagal to pamatinio sprendimo 14 straipsnį yra priėmusi tolesnių sprendimų, turinčių įtakos apsaugos priemonėje numatytiems įpareigojimams ar nurodymams, išduodančiosios valstybės narės kompetentinga institucija nedelsdama atitinkamai atnaujina, peržiūri, pakeičia, atšaukia ar panaikina Europos apsaugos orderį.

5.   Išduodančiosios valstybės kompetentinga institucija nedelsdama informuoja vykdančiosios valstybės kompetentingą instituciją apie visus pagal 1 ir 4 dalis priimtus sprendimus.

6.   Jeigu išduodančiosios valstybės kompetentinga institucija pagal 1 dalies a punktą arba pagal 4 dalį atšaukė ar panaikino Europos apsaugos orderį, vykdančiosios valstybės kompetentinga institucija, vos tik tinkama tvarka gavusi išduodančiosios valstybės kompetentingos institucijos pranešimą, nutraukia priemones, paskirtas pagal 9 straipsnio 1 dalį.

7.   Jeigu išduodančiosios valstybės kompetentinga institucija pagal 1 dalies a punktą arba pagal 4 dalį pakeitė Europos apsaugos orderį, vykdančiosios valstybės kompetentinga institucija atitinkamai:

| a) | laikydamasi 9 straipsnio iš dalies pakeičia priemones, paskirtas remiantis Europos apsaugos orderiu; arba |
| --- | --- |

a)

laikydamasi 9 straipsnio iš dalies pakeičia priemones, paskirtas remiantis Europos apsaugos orderiu; arba

| b) | atsisako vykdyti pakeistą draudimą ar apribojimą tais atvejais, kai jis neatitinka 5 straipsnyje nurodytų draudimų ar apribojimų rūšių arba kai pagal 7 straipsnį Europos apsaugos orderyje pateikta informacija yra neišsami ar per vykdančiosios valstybės kompetentingos institucijos pagal 9 straipsnio 4 dalį nustatytą terminą nebuvo pateikta patikslinta informacija. |
| --- | --- |

b)

atsisako vykdyti pakeistą draudimą ar apribojimą tais atvejais, kai jis neatitinka 5 straipsnyje nurodytų draudimų ar apribojimų rūšių arba kai pagal 7 straipsnį Europos apsaugos orderyje pateikta informacija yra neišsami ar per vykdančiosios valstybės kompetentingos institucijos pagal 9 straipsnio 4 dalį nustatytą terminą nebuvo pateikta patikslinta informacija.

14 straipsnis

Priemonių, paskirtų remiantis Europos apsaugos orderiu, nutraukimo pagrindai

1.   Vykdančiosios valstybės kompetentinga institucija gali nutraukti priemones, paskirtas vykdant Europos apsaugos orderį:

| a) | jeigu yra aiškus pagrindas manyti, kad saugomas asmuo negyvena arba jo nėra vykdančiosios valstybės teritorijoje arba jis galutinai išvyko iš tos teritorijos; |
| --- | --- |

a)

jeigu yra aiškus pagrindas manyti, kad saugomas asmuo negyvena arba jo nėra vykdančiosios valstybės teritorijoje arba jis galutinai išvyko iš tos teritorijos;

| b) | kai pagal jos nacionalinę teisę pasibaigia priemonių, paskirtų vykdant Europos apsaugos orderį, maksimalus galiojimo laikotarpis; |
| --- | --- |

b)

kai pagal jos nacionalinę teisę pasibaigia priemonių, paskirtų vykdant Europos apsaugos orderį, maksimalus galiojimo laikotarpis;

| c) | 13 straipsnio 7 dalies b punkte nurodytu atveju; ar |
| --- | --- |

c)

13 straipsnio 7 dalies b punkte nurodytu atveju; ar

| d) | kai teismo sprendimas, kaip apibrėžta Pamatinio sprendimo 2008/947/TVR 2 straipsnyje, arba sprendimas dėl kardomųjų priemonių, kaip apibrėžta Pamatinio sprendimo 2009/829/TVR 4 straipsnyje, perkeliamas į vykdančiąją valstybę, jai pripažinus Europos apsaugos orderį. |
| --- | --- |

d)

kai teismo sprendimas, kaip apibrėžta Pamatinio sprendimo 2008/947/TVR 2 straipsnyje, arba sprendimas dėl kardomųjų priemonių, kaip apibrėžta Pamatinio sprendimo 2009/829/TVR 4 straipsnyje, perkeliamas į vykdančiąją valstybę, jai pripažinus Europos apsaugos orderį.

2.   Apie tokį sprendimą vykdančiosios valstybės kompetentinga institucija nedelsdama informuoja išduodančiosios valstybės kompetentingą instituciją ir, jei įmanoma, saugomą asmenį.

3.   Vykdančiosios valstybės kompetentinga institucija, prieš nutraukdama priemones pagal 1 dalies b punktą, gali paprašyti išduodančiosios valstybės kompetentingos institucijos pateikti informaciją, ar tuo konkrečiu atveju esančiomis aplinkybėmis vis dar reikalinga Europos apsaugos orderio teikiama apsauga. Išduodančiosios valstybės kompetentinga institucija nedelsdama atsako į tokį prašymą.

15 straipsnis

Europos apsaugos orderio pripažinimui teikiamas prioritetas

Europos apsaugos orderio pripažinimui teikiamas toks pat prioritetas, kuris būtų taikytinas panašiu atveju nacionaliniu lygiu, atsižvelgiant į bet kurias konkrečias bylos aplinkybes, įskaitant klausimo skubumą, į datą, kurią numatyta, kad saugomas asmuo atvyks į vykdančiosios valstybės teritoriją, ir, jei įmanoma, saugomam asmeniui gresiančio pavojaus dydį.

16 straipsnis

Kompetentingų institucijų tarpusavio konsultacijos

Atitinkamais atvejais išduodančiosios valstybės ir vykdančiosios valstybės kompetentingos institucijos gali konsultuotis viena su kita, siekdamos sudaryti palankesnes sąlygas sklandžiai ir efektyviai taikyti šią direktyvą.

17 straipsnis

Kalbos

1.   Išduodančiosios valstybės kompetentinga institucija išverčia Europos apsaugos orderį į vykdančiosios valstybės valstybinę kalbą arba į vieną iš jos valstybinių kalbų.

2.   Vykdančiosios valstybės kompetentinga institucija išverčia 12 straipsnyje nurodytą formą į išduodančiosios valstybės valstybinę kalbą arba į vieną iš jos valstybinių kalbų.

3.   Priimant šią direktyvą arba vėliau bet kuri valstybė narė pareiškime, kurį ji deponuoja Komisijoje, gali nurodyti, kad ji priims vertimą į vieną ar daugiau Sąjungos kitų oficialių kalbų.

18 straipsnis

Išlaidos

Vykdančioji valstybė padengia šios direktyvos taikymo išlaidas pagal savo nacionalinę teisę, išskyrus išlaidas, kurios atsiranda išskirtinai išduodančiosios valstybės teritorijoje.

19 straipsnis

Ryšys su kitomis sutartimis ir susitarimais

1.   Valstybės narės gali toliau taikyti dvišales ar daugiašales sutartis ar susitarimus, kurie galioja šios direktyvos įsigaliojimo metu, jei pagal juos galima praplėsti ar papildyti šios direktyvos tikslus ir supaprastinti apsaugos priemonių taikymo tvarką ar jai sudaryti dar palankesnes sąlygas.

2.   Įsigaliojus šiai direktyvai, valstybės narės gali sudaryti dvišales ar daugiašales sutartis ar susitarimus, jei pagal juos galima praplėsti ar papildyti šios direktyvos tikslus ir supaprastinti apsaugos priemonių taikymo tvarką ar jai sudaryti palankesnes sąlygas.

3.   Ne vėliau kaip ... (10) valstybės narės praneša Komisijai apie 1 dalyje nurodytas galiojančias sutartis ar susitarimus, kuriuos jos pageidauja toliau taikyti. Be to, valstybės narės praneša Komisijai apie visas 2 dalyje nurodytas naujas sutartis ar susitarimus per tris mėnesius nuo jų pasirašymo.

20 straipsnis

Ryšys su kitais teisės aktais

1.   Ši direktyva neturi įtakos Reglamento (EB) Nr. 44/2001, Reglamento (EB) Nr. 2201/2003, 1996 m. Hagos konvencijos dėl jurisdikcijos, taikytinos teisės, pripažinimo, vykdymo ir bendradarbiavimo tėvų pareigų ir vaikų apsaugos priemonių srityje ir 1980 m. Hagos konvencijos dėl tarptautinio vaikų grobimo civilinių aspektų taikymui.

2.   Ši direktyva neturi įtakos Pamatinio sprendimo 2008/947/TVR ar Pamatinio sprendimo 2009/829/TVR taikymui.

21 straipsnis

Įgyvendinimas

1.   Valstybės narės iki ... (11) priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Jos nedelsdamos informuoja apie tai Komisiją.

Valstybės narės, patvirtindamos tas priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.

2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės pagrindinių nuostatų tekstus.

22 straipsnis

Duomenų rinkimas

Kad sudarytų palankesnes sąlygas vertinti šios direktyvos taikymą, valstybės narės praneša Komisijai aktualius duomenis, susijusius su Europos apsaugos orderio nacionalinių procedūrų taikymu, bent paprašytų išduoti, išduotų ir (arba) pripažintų Europos apsaugos orderių skaičių.

23 straipsnis

Peržiūra

Ne vėliau kaip ... (12) Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia šios direktyvos taikymo ataskaitą. Prireikus prie tos ataskaitos pridedami pasiūlymai dėl teisės aktų.

24 straipsnis

Įsigaliojimas

Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

25 straipsnis

Adresatai

Ši direktyva pagal Sutartis skirta valstybėms narėms.

Priimta ...

Europos Parlamento vardu

Pirmininkas

...

Tarybos vardu

Pirmininkas

...

---

(1)  2010 m. gruodžio 14 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2011 m. lapkričio 24 d. Tarybos pozicija, priimta per pirmąjį svarstymą. ... m. ... ... d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir ... m. ... ... d. Tarybos sprendimas.

1

(2)  OL C 115, 2010 5 4, p. 1.

2

(3)  OL L 337, 2008 12 16, p. 102.

3

(4)  OL L 294, 2009 11 11, p. 20.

4

(5)  OL L 12, 2001 1 16, p. 1.

5

(6)  OL L 338, 2003 12 23, p. 1.

6

(7)  OL L 48, 2003 2 21, p. 3.

7

(8)  OL L 350, 2008 12 30, p. 60.

8

(9)  OL L 348, 2008 12 24, p. 130.

9

(10)  Trys mėnesiai nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos.

10

(11)  Treji metai nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos.

11

(12)  Ketveri metai nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos.

12

---

I PRIEDAS

Image

Image

Image

Image

---

II PRIEDAS

Image

Image

---

TARYBOS MOTYVŲ PAREIŠKIMAS

I.   ĮVADAS

2010 m. sausio 7 d. Nuolatinių atstovų komitetas susipažino su Belgijos, Bulgarijos, Ispanijos, Estijos, Prancūzijos, Vengrijos, Italijos, Lenkijos, Portugalijos, Rumunijos, Suomijos ir Švedijos pranešimu dėl iniciatyvos dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl Europos apsaugos orderio (dok. 17513/09 COPEN 247 + COR 1 + ADD 1 REV 1 + ADD 2 REV 1).

2010 m. birželio 4 d. Taryba (Teisingumo ir vidaus reikalai) padarė išvadą, kad tekstui pakankamai pritariama, kad būtų galima derėtis dėl jo su Europos Parlamentu (dok.10384/10 COPEN 127 CODEC 498).

Pirmininkaujanti valstybė narė pradėjo diskusijas su Europos Parlamento ir Komisijos atstovais, kad būtų susitarta dėl teksto per pirmąjį svarstymą. Tačiau susitarta nebuvo ir 2010 m. gruodžio 14 d. Europos Parlamentas balsavo dėl savo pozicijos per pirmąjį svarstymą.

Po diskusijų Tarybos parengiamuosiuose organuose kitas trišalio dialogo su Europos Parlamentu posėdis buvo surengtas 2011 m. rugsėjo 20 d.; jame buvo pasiektas preliminarus susitarimas dėl dokumento teksto.

II.   PER PIRMĄJĮ SVARSTYMĄ PRIIMTOS TARYBOS POZICIJOS ANALIZĖ

Kad tekstui pakankamai pritartų Taryba, derybų su Europos Parlamentu metu buvo susitarta dėl šių teksto pakeitimų:

| a) | Šio dokumento taikymo sritis buvo iš dalies patikslinta, nustatant glaudesnį ryšį tarp galimybės išduoti Europos apsaugos orderį ir nusikalstamo elgesio (1 straipsnis). Šiuo pakeitimu siekiama paaiškinti šio dokumento ryšį su SESV 82 straipsnio 1 dalyje numatytu teisiniu pagrindu. |
| --- | --- |

a)

Šio dokumento taikymo sritis buvo iš dalies patikslinta, nustatant glaudesnį ryšį tarp galimybės išduoti Europos apsaugos orderį ir nusikalstamo elgesio (1 straipsnis). Šiuo pakeitimu siekiama paaiškinti šio dokumento ryšį su SESV 82 straipsnio 1 dalyje numatytu teisiniu pagrindu.

| b) | Tuo pačiu tikslu toliau nurodyta, kad apsaugos priemonė, kuri yra Europos apsaugos orderio pagrindas, turi būti nustatyta sprendime, priimtame baudžiamosiose bylose (2 straipsnio 2 dalis). |
| --- | --- |

b)

Tuo pačiu tikslu toliau nurodyta, kad apsaugos priemonė, kuri yra Europos apsaugos orderio pagrindas, turi būti nustatyta sprendime, priimtame baudžiamosiose bylose (2 straipsnio 2 dalis).

| c) | Kad būtų išsaugota kuo didesnė galimybė šį dokumentą pritaikyti prie įvairių teisinių sistemų nusikaltimų aukų apsaugai užtikrinti, dar nurodyta, kad jei pirmiau nurodytos sąlygos tenkinamos, nesvarbu, kokio pobūdžio institucija skiria apsaugos priemonę, kuria grindžiamas Europos apsaugos orderis (9 konstatuojamoji dalis), ir kad Europos apsaugos orderį vykdanti valstybė narė gali tai daryti atsižvelgdama į savo nacionalinės sistemos ypatybes taikydama administracines, civilines ar baudžiamąsias procedūras (9 straipsnis). |
| --- | --- |

c)

Kad būtų išsaugota kuo didesnė galimybė šį dokumentą pritaikyti prie įvairių teisinių sistemų nusikaltimų aukų apsaugai užtikrinti, dar nurodyta, kad jei pirmiau nurodytos sąlygos tenkinamos, nesvarbu, kokio pobūdžio institucija skiria apsaugos priemonę, kuria grindžiamas Europos apsaugos orderis (9 konstatuojamoji dalis), ir kad Europos apsaugos orderį vykdanti valstybė narė gali tai daryti atsižvelgdama į savo nacionalinės sistemos ypatybes taikydama administracines, civilines ar baudžiamąsias procedūras (9 straipsnis).

| d) | Atitinkamai pakeistos direktyvos konstatuojamosios dalys. |
| --- | --- |

d)

Atitinkamai pakeistos direktyvos konstatuojamosios dalys.

| e) | Į 13 straipsnį įrašyta nauja dalis (žr. 4 dalį), kuria paaiškinamas ryšys tarp Europos apsaugos orderio išdavimo ir procedūrų pagal Tarybos pamatinį sprendimą 2008/947/TVR dėl sprendimų dėl lygtinio atleidimo priemonių ir alternatyvių sankcijų tarpusavio pripažinimo. |
| --- | --- |

e)

Į 13 straipsnį įrašyta nauja dalis (žr. 4 dalį), kuria paaiškinamas ryšys tarp Europos apsaugos orderio išdavimo ir procedūrų pagal Tarybos pamatinį sprendimą 2008/947/TVR dėl sprendimų dėl lygtinio atleidimo priemonių ir alternatyvių sankcijų tarpusavio pripažinimo.

III.   IŠVADA

Per pirmąjį svarstymą priimtoje Tarybos pozicijoje atspindėtas Tarybos ir Europos Parlamento derybose, padedant Komisijai, pasiektas kompromisas. 2011 m. rugsėjo 23 d. Taryba (Teisingumo ir vidaus reikalai) susipažino su susitarimo projektu ir patvirtino savo pasirengimą susitarti dėl naujojo teksto. 2011 m. spalio 4 d. Europos Parlamento Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komitetas (LIBE) ir Moterų teisių ir lyčių lygybės komitetas (FEMM) nusprendė įgalioti savo pirmininkus laišku pranešti Nuolatinių atstovų komiteto pirmininkui, kad jeigu Taryba oficialiai pateiktų Parlamentui tokią savo poziciją, kokia ji pateikta to laiško priede, jie, naudodamiesi savo kaip komitetų pirmininkų įgaliojimais, rekomenduotų plenariniame posėdyje pritarti Tarybos pozicijai be pakeitimų per antrąjį svarstymą Parlamente, su sąlyga, kad tekstą patikrintų teisininkai lingvistai.

2011 m. spalio 6 d. Nuolatinių atstovų komitetas patvirtino susitarimą, kad tekstas būtų pateiktas Tarybai siekiant priimti politinį susitarimą.

---