----

----

I Informācija

Padome

----

KOPĒJĀ NOSTĀJA (EK) Nr. 27/2006,

ko Padome pieņēmusi 2006. gada 25. septembrī

nolūkā pieņemt Eiropas Parlamenta un Padomes ... Lēmumu Nr. .../2006/EK par Eiropas Kopienas Septīto pamatprogrammu pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads)

(2006/C 301 E/01)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 166. panta 1. punktu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),

saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (3),

tā kā:

IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Septītās pamatprogrammas pieņemšana

Ar šo laikposmam no 2007. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim pieņem pamatprogrammu Kopienas darbībām pētniecības un tehnoloģiju attīstības jomā, tostarp demonstrējumu pasākumiem (“Septītā pamatprogramma”).

2. pants

Mērķi un pasākumi

1.   Septītā pamatprogramma ir paredzēta i) līdz iv) apakšpunktā izklāstīto pasākumu atbalstam. Minēto pasākumu mērķi un vispārējas pamatnostādnes ir izklāstītas I pielikumā.

2.   Septītās pamatprogrammas līdzekļi arī paredzēti Kopīgā pētniecības centra (“KPC”) veikto tiešo zinātnisko un tehnoloģisko darbību atbalstam, kuras nav saistītas ar kodoljautājumiem, kā noteikts I pielikumā.

3. pants

Konkrētas programmas

Septīto pamatprogrammu īsteno ar konkrētām programmām. Šajās programmās nosaka precīzus mērķus un sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus.

4. pants

Maksimālais kopējais apjoms un katrai programmai piešķirtā finansējuma īpatsvars

1.   Kopienas finansiālās līdzdalības maksimālais kopējais apjoms šajā Septītajā pamatprogrammā ir EUR 50 521 miljoni (11). Minētās summas sadalījums 2. panta 1. un2. punktā minētajām darbībām un pasākumiem ir šāds (miljonos EUR):

2.   Indikatīvais sadalījums katrai no I pielikumā minētā pasākuma tematiskajām jomām ir sniegts II pielikumā.

3.   Sīki izstrādāti noteikumi Kopienas finansiālai līdzdalībai šajā pamatprogrammā ir noteikti III pielikumā.

5. pants

Kopienas finanšu interešu aizsardzība

Attiecībā uz Kopienas darbībām, ko finansē saskaņā ar šo lēmumu, Kopienas tiesību normas pārkāpuma gadījumā, tostarp saistībā ar šo programmu paredzēto līgumsaistību pārkāpumu, kuru rada kāda uzņēmēja darbība vai bezdarbība, kas rada vai varētu radīt kaitējumu Eiropas Savienības vispārējam budžetam vai tās pārvaldītajiem budžetiem, radot nepamatotus izdevumus, piemēro Regulu (Euratom, EK) Nr. 2988/95 un Regulu (Euratom, EK) Nr. 2185/96.

6. pants

Ētikas principi

1.   Visi pētījumi, ko veic saskaņā ar Septīto pamatprogrammu, jāveic saskaņā ar ētikas pamatprincipiem.

2.   Saskaņā ar šo programmu nefinansē šādas pētniecības jomas:

3.   Gan pieaugušo, gan embriju cilvēka cilmes šūnu pētniecību var finansēt kā atkarībā no zinātniskā ierosinājuma satura, tā atkarībā no iesaistītās(o) dalībvalsts(u) tiesiskā regulējuma.

Jebkurā pieteikumā, lai saņemtu finansējumu cilvēka embriju cilmes šūnu pētniecībai, ir attiecīgi jāiekļauj sīka informācija par licencēšanas un kontroles pasākumiem, ko veiks dalībvalsts kompetentās iestādes, kā arī sīka informācija par sniegto ētisko apstiprinājumu(-iem).

Cilvēka embrija cilmes šūnu pētniecības jomā uz iestādēm, organizācijām un pētniekiem attiecas stingra licencēšana un kontrole atbilstīgi iesaistītās(o) dalībvalsts(u) tiesiskajam regulējumam.

4.   Pētniecības jomas, kas paredzētas 2. punktā, pārskata šīs programmas otrajā posmā (2010.-2013. gads), ņemot vērā zinātnes attīstību.

7. pants

Uzraudzība, novērtēšana un pārskatīšana

1.   Komisija pastāvīgi un sistemātiski uzrauga Septītās pamatprogrammas un tās īpašo programmu īstenošanu un regulāri ziņo par šīs uzraudzības rezultātiem un izplata tos.

2.   Ne vēlāk kā 2010. gadā Komisija ar ārējo ekspertu palīdzību veic šīs pamatprogrammas un tās īpašo programmu uz pierādījumiem balstītu starpposma novērtējumu, turpinot Sestās pamatprogrammas ex-post novērtējumu. Šis novērtējums attiecas uz notiekošo pētniecības darbību kvalitāti, kā arī to īstenošanas un pārvaldības kvalitāti un virzību uz izvirzītajiem mērķiem.

Komisija minētā novērtējuma secinājumus, pievienojot savus apsvērumus, un attiecīgos gadījumos priekšlikumus šīs pamatprogrammas pielāgošanai dara zināmus Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai

Pirms starpposma novērtējuma sastāda progresa ziņojumu, tiklīdz ir pieejami pietiekami dati, kuros redzami sākotnējie atzinumi par to jauno darbību efektivitāti, kas uzsāktas saskaņā ar Septīto pamatprogrammu, un par vienkāršošanas ceļā gūtajiem panākumiem.

3.   Divus gadus pēc šīs pamatprogrammas pabeigšanas Komisija veic programmas pamatojuma, īstenošanas un sasniegumu ārējo novērtējumu, pieaicinot neatkarīgus ekspertus.

Komisija minētā novērtējuma secinājumus, pievienojot savus apsvērumus, dara zināmus Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai.

Briselē, ...

Eiropas Parlamenta vārdā —

priekšsēdētājs

...

Padomes vārdā —

priekšsēdētājs

...

----

(1)OV C 65, 17.3.2006., 9. lpp.

(2)OV C 155, 16.5.2006., 20. lpp.

(3)  Eiropas Parlamenta 2006. gada 15. jūnija Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts), Padomes 2006. gada 25. septembra Kopējā nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Eiropas Parlamenta ... Nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

(4)OV C 320 E, 15.12.2005., 259. lpp.

(5)OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp.

(6)OV L 312, 23.12.1995., 1. lpp.

(7)OV L 292, 15.11.1996., 2. lpp.

(8)OV L 136, 31.5.1999., 1. lpp.

(9)OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

(10)  Visā Septītajā pamatprogrammā ar “MVU” saprot arī mikrouzņēmumus.

(11)  Piezīme: visas summas ir pašreizējās cenās, atspoguļojot Iestāžu nolīgumu (IN) par finanšu Shēmu (2007.-2013. gads). Attiecīgi IN summa FP7 2007.-2013. gadam EUR 48 081 miljonu apjomā 2004. g. cenās atbilst EUR 54 582 miljoniem 2007.-2013. gadam pašreizējās cenās. No šīs summas EUR 50 521 miljoni ir paredzēti FP7 (EK) 2007.-2013. gadam, EUR 2 751 miljoni ir paredzēti FP7 (Euratom) 2007.-2011. gadam un, indikatīvi, EUR 1 310 miljoni ir paredzēti Euratom programmai 2012.-2013. gadam.

(12)  Var finansēt zinātnisko izpēti, kas saistīta ar dzimumdziedzeru vēža ārstēšanu.

----

I PIELIKUMS

ZINĀTNISKIE UN TEHNOLOĢISKIE MĒRĶI, TĒMU UN DARBĪBU VISPĀRĪGAS NOSTĀDNES

Septītā pamatprogramma tiks īstenota, lai izpildītu Līguma 163. pantā aprakstītos vispārējos mērķus stiprināt rūpniecisko konkurētspēju un pildīt citas Kopienas politikas pētniecības vajadzības, tādējādi veicinot uz zinātnes atziņām balstītas sabiedrības izveidi un turpinot Eiropas pētniecības telpas attīstību, kā arī papildinot darbības valsts un reģionālā līmenī. Tā veicinās izcilību zinātniskajā un tehnoloģiskajā pētniecībā, izstrādi un demonstrāciju pasākumus, īstenojot šādas četras programmas: “sadarbība”, “idejas”, “cilvēki” un “iespējas”.

I.   Sadarbība

šajā Septītās pamatprogrammas daļā atbalsts tiks sniegts starpvalstu sadarbībai dažādās formās visā Savienībā un ārpus tās robežām vairākās tematiskās jomās, kas atbilst galvenajām zināšanu un tehnoloģiju jomām, kurās jāatbalsta un jāpastiprina augstākās kvalitātes pētniecība, lai risinātu Eiropas sociālās, ekonomiskās, vides un rūpnieciskās problēmas. Galvenais darbs būs vērsts uz to, lai uzlabotu rūpniecības konkurētspēju, izmantojot izpētes programmu, kas atspoguļo lietotāju vajadzības visā Eiropā.

Vispārējs mērķis ir veicināt ilgtspējīgu attīstību.

Desmit tēmas Kopienas darbībai ir šādas:

šīs tēmas ir samērā plaši definētas, lai tās varētu pielāgot jaunām vajadzībām un iespējām, kas var rasties Septītās pamatprogrammas darbības laikā. Katrai no šīm tēmām ir noteikti vairāki pasākumi, kuros norādītas vispārējās nostādnes, kas paredzētas Kopienas atbalstam. šīs darbības ir noteiktas, pamatojoties uz to, kā tās sekmē Kopienas mērķu sasniegšanu, tostarp pāreju uz sabiedrību, kas balstīta uz zināšanām, kā arī attiecīgo Eiropas pētniecības potenciālu un šajā jomā veikto Kopienas līmeņa darbību pievienoto vērtību.

Īpašu uzmanību pievērsīs efektīvas koordinācijas nodrošināšanai starp tematiskajām jomām, kā arī prioritārām zinātnes jomām, kas apvieno vairākas tēmas, piemēram, pētniecība mežsaimniecībā, kultūras mantojums, jūras zinātnes un tehnoloģijas.

Daudzdisciplīnu pieeju veicinās ar kopējām starptematiskām pieejām pētniecības un tehnoloģiju jomām, kas ir saistītas ar vairāk nekā vienu tēmu, un svarīga starptematiskās sadarbības forma būs kopīgi izsludināti konkursi.

Attiecībā uz jautājumiem, kas jo īpaši aktuāli rūpniecības nozarei, tēmas ir noteiktas, pamatojoties arī uz darbu, ko veikušas dažādas “Eiropas tehnoloģiju platformas”, kuras ir izveidotas jomās, kur Eiropas konkurētspēja, ekonomikas izaugsme un labklājība ir atkarīga no nozīmīga pētniecības un tehnoloģiju progresa vidējā un ilgā termiņā. Eiropas tehnoloģiju platformas apvieno attiecīgo nozaru ieinteresētās personas, lai definētu un īstenotu Stratēģiskās izpētes programmu. šī pamatprogramma sekmēs minēto Stratēģiskās izpētes programmu realizāciju, ja tās rada Eiropas pievienoto vērtību. Eiropas tehnoloģiju platformas var būt nozīmīgas, lai sekmētu un organizētu rūpniecības pārstāvju, tostarp MVU, dalību pētniecības projektos saistībā ar to specifisko nozari, tostarp arī projektos, kas ir tiesīgi saņemt finansējumu saskaņā ar pamatprogrammu.

Desmit tēmās iekļauta arī pētniecība, kas vajadzīga, lai atbalstītu Kopienas politikas formulēšanu, īstenošanu un izvērtēšanu tādās jomās kā veselība, drošība, patērētāju aizsardzība, enerģētika, vide, atbalsts attīstībai, zivsaimniecība, jūras lietas, lauksaimniecība, dzīvnieku labturība, transports, izglītība un mācības, nodarbinātība, sociālās lietas, kohēzija, brīvības, drošības un tiesiskuma telpas izveide, kā arī atbalstītu pirmsnormatīvus un normatīvus pētījumus, kas ir saistīti ar standartu savstarpējās izmantojamības un kvalitātes uzlabošanu un to īstenošanu.

Atbilstīgi katrai tēmai papildus šiem pasākumiem brīvā un elastīgā veidā tiks risinātas divu veidu iespējas:

Zināšanu izplatīšana un tālāknodošana sniedz būtisku pievienoto vērtību Eiropas pētniecības darbībām, un tiks veikti pasākumi, lai rūpniecības nozares, politikas veidotāji un sabiedrība plašāk izmantotu rezultātus. Zināšanu izplatīšanu uzskatīs par būtisku uzdevumu visās tematiskajās jomās, piemērojot jomas “Drošība” pasākumiem vajadzīgos ierobežojumus sakarā ar konfidencialitātes aspektu, tostarp arī, finansējot sadarbības tīklu veidošanas ierosmes, seminārus un pasākumus, ārējo ekspertu palīdzību un informācijas un elektroniskos pakalpojumus, jo īpaši CORDIS.

Tiks nodrošināta papildināmība un sinerģija starp šo programmu un citām Kopienas programmām. Pasākumus inovāciju atbalstam veiks saskaņā ar Konkurētspējas un inovāciju programmu.

Īpaša uzmanība būtu jāpievērš mazo un vidējo uzņēmumu (MVU) (1), jo īpaši starptautiskā sadarbībā esošu zināšanu ietilpīgu MVU, līdzdalībai. Visā programmas daļā “Sadarbība” veiks konkrētus pasākumus, tostarp atbalsta darbības MVU līdzdalības veicināšanai, saistībā ar stratēģiju, ko izstrādās atbilstīgi katrai tēmai. Papildus šīm stratēģijām tiks veikta kvantitatīva un kvalitatīva uzraudzība attiecībā uz nosprausto mērķu sasniegšanu. Mērķis būs novirzīt vismaz 15 % no programmas sadaļā “Sadarbība” pieejamajiem resursiem uz MVU.

Atbalstu sniegs arī attiecībā uz ierosmēm, kuru mērķis ir rosināt debates par zinātniskiem jautājumiem un pētījumu rezultātiem ar pēc iespējas plašu sabiedrību ārpus pētniecības aprindām, kā arī zinātniskās komunikācijas un izglītības jomā, tostarp vajadzības gadījumā iesaistot pilsoniskās sabiedrības organizācijas vai šādu organizāciju tīklus. Tiks veikta dzimumu jautājuma un dzimumu līdztiesības aspektu integrācija visās zinātnisko pētījumu jomās.

Lai palielinātu Eiropas pētniecības konkurētspēju, tās potenciāls jāizmanto pilnībā visā Eiropas pētniecības telpā. Projektus, kuru mērķis ir nodrošināt zinātnisko izcilību, būtu jāvada, pievēršot uzmanību optimālam resursu izlietojumam.

Visās šajās tēmās atbalstu starpvalstu sadarbībai īstenos ar:

Kopīgie pētījumi

Kopienas pētniecības finansējums galvenokārt būs paredzēts kopīgiem pētījumiem. Mērķis ir zināšanu attīstības galvenajās jomās izveidot izcilus pētniecības projektus un tīklus, kuri spētu piesaistīt pētniekus un investīcijas no Eiropas un visas pasaules.

Tas tiks panākts, atbalstot kopīgus pētījumus saskaņā ar vairākām finansēšanas shēmām: kopīgie projekti, izcilības tīkli, koordinācijas/atbalsta darbības (skat. III pielikumu).

Kopīgās tehnoloģiju ierosmes

Ļoti nedaudzos gadījumos PTA mērķa darbības jomas un iesaistīto resursu apjoma dēļ varētu būt lietderīga ilgtermiņa partnerību veidošana ar privātā un valsts sektora iesaistīšanu kopīgu tehnoloģiju ierosmju veidā. Šajās ierosmēs, galvenokārt Eiropas tehnoloģijas platformu darba rezultātā, kas aptver vienu pētniecības aspektu vai nelielu skaitu pētniecības aspektu attiecīgajā jomā, tiks apvienotas privātā sektora investīcijas un valsts un Eiropas publiskais finansējums, tostarp dotācijas no Septītās pamatprogrammas un aizdevumi un garantijas finansējums no Eiropas Investīciju bankas. Lēmumi par katru kopīgo tehnoloģiju ierosmi tiks pieņemti atsevišķi, vai nu pamatojoties uz Līguma 171. pantu (tas var ietvert kopuzņēmuma izveidi), vai pamatojoties uz lēmumiem par īpašām programmām saskaņā ar Līguma 166. panta 3. punktu.

Potenciālas kopīgas tehnoloģiju ierosmes tiks noteiktas atklātā un pārredzamā veidā, pamatojoties uz novērtējumiem, izmantojot vairākus kritērijus:

Kopīgo tehnoloģiju ierosmes veids ir skaidri jādefinē, it īpaši attiecībā uz šādiem jautājumiem:

Ņemot vērā kopīgo tehnoloģiju ierosmju īpašo piemērošanas jomu un sarežģītību, tiks pieliktas lielas pūles, lai nodrošinātu to pārredzamu darbību un to, lai Kopienas finansējumu kopīgajām tehnoloģiju ierosmēm piešķirtu, balstoties uz pamatprogrammas izcilības un konkurētspējas principiem.

Īpašu uzmanību pievērsīs vispārējai saskaņotībai un koordinācijai starp kopīgām tehnoloģiju ierosmēm un programmām, un projektiem vienā jomā (2), vienlaikus ievērojot jau esošās īstenošanas procedūras, kā arī veltīs uzmanību tam, lai nodrošinātu, ka dalība to projektos ir atvērta plašam dalībnieku lokam visā Eiropā, un it sevišķi MVU.

To pētniecības programmu koordinācija, kuras nav Kopienas programmas

šajā jomā veiktajās darbībās tiks izmantoti divi galvenie līdzekļi: ERA-NET shēma un Kopienas līdzdalība kopīgi veiktajās valstu pētniecības programmās (saskaņā ar Līguma 169. pantu). Darbība var attiekties uz jomām, kas nav tieši saistītas ar desmit tēmām, ja vien tām ir pietiekama Eiropas pievienotā vērtība. Pasākumus izmantos arī, lai uzlabotu papildināmību un sinerģiju starp Septīto pamatprogrammu un pasākumiem, ko veic saskaņā ar starpvaldību struktūrām, tādām kā EUREKA un COST (3).

ERA-NET shēmā tiks attīstīta un nostiprināta valstu un reģionālu pētniecības pasākumu koordinācija:

Kopienas līdzdalība pētniecības programmās, kas tiek kopīgi veiktas, pamatojoties uz 169. pantu, ir jo īpaši svarīga Eiropas plaša mēroga dažāda līmeņa sadarbībai starp dalībvalstīm, kurām ir kopīgas vajadzības un/vai intereses. Konkrētos noteiktos gadījumos šādas ierosmes atbilstīgi Līguma 169. pantam varētu uzsākt jomās, kas ir jānosaka ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm, ietverot iespējamo sadarbību ar starpvaldību programmām, pamatojoties uz vairākiem kritērijiem:

Starptautiskā sadarbība

Starptautiskas sadarbības pasākumi, kas demonstrē Eiropas pievienoto vērtību un ir savstarpēji izdevīgi, atbilstīgi šai Septītās pamatprogrammas sadaļai būs šādi:

šī pamatprogrammas daļa aptver starptautiskas sadarbības pasākumus katrā tematiskajā jomā un vairākās tēmās vienlaikus. Šādas darbības īstenos, nodrošinot koordināciju ar darbībām programmās “Cilvēki” un “Iespējas”. Šo pasākumu pamatā būs vispārēja starptautiskās sadarbības stratēģija saskaņā ar pamatprogrammu.

TĒMAS

1.   Veselība

Mērķis

Uzlabot Eiropas iedzīvotāju veselību un palielināt Eiropas ar veselību saistītu nozaru un uzņēmumu konkurētspēju un palielināt spēju radīt inovācijas, risinot globālas veselības problēmas, tostarp jaunās epidēmijas. Uzsvaru liks uz praktisko izpēti (pamatatklājumu izmantošana klīniskajā praksē, tostarp eksperimentu rezultātu zinātniska apstiprināšana), jaunu terapiju izstrādi un apstiprināšanu, veselības veicināšanas un profilakses metodēm, tostarp attiecībā uz veselīgu novecošanu, diagnostikas instrumentiem un medicīnas tehnoloģijām, kā arī ilgtspējīgām un efektīvām veselības aprūpes sistēmām.

Pamatojums

Cilvēka genoma sekvences izzināšana un nesenā attīstība postgenomikā ir krasi izmainījusi cilvēka veselības un slimību izpēti. Lai integrētu milzīgo datu apjomu un izprastu to pamatā esošos procesus, un izstrādātu svarīgas tehnoloģijas ar veselību saistītajai bioloģiskajai rūpniecībai, ir jāapvieno būtiskākais no dažādām zināšanām un resursiem, kas nav pieejami valstu līmenī, lai attīstītu zināšanas un prasmes, kas ļautu rīkoties.

Nozīmīgai attīstībai praktiskajā veselības pētniecībā, kas ir nepieciešama, lai nodrošinātu, ka biomedicīnas pētniecība sniedz praktisku labumu un uzlabo dzīves kvalitāti, ir vajadzīga arī daudzdisciplināra attieksme un pieeja Eiropas līmenī, iesaistot dažādas ieinteresētās personas. Šāda pieeja ļauj Eiropai efektīvāk papildināt starptautiskos centienus, lai apkarotu globālas nozīmes slimības.

Daudzu slimību (piem., vēzis, sirds un asinsvadu slimības un infekcijas slimības, psihiskās un neiroloģiskās slimības, jo īpaši ar novecošanu saistītās slimības, tādas kā Alcheimera slimība un Parkinsona slimība) klīniskā izpēte pamatojas uz starptautiskiem izmēģinājumiem vairākos centros, lai nodrošinātu pacientu vajadzīgo skaitu īsā laikposmā.

Epidemioloģiskai izpētei vajadzīga liela cilvēku dažādība un starptautiskie tīkli, lai nonāktu pie nozīmīgiem secinājumiem. Reti sastopamu slimību jaunu diagnostikas un ārstēšanas metožu izstrādē, kā arī šo slimību epidemioloģiskā izpētē arī vajadzīga daudzu valstu pieeja, lai palielinātu pacientu skaitu katrā pētījumā. Turklāt, īstenojot veselības politikas virzītu izpēti Eiropas līmenī, kļūst iespējams veikt modeļu, sistēmu, datu un valsts datubāzēs un bioloģisko datu bankās apkopotā pacientu materiāla salīdzināšanu.

Labi attīstīta ES mēroga biomedicīnas pētniecība palīdzēs nostiprināt Eiropas veselības aizsardzības biotehnoloģijas, medicīnas tehnoloģiju un farmaceitiskās nozares konkurētspēju. ES sadarbība ar attīstības valstīm tām ļaus attīstīt pētniecības spējas. ES jāuzņemas aktīva loma, sabiedriskajā un farmaceitiskajā nozarē veidojot inovācijas veicinošu vidi, kas risina sabiedrības veselības vajadzības, jo īpaši, lai palielinātu panākumus klīnisko pētījumu jomā. Uz pētniecību balstītie MVU ir galvenais veselības aizsardzības biotehnoloģiju un medicīnas tehnoloģiju industriju dzinējspēks. Lai gan Eiropai pašlaik ir vairāk biotehnoloģiju uzņēmumu nekā ASV, vairums no tiem ir mazi un mazāk attīstīti nekā konkurenti. Valsts un privāti atbalstīti pētījumu centieni ES līmenī atvieglos to attīstību. ES pētniecība arī dod ieguldījumu jaunu normu un standartu attīstībai, lai izveidotu atbilstīgu normatīvo regulējumu jaunām medicīnas tehnoloģijām (piemēram, atjaunošanās medicīnai). Alternatīvu testēšanas stratēģiju jomā būtu jānodrošina Eiropas pētniecības un inovāciju galvenā loma pasaules līmenī, jo īpaši attiecībā uz metodēm, kurās neizmanto dzīvniekus.

Īstenojamās darbības, kuras aptver politikas vajadzībām nepieciešamo pētniecību, ir izklāstītas turpmāk. Visās darbībās īpaša uzmanība tiks veltīta stratēģiskajiem jautājumiem — bērnu veselībai, novecojošās sabiedrības veselībai. Vajadzības gadījumā tiks atbalstītas ilgtermiņa pētniecības programmas, piemēram, Eiropas tehnoloģiju platformu noteiktās programmas, piemēram, programma jaunu medikamentu izstrādei. Lai reaģētu uz jaunām politikas vajadzībām, atbalstu var sniegt papildu darbībām, piemēram, veselības politikas jomā un arodveselības un darba drošības jomā.

Katrā no turpmāk minētajām darbībām vērā ņems ētiskos, juridiskos un sociālekonomiskos jautājumus.

Darbības

2.   Pārtika, lauksaimniecība un biotehnoloģija

Mērķis

Izveidot Eiropā uz zinātnes atziņām balstītu bioekonomiku (4), apvienojot zinātni, rūpniecību un citas ieinteresētās puses, lai izmantotu jaunas pētniecības iespējas, risinot sociālas, vides un ekonomikas problēmas: pieaugošs pieprasījums pēc drošākas, veselīgākas, kvalitatīvākas pārtikas un pēc atjaunīgo bioresursu ilgtspējīgas izmantošanas un ražošanas; pieaugošais epizootijas un zoonozes slimību, kā arī ar pārtiku saistītu traucējumu risks; draudi lauksaimniecības, akvakultūras un zivsaimniecības ražošanas ilgtspējībai un drošībai; pieaugošais pieprasījums pēc augstas kvalitātes pārtikas, ņemot vērā dzīvnieku labturības un lauku un piekrastes apstākļus un reakciju uz specifiskām patērētāju vajadzībām uztura ziņā.

Pamatojums

Inovācijas un zināšanu attīstība bioloģisko resursu (mikroorganismu, augu, dzīvnieku) ilgtspējīgā apsaimniekošanā, ražošanā un izmantošanā sniegs pamatu jauniem, ilgtspējīgiem, drošiem, ekoloģiski efektīviem un konkurētspējīgiem produktiem lauksaimniecības, zivsaimniecības, lopbarības, pārtikas, veselības, koksnes apstrādes un pārstrādes rūpniecībā, kā arī saistītajās nozarēs. Saskaņā ar Eiropas stratēģiju attiecībā uz zinātnēm par dzīvību un biotehnoloģiju (5) tas palīdzēs palielināt Eiropas lauksaimniecības un biotehnoloģijas, sēklu ražošanas un pārtikas uzņēmumu, īpaši augsto tehnoloģiju MVU, konkurētspēju, tajā pat laikā uzlabojot sociālo labklājību.

Pētniecība par pārtikas un dzīvnieku barības aprites drošumu, ar uzturu saistītām slimībām, pārtikas izvēli un pārtikas un uztura ietekmi uz veselību palīdzēs apkarot ar pārtiku saistītos veselības traucējumus (piem., aptaukošanās, alerģijas) un infekcijas slimības (piem., transmisīvā sūkļveida encefalopātija, putnu gripa), vienlaicīgi sniedzot nozīmīgu ieguldījumu pašreizējās politikas un noteikumu īstenošanā un nākamās politikas un regulējuma formulēšanā sabiedrības, dzīvnieku, augu veselības un patērētāju aizsardzības jomā.

Eiropas uzņēmumu dažādība šajās jomās un tas, ka lielākā daļa uzņēmumu ir mazi, kas ir viena no Savienības priekšrocībām un iespējām, izraisa fragmentētu pieeju līdzīgām problēmām. Tās var labāk atrisināt, ieviešot lielāku sadarbību un zināšanu apmaiņu, piemēram, par jaunām metodoloģijām, tehnoloģijām, procesiem un standartiem, kas rodas sakarā ar izmaiņām Kopienas tiesību aktos.

Vairākas Eiropas tehnoloģiju platformas veicina kopīgu pētniecības prioritāšu noteikšanu tādās jomās kā augu genomika un biotehnoloģija, mežsaimniecība un koksnes apstrādes un pārstrādes rūpniecība, dzīvnieku veselība, lauksaimniecības dzīvnieku audzēšana, pārtika un rūpnieciskā biotehnoloģija. Veiktā zinātniskā izpēte nodrošinās pamata zināšanas, kas nepieciešamas, lai atbalstītu kopējo lauksaimniecības politiku un Eiropas mežsaimniecības stratēģiju; lauksaimniecības un tirdzniecības jautājumus; ģenētiski modificētu organismu (“ĢMO”) drošības aspektus; noteikumus par pārtikas drošību; Kopienas dzīvnieku veselības, slimību kontroles un labturības standartus; un kopējās zivsaimniecības politikas reformu, ar ko cenšas nodrošināt zvejniecības un akvakultūras ilgtspējīgu attīstību un zivsaimniecības produktu nekaitīgumu (6). Lai nodrošinātu sociālo nozīmību, ir paredzēta arī elastīga reaģēšana uz jaunām politikas vajadzībām, jo īpaši attiecībā uz jauniem riskiem, jaunām sociālām vai ekonomikas tendencēm un vajadzībām.

Darbības

3.   Informācijas un komunikācijas tehnoloģijas (IKT)

Mērķis

Uzlabot Eiropas rūpniecības konkurētspēju un dot Eiropai iespēju apgūt un pielāgot IKT nākotnes attīstību, lai izpildītu sabiedrības un ekonomikas prasības. IKT ir uz zināšanām balstītas sabiedrības pamatā. Pasākumi stiprinās Eiropas zinātnes un tehnoloģiju bāzi un nodrošinās tās globāli vadošo lomu IKT jomā, palīdzēs virzīt un veicināt produktu, pakalpojumu un procesu inovācijas un radošu pieeju, izmantojot IKT, un nodrošinās, ka IKT attīstība tiek ātri pārvērsta jaunās priekšrocībās Eiropas iedzīvotāju, uzņēmumu, rūpniecības nozaru un valdību interesēs. Šīs darbības arī palīdzēs samazināt digitālplaisas un sociālo atstumtību.

Pamatojums

IKT ir svarīgas Eiropas nākotnei un tās ir Lisabonas stratēģijas īstenošanas pamatā. Tām ir veicinošs iespaids trīs būtiskās jomās: produktivitātē un inovācijās, sabiedrisko pakalpojumu modernizēšanā un zinātnes un tehnoloģijas progresā. Pusi no produktivitātes rezultātā gūtās peļņas mūsu tautsaimniecībās nodrošina IKT ietekme uz produktiem, pakalpojumiem un uzņēmējdarbības procesiem. IKT ir galvenais faktors inovāciju un jaunrades veicināšanā un vērtību izmaiņu apgūšanā ražošanas un pakalpojumu nozarē.

IKT ir nepieciešamas, lai apmierinātu augošo pieprasījumu pēc veselības un sociālās aprūpes, jo īpaši cilvēkiem ar īpašām vajadzībām, tostarp novecojošajai sabiedrībai, un lai modernizētu valsts kompetencē esošos pakalpojumus, piemēram, izglītība, kultūras mantojums, drošība, enerģētika, transports un vide, kā arī lai veicinātu pārvaldības un politikas veidošanas procesu pieejamību un pārredzamību. IKT ir svarīga nozīme pētniecības un tehnoloģiju attīstības jomas pārvaldībā un informācijas izplatīšanā, un tās paātrina citu zinātnes un tehnoloģijas jomu attīstību, jo tās ietekmē veidu, kā zinātnieki veic izpēti, sadarbojas un rada inovācijas.

Ekonomikas un sabiedrības augošās vajadzības kopā ar IKT vispārēju ieviešanu un vajadzību tālāk paplašināt tehnoloģijas robežas, kā arī izstrādāt inovatīvus, augstvērtīgus, uz IKT balstītus produktus un pakalpojumus, nosaka plašu risināmo pētniecības jautājumu klāstu. Pietuvināt tehnoloģijas cilvēkiem un organizatoriskām vajadzībām nozīmē: neizcelt tehnoloģiju sarežģītību un pēc pieprasījuma atklāt to funkcionalitāti; padarīt tehnoloģijas funkcionālas, ļoti viegli lietojamas, pieejamas un cenas ziņā pieņemamas; nodrošināt jaunas uz IKT balstītas lietojumprogrammas, risinājumus un pakalpojumus, kuri ir uzticami, droši un pielāgojami lietotāju kontekstam un vēlmēm. Atbilstīgi pieprasījumam “vairāk par mazāku cenu” IKT pētnieki ir iesaistīti globālā sacensībā pievēršoties miniaturizācijai, apgūstot datoru, komunikācijas un informācijas nesēju tehnoloģiju saplūšanu, tostarp sistēmu tālāku savstarpēju izmantojamību, kā arī integrēšanu ar citām saistītām zinātnēm un disciplīnām, un sistēmu radīšanai, kas varētu apgūt zināšanas un attīstīties.

Ņemot vērā šos dažādos centienus, rodas jauna tehnoloģiju paaudze. IKT pētniecības pasākumi arī balstīsies uz plašu zinātnes un tehnoloģijas disciplīnu kopumu, tostarp biozinātnēm un zinātni par dzīvību, psiholoģiju, pedagoģiju, izziņas un sociālajām zinātnēm un humanitārām nozarēm.

IKT ir viena no pētniecības ziņā visintensīvākajām nozarēm. IKT pētniecības īpatsvars valsts un privātajā sektorā veido trešdaļu no kopējā pētniecības apjoma visās lielākajās tautsaimniecībās. Lai gan Eiropai jau ir rūpnieciski un tehnoloģiski vadošā loma galvenajās IKT jomās, tā atpaliek no saviem lielākajiem konkurentiem investīciju ziņā, kas veltītas IKT pētniecībai. Maksimālo labumu no iespējām, ko var sniegt IKT attīstība, mēs varam gūt tikai tad, ja no jauna tiek apvienoti un palielināti centieni Eiropas līmenī. IKT pētniecība, kuras pamatā ir “atvērtā koda” izstrādes modelis, pierāda savu lietderību kā inovatīva metode sadarbības uzlabošanai. IKT pētniecības rezultātus var izmantot dažādos veidos un tie var radīt dažādus uzņēmējdarbības modeļus.

IKT pētniecības darbības tiks cieši saistītas ar politikas pasākumiem IKT izmantošanai un regulējošiem pasākumiem atbilstīgi visaptverošai un vienotai stratēģijai. Pēc plašām konsultācijām, tostarp ar vairākām Eiropas tehnoloģiju platformām un rūpniecības nozares ierosmēm, ir izvirzītas prioritātes tādās jomās kā nanoelektronika, mikrosistēmas, iegultās sistēmas, mobilie un bezvadu sakari, elektroniskie sabiedrības saziņas līdzekļi, fotonika, robotika un programmatūra, pakalpojumi un tīkli (Grids), tostarp bezmaksas, brīva un atklātā pirmkoda programmatūra (FLOSS). Vērā ņems arī ilgtspējības jautājumus, jo īpaši elektronikas jomā.

Darbības

Pētniecības loma attiecībā uz nākotnes un jaunajām tehnoloģijām ir īpaši būtiska šajā tēmā, lai atbalstītu progresīvus pētījumus galveno IKT jomā un IKT savienojumā ar citām saistītajām jomām un disciplīnām; lai attīstītu inovatīvas idejas un radikāli jaunus izmantojuma veidus, izpētītu jaunas iespējas IKT pētniecības virzienos, tostarp kvantu ietekmes, sistēmu integrācijas un viedsistēmu izmantojumu.

4.   Nanozinātnes, nanotehnoloģijas, materiāli un jaunas ražošanas tehnoloģijas

Mērķis

Uzlabot Eiropas rūpniecības nozares konkurētspēju un radīt zināšanas, lai nodrošinātu tās pārveidošanu no resursu ietilpīgas nozares zināšanu ietilpīgā nozarē, radot radikālas pārmaiņas zināšanās un ieviešot progresīvas zināšanas jauniem lietojumiem, kas ietver dažādas tehnoloģijas un disciplīnas. Tas būs noderīgi kā jaunajām augsto tehnoloģiju nozarēm, tā progresīvākajām uz zināšanām balstītām tradicionālām nozarēm, īpašu uzmanību veltot pienācīgai PTA rezultātu izplatīšanai mazajiem un vidējiem uzņēmumiem. Šie pasākumi, pirmkārt, ir saistīti ar tādu tehnoloģiju attīstību, kas ietekmē visas rūpniecības nozares un daudzas citas Septītās pamatprogrammas tēmas.

Pamatojums

Augošās grūtības, kas ietekmē daudzas rūpnieciskās darbības, vērojamas ne tikai tradicionālās nozarēs, kurām raksturīgs augsts darbietilpīgums, bet kļūst vērojama arī starpniecības pakalpojumu nozarē, kas veido Eiropas ekonomikas pamatu, un pat dažos augsto tehnoloģiju sektoros. Jāuztur spēcīga rūpnieciskā bāze, stiprinot zināšanu saturu esošajā rūpniecībā, kā arī veidojot Eiropā uz zinātnes atziņām balstītu zināšanu ietilpīgu rūpniecību, uzsverot pamatpētījumu izmantošanu rūpnieciskiem lietojumiem. Tas ietvers esošās MVU bāzes modernizāciju un jaunu uz zināšanām balstītu MVU izveidi un tālāku izaugsmi, sākot ar zināšanu un kompetences izplatīšanu, īstenojot kopīgas programmas.

Rūpniecības konkurētspēja nākotnē lielā mērā būs atkarīga no nanotehnoloģijām un to izmantošanas. PTA nanozinātnēs un nanotehnoloģijās, ko veic vairākās jomās, var paātrināt Eiropas rūpniecības pārveidošanos. ES pieder atzīta vadošā loma tādās jomās kā nanozinātnes, nanotehnoloģijas, materiāli un ražošanas tehnoloģijas, kas jānostiprina, lai nodrošinātu un palielinātu ES ietekmi augstas globālās konkurences apstākļos.

Materiāli ar jaunām īpašībām ir ļoti svarīgi Eiropas rūpniecības konkurētspējai nākotnē, un tie ir tehniskā progresa pamats daudzās jomās.

Ar rūpniecību saistītas prioritātes un to integrāciju nozares lietojumiem var noteikt ar tādiem pasākumiem kā Eiropas tehnoloģiju platformas tādās jomās kā nanoelektronika, rūpniecība, elektroenerģijas ieguve, tērauda rūpniecība, ķīmija, enerģētika, transporta nozare, būvniecība, rūpnieciskā drošība, tekstila nozare, keramikas nozare, koksnes apstrādes un pārstrādes rūpniecība un nanomedicīna. Tas palīdzēs noteikt kopējas pētniecības prioritātes un mērķus. Papildus elastīgai reaģēšanai uz jaunām politikas vajadzībām, kas radīsies Septītās pamatprogrammas laikā, tiks risināti attiecīgie politikas, regulatīvie, standartizācijas un ietekmes jautājumi.

Darbības

5.   Enerģētika

Mērķis

Pielāgot pašreizējo enerģētikas sistēmu ilgtspējīgākā sistēmā, kas mazāk būtu atkarīga no importētas degvielas un balstītos uz dažādiem enerģijas avotiem, jo īpaši uz atjaunīgās enerģijas avotiem, enerģijas nesējiem un nepiesārņojošiem avotiem; uzlabot energoefektivitāti, tostarp padarīt enerģijas lietošanu un glabāšanu racionālāku; risināt arvien augošos izaicinājumus saistībā ar piegādes drošību un klimata pārmaiņām, vienlaikus palielinot Eiropas rūpniecības konkurētspēju.

Pamatojums

Attiecībā uz enerģētikas sistēmām pastāv lielas problēmas. Nepieciešams steidzami atklāt un izstrādāt piemērotus un savlaicīgus risinājumus, ņemot vērā satraucošas enerģijas pieprasījuma tendences pasaulē, parasto naftas un dabasgāzes krājumu izsīkumu, kā arī vajadzību būtiski ierobežot siltumnīcefekta gāzu emisijas nolūkā mazināt klimata pārmaiņu postošās sekas, naftas cenu kaitējošo nepastāvību (jo īpaši attiecībā uz transporta nozari, kas ir lielā mērā atkarīga no naftas cenām) un ģeopolitisko nestabilitāti naftas piegādātāju apgabalos. Pētniecība enerģētikas jomā ir nozīmīgs ieguldījums, lai nodrošinātu samaksājamas enerģijas cenas mūsu iedzīvotājiem un uzņēmumiem. Pētījumi un demonstrējumi ir nepieciešami, lai nodrošinātu videi draudzīgākās un rentablākās tehnoloģijas un pasākumus, kas dotu iespēju ES izpildīt savus mērķus atbilstīgi Kioto protokolam un tos pārsniegt, un izpildīt savas enerģētikas politikas saistības, kā aprakstīts 2000. gada Zaļajā grāmatā par energoapgādes drošību (7), 2005. gada Zaļajā grāmatā par energoefektivitāti (8) un 2006. gada Zaļajā grāmatā par Eiropas stratēģiju stabilam, konkurētspējīgam un drošam enerģētikas tirgum (9).

Eiropa ir panākusi vadošo lomu pasaulē vairākās enerģijas ražošanas un energoefektivitātes tehnoloģijās. Tā ir pirmajā vietā attiecībā uz modernajām atjaunīgās enerģijas tehnoloģijām, tādām kā saules enerģija, bioenerģija un vēja enerģija. ES ir spēcīgs konkurents pasaulē elektroenerģijas ieguves un sadales tehnoloģiju jomā, un tai ir lielas pētniecības iespējas oglekļa savākšanas un atdalīšanas jomā. Tomēr šajās jomās pašlaik ir parādījusies konkurence (jo īpaši no ASV un Japānas). Tāpēc Eiropai ir jāuztur un jāattīsta sava vadošā pozīcija, kas prasa ievērojamu darbu un starptautisku sadarbību.

Enerģētikas sistēmas radikālai pārveidošanai par uzticamu, konkurētspējīgu un ilgtspējīgu enerģētikas sistēmu ar mazāku CO2 emisiju vai bez tās ir vajadzīgas jaunas tehnoloģijas, kuru radīšanā iesaistītais risks ir liels un ieguvumi pārāk nekonkrēti, lai privātie uzņēmumi sniegtu visu vajadzīgo finansējumu pētniecībai, attīstībai, demonstrējumiem un ieviešanai. Tādēļ privātā sektora ieguldījumu veicināšanā svarīga loma ir valsts sektora atbalstam un, lai sacenstos ar tautsaimniecībām, kas sistemātiski iegulda lielus līdzekļus līdzīgās tehnoloģijās, ir jāapvieno Eiropas centieni un resursi saskanīgā un efektīvākā veidā. Šajā ziņā būtiska loma ir Eiropas tehnoloģiju platformām, koordinētā veidā apvienojot vajadzīgos pētniecības pasākumus. Turpmāk izklāstītas darbības mērķa sasniegšanai. Ir paredzēta īpaša darbība attiecībā uz zināšanām enerģētikas politikas veidošanai, kas arī var sniegt atbalstu jaunām politikas vajadzībām, piemēram, saistībā ar Eiropas enerģētikas politikas lomu starptautisko ar klimata pārmaiņām saistīto darbību attīstībā un saistībā ar energoapgādes, kā arī tās cenu nestabilitāti un pārtraukumiem.

Darbības

6.   Vide (tostarp klimata pārmaiņas)

Mērķis

Vides un tās resursu ilgtspējīga apsaimniekošana, padziļinot mūsu zināšanas par mijiedarbību starp klimatu, biosfēru, ekosistēmām un cilvēka darbībām un izstrādājot jaunas tehnoloģijas, līdzekļus un pakalpojumus, lai integrēti risinātu globālos ar vidi saistītos jautājumus. Īpašu vērību pievērsīs klimata, ekoloģisko, sauszemes un okeāna sistēmas izmaiņu paredzēšanai; instrumentiem un tehnoloģijām, lai kontrolētu, novērstu, mazinātu un pielāgotu ietekmi uz vidi un apdraudējumu, tostarp veselības apdraudējumu, kā arī instrumentiem un tehnoloģijām, lai saglabātu dabas un cilvēka radīto vidi.

Pamatojums

Vides problēmas pārsniedz valstu robežas, un to risināšanai ir nepieciešama koordinēta pieeja Eiropas un bieži vien pasaules līmenī. Zemes dabas resursus un cilvēka veidoto vidi negatīvi ietekmē iedzīvotāju pieaugums, urbanizācija, būvniecība, lauksaimniecības, akvakultūras, zivsaimniecības, transporta un enerģētikas nozaru nepārtraukta paplašināšanās, kā arī klimata mainīgums un sasilšana vietējā, reģionālā un pasaules mērogā. Eiropai jānodrošina ilgtspējīga vides jautājumu risināšana, vienlaicīgi uzlabojot konkurētspēju un nostiprinot Eiropas rūpniecību. Lai sasniegtu “kritisko masu”, ņemot vērā vides pētniecības mērogu, apjomu un augstu sarežģītības līmeni, ir vajadzīga sadarbība visā ES. Sadarbība atvieglos kopēju plānošanu, savienotu un savstarpēji izmantojamu datu bāžu izmantošanu un saskanīgu liela mēroga novērošanas un prognozēšanas sistēmu attīstību. Pētniecībai būtu jārisina jautājumi saistībā ar datu vadības nepieciešamību un informācijas pakalpojumiem, un problēmas, kas saistītas ar datu pārraidi, integrāciju, kartēšanu.

Pētniecība ES līmenī ir vajadzīga, lai īstenotu starptautiskas saistības, tādas kā ANO Vispārējā konvencija par klimata pārmaiņām (UNFCCC) un tās Kioto protokols, ANO Konvencija par bioloģisko daudzveidību, ANO Konvencija cīņai ar pārtuksnešošanos, Stokholmas Konvencija par noturīgiem organiskiem piesārņotājiem, 2002. gada Pasaules sammits par noturīgu attīstību, tostarp ES ūdens iniciatīva, un sniegtu ieguldījumu darbam, ko veic Starpvaldību ekspertu grupa klimata pārmaiņu jautājumos un Zemes novērošanas iniciatīvā.

Turklāt ir nozīmīgas pētniecības vajadzības, kas rodas no spēkā esošām un jaunām ES mēroga politikas jomām, Sestās vides rīcības programmas un saistīto tematisko stratēģiju (piem., ES jūras stratēģija) īstenošanas, Vides tehnoloģiju un Vides un veselības rīcības plānu, programmu un direktīvu ieviešanas, ūdens pamatdirektīvas un Natura 2000 īstenošanas.

ES ir jānostiprina tās stāvoklis pasaules tirgū vides tehnoloģiju jomā. Šādas tehnoloģijas palīdz nodrošināt ilgtspējīgu patēriņu un ražošanu, palīdzot radīt ilgtspējīgu izaugsmi, sniedzot ekoloģiski efektīvus dažāda mēroga vides problēmu risinājumus un aizsargājot mūsu kultūras un dabas mantojumu. Ar vidi saistītās prasības darbojas kā inovāciju stimuls un var nodrošināt uzņēmējdarbības iespējas un lielāku konkurētspēju, vienlaikus garantējot ilgtspējīgāku nākotni nākamajām paaudzēm. Eiropas tehnoloģiju platformas ūdensapgādes, kanalizācijas un asenizācijas, un ilgtspējīgas ķīmijas jomā apstiprina ES līmeņa darbības nepieciešamību, un to pētniecības programmas ir ņemtas vērā turpmāk izklāstītajās darbībās. Citas platformas (piemēram, būvniecības un mežsaimniecības jomā) daļēji nodarbojas ar vides tehnoloģiju jautājumiem, un tās arī ir ņemtas vērā. Sociālekonomiskajiem aspektiem ir īpaši spēcīga ietekme uz vides tehnoloģiju izstrādi un ieviešanu tirgū, un to vēlāko piemērošanu, kā tas ir, piemēram, ūdens resursu apsaimniekošanas gadījumā. Pasākumos jāņem vērā politikas jomu un tehnoloģiskās izstrādes sociālekonomiskos aspektus, kad vien tas ir būtiski attiecīgajai tēmai.

Turpmāk izklāstīti vairāki pasākumi (10), no kuriem daudzi ir tieši saistīti ar politikas vajadzībām. Tomēr var sniegt papildu atbalstu jaunām politikas vajadzībām, piemēram, lai novērtētu ES politiku ietekmi uz ilgtspējību; saistībā ar pārraudzību attiecībā uz darbībām klimata pārmaiņu risināšanai pēc Kioto protokola pieņemšanas; un ar jaunu politiku vides jomā, kā, piemēram, Eiropas Augsnes stratēģija ietverto un to, kas attiecas uz jūrniecības politiku, standartiem un noteikumiem.

Darbības

7.   Transports (tostarp aeronautika)

Mērķis

Pamatojoties uz tehnoloģiju un operatīvo attīstību un uz Eiropas transporta politiku, visu iedzīvotāju, sabiedrības un klimata politikas labā izstrādāt integrētas drošākas, videi nekaitīgākas un “viedākas” Eiropas transporta sistēmas, kas atbilstu dabas un vides resursu saglabāšanas prasībām; nostiprināt un turpmāk attīstīt konkurētspēju, ko pasaules tirgū ir sasnieguši Eiropas rūpniecības pārstāvji.

Pamatojums

Transporta nozare ir viens no Eiropas stiprākajiem punktiem: gaisa transporta nozare veido 2,6 % no ES IKP (nodrošinot 3,1 miljonu darbavietu), un virszemes transporta nozare rada 11 % no ES IKP (nodrošinot darbu 16 miljoniem cilvēku). Tomēr transports rada 25 % no visa ES CO2 emisiju apjoma, tādēļ ir absolūti nepieciešams padarīt šo nozari “videi draudzīgāku”, lai nodrošinātu ilgtspējīgāku transporta nozares darbību un saderību ar izaugsmes tempiem, kā norādīts Baltajā grāmatā “Eiropas Transporta Politika 2010. gadam: laiks lemt” (12).

ES paplašināšanās un ekonomikas attīstība (palielinot zemes platību par 25 % un iedzīvotāju skaitu par 20 %) rada jaunu izaicinājumu cilvēku un preču efektīvai, rentablai un ilgtspējīgai pārvadāšanai. Transportam ir tieša saistība ar citām svarīgām politikas jomām, tādām kā tirdzniecība, konkurence, nodarbinātība, vide, kohēzija, enerģētika, drošība un iekšējais tirgus.

Investīcijas pētniecībā un tehnoloģiju attīstībā ES transporta nozarē ir priekšnosacījums, lai nodrošinātu tehnoloģiskas konkurētspējas priekšrocības pasaules tirgos (13). Darbības Eiropas līmenī stimulēs arī rūpniecības restrukturizāciju, tostarp piegādes ķēdes un jo īpaši MVU integrāciju.

Eiropas tehnoloģiju platformu (14) izstrādātajās darba programmās atbalstīta vajadzība attīstīt jaunu “transporta sistēmu” perspektīvu, kurā ņemta vērā transportlīdzekļu vai kuģošanas līdzekļu, transporta tīklu vai infrastruktūras un transporta pakalpojumu lietošanas mijiedarbība un kuru var izstrādāt vienīgi Eiropas līmenī. PTA izmaksas visās šajās jomās būtiski pieaug, un ir vajadzīga sadarbība ES mērogā, lai ļautu dažādu PTA sniedzēju “kritiskajai masai” rentabli atrisināt šāda mēroga daudzdisciplināras problēmas tādās jomās kā nākotnes “tīrs un drošs transportlīdzeklis”, savstarpējā izmantojamība un kombinētie pārvadājumi ar īpašu uzsvaru uz ūdens un dzelzceļa transportu, pieejamām cenām, nekaitīgumu, ietilpību, drošību un ietekmi uz vidi paplašinātā Eiropas Savienībā. Eiropas politiku īstenošanai būs arī jāizstrādā tehnoloģijas Galileo sistēmas un tās lietojumu atbalstam.

Politikas veidotāju vajadzības, tāpat kā turpmāk izklāstīto tēmu un pasākumu ciešā saistība ar rūpniecību, tiks risinātas integrētā veidā, aptverot transporta politikas ekonomiskos, sociālos un vides aspektus. Turklāt tiks sniegts atbalsts, lai reaģētu uz pašreizējām un jaunām politikas vajadzībām, piemēram, saistībā ar notikumu attīstību jūrniecības politikā vai Vienotās Eiropas gaisa telpas ieviešanu.

Darbības

8.   Sociālekonomiskās zinātnes un humanitārās zinātnes

Mērķis

Radīt dziļu kopīgu izpratni par sarežģītajām un savstarpēji saistītām sociālekonomiskām problēmām, ar kurām saskaras Eiropa, tādām kā izaugsme, nodarbinātība un konkurētspēja, sociālā kohēzija, sociālie, kultūras un izglītības uzdevumi paplašinātajā ES un ilgtspējība, demogrāfijas izmaiņas, migrācija un integrācija, dzīves kvalitāte un savstarpēja atkarība pasaulē, jo īpaši, lai nodrošinātu uzlabotu zināšanu bāzi politikām attiecīgajās jomās.

Pamatojums

Eiropai ir stabila augstas kvalitātes pētniecības bāze sociālekonomisko un sociālkultūras zinātņu un humanitāro zinātņu jomā. Pieeju dažādība ES ekonomikas, sociālajā, politikas un kultūras jomā rada bagātīgu augsni šo jomu pētniecībai ES līmenī. Kopīgiem pētījumiem, kuros tiek risināti Eiropas sociālekonomiskie un sociālkultūras jautājumi minētajās jomās, ir liela Eiropas pievienotā vērtība. Pirmkārt, šiem jautājumiem un problēmām ir augsta prioritāte Eiropas mērogā un tos risina ar Kopienas politiku. Otrkārt, salīdzinošā pētniecība, iesaistot ES valstis vai citas valstis, piedāvā īpaši efektīvu līdzekli, kā arī svarīgas mācību iespējas dažādās valstīs un reģionos.

treškārt, ES mēroga pētniecībai ir īpašas priekšrocības, jo ar to var radīt Eiropas datu bāzi un izmantot dažādās perspektīvas, kas ir vajadzīgas, lai izprastu sarežģītus jautājumus. Visbeidzot, Eiropas sociālekonomisko zināšanu bāzes izstrāde šajās galvenajās jomās būs svarīgs ieguldījums to kopējas izpratnes veicināšanā visā Eiropas Savienībā un — vissvarīgākais — starp Eiropas iedzīvotājiem.

Atbalstāmie pasākumi ir izklāstīti turpmāk un ir paredzams, ka tie sniegs nozīmīgu ieguldījumu politikas formulēšanā, īstenošanā, ietekmē un novērtējumā, kā arī reglamentējošu pasākumu definēšanā daudzās jomās, tādās kā ekonomika, sociālā joma, kultūra, izglītība un mācības, dzimumu līdztiesība, uzņēmējdarbība, starptautiskā tirdzniecība, patērētāji, ārējie sakari, zinātne un tehnoloģijas, oficiālās statistikas politika un brīvības, drošības un tiesiskuma telpas izveide. Turklāt tiks sniegtas iespējas, lai risinātu sociālekonomiskas problēmas, kā arī, lai veiktu pētījumus saistībā ar jaunām vai neparedzētām politikas vajadzībām. Varēs arī izmantot sociālās platformas, lai apspriestu izpētes plānus nākotnē.

Darbības

9.   Kosmoss

Mērķis

Atbalstīt Eiropas Kosmosa programmu, kas koncentrētos uz tādiem lietojumiem kā GMES (Globālais monitorings par vidi un drošību), sniedzot labumu iedzīvotājiem un Eiropas kosmosa nozares konkurētspējai. Tas veicinās Eiropas Kosmosa politikas izstrādi, papildinot dalībvalstu un citu galveno dalībnieku, tostarp Eiropas Kosmosa aģentūras (EKA), centienus.

Pamatojums

Kopiena var sniegt ieguldījumu šajā jomā, labāk definējot kopējos mērķus, pamatojoties uz lietotāju prasībām un politikas mērķiem; koordinējot pasākumus, lai izvairītos no dublēšanas un maksimāli palielinātu savstarpējo izmantojamību; veicinātu rentabilitāti un lai noteiktu standartus. Valsts iestādes un lēmēji ir svarīgi potenciālie lietotāji, arī Eiropas rūpniecība gūs priekšrocības no skaidri definētas Eiropas Kosmosa politikas, ko īsteno ar Eiropas Kosmosa programmu, kurai daļējs atbalsts paredzēts ierosinātajos pētniecības un tehnoloģiju attīstības pasākumos. Eiropas līmeņa pasākumi arī ir vajadzīgi, lai atbalstītu Kopienas politikas mērķus, piemēram, lauksaimniecības, mežsaimniecības, zivsaimniecības, vides, veselības, telekomunikāciju, drošības, transporta jomā, kā arī lai nodrošinātu, ka Eiropa ir cienījams partneris reģionālajā un starptautiskajā sadarbībā.

Pēdējo 40 gadu laikā Eiropa, valstu līmenī un ar EKA starpniecību, ir izveidojusi izcilu tehnoloģisko kompetenci. Lai saglabātu nozares (tostarp ražotāju, pakalpojumu sniedzēju un operatoru) konkurētspēju, vajadzīgi jauni pētījumi un tehnoloģijas. Kosmosa lietojumi sniedz nozīmīgu labumu iedzīvotājiem, pateicoties tehnoloģiskiem blakus rezultātiem, un ir nepieciešami augsto tehnoloģiju sabiedrībā.

Turpmāk izklāstīto darbību mērķis ir: efektīva kosmosa resursu izmantošana (saskaņojot ar resursiem, kas paredzēti in-situ un gaisa sistēmām), lai ieviestu lietojumus, proti, GMES un to sniegtais ieguldījums tiesībaizsardzībā Kopienas politikas jomās; kosmosa izpēte, nodrošinot starptautiskas sadarbības iespējas un progresīvus tehnoloģijas atklājumus, kā arī rentablas misijas; kosmosa izmantošana un izpēte, ko atbalsta ar veicinošiem pasākumiem, garantējot Eiropas Savienības stratēģisko lomu. Šos pasākumus papildinās ar citām darbībām, kas ir ietvertas Konkurētspējas un inovāciju pamatprogrammā un Izglītības un mācību programmā. Ar turpmāk minētām darbībām tiks maksimāli palielināti valsts politikas ieguvumi, tostarp papildu atbalsts jaunām iespējamām politikas vajadzībām, piemēram: uz kosmosu balstīti risinājumi jaunattīstības valstu atbalstam; kosmosa novērošanas instrumentu un metožu izmantošana, lai atbalstītu Kopienas politikas attīstību.

Darbības

10.   Drošība

Mērķis

Izstrādāt tehnoloģijas un zināšanas, lai izveidotu spējas, kas vajadzīgas, lai garantētu iedzīvotāju drošību no tādiem draudiem kā terorisms, dabas katastrofas un noziedzība, vienlaicīgi ievērojot cilvēka pamattiesības, tostarp privātās dzīves aizsardzību; nodrošināt optimālu un saskaņotu pieejamo tehnoloģiju izmantošanu Eiropas civilajai drošībai, veicināt pakalpojumu sniedzēju un lietotāju sadarbību civilajiem drošības risinājumiem, uzlabojot Eiropas drošības nozares konkurētspēju un izmantojot uz misijām/uzdevumiem vērstas izpētes rezultātus, lai samazinātu drošības nepilnības.

Pamatojums

Drošība Eiropā ir priekšnosacījums labklājībai un brīvībai. ES drošības stratēģija: ES drošības stratēģijā “Drošāka Eiropa labākā pasaulē”, ko pieņēma Eiropadome, risināta vajadzība pēc visaptverošas drošības stratēģijas, kura ietver gan civilos, gan ar aizsardzību saistītos drošības pasākumus.

Ar drošību saistītā pētniecība ir svarīgs elements, sniedzot augsta līmeņa drošību brīvības, drošības un tiesiskuma telpā. Tā arī sniegs ieguldījumu attīstības stadijā esošajās tehnoloģijās un iespējās citu Kopienas politikas jomu atbalstam tādās jomās kā transports, civilā aizsardzība, enerģētika, vide un veselība. Drošības pētniecībai jāparedz īpaši īstenošanas noteikumi, lai ņemtu vērā tās īpašo raksturu.

Pašreizējām ar drošību saistītām pētniecības darbībām Eiropā raksturīga centienu sadrumstalotība, atbilstoša mēroga un apjoma “kritiskās masas” trūkums un saistību un sadarbspējas nepietiekamība. Eiropai jāuzlabo tās pasākumu saskanība, izstrādājot efektīvu iestāžu kārtību un rosinot dažādos valsts un starptautiskos dalībniekus uz sadarbību un koordināciju, lai novērstu dublēšanu un izmantotu sinerģiju, kur vien tas iespējams. Drošības pētniecība Kopienas līmenī notiks tikai un vienīgi civilos nolūkos un tiks vērsta uz pasākumiem ar skaidru pievienoto vērtību valsts līmenim. Rezultātā civilās drošības pētniecība saskaņā ar Septīto pamatprogrammu pastiprinās Eiropas drošības nozares konkurētspēju. Atzīstot, ka ir jomas, kurās tehnoloģijai var būt “divējāds” lietojums, būs nepieciešama cieša koordinācija ar Eiropas Aizsardzības aģentūras darbībām, lai nodrošinātu atbilstību.

Drošības izpētē tiks uzsvērtas Kopienas spējas attiecībā uz uzraudzību, informācijas izplatīšanu un informētību par draudiem un incidentiem, kā arī sistēmām labākai novērtēšanai un situāciju kontrolei ar kopējo informācijas un komunikāciju tehnoloģijas (IST) sistēmu labāku izmantošanu dažādu operāciju jomās.

Turpmāk izklāstītie ar aizsardzību nesaistītie pasākumi papildinās un integrēs uz tehnoloģijām un sistēmām vērsto ar civilo drošību saistīto pētniecību, ko veic saskaņā ar citām tēmām. Tie būs vērsti uz uzdevumu, attīstot tehnoloģijas un iespējas atkarībā no īpašo drošības uzdevumu vajadzībām. Tie ir veidoti elastīgi, lai varētu pielāgoties šobrīd nezināmiem drošības apdraudējumiem un saistītām politikas vajadzībām, kas var rasties, veicinot pastāvošo tehnoloģiju savstarpējo papildināšanu un pārņemšanu civilās drošības jomā; Eiropas drošības pētniecība stimulēs arī vairākiem nolūkiem paredzēto tehnoloģiju attīstību, lai līdz maksimumam palielinātu to izmantošanas jomu.

Darbības

Minēto četru jomu atbalstam paredzētas šādas plašākas tēmas:

II.   Idejas

Mērķis

Šī programma veicinās dinamismu, jaunradi un izcilību Eiropas pētniecībā zināšanu progresīvākajās jomās. To panāks, atbalstot “pētnieku ierosinātus” pētniecības projektus, ko visās jomās veic individuālas grupas, savstarpēji konkurējot Eiropas līmenī. Projektus finansēs, pamatojoties uz pētnieku iesniegtajiem priekšlikumiem gan no privātajiem, gan valsts sektoriem viņu izvēlētajās jomās, un izvērtēs, veicot salīdzinošu vērtējumu, ņemot vērā tikai un vienīgi izcilības kritēriju. Šīs programmas svarīgs aspekts ir pētniecības rezultātu paziņošana un izplatīšana.

Pamatojums

Pētnieku ierosinātā “progresīvā” pētniecība, tādu pasākumu sistēmā, ko parasti apzīmē ar jēdzienu “pamatpētniecība”, ir galvenais pārticības un sociālā progresa virzītājspēks, kas piedāvā jaunas iespējas zinātnes un tehnoloģiju attīstībā un ļauj radīt jaunas zināšanas, kuru rezultātā veidojas jaunas izmantošanas iespējas un tirgi.

Lai gan paveikts jau ir daudz un daudzās jomās ir nodrošināts augsta līmeņa sniegums, Eiropā netiek pilnībā izmantots tās pētniecības potenciāls un resursi, tādēļ steidzami jāpaaugstina tās spēja radīt zināšanas un pārvērst šādas zināšanas ekonomiskā un sociālā vērtībā un izaugsmē.

Uz konkurenci balstīta Eiropas mēroga finansēšanas struktūra (papildus valsts finansējumam un nevis tā vietā) progresīvajai pētniecībai, ko veic individuālas grupas, kas var būt valsts vai starpvalstu grupas, ir galvenais Eiropas pētniecības telpas komponents, kas papildina citus Kopienas un valsts līmeņa pasākumus. Tas palīdzēs vairot Eiropas dinamismu un piesaistīt labākos pētniekus gan no Eiropas, gan trešām valstīm, kā arī investīcijas rūpniecībā.

Darbības

Šī darbības joma ietvers visdaudzsološākās un visproduktīvākās pētniecības jomas, kā arī labākās zinātnes un tehnoloģiju progresa iespējas dažādās disciplīnās un starpdisciplinārās jomās, tostarp inženierzinātnē, sociālajās zinātnēs un humanitārajās zinātnēs. To īstenos neatkarīgi no pārējo Septītās pamatprogrammas daļu tematiskās orientācijas, un tajā uzmanību veltīs gan jaunajai zinātnieku paaudzei un jaunām grupām, gan jau agrāk izveidotām grupām.

Kopienas pasākumus progresīvās pētniecības jomā īstenos Eiropas Pētniecības padome (EPP), ko veidos neatkarīga Zinātniskā padome un īpaši izveidota efektīva un ekonomiski izdevīga īstenošanas struktūra. EPP vadību veiks personāls, ko šim nolūkam pieņems darbā, tostarp no ES iestādēm, un tā aptvers tikai faktiskās administratīvās vajadzības, lai nodrošinātu stabilitāti un nepārtrauktību, kas vajadzīga efektīvai vadībai.

Zinātnisko padomi veidos Eiropas zinātnes aprindu augstākā līmeņa pārstāvji, kuri, nodrošinot pētniecības nozaru dažādību, darbosies kā privātpersonas neatkarīgi no politiskajām vai citām interesēm. Tās locekļus iecels Komisija, ievērojot objektīvu izvēles procedūru. Viņus iecels amatā uz četriem gadiem un šo termiņu varēs vienreiz pagarināt, pamatojoties uz rotācijas sistēmu, ar kuru nodrošinās zinātniskās padomes darba nepārtrauktību.

Zinātniskā padome, cita starpā, nosaka vispārējo zinātnisko stratēģiju, pilnībā pārrauga lēmumus par finansējamiem pētniecības veidiem un garantē darbības kvalitāti no zinātniskā viedokļa. Tās uzdevumos jo īpaši ietilps ikgadējās darba programmas izstrāde, salīdzinošā novērtējuma procesa izveide, kā arī programmas īstenošanas uzraudzība un kvalitātes kontrole no zinātniskā viedokļa. Tā izstrādā rīcības kodeksu, kurā, cita starpā, uzmanība pievērsta interešu konfliktu novēršanai.

Īpaši izveidotā īstenošanas struktūra atbildēs par visiem īstenošanas aspektiem un programmas izpildi saskaņā ar ikgadējo darba programmu. Jo īpaši tā īstenos salīdzinošās vērtēšanas un atlases procesu saskaņā ar zinātniskās padomes noteiktiem principiem, kā arī nodrošinās piešķīrumu finansiālo un zinātnisko pārvaldību.

EPP administratīvās un personāla izmaksas attiecībā uz Zinātnisko padomi un īpašajām īstenošanas struktūrām atbildīs efektīgas un ekonomiskas vadības prasībām; administratīvās izmaksas būs minimālas un samērīgas ar tādu resursu nodrošināšanu, kas vajadzīgi augstas kvalitātes darba īstenošanai.

Komisija garantēs pilnīgu EPP autonomiju un integritāti. Tā nodrošinās to, ka EPP darbojas saskaņā ar zinātniskās izcilības, autonomijas, efektivitātes un pārredzamības principiem un ka tiks precīzi ievērota Zinātniskās padomes noteiktā stratēģija un īstenošanas metodoloģija. Komisija, sadarbojoties ar Zinātnisko padomi, izstrādās gada pārskatu par EPP darbībām un mērķu sasniegšanu un iesniegs to Eiropas Parlamentam un Padomei.

EPP var individuāli veikt stratēģiskos pētījumus, lai sagatavotu un atbalstītu operatīvo darbību. Jo īpaši tā var apspriesties par Eiropas, starpvaldību vai valstu iniciatīvām, lai ieplānotu darbības, ņemot vērā citu pētniecību, kas noris Eiropas un valstu līmenī.

Pasākumu īstenošanu un pārvaldību pastāvīgi pārskatīs un izvērtēs, lai novērtētu paveikto un, ņemot vērā pieredzi, koriģētu un uzlabotu procedūras. Saistībā ar 7. panta 2. punktā minēto neatkarīgo starpposma izvērtējumu, tiks veikta arī EPP struktūru un mehānismu pārskatīšana, ņemot vērā šādus kritērijus: zinātniskā izcilība, autonomija, efektivitāte un pārskatāmība, un pilnībā iesaistot Zinātnisko padomi. Izvērtējumā sīki izskatīs tādas struktūras priekšrocības un trūkumus, kas balstīta uz izpildaģentūru un uz Līguma 171. panta balstītas struktūras priekšrocības un trūkumus. Pamatojoties uz šo izvērtējumu, šīs struktūras un mehānismi būtu attiecīgi jāmaina. Komisija nodrošinās, lai iespējami ātri tiktu veikti un Eiropas Parlamentam un Padomei uzrādīti visi sagatavošanas darbi, kas vajadzīgi, lai īstenotu pāreju uz jebkuru paredzēto pārveidoto struktūru. Progresa ziņojumā, kas minēts 7.2 pantā un kuru sagatavos pirms starpposma novērtējuma, būs sniegti sākotnējie secinājumi par EPP darbību.

III.   Cilvēki

Mērķis

Kvantitatīvi un kvalitatīvi stiprināt cilvēku potenciālu pētniecības un tehnoloģiju jomā Eiropā, rosinot cilvēkus pievērsties pētnieka profesijai, veicinot Eiropas zinātnieku palikšanu Eiropā, kā arī piesaistot Eiropai zinātniekus no visas pasaules, veidojot labākajiem pētniekiem pievilcīgu Eiropu. Turpinot pieredzi ar programmu “Marijas Kirī pasākumi” saskaņā ar iepriekšējām pamatprogrammām, to panāks, ieviešot konsekventu Marijas Kirī vārdā nosaukto darbību kopumu, jo īpaši ņemot vērā Eiropas pievienoto vērtību tādā ziņā, kā šie pasākumi ietekmē Eiropas pētniecības telpu. Šīs darbības būs paredzētas pētniekiem visos profesionālās darbības posmos, no sākotnējās pētnieku sagatavošanas, kas īpaši paredzēta jauniem cilvēkiem, līdz mūžizglītībai un profesionālajai izaugsmei gan valsts, gan privātajā sektorā. Tiks pieliktas pūles, lai palielinātu pētnieku sieviešu dalību, veicinot vienādas iespējas visos Marijas Kirī vārdā nosauktajos pasākumos, nodrošinot pētniekiem piemērotu darba un personīgās dzīves līdzsvaru un atvieglojot pētniecības darbības atsākšanu pēc pārtraukuma.

Pamatojums

Pietiekams daudzums augsti kvalificētu zinātnieku ir nepieciešams priekšnosacījums zinātnes attīstībai un inovāciju pamats, kā arī nozīmīgs faktors tam, lai piesaistītu stabilas valsts un privātā sektora investīcijas pētniecības jomā. Ņemot vērā aizvien pieaugošo pasaules mēroga konkurenci, pētniekiem atvērta Eiropas tāda darba tirgus izveide, kurā ir izskausta visu veidu diskriminācija, un zinātnieku prasmju un profesionālās izaugsmes iespēju daudzveidība ir būtiska, lai nodrošinātu pētnieku un viņu zināšanu veiksmīgu apriti gan Eiropā, gan visā pasaulē. Ieviesīs īpašus pasākumus jaunu zinātnieku iedrošināšanai un atbalstīšanai zinātniskās karjeras sākumā, kā arī pasākumus intelektuālā darbaspēka emigrācijas samazināšanai, piemēram, reintegrācijas dotācijas.

Starpvalstu un starpnozaru mobilitāte, tostarp rūpniecības līdzdalības veicināšana un zinātniskās karjeras un akadēmisko amatu pieejamība Eiropas mērogā ir galvenais Eiropas pētniecības telpas komponents, kas ir ārkārtīgi svarīgs, lai paaugstinātu Eiropas iespējas un sniegumu pētniecības jomā. Starptautiskai konkurencei starp pētniekiem saglabāsies būtiska nozīme, lai nodrošinātu saskaņā ar šo pasākumu veiktās pētniecības visaugstāko kvalitāti. Zinātnieku mobilitātes palielināšana un to iestāžu resursu stiprināšana, kas piesaista zinātniekus no citām dalībvalstīm, atbalstīs izcilības centrus un izplatīs šo izcilību visā Eiropas Savienībā. Lai nodrošinātu mācības un mobilitāti jaunās pētniecības un tehnoloģiju jomās, tiks nodrošināta attiecīga koordinācija ar citām pamatprogrammas daļām un būs jāmēģina izveidot sinerģiju ar citiem Kopienas politikas aspektiem, piemēram, izglītību, kohēziju un nodarbinātību. Programmas “Iespējas” daļā “Zinātne sabiedrībā” ir paredzētas darbības zinātniskās izglītības piesaistei karjerai, kā arī jaunu zinātniskās izglītības metožu pētniecības un koordinācijas darbības.

Darbības

Sākotnēji līdzfinansējums tiks realizēts kontrolētā apmērā, tādējādi dodot iespēju gūt vajadzīgo pieredzi.

IV.   Iespējas

Šajā Septītās pamatprogrammas daļā sekmēs pētniecības un inovāciju iespējas visā Eiropā un nodrošinās to optimālu izmantojumu. Šo mērķi sasniegs šādi:

PĒTNIECĪBAS INFRASTRUKTŪRA

Mērķis

Optimizēt Eiropas labāko pētniecības infrastruktūru izmantojumu un pilnveidošanu, un palīdzēt visās zinātnes un tehnoloģiju jomās radīt jaunas Eiropas nozīmes pētniecības infrastruktūras, kas vajadzīgas, lai saglabātu Eiropas zinātnisko aprindu vietu pētniecības attīstības priekšgalā un to spēju palīdzēt rūpniecības nozarei stiprināt tās zināšanu bāzi un tehnoloģiskās prasmes.

Pamatojums

Pētniecības infrastruktūras ieņem aizvien nozīmīgāku vietu zinātnes atziņu un tehnoloģijas attīstībā un to izmantošanā. Šādas infrastruktūras jau šobrīd ieņem nozīmīgu vietu tādās jomās kā enerģētika, kosmoss un elementārdaļiņu fizika, un to nozīme palielinās arī citās jomās. Tā, piemēram, starojuma avoti, datu bankas genomikā un datu bankas sociālajās zinātnēs, observatorijas vides un kosmosa zinātnē, attēlu veidošanas sistēmas vai sterilas telpas jaunu materiālu vai nanoelektronikas pētījumiem un izstrādei veido pētniecības pamatu. Šīs infrastruktūras ir dārgas, saistībā ar tām vajadzīgs plašs specializētu zināšanu spektrs un tās jāizmanto plašām zinātnieku un viņu pakalpojumus izmantojošām rūpniecības aprindām Eiropas mērogā.

Eiropas pieejas izstrāde attiecībā uz pētniecības infrastruktūrām, tostarp skaitļošanas tehniku un uz komunikāciju balstītām e-infrastruktūrām un virtuālām infrastruktūrām, kā arī ES līmeņa pasākumu īstenošana šajā jomā var ievērojami sekmēt Eiropas zinātniskā potenciāla paaugstināšanu un tā izmantojumu un dot ieguldījumu Eiropas pētniecības telpas izveidē.

Kaut arī infrastruktūru attīstīšanā un finansēšanā centrālā nozīme paliks dalībvalstu ziņā, Kopiena var veikt un tai jāveic katalizatora un izmantojuma veicinātāja funkcija, palīdzot nodrošināt plašāku un efektīvāku dažādās dalībvalstīs esošo infrastruktūru pieejamību un izmantošanu, sekmējot saskaņotu minēto infrastruktūru un to tīklu pilnveidošanu un veicinot jaunu Eiropas nozīmes pētniecības infrastruktūru rašanos vidēja termiņa un ilgtermiņa laikposmā. Šajā sakarā, lai apzinātu vajadzības un izstrādātu ceļa karti Eiropas pētniecības infrastruktūrām, galvenā nozīme ir Eiropas Pētniecības infrastruktūru stratēģijas forumam (ESFRI).

Darbības

Šajā jomā paredzētos pasākumus veiks visās zinātnes un tehnoloģiju jomās. Tās īstenos ciešā sadarbībā ar tematiskajās jomās paredzētajiem pasākumiem, lai nodrošinātu to, ka visas Eiropas mērogā veiktās Kopienas darbības atbilst vajadzībai pēc pētniecības infrastruktūrām attiecīgajā jomā, tostarp starptautiskajā sadarbībā.

Šie pasākumi būs šādi:

Finansēšanai ierosinātie infrastruktūru projekti attiecīgi tiks izvēlēti, pamatojoties uz vairākiem kritērijiem, jo īpaši šādiem:

Attiecībā uz jaunu infrastruktūru izveidi attiecīgā gadījumā būtu jāņem vērā iespējas zinātnes izcilībai konverģences reģionos un attālākos reģionos. Tiks nodrošināta Kopienas finanšu instrumentu, jo īpaši Septītās pamatprogrammas un struktūrfondu efektīva koordinācija.

PĒTNIECĪBA MVU VAJADZĪBĀM

Mērķi

Stiprināt Eiropas MVU inovāciju iespējas un to ieguldījumu jaunu uz tehnoloģijām balstītu produktu un tirgu attīstībā, palīdzot tiem izmantot ārējus pētniecības pakalpojumus, intensificēt to pētniecības centienus, paplašināt to tīklus, labāk izmantot pētījumu rezultātus un apgūt tehnoloģiskās prasmes, mazinot plaisu starp pētniecību un inovācijām.

Pamatojums

MVU ir Eiropas rūpniecības pamatā. Tiem jābūt nozīmīgam inovāciju sistēmas komponentam, kā arī svarīgam ķēdes posmam, pārvēršot zināšanas jaunos produktos, procesos un pakalpojumos. Tā kā konkurence gan iekšējā tirgū, gan visā pasaulē aizvien pieaug, Eiropas MVU jāpaaugstina to zināšanu un pētniecības intensitātes līmenis, jāsekmē pētniecības izmantošana, jāpaplašina to uzņēmējdarbība, aptverot lielākus tirgus, un jāveicina to zināšanu tīklu internacionalizācija. Lielākā daļa dalībvalstu veikto darbību saistībā ar MVU neveicina un neatbalsta starpvalstu sadarbību pētniecības jomā un tehnoloģiju pārņemšanu. Tādēļ ir vajadzīgas ES mēroga darbības, kas papildinātu valstu un reģionālā līmeņa darbības un pastiprinātu to ietekmi. Papildus tālāk tekstā minētajiem pasākumiem tiks veicināta un atvieglota MVU dalība un to vajadzības tiks ņemtas vērā visā Septītajā pamatprogrammā.

Darbības

Īpašās darbības MVU atbalstam ir iecerētas, lai atbalstītu MVU vai to apvienības, kurām ir vajadzība izmantot ārējos pētniecības pakalpojumus: galvenokārt zema vai vidēja līmeņa tehnoloģiju MVU ar ierobežotām pētniecības veikšanas iespējām vai bez tām. MVU ar augstu pētniecības intensitāti var piedalīties kā pētniecības pakalpojumu sniedzēji vai izmantot ārējus pētniecības pakalpojumus, lai papildinātu savas pētniecības pamatspējas. Pasākumus veiks ar augšupejošu pieeju visās zinātnes un tehnoloģiju jomās. Darbības ietvers atbalstu paraugdarbībām un citām darbībām, kas paredzētas pētījuma rezultātu izmantošanas veicināšanai, nodrošinot papildināmību ar Konkurētspējas un inovāciju pamatprogrammu. Finanšu līdzekļus piešķirs, izmantojot divas shēmas:

Uzmanību galvenokārt pievērsīs pētniecības projektu atbalstam. Turklāt atbalsts tiks sniegts valsts shēmām, paredzot finanšu līdzekļus MVU vai MVU asociācijām, lai tie varētu sagatavot darbību priekšlikumus programmai “Pētniecība MVU vajadzībām”. Kopienas PTA pamatprogrammas īstenošanas laikā nodrošinās papildināmību un sinerģiju ar Konkurētspējas un inovāciju pamatprogrammas pasākumiem.

Konkurētspējas un inovāciju pamatprogramma veicinās un atvieglos MVU dalību Septītajā pamatprogrammā ar tās horizontālajiem pakalpojumiem, kas atbalsta uzņēmējdarbību un inovācijas. Tiks nodrošināta papildināmība un sinerģija ar citām Kopienas programmām.

ZINĀŠANU REĢIONI

Mērķi

Stiprināt Eiropas reģionu zinātniskās pētniecības potenciālu, jo īpaši veicinot un atbalstot visā Eiropā ar pētniecību saistītu tādu reģionālu kopu veidošanos, kurās apvienojas universitātes, pētniecības centri, uzņēmumi un reģionālās iestādes.

Pamatojums

Reģioni ES pētniecības un attīstības ainā ieņem aizvien nozīmīgāku vietu. Reģionālā līmeņa pētniecības politikas un pasākumu pamatā bieži ir “kopu” veidošana, kurās apvienojas valsts un privātā sektora pārstāvji. Izmēģinājuma pasākums “Zināšanu reģionu” jomā parādīja šīs jaunās attīstības dinamiku un vajadzību atbalstīt un sekmēt šādu struktūru izveidi.

Šajā jomā veiktie pasākumi ļaus Eiropas reģioniem stiprināt to iespējas ieguldīt PTA un veikt pētniecības pasākumus, kā arī maksimāli izmantot to potenciālu, lai veiksmīgi iesaistītu to uzņēmējus Eiropas pētniecības projektos, un atvieglot kopu izveidošanos, tādējādi sekmējot reģionālo attīstību Eiropā. Pasākumi veicinās reģionālu kopu veidošanos, kuras sniegs ieguldījumus Eiropas Pētniecības telpas attīstībā.

Darbības

Jaunajā Zināšanu reģionu ierosmē iesaistīsies un apvienosies ar pētniecību saistītie reģionālie dalībnieki, piemēram, universitātes, pētniecības centri, rūpniecības nozares, valsts iestādes (reģionālās padomes vai reģionālās attīstības aģentūras). Projekti ietvers reģionālo kopu pētījumu programmu kopīgu analīzi (saskaņojot to ar citiem pasākumiem saistībā ar plašāko reģionālo inovāciju kopu jautājumu) un instrumentu kopuma izstrādi, lai tos īstenotu konkrētos pētniecības pasākumos, tostarp augsti attīstītiem reģioniem uzņemoties padomdevēja pienākumus attiecībā uz reģioniem, kuros pētniecības plāni ir vājāk attīstīti, kā arī tiešs atbalsts jaunajiem Zināšanu reģioniem.

Tas ietvers pasākumus, kuru mērķis ir uzlabot sadarbības tīklu veidošanu pētniecības jomā un pētniecības finansējuma avotu pieejamību, kā arī pētniecības dalībnieku un iestāžu integrāciju un iesaisti reģionālajā ekonomikā. Šos pasākumus īstenos ciešā saistībā ar Kopienas reģionālo politiku (struktūrfondi) un Konkurētspējas un inovāciju pamatprogrammu, kā arī Izglītības un mācību programmu.

Saistībā ar īpašo “Zināšanu reģionu” pasākumu tiks veidota centienu saskaņotība ar Kopienas reģionālo politiku, kā arī attiecīgām valstu un reģionālām programmām, jo īpaši attiecībā uz konverģences un attālākajiem reģioniem.

PĒTNIECĪBAS POTENCIĀLS

Mērķis

Stimulēt paplašinātās savienības pētniecības potenciāla pilnīgu apzināšanu un izmantošanu, apgūstot un attīstot esošo vai potenciālo izcilību ES konverģences reģionos un attālākajos reģionos (16), un palīdzēt stiprināt zinātnieku iespējas veiksmīgi piedalīties Kopienas mēroga pētniecības pasākumos.

Pamatojums

Eiropā netiek pilnībā izmantots tās pētniecības potenciāls, it īpaši mazāk attīstītos reģionos, kas atrodas tālu no Eiropas pētniecības un rūpnieciskās attīstības centriem. Lai palīdzētu šo reģionu zinātniekiem un iestādēm gan no valsts, gan privātā sektora piedalīties Eiropas vispārējā pētniecības procesā, izmantojot citos Eiropas reģionos pieejamās zināšanas un pieredzi, šīs darbības mērķis ir izveidot nosacījumus, kas ļautu tiem izmantot potenciālu un palīdzētu pilnībā īstenot Eiropas pētniecības telpas ideju paplašinātajā Eiropas Savienībā. Darbības turpinās iepriekšējos un pašreizējos pasākumus, piemēram, Eiropas Izcilības centrus toreizējās valstīs, kas pievienojās, un kandidātvalstīs saskaņā ar Piekto pamatprogrammu un Marijas Kirī viesuzņemšanas stipendijām zināšanu tālāknodošanai.

Pasākumi

Darbība šajā sfērā ietver atbalstu šādiem pasākumiem:

Tiks veicināta spēcīga sinerģija ar Kopienas reģionālo politiku. Ar šajā sadaļā atbalstīto darbību palīdzību tiks apzinātas tās vajadzības un iespējas vairot pētniecības veiktspēju topošajos un jau esošajos konverģences reģionu izcilības centros, kuras var finansēt ar struktūrfondu un kohēzijas fondu starpniecību.

Sinerģiju mēģinās panākt arī ar Konkurētspējas un inovāciju pamatprogrammu, lai sekmētu reģionālo pētniecības un attīstības komercializāciju sadarbībā ar rūpniecību.

ZINĀTNE SABIEDRĪBĀ

Mērķis

Lai izveidotu atvērtu, efektīvu un demokrātisku uz zinātnes atziņām balstītu Eiropas sabiedrību, stimulēt harmonisku zinātnisko un tehnoloģisko centienu un ar tiem saistīto pētniecības politiku integrāciju Eiropas sociālajā sistēmā, rosinot Eiropas mēroga pārdomas un debates par zinātni un tehnoloģijām, kā arī to saistību ar sabiedrību un kultūru visplašākajā diapazonā.

Pamatojums

Zinātne un tehnoloģijas aizvien vairāk ietekmē mūsu ikdienu. Lai gan zinātne un tehnoloģijas ir sabiedriskās darbības rezultāts, ko ietekmē sociālie un kultūras faktori, tā joprojām ir sfēra, kas ir tālu no lielākās sabiedrības daļas un politisko lēmumu pieņēmēju ikdienas un aizvien ir pārpratumu avots. Diskutējami jautājumi saistībā ar jaunajām tehnoloģijām sabiedrībā būtu jārisina ar pamatotu debašu starpniecību, kuru rezultātā tiek veikta pārdomāta izvēle un pieņemti pārdomāti lēmumi.

Darbības

Šajā jomā uzsāktā būtiskā un integrētā ierosme ietvers atbalstu šādām darbībām:

Šie pasākumi jo īpaši izpaudīsies kā pētījumu projekti, pētījumi, sadarbības tīklu veidošana un apmaiņas, sabiedriski pasākumi un ierosmes, balvas, aptaujas un datu apkopošana. Daudzos gadījumos tie ietvers starptautiskas partnerības ar trešo valstu organizācijām.

ATBALSTS PĒTNIECĪBAS POLITIKAS SASKAŅOTAI ATTĪSTĪBAI

Mērķi

Vairot valstu un Kopienas pētniecības politikas jomu efektivitāti un saskaņotību, un to sasaisti ar citām politikas jomām, uzlabot valsts pētījumu ietekmi un saikni ar rūpniecību, kā arī stiprināt valsts atbalstu un tā ietekmi uz investīciju piesaisti no privātā sektora.

Pamatojums

Palielināt investīcijas pētniecībā un attīstībā līdz 3 % mērķim un uzlabot to efektivitāti ir galvenā prioritāte Lisabonas stratēģijā par izaugsmi un nodarbinātību. Tādējādi attīstīt efektīvu politiku, lai piesaistītu valsts un privātā sektora investīcijas, ir būtisks uzdevums valsts iestādēm, lai paātrinātu pāreju uz konkurētspējīgu, uz zināšanām balstītu ekonomiku. Tādēļ pētniecības politikai jābūt pielāgojamai, ir jāmobilizē plašāks instrumentu klāsts, jākoordinē pasākumi pāri valstu robežām un jāiesaista citas politikas jomas, lai radītu labākus pamatnosacījumus pētniecībai.

Darbības

Saskaņā ar šo sadaļu veiktie pasākumi papildinās koordinējošus pasākumus, ko veic saskaņā ar programmas sadaļu “Sadarbība”, un to mērķis būs uzlabot reģionāla, valsts un Kopienas mēroga politikas jomu un ierosmju saskaņotību un ietekmi (kā piemēram, finansēšanas programmas, tiesību akti, rekomendācijas un pamatnostādnes). Šie pasākumi būs šādi:

STARPTAUTISKĀ SADARBĪBA

Lai veicinātu konkurētspēju un ieņemtu vadošo pozīciju pasaulē, Eiropas Kopienai vajadzīga spēcīga un saskaņota starptautiska zinātnes un tehnoloģiju politika. Vispārējā starptautiskā sadarbības stratēģijā tiks īstenoti starptautiski pasākumi, kuri tiek veikti saskaņā ar Septītajai pamatprogrammai pakārtotajām dažādām programmām.

Šai starptautiskajai politikai ir trīs savstarpēji saistīti mērķi:

Sadarbība ar trešām valstīm Septītajā pamatprogrammā jo īpaši būs vērsta uz šādām valstu grupām:

Tematiski orientētās starptautiskās sadarbības darbības veiks saistībā ar programmu “Sadarbība”. Starptautiskās darbības cilvēku potenciāla jomā veiks saistībā ar programmu “Cilvēki”.

Saskaņā ar programmu “Iespējas” īstenos ar “Sadarbības” programmas konkrētu tematisko vai starpdisciplināro jomu nesaistītas horizontālā atbalsta darbības un pasākumus, un tās dažos atsevišķos gadījumos varētu papildināt ar īpašām sadarbības darbībām, kas ir izdevīgas abām pusēm. Tiks veikti pasākumi, lai uzlabotu dalībvalstu darbību saskaņotību, atbalstot valstu starptautiskās zinātniskās sadarbības programmu koordināciju. Ņemot vērā pieredzi, kas gūta apvienībā INTAS, un balstoties uz tās darbu, sadarbojoties ar Austrumeiropas un Centrālāzijas valstīm, pasākumi, kas nodrošina noturību, tiks veikti šajā programmā un programmās “Sadarbība” un “Cilvēki”.

Nodrošinās starptautiskās sadarbības darbību vispārēju koordināciju attiecībā uz Septītās pamatprogrammas dažādajām programmām, kā arī uz citiem Kopienas instrumentiem.

KOPĪGĀ PĒTNIECĪBAS CENTRA (KPC) DARBĪBAS, KAS NAV SAISTĪTAS AR KODOLJAUTĀJUMIEM

Mērķis

Sniegt uz klientu vērstu zinātnisko un tehnoloģisko atbalstu Kopienas politikas veidošanas procesā, nodrošinot atbalstu esošo politiku īstenošanai un uzraudzībai, kā arī reaģējot uz jaunām politikas vajadzībām.

Pamatojums

KPC neatkarība no īpašām privātām vai valstiskām interesēm līdz ar tā tehnisko kompetenci ļauj atvieglot komunikāciju un vairot vienprātību starp iesaistītajām personām (rūpnieciskām apvienībām, vides darba grupām, dalībvalstu kompetentajām iestādēm, citiem pētniecības centriem u.c.) un politikas veidotājiem, jo īpaši Kopienas mērogā. Ar zinātniskā un tehnoloģiskā atbalsta palīdzību KPC veicina Kopienas politikas procesa efektivitāti, pārskatāmību un zinātnisko pamatotību. Vajadzības gadījumā, lai novērstu pārklāšanos un dublēšanos, KPC veiktie pētījumi būtu jāsaskaņo ar pētījumiem, kas veikti saskaņā ar īpašās programmas “Sadarbība” sadaļu “Tēmas”.

KPC nodrošinātā Kopienas politikas atbalsta lietderīgums un uzticamība ir cieši saistīti ar tā zinātniskās kompetences kvalitāti un tā integrāciju starptautiskajā zinātniskajā sabiedrībā. Tādēļ KPC turpinās ieguldīt pētniecībā un sadarbības tīklu veidošanā ar citiem izcilības centriem atbilstīgās jomās. Tas piedalīsies netiešās darbībās visās jomās, jo īpaši saistībā ar kopīgām zinātniskās atsauces sistēmām, tīklu veidošanu, mācībām un mobilitāti, pētniecības infrastruktūru un dalību tehnoloģiju platformās un koordinācijas instrumentos jomās, kurās tā kompetence ļauj radīt pievienoto vērtību.

KPC turpinās aktīvi veicināt jaunu dalībvalstu un kandidātvalstu integrāciju tā pasākumos, kuros pašlaik var piedalīties 15 ES dalībvalstis.

Darbības

KPC prioritātes būs Eiropas Savienībai stratēģiski nozīmīgās jomās un jomās, kurās tā sniegums rada augstu pievienoto vērtību. Turpināsies zinātniskais un tehniskais atbalsts Kopienas politikai tādās pamatjomās kā ilgtspējīga attīstība, klimata pārmaiņas, pārtika, enerģētika, transports, ķīmiskas vielas, alternatīvas dzīvnieku izmantošanai izmēģinājumos, pētījumu politika, informācijas tehnoloģijas, references metodes un materiāli, biotehnoloģija, riski, bīstamība un sociālekonomiskā ietekme. Izaugsme paredzēta šādās būtiskās Kopienas jomās:

----

(1)  Visā Septītajā pamatprogrammā ar “MVU” saprot arī mikrouzņēmumus.

(2)  Jo īpaši darbībās, ko veic starpvaldību struktūra EUREKA. Turklāt saistībā ar EUREKA grupām gūtā pieredze varētu būt svarīga kopīgajām tehnoloģiju ierosmēm saistītajās jomās

(3)  Tas ietvers finansiālu atbalstu COST administrēšanas un koordinācijas darbībām.

(4)  Termins “bioekonomika” ietver visas nozares un tautsaimniecības sektorus, kuros ražo, apsaimnieko un citādi izmanto bioloģiskos resursus un saistītos pakalpojumus, piegādes vai patērētāju nozares, tādas kā lauksaimniecība, pārtika, zivsaimniecība, mežsaimniecība utt.

(5)  “Zinātnes par dzīvību un biotehnoloģija — Eiropas stratēģija” — KOM(2002) 0027.

(6)  Papildu zinātniskā izpēte saistībā ar ilgtspējīgu dabas resursu apsaimniekošanu un saglabāšanu ir minēta “Vides (tostarp klimata pārmaiņas)” tēmā.

(7)  KOM(2000) 0769.

(8)  KOM(2005) 0265.

(9)  KOM(2006) 0105.

(10)  Papildinošā pētniecība saistībā ar bioloģisko resursu ražošanu un lietošanu ir paredzēta saskaņā ar tēmu “Pārtika, lauksaimniecība un biotehnoloģija”.

(11)  Dažādās darbībās tiks ņemtas vērā attiecīgo Eiropas tehnoloģiju platformu pētniecības programmas.

(12)  KOM(2001) 0370.

(13)  Eiropas aeronautikas nozarē 14 % no apgrozījuma tiek ieguldīti pētniecībā, Eiropas automašīnu ražošanas nozarē — gandrīz 5 % no apgrozījuma; ES kuģu būves nozares konkurences priekšrocību lielā mērā nosaka PTA.

(14)ACARE: Eiropas Aeronautikas izpētes konsultatīvā padome. Tās darbība sākta 2001. gadā, un tā ir pirmais Tehnoloģiju platformas piemērs. ERRAC: Eiropas Dzelzceļa pētniecības konsultatīvā padome; ERTRAC: Eiropas Autotransporta pētniecības konsultatīvā padome; WATERBORNE (ūdens transporta) tehnoloģiju platforma.

(15)ESFRI darbu sāka 2002. gada aprīlī. ESFRI darbojas pārstāvji no 25 ES dalībvalstīm, ko ieceļ par pētniecību atbildīgie ministri, kā arī pārstāvis no Eiropas Komisijas. Valstis, kas iesaistītas pētniecības pamatprogrammās, tika aicinātas pievienoties 2004. gadā.

(16)  Konverģences reģioni ir tie, kas noteikti 5. pantā Padomes Regulā (EK) Nr. 1083/2006 (2006. gada 11. jūlijs), ar ko paredz vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu, un atceļ Regulu (EK) Nr. 1260/1999 (OV L 210, 31.7.2006., 25. uz 78. lpp.). Tas ietver “konverģences” mērķa reģionus, reģionus, kas var pretendēt uz Kohēzijas fonda finansējumu, un attālākos reģionus.

(17)  Valstis, kas nav asociētas kandidātvalstis.

(18)  Iepriekš sauktas par jaunajām neatkarīgajām valstīm: Armēnija, Azerbaidžāna, Baltkrievija, Gruzija, Kazahstāna, Kirgizstānas Republika, Moldāvija, Krievija, Tadžikistāna, Turkmenistāna, Ukraina un Uzbekistāna.

(19)  Ņemot vērā, ka Latīņamerika ietver gan attīstības valstis, gan valstis ar strauji augošu ekonomiku.

----

II PIELIKUMS

INDIKATĪVAIS SADALĪJUMS PA PROGRAMMĀM

Indikatīvais sadalījums pa programmām ir šāds (miljonos EUR):

Īpaši noteikumi par Riska dalīšanas finanšu mehānismu (RDFM)

Paredzamais budžets “Sadarbība” un “Iespējas” ietver ieguldījumus Eiropas Investīciju bankā (EIB) III pielikumā minētā RDFM izveides nolūkos. Padomes lēmumos, ar ko pieņem īpašas ieguldījuma programmas, inter alia nosaka īstenošanas kārtību attiecība uz to, kā Komisija lemj par EIB neizmantotā Kopienas ieguldījuma RDFM pārdali citām darbībām.

Septītās pamatprogrammas ieguldījums RDFM būs līdz EUR 1 miljardam, kas līdzvērtīgs iemaksai no EIB. Tas nāks no īpašajām programmām “Sadarbība” (līdz EUR 800 miljoniem, no proporcionāliem ieguldījumiem no visām tematiskajām prioritātēm, izņemot sociālekonomiskās zinātnes un humanitārās zinātnes) un “Iespējas” (līdz EUR 200 miljoniem no pētniecības infrastruktūras sadaļas).

Šo summu pakāpeniski darīs pieejamu EIB, ņemot vērā pieprasījuma līmeni.

Lai nodrošinātu ātru uzsākšanu ar resursu kritisko daudzumu, laikposmā līdz šā lēmuma 7. panta 2. punktā minētajam Septītās pamatprogrammas starpposma izvērtējumam budžetā pakāpeniski iemaksās summu EUR 500 miljonu apmērā. Starpposma izvērtējuma rezultātus ņems vērā, piešķirot summu atlikušajam laikposmam.

----

(1)  Tostarp kopīgās tehnoloģiju ierosmes (arī finanšu plāns, utt.) un tā koordinācijas un starptautiskās sadarbības daļa, ko finansēs atbilstīgi tēmām.

(2)  Mērķis būs novirzīt vismaz 15% no programmas sadaļā “Sadarbība” pieejamajiem resursiem uz MVU.

----

III PIELIKUMS

FINANSĒŠANAS SHĒMAS

Netiešās darbības

Septītajā pamatprogrammā atbalstītos pasākumus finansēs, izmantojot vairākas “Finansēšanas shēmas”. Šīs shēmas — vai nu atsevišķi, vai kombinācijā ar citām — izmantos, lai finansētu dažādas visā pamatprogrammā īstenoto darbību kategorijas.

Lēmumos par īpašajām programmām, darba programmām un uzaicinājumiem iesniegt priekšlikumus attiecīgi norādīs:

Ja var izmantot dažādas finansēšanas shēmas, darba programmās var noteikt finansēšanas shēmu, kas izmantojama attiecībā uz tematu, par kuru publicēts aicinājums iesniegt priekšlikumus.

Finansēšanas shēmas ir šādas:

Kopiena īstenos minētajā a) daļā noteiktās finansēšanas shēmas saskaņā ar noteikumiem regulā, kas jāpieņem atbilstīgi Līguma 167. pantam, atbilstīgiem valsts atbalsta instrumentiem, jo īpaši Kopienas nostādnēm par valsts atbalstu pētniecībai un attīstībai, kā arī starptautiskiem noteikumiem šajā jomā. Saskaņā ar šiem starptautiskajiem noteikumiem būs jāspēj pielāgot finansiālās līdzdalības apjomu un veidu katrā atsevišķajā gadījumā, jo īpaši, ja ir pieejams finansējums no citiem valsts sektora avotiem, tostarp citiem Kopienas finansējuma avotiem, piemēram, EIB.

Papildus tieša finansiāla atbalsta sniegšanai PTA darbību dalībniekiem, Kopiena uzlabos to piekļuvi aizdevumu finansējumiem, izmantojot “Riska dalīšanas finanšu mehānismu”, sniedzot EIB ieguldījumu. EIB — kā riska dalīšanas partnerim –jāizmanto Kopienas ieguldījums, lai segtu aizdevuma finansēšanas sagatavošanu un kapitāla sadali aizņēmumiem, un garantētu finansējumu no pašas resursiem. Kopienas budžetā nedrīkst noteikt nekādas papildu saistības attiecībā uz izdevumiem. Saskaņā ar kārtību, ko izveido ar regulu, kuru pieņem atbilstīgi Līguma 167. pantam un Padomes lēmumiem, ar ko pieņem īpašās programmas, šis mehānisms ļauj EIB palielināt finansējumu Eiropas darbībām pētniecības un tehnoloģiju jomā (piemēram, kopīgām tehnoloģijas ierosmēm, lielus projektus ietverošiem EUREKA projektiem un jaunām pētniecības infrastruktūrām un projektiem, ko veic MVU, lai palīdzētu pārvarēt vājākos tirgus posmus.

Tādas netiešas darbības dalībniekiem, kas izvērsta mazāk attīstītā reģionā (konverģences reģioni un attālāki reģioni (1)), iespēju un vajadzības gadījumos tiks mobilizēts papildfinansējums no struktūrfondiem. Attiecībā uz kandidātvalstu vienību līdzdalību, ievērojot līdzīgus nosacījumus, var piešķirt papildu iemaksu no pirmspievienošanās finanšu instrumentiem. Attiecībā uz darbībām Septītās pamatprogrammas “Iespēju” programmas “pētniecības infrastruktūras” daļā tiks sīki noteikti finansēšanas nosacījumi, lai nodrošinātu, ka Kopienas finansējums pētniecībai un citi Kopienas un valstu instrumenti, jo īpaši struktūrfondi, efektīvi papildina cits citu.

Tiešās darbības

Kopiena īstenos pasākumus ar Kopīgā pētniecības centra starpniecību, kuras apzīmē kā tiešās darbības.

----

(1)  Konverģences reģioni ir tie, kas noteikti Padomes Regulas (EK) Nr. 1083/2006 5. pantā. Tas ietver “konverģences” mērķa reģionus, reģionus, kas var pretendēt uz Kohēzijas fonda finansējumu, un attālākos reģionus.

----

PADOMES PASKAIDROJUMA RAKSTS

I.   IEVADS

II.   PRIEKŠLIKUMA IEROSINĀŠANAS IEMESLI UN MĒRĶIS

III.   KOPĒJĀS NOSTĀJAS ANALĪZE

A.   Vispārēji apsvērumi

Attiecībā uz pamatprogrammas struktūru, zinātnes un tehnoloģiju aspektiem, īstenošanas paņēmieniem, kā arī paredzēto finanšu līdzekļu apjomu un indikatīvu sadalījumu Padomes kopējā nostājā ir visnotaļ pilnīgi atspoguļots gan Komisijas priekšlikums, gan Eiropas Parlamenta atzinums.

Izskatot Komisijas priekšlikumu, Padome centās tajā iekļaut pēc iespējas vairāk Eiropas Parlamenta ierosināto grozījumu, lai atspoguļotu visnotaļ lielo abu likumdošanas struktūru vienprātību, respektējot Komisijas priekšlikuma būtību. Padome tālab ir ievērojusi dažus principus:

B.   Īpaši komentāri

1.   Galvenie grozījumi Komisijas ierosinājumā

a)   Ētikas jautājumi

Attiecībā uz ētikas jautājumiem Padome ir vienojusies par līniju, ko Eiropas Parlaments ierosināja atzinumā pēc pirmā lasījuma: tagad noteikumi attiecībā uz ētiku Septītajā pētniecības pamatprogrammā, jo īpaši attiecībā uz embrionisko cilmes šūnu pētniecību, ir skaidri izklāstīti Pamatrogrammas lēmuma 6. pantā. Turklāt Komisija skaidri norādīja, ka tā saglabās Sestajā pamatprogrammā izmantoto praksi, un Kopienas finansiālais atbalsts PA pamatprogrammā netiks sniegts darbībām, kurās tiek iznīcināti cilvēka embriji, tostarp cilmes šūnu ieguvei.

b)   Zinātnes un tehnoloģiju saturs

i.   Sadarbība

Kopumā saglabājot Komisijas ierosinājumu par tematisko prioritāšu zinātnisko un tehnoloģisko saturu, Padome, ņemot vērā Eiropas Parlamenta grozījumus, paskaidroja un paplašināja dažus no tiem šādi:

ii.   Idejas

Padome ņēma vērā Eiropas Parlamenta nostāju panākt ātru Eiropas Pētniecības padomes (EPP) izveidi, ko veido neatkarīga Zinātniskā padome un īpaša īstenošanas struktūra. Papildinot EP grozījumus, tā ir turpinājusi paplašināt tekstu, lai nodrošinātu, ka EPP pārvaldi veiks speciāli šim nolūkam darbā pieņemts personāls; ka Zinātniskā padome pārstāvēs pētniecības jomu dažādību, un ka tos iecels amatā uz četriem gadiem, un šo termiņu varēs vienreiz pagarināt, pamatojoties uz rotācijas sistēmu; ka Zinātniskā padome izveidos arī vispārējo zinātnisko stratēģiju, pilnībā pārraudzīs lēmumus par finansējamiem pētniecības veidiem, kā arī izstrādā rīcības kodeksu, kurā, cita starpā, uzmanība pievērsta interešu konfliktu novēršanai; EPP administratīvās un personāla izmaksas atbildīs efektīvas un ekonomiskas vadības prasībām; Komisija nodrošinās to, ka EPP darbojas saskaņā ar zinātniskās izcilības, autonomijas, efektivitātes un pārredzamības principiem un izstrādās gada pārskatu par EPP darbībām un mērķu sasniegšanu un iesniegs to Eiropas Parlamentam un Padomei; un ka EPP varēs individuāli veikt stratēģiskos pētījumus, lai sagatavotu un atbalstītu operatīvo darbību.

Tomēr Padome attiecībā uz EPP struktūru ir izvēlējusies elastīgāku pieeju nekā Eiropas Parlaments. Tāpēc Lēmums par iespējamām izmaiņām EPP struktūrā būtu jāpieņem tikai pēc Pamatprogrammas starpposma izvērtējuma, kas paredzēts ne vēlāk kā 2010. gadā, un saistībā ar ko tiks veikts neatkarīgs starpposma izvērtējums tādu EPP struktūru, kā piemēram, Izpildaģentūra vai Līguma 171. pants, priekšrocību un trūkumu pārskatīšanai, ņemot vērā šādus kritērijus: zinātniskā izcilība, autonomija, efektivitāte un pārskatāmība

iii.   Cilvēki

Padome vienojās par lielu daļu Eiropas Parlamenta ierosināto grozījumu. Tagad šajā programmā ir iekļauta atsauce par pieredzi, kas gūta, īstenojot “Marie Curie” pasākumus, un šo pasākumu ietekmi uz Eiropas pētniecības telpu; īpaši jauniem cilvēkiem paredzētas apmācības; lielāku pētnieku sieviešu dalību; atvērtu Eiropas tāda pētnieku darba tirgus izveidi, kurā ir izskausta visu veidu diskriminācija; īpašus pasākumus jaunu zinātnieku iedrošināšanai un atbalstīšanai zinātniskās karjeras sākumā, kā arī pasākumus intelektuālā darbaspēka emigrācijas samazināšanai; izcilības centru veicināšanu Eiropas Savienībā; sinerģiju ar citām Kopienas politikām; un zinātnisko un vispārīgo prasmju paplašināšanu, tostarp to prasmju, kas attiecas uz tehnoloģiju pārņemšanu un uzņēmējdarbību.

iv.   Iespējas

Kopumā saglabājot Komisijas priekšlikumu, Padome nolēma iekļaut saskaņotu politikas izstrādi kā atsevišķu pasākumu, ko veic šajā pamatprogrammā, nevis saglabāt to kā citu pasākumu horizontālu daļu programmā I“espējas”.

Ņemot vērā Eiropas Parlamenta grozījumus, Padome arī precizēja noteiktu pasākumu darbības jomu, proti:

v.   Ar kodoljautājumiem nesaistītas Kopīgā pētniecības centra darbības

Padome precizēja pamatojumu šajā daļā ietvert darbību koordinēšanu ar pētījumiem, kas veikti saskaņā ar īpašās programmas “Sadarbība” sadaļu “Tēmas”, lai novērstu pārklāšanos un dublēšanos. Darbības ir paplašinātas, lai ietvertu zinātnisko/tehnisko atbalstu riska novērtēšanas un pārvaldības procedūru izstrādei kā līdzeklim Eiropas lēmumu pieņemšanas procesā; sniegtu īpašas zināšanas un būtu nozīmīgas Globālā monitoringa par vidi un drošību (GMES) pētniecības darbībās un jaunu pielietojumu izstrādāšanā šajā jomā; izstrādātu un apstiprinātu alternatīvu stratēģiju, jo īpaši attiecībā uz metodēm, kurās neizmanto dzīvniekus.

c)   Līdzekļu kopējā summa un sadalījums

Pēc tam, kad tika noslēgts Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas Iestāžu nolīgums par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (7), sākotnēji ierosinātais Septītās pamatprogammas budžets 72 726 miljonu euro apmērā bija jāsamazina, tajā pašā laikā saglabājot pienācīgu lietderību un kritisko masu. Padome ir saglabājusi Komisijas grozīto priekšlikumu par kopējo summu augstākais 50 521 miljonu euro apmērā saskaņā ar Eiropas Parlamenta atzinumu. Padome tomēr ierosināja grozījumus attiecībā uz šīs summas sadalījumu, proti:

2.   Padomes nostāja attiecībā uz Eiropas Parlamenta izdarītiem grozījumiem

Padomes kopējā nostājā ir iekļauti vairāki Eiropas Parlamenta grozījumi (232 no 326 ierosinātiem grozījumiem) — pilnībā, pēc būtības vai daļēji, dažkārt grozītā veidā vai citā vietā, un bieži tādā veidā, kādā to ierosinājusi Komisija tās grozītajā priekšlikumā, kā izklāstīts iepriekš.

IV.   SECINĀJUMS

Gatavojot Kopējo nostāju, Padome ir pilnībā ņēmusi vērā Komisijas priekšlikumu un Eiropas Parlamenta atzinumu pirmajā lasījumā. Kopējā nostājā ir iekļauts vērā ņemams grozījumu skaits — pilnībā vai daļēji -, lai risinātu lielāko daļu no Eiropas Parlamenta paustajām bažām. Padome uzskata, ka tās kopējā nostāja ir izsvērts dokuments, un tā sagaida konstruktīvas diskusijas ar Eiropas Parlamentu, lai pēc iespējas ātrāk pieņemtu Septīto pamatprogrammu, kā arī īstenošanas pasākumus (piem. noteikumus par dalību, īpašas programmas).

----

(1)  Dok. 8087/05 RECH 80 ATO 45 COMPET 68 CODEC 266 — COM(2005) 119 galīgā redakcija.

(2)OV C 65, 17.03.2006., 9. lpp.

(3)OV C 115, 16.05.2006., 20. lpp.

(4)  Dok. P6_TA-PROV(2006)0265.

(5)  Padome arī ir panākusi politisku vienošanos par Padomes lēmumu par Eiropas Atomenerģijas kopienas (Euratom) Septīto pamatprogrammu kodolpētniecībai un mācību pasākumiem (2007-2011). Lēmuma galīgo redakciju pieņems reizē ar EK pamatprogrammas lēmuma galīgo redakciju. Lēmuma projekts informācijas vajadzībām ir nosūtīts Eiropas Parlamentam.

(6)  2005. gada Zaļā grāmata par energoefektivitāti (COM (2005)265), 2006. gada Zaļā grāmata par Eiropas stratēģiju stabilam, konkurētspējīgam un drošam enerģētikas tirgum (COM (2006) 105).

(7)OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp.

----

----

KOPĒJĀ NOSTĀJA (EK) Nr. 28/2006,

ko Padome pieņēmusi 2006. gada 23. oktobrī

nolūkā pieņemt Eiropas Parlamenta un Padomes ... Regulu (EK) Nr. .../2006, ar ko izveido finanšu instrumentu sadarbībai attīstības jomā

(2006/C 301 E/02)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 179. panta 1. punktu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (1),

tā kā

IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.

1. pants

Vispārīgais mērķis un darbības joma

1.   Kopiena finansē pasākumus, kuru mērķis ir atbalstīt sadarbību ar jaunattīstības valstīm, teritorijām un reģioniem — iekļauti Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas Attīstības palīdzības komitejas (ESAO/APK) palīdzības saņēmēju sarakstā — un kuri uzskaitīti I pielikumā (turpmāk “partnervalstis un reģioni”). Komisija groza I pielikumu atbilstīgi regulāriem ESAO/APK pārskatiem par palīdzības saņēmēju sarakstu un par to informē Eiropas Parlamentu un Padomi.

2.   Kopiena finansē tematiskās programmas valstīs, reģionos un teritorijās, kuras var saņemt palīdzību šajā regulā minētajā ģeogrāfiskajā programmā, palīdzību, kas minēta 5. līdz 10. pantā Regulā (EK) Nr. [...], vai uz kurām attiecas ģeogrāfiskā sadarbība saistībā ar Eiropas Attīstības Fondu (EAF).

3.   Šajā regulā reģions ir definēts kā ģeogrāfiska vienība, kas aptver vairākas jaunattīstības valstis.

I SADAĻA

MĒRĶI UN PRINCIPI

2. pants

Mērķi

1.   Sadarbības primārais un galvenais mērķis, kas izriet no šīs regulas, ir partnervalstīs un reģionos izskaust nabadzību saistībā ar ilgtspējīgu attīstību, tostarp īstenot TAM, kā arī veicināt demokrātiju, labu pārvaldību un cilvēktiesību un tiesiskuma ievērošanu. Atbilstīgi šim mērķim sadarbība ar partnervalstīm un reģioniem:

2.   Šajā regulā paredzētā Kopienas sadarbība atbilst saistībām un mērķiem attīstības sadarbības jomā, ko Kopiena ir apstiprinājusi saistībā ar Apvienoto Nāciju Organizāciju un citām starptautiskām organizācijām, kas darbojas attīstības sadarbības jomā.

3.   Līguma XX sadaļā paredzētā Kopienas attīstības politika nodrošina juridisko sistēmu sadarbībai ar partnervalstīm un reģioniem. Padomes un Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju, Eiropas Parlamenta un Komisijas kopīgais 2005. gada 20. decembra paziņojums par Eiropas Savienības politiku attīstības jomā: “Eiropas konsenss par attīstību”, un jebkādi turpmākie grozījumi nodrošina struktūru, sniedz norādījumus un norāda uz jomām, kurām jāpievērš uzmanība, kas palīdzēs īstenot šajā regulā paredzēto Kopienas sadarbību ar partnervalstīm un reģioniem.

4.   Pasākumus, kas minēti 1. panta 1. punktā, izstrādā tā, lai tie atbilstu ESAO/APK noteiktajiem oficiālās attīstības palīdzības (OAP) kritērijiem.

Pasākumus, kas minēti 1. panta 2. punktā, izstrādā tā, lai tie atbilstu ESAO/APK noteiktajiem OAP kritērijiem, ja vien:

Vismaz 90 % no tematiskajās programmās paredzētajiem izdevumiem ir aprēķināti tā, lai atbilstu kritērijiem OAP saņemšanai, ko noteikusi ESAO/APK, neskarot 2. panta 4. punkta otrās daļas pirmo ievilkumu.

5.   Šajā regulā paredzēto Kopienas palīdzību neizmanto, lai finansētu ieroču vai munīcijas iegādi, operācijas, kas saistītas ar militārajiem vai aizsardzības jautājumiem.

6.   Pasākumus, uz kuriem attiecas Regula (EK) Nr. [...] un jo īpaši tās 4. pants, un kuri ir tiesīgi pretendēt uz finansējumu saskaņā ar šo regulu, principā nefinansē saskaņā ar šo regulu, izņemot, ja ir jānodrošina, ka sadarbība pēc krīzes pārvarēšanas turpinās, līdz tiek panākti stabili, attīstībai piemēroti apstākļi.

Neskarot vajadzību nodrošināt to, ka sadarbība pēc krīzes pārvarēšanas turpinās, līdz tiek panākti stabili, attīstībai piemēroti apstākļi, pasākumus, uz kuriem attiecas Padomes Regula (EK) Nr. 1257/96 (1996. gada 20. jūnijs) par humāno palīdzību (15) un kuri atbilst tās finansēšanas kritērijiem, nefinansē saskaņā ar šo regulu.

3. pants

Vispārējie principi

1.   Kopiena ir dibināta, pamatojoties uz vērtībām, kas respektē demokrātiju, tiesiskumu, cilvēktiesības un pamatbrīvības, tā ar dialoga un sadarbības palīdzību cenšas panākt un stiprināt partnervalstu un reģionu apņēmību ievērot šīs vērtības.

2.   Īstenojot šo regulu, jāpiemēro diferencēta pieeja atkarībā no attīstības konteksta un vajadzībām, lai partnervalstīm vai reģioniem piedāvātu īpašu, katrai partnervalstij vai reģionam pielāgotu sadarbību, pamatojoties uz to vajadzībām, stratēģijām, prioritātēm un līdzekļiem.

Piešķirot kopējos resursus Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanai, priekšroka jādod vismazāk attīstītajām valstīm un valstīm ar zemiem iedzīvotāju ienākumiem. Pienācīga uzmanība jāpievērš, lai atbalstītu nabadzīgāko iedzīvotāju daļu valstīs ar vidējiem iedzīvotāju ienākumiem un jo īpaši valstīs ar zemiem iedzīvotāju ienākumiem, no kurām daudzām ir līdzīgas problēmas kā zemu ienākumu valstīm.

3.   Visās programmās jāuzsver šādi transversāli jautājumi: cilvēktiesību veicināšana, dzimumu līdztiesība, demokrātija, laba pārvaldība, bērnu un pamatiedzīvotāju tiesības, vides ilgtspējība un HIV/AIDS apkarošana. Turklāt, īpaša uzmanība jāpievērš tiesiskuma stiprināšanai, piekļuvei tiesu iestādēm un pilsoniskas sabiedrības atbalstam.

4.   Visās politikās, kas var ietekmēt partnervalstis un reģionus, Kopiena ņem vērā Līguma XX sadaļā un šīs regulas 2. pantā noteiktos mērķus. Pasākumos, ko finansē saskaņā ar šo regulu, Kopiena arī cenšas panākt saskaņotību ar tās ārējās darbības citām jomām. Šo saskaņotību nodrošina, definējot politiku, veicot stratēģisko plānošanu, pasākumu plānošanu un īstenošanu.

5.   Kopiena un dalībvalstis uzlabo koordināciju un saskaņo to sadarbības politikas attīstības jomā, ņemot vērā partnervalstu un reģionu prioritātes valsts un reģionu līmenī. Kopienas politika attīstības sadarbības jomā papildina dalībvalstu īstenoto politiku.

6.   Komisija un dalībvalstis cenšas nodrošināt biežu un regulāru informācijas apmaiņu, tostarp ar citiem līdzekļu devējiem, un veicina visu iesaistīto partneru labāku koordināciju un papildināmību, izstrādājot kopīgas daudzgadu programmas, pamatojoties uz partnervalstu nabadzības samazināšanas vai līdzvērtīgām stratēģijām un valsts budžeta procesiem, vienotiem ieviešanas mehānismiem, tostarp kopēju analīzi, kopīgu līdzekļu devēju misijām un līdzfinansējuma veidu izmantošanu.

7.   Kopiena un dalībvalstis — atbilstīgi to kompetences jomām — sekmē daudzpusēju pieeju visai pasaulei aktuālajām problēmām un sadarbību ar daudzpusējām un reģionālām organizācijām un struktūrām, piemēram, starptautiskām finanšu iestādēm, ANO aģentūrām, fondiem un programmām un ar divpusējiem līdzekļu devējiem.

8.   Kopiena sekmē starptautiskiem labas prakses principiem atbilstīgu un rezultatīvu sadarbību ar partnervalstīm un reģioniem. Tā balstās uz šādiem principiem:

9.   Komisija informē un uztur regulāru viedokļu apmaiņu ar Eiropas Parlamentu.

10.   Komisija meklē regulāras informācijas apmaiņas iespējas ar pilsonisko sabiedrību.

II SADAĻA

ĢEOGRĀGISKĀS UN TEMATISKĀS PROGRAMMAS

4. pants

Kopienas atbalsta īstenošana

Atbilstīgi šīs regulas vispārējam pamatmērķim, darbības jomai, mērķiem un vispārējiem principiem Kopienas palīdzība tiek īstenota, izmantojot ģeogrāfiskās un tematiskās programmas, kas noteiktas 5. līdz 16. pantā, un programmu, kas paredzēta 17. pantā.

5. pants

Ģeogrāfiskās programmas

1.   Ģeogrāfiskā programma attiecas uz sadarbību attiecīgās darbības jomās ar partnervalstīm vai reģioniem, ko nosaka pēc ģeogrāfiskā principa.

2.   Atbilstīgi šīs regulas vispārējam pamatmērķim, darbības jomai, mērķiem un vispārējiem principiem Kopienas atbalsts Latīņamerikai, Āzijai, Vidusāzijai, Tuvajiem Austrumiem, kā tas noteikts I pielikumā, kā arī Dienvidāfrikai, attiecas uz darbībām šādās sadarbības jomās:

Humānā attīstība

Sociālā kohēzija un nodarbinātība

Pārvaldība, demokrātija, cilvēktiesības un atbalsts iestāžu reformām

Tirdzniecība un reģionālā integrācija

Vide un dabas resursu ilgtspējīga attīstība

Ūdensapgāde un enerģētika

Infrastruktūra, sakari un transports

Lauku attīstība un teritorijas plānošana, lauksaimniecība un nodrošinātība ar pārtiku.

Pēckrīzes situācijas un nestabilas valstis

6. pants

Latīņamerika

Ar Kopienas atbalstu Latīņamerikai veicina darbības, kas atbilst 5. pantam un šīs regulas vispārējam pamatmērķim, darbības jomai, mērķiem un vispārējiem principiem. Īpašu uzmanību pievērš šādām sadarbības jomām, kas atspoguļo īpašo situāciju Latīņamerikā:

7. pants

Āzija

Ar Kopienas atbalstu Āzijai vecina darbības, kas atbilst 5 pantam un šīs regulas vispārējam pamatmērķim, darbības jomai, mērķiem un vispārējiem principiem. Īpašu uzmanību pievērš šādām sadarbības jomām, kas atspoguļo īpašo situāciju Āzijā:

8. pants

Vidusāzija

Ar Kopienas atbalstu Vidusāzijai veicina darbības, kas atbilst 5. pantam un šīs regulas vispārējam pamatmērķim, darbības jomai, mērķiem un vispārējiem principiem. Īpašu uzmanību pievērš šādām sadarbības jomām, kas atspoguļo īpašo situāciju Vidusāzijā:

9. pants

Tuvie Austrumi

Ar Kopienas atbalstu Tuvajiem Austrumiem veicina darbības, kas atbilst 5. pantam un šās regulas vispārējam pamatmērķim, darbības jomai, mērķiem un vispārējiem principiem. Īpašu uzmanību pievērš šādām sadarbības jomām, kas atspoguļo īpao situāciju Tuvajos Austrumos:

10. pants

Dienvidāfrika

Ar Kopienas atbalstu Dienvidāfrikai veicina darbības, kas atbilst 5. pantam un šās regulas vispārējam pamatmērķim, darbības jomai, mērķiem un vispārējiem principiem. Īpašu uzmanību pievērš šādām sadarbības jomām, kas atspoguļo īpašo situāciju Dienvidāfrikā:

11. pants

Tematiskās programmas

1.   Papildus programmām, kas minētas 5. līdz 10. pantā, tematiska programma ir saistīta ar konkrētu darbības jomu, kurā ir ieinteresētas vairākas partnervalstis, kuras nenosaka pēc to ģeogrāfiskās atrašanās vietas, vai sadarbības pasākumiem, kas attiecas uz dažādiem reģioniem vai partnervalstu grupām, vai starptautisku rīcību, kas nav paredzēta kādai konkrētai ģeogrāfiskai teritorijai.

2.   Tematiskajās programmās veiktās darbības, kas atbilst šās regulas vispārējam pamatmērķim, darbības jomai, mērķiem un vispārējiem principiem, sniedz pievienoto vērtību un papildina darbības, ko finansē no ģeogrāfiskajām programmām, un ir saistītas ar tām. Šīm darbībām piemēro šādus principus:

12. pants

Ieguldījums cilvēkos

1.   Kopienas palīdzības mērķis tematiskajā programmā “Ieguldījums cilvēkos” ir atbalstīt darbības jomas, kas tieši ietekmē tālāk definētos cilvēku dzīves standartus un labklājību, un koncentrēties uz nabadzīgākajām un viszemāk attīstītajām valstīm un vissliktākajā stāvoklī esošajām iedzīvotāju grupām.

2.   Lai sasniegtu 1. punktā minēto mērķi, un saskaņā ar 11. pantu programmā iekļauj šādas darbības jomas:

13. pants

Vide un dabas resursu, tostarp enerģijas, ilgtspējīga apsaimniekošana

1.   Vides un dabas resursu, tostarp ūdens un enerģijas, ilgtspējīgas apsaimniekošanas tematiskās programmas mērķis ir pievērsties attīstības vides dimensijai un citiem ārējiem plāniem, kā arī palīdzēt veicināt Kopienas vides un enerģētikas politiku ārvalstīs Kopienas un partnervalstu un reģionu kopīgās interesēs.

2.   Lai sasniegtu 1. punktā minēto mērķi un saskaņā ar 11. pantu, programmā iekļauj šādas darbības jomas:

14. pants

Nevalstiskās struktūras un pašvaldības attīstības jomā

1.   Nevalstisko struktūru un pašvaldību attīstības jomā tematiskās programmas mērķis ir atbalstīt iniciatīvas, ko veic Kopienas un partnervalstu pilsoniskās sabiedrības organizācijas un pašvaldības attīstības jomā saskaņā ar šās regulas mērķi, un stiprināt to spējas politikas veidošanas procesā, lai:

2.   Lai sasniegtu 1. punktā minēto mērķi un saskaņā ar 11. pantu, programmā iekļauj šādas darbības jomas:

3.   Atbalstu pašvaldībām partnervalstīs parasti sniedz saistībā ar valsts stratēģijas dokumentiem, izņemot, ja tie nenodrošina piemērotu atbalstu, īpaši tādās situācijās kā sarežģītas partnerattiecības, nestabilas valstis un situācijas pēc konflikta.

Aprēķinot Kopienas līdzfinansējumu pašvaldību atbalstam, ņems vērā to ieguldījumu kapacitāti.

15. pants

Nodrošinātība ar pārtiku

1.   Pārtikas nodrošināšanas tematiskās programmas mērķis ir uzlabot nabadzīgāko un neaizsargātāko iedzīvotāju nodrošinātību ar pārtiku un veicināt TAM nabadzības un bada izskaušanai attīstību, izmantojot vairākas darbības, ar ko nodrošina Kopienas rīcības vispārējo saskaņotību, papildināmību un nepārtrauktību, tostarp saistībā ar pāreju no palīdzības uz attīstību.

2.   Lai sasniegtu 1. punktā minēto mērķi un saskaņā ar 11. pantu, programmā iekļauj šādas darbības jomas:

16. pants

Migrācija un patvērums

1.   Tematiskās sadarbības programmas ar trešām valstīm migrācijas un patvēruma jomā mērķis ir atbalstīt šīs valstis to centienos nodrošināt migrācijas plūsmu labāku pārvaldi visos aspektos. Tematiskās programmas galvenā tēma būs migrācija uz ES, bet tajā ņems vērā arī attiecīgās migrācijas plūsmas no vienas jaunattīstības valsts uz citu.

2.   Lai sasniegtu 1. punktā minēto mērķi un saskaņā ar 11. pantu, programmā iekļauj šādas darbības jomas:

17. pants

ĀKK Cukura protokola valstis

1.   ĀKK Cukura protokola valstis — minētas III pielikumā –, ko ietekmējusi Kopienas cukura reforma, gūst labumu no papildu pasākumiem. Kopienas palīdzību šīm valstīm virza, lai atbalstītu to pielāgošanās procesu, jo sakarā ar cukura tirgus kopējās organizācijas reformu tās sastopas ar jauniem nosacījumiem cukura tirgū. Sniedzot Kopienas palīdzību, ņem vērā valstu piemērošanās stratēģijas un īpašu nozīmi pievērš šādām sadarbības jomām:

2.   No summas, kas minēta IV pielikumā, Komisija nosaka maksimālo pieejamo summu katrai cukura protokola valstij 1. punktā minēto darbību finansēšanai, balstoties uz katras valsts vajadzībām, jo īpaši saistītām ar reformas ietekmi uz cukura nozari attiecīgajā valstī un cukura nozares nozīmību ekonomikā. Sadales kritēriju novērtējumu balsta uz datiem par ražām līdz 2004. gadam.

Komisija, rīkojoties saskaņā ar 35. panta 2. punktā minēto procedūru, nosaka papildu norādījumus attiecībā uz kopējās summas sadali starp saņēmējiem.

III SADAĻA

LĪDZEKĻU PLĀNOŠANA UN PIEŠĶIRŠANA

18. pants

Līdzekļu plānošanas un piešķiršanas pamatstruktūra

1.   Attiecībā uz ģeogrāfiskajām programmām Komisija izstrādā stratēģijas dokumentu un provizorisku daudzgadu programmu katrai partnervalstij vai reģionam atbilstīgi 19. pantam un pieņem gada rīcības programmu katrai partnervalstij vai reģionam atbilstīgi 22. pantam.

Attiecībā uz tematiskajām programmām Komisija izstrādā tematiskās stratēģijas dokumentus atbilstīgi 20. pantam un pieņem rīcības programmas atbilstīgi 22. pantam.

Ārkārtas gadījumos Kopienas atbalsts var notikt arī īpašu pasākumu veidā, kas nav paredzēti stratēģijas dokumentos vai provizoriskās daudzgadu programmās atbilstīgi 23. pantam.

2.   Komisija nosaka katras ģeogrāfiskās programmas provizoriskos daudzgadu līdzekļu piešķīrumus, izmantojot standarta, objektīvus un pārskatāmus resursu piešķiršanas kritērijus, kas balstīti uz attiecīgās partnervalsts vai reģiona vajadzībām un darbības rezultātiem, un paturot prātā īpašās grūtības, ar ko saskaras valstis vai reģioni krīzes, konflikta, vai dabas katastrofas apdraudējuma situācijā, kā arī ievērojot dažādu programmu specifiku.

Vajadzību kritēriji ietver apdzīvotību, ienākumus uz vienu cilvēku un nabadzības izplatību, ienākumu sadali un sociālās attīstības līmeni. Darbības rezultātu kritēriji ietver politisko, ekonomisko un sociālo attīstību, labas pārvaldības attīstību un palīdzības efektīvu izmantošanu, un jo īpaši veidu, kādā valsts izmanto ierobežotos līdzekļus attīstībai, sākot ar saviem pašu līdzekļiem.

3.   Lai pastiprinātu sadarbību starp ES attālākajiem reģioniem un kaimiņu partnervalstīm un reģioniem, Komisija var tajā iekļaut īpašu finanšu sadalījumu.

19. pants

Ģeogrāfiskās stratēģijas dokumenti un provizoriskas daudzgadu programmas

1.   Sagatavojot un īstenojot stratēģijas dokumentus, piemēro atbalsta efektivitātes principus: valstu atbildību, partnerattiecības, koordināciju, saskaņošanu, pielīdzināšanu saņēmējvalsts vai reģiona sistēmām un koncentrēšanos uz rezultātiem, kā noteikts 3. panta 5. līdz 8. punktā.

2.   Stratēģijas dokumenti ir izstrādāti tikai uz šīs regulas spēkā esamības laiku, lai nodrošinātu piemērotu struktūru sadarbībai starp Kopienu un attiecīgo partnervalsti vai reģionu nolūkā, kas atbilst šīs Regulas vispārējam pamatmērķim, darbības jomai, mērķiem un principiem. Provizoriskas daudzgadu programmas balstās uz stratēģijas dokumentiem.

Stratēģijas dokumentus pārskata vidusposmā, vai ad hoc, ja tas nepieciešams, vajadzības gadījumā piemērojot principus un procedūras, kas noteiktas PSN, kas noslēgti ar partnervalstīm un reģioniem;

3.   Stratēģijas dokumentus, ja iespējams, izstrādā, balstoties uz dialogu ar partnervalsti vai reģionu, piesaistot pilsonisko sabiedrību, reģionālās un vietējās varas iestādes, lai nodrošinātu procesa pietiekamu piemērošanu attiecīgajā partnervalstī vai reģionā un lai sekmētu atbalstu valsts mēroga attīstības stratēģijām — jo īpaši nabadzības samazināšanas stratēģijām.

4.   Provizoriskas daudzgadu programmas tiek izstrādātas, balstoties uz stratēģijas dokumentiem par katru partnervalsti un reģionu. Tās, ciktāl iespējams, ir vienošanās rezultāts ar partnervalstīm vai reģionu.

Provizoriskās daudzgadu programmās precizē Kopienas finansējumam izraudzītās prioritārās jomas, īpašos mērķus, gaidāmos rezultātus un sasniegumu rādītājus.

Programmās nosaka arī provizorisko finanšu sadalījumu gan kopumā, gan katrai prioritārai nozarei; vajadzības gadījumā to var piešķirt pa daļām. Šis sadalījums atbilst IV pielikumā iekļautajam provizoriskajam sadalījumam.

Šīs programmas vajadzības gadījumā koriģē, ņemot vērā stratēģijas dokumentu ikvienu termiņa vidusposma vai ad hoc pārskatu.

Pēc pārskatiem provizoriskais daudzgadu sadalījums var tikt palielināts vai samazināts, it īpaši attiecībā uz īpašām vajadzībām, piemēram, pēckrīzes situācijās, vai, ja darbība bijusi izcila vai neapmierinoša.

5.   Krīžu, pēckonflikta, draudu demokrātijai, tiesiskai valstij, cilvēktiesībām un pamatbrīvībām gadījumā var tikt īstenota valsts vai reģiona sadarbības stratēģijas ad hoc pārskatīšana, izmantojot īpašas steidzamības procedūru. Šāds pārskats varētu novest pie valsts vai reģiona stratēģijas, kas paredzēta pārejas sekmēšanai uz ilgstošu attīstību un sadarbību.

6.   Saskaņā ar 2. panta 6. punktu stratēģija nodrošina, ka šajā regulā paredzētie pasākumi atbilst un novērš dublēšanos ar citos Kopienas instrumentos noteiktiem pasākumiem, kuri ir tiesīgi pretendēt uz finansējumu, it īpaši ar Regulu (EK) Nr. [...] un Regulu (EK) Nr. 1257/96. Ja partnervalstis vai partnervalstu grupas ir tieši saistītas ar krīzi vai pēckrīzi, vai ir to skartas, provizoriskas daudzgadu programmas liek īpašu uzsvaru uz koordinācijas pastiprināšanu starp palīdzību, rehabilitāciju un attīstību, lai palīdzētu tiem nodrošināt pāreju no ārkārtējas situācijas uz attīstības posmu; programmās valstīm un reģioniem, kas ir regulāri pakļauti dabas katastrofām, liek uzsvaru uz gatavību katastrofām un to novēršanu, kā arī šādu katastrofu seku novēršanu.

7.   Lai veicinātu reģionālo sadarbību, Komisija, attiecībā uz šajā nodaļā minētajiem sadarbības pasākumiem pieņemot 22. pantā minētās gada rīcības programmas vai 23. pantā minētos īpašos pasākumus, var nolemt, ka V pielikumā iekļautās valstis atbilst piešķiršanas nosacījumiem, ja īstenojamam projektam vai programmai ir reģionāls vai pārrobežu raksturs. Šos nosacījumus var paredzēt šajā un 20. pantā minētajos stratēģijas dokumentos un provizoriskās daudzgadu programmās.

8.   Komisija un dalībvalstis plānošanas procesa sākuma fāzē konsultējas savstarpēji, kā arī ar citiem līdzekļu devējiem un sabiedrotajiem attīstības veicināšanā, tostarp pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem un reģionālajām un vietējām varas iestādēm, lai nodrošinātu, ka to sadarbības pasākumi papildina cits citu.

20. pants

Stratēģijas dokumenti tematiskajām programmām

1.   Tematiskās stratēģijas dokumenti attiecas tikai uz šīs regulas spēkā esamības laiku. Tie nosaka Kopienas stratēģiju attiecībā uz doto tēmu, Kopienas prioritātes, situāciju starptautiskā līmenī un galveno partneru rīcību. Tiem ir jāatbilst šīs regulas un tās IV pielikuma vispārējam pamatmērķim, darbības jomai, mērķiem un principiem.

Tematiskās stratēģijas dokumenti precizē prioritārās jomas, kas izvēlētas Kopienas finansējumam, īpašos mērķus, gaidāmos rezultātus un sasniegumu rādītājus.

Tematiskās stratēģijas dokumentos nosaka arī provizorisko finanšu sadalījumu gan kopumā, gan katrai prioritārai nozarei; vajadzības gadījumā to var piešķirt pa daļām.

Tematiskās stratēģijas dokumenti tiek pārskatīti vidusposmā, vai, vajadzības gadījumā, ad hoc.

2.   Komisija un dalībvalstis plānošanas procesa sākuma fāzē konsultējas savstarpēji, kā arī ar citiem līdzekļu devējiem un sabiedrotajiem attīstības veicināšanā, tostarp pilsoniskās sabiedrības un pašvaldību pārstāvjiem, lai nodrošinātu, ka to sadarbības pasākumi papildina cits citu.

3.   Tiek noteikti resursi un rīcības prioritātes dalībai globālās ierosmēs.

21. pants

Stratēģijas dokumentu un provizorisku daudzgadu programmu pieņemšana

Komisija pieņem 19. un 20. pantā minētos stratēģijas dokumentus un provizoriskās daudzgadu programmas, kā arī to pārskatus, kas minēti 19. panta 2. punktā un 20. panta 1. punktā, un 17. pantā minētos papildinošos pasākumus, atbilstīgi procedūrai, kas minēta 35. panta 2. punktā.

IV SADAĻA

ĪSTENOŠANA

22. pants

Gada rīcības programmu apstiprināšana

1.   Komisija pieņem gada rīcības programmas, kas izstrādātas, balstoties uz stratēģijas dokumentiem un provizoriskām daudzgadu programmām, kas minētas 19. un 20. pantā.

Izņēmuma kārtā, piemēram, ja rīcības programma vēl nav pieņemta, Komisija, balstoties uz 19. un 20. pantā minētajiem stratēģijas dokumentiem un provizoriskām daudzgadu programmām, var pieņemt pasākumus ārpus gada rīcības programmas ar tiem pašiem noteikumiem un procedūrām kā rīcības programmās.

2.   Gada rīcības programmās nosaka mērķus, iesaistīšanās jomas, gaidāmos rezultātus, vadības metodes, kā arī kopējo plānoto finansējuma apjomu. Tajās aprakstītas finansējamās rīcības, katrai rīcībai piešķirtā finansējuma apjoms un provizorisks to īstenošanas grafiks. Mērķi būs izmērāmi un izpildāmi konkrētā laikā.

3.   Komisija pieņem gada rīcības programmas atbilstīgi procedūrai, kas minēta 35. panta 2. punktā.

4.   Projekta līmenī veic piemērotu vides pētījumu, tostarp ietekmes uz vidi novērtējumu vifei jutīgiem projektiem, jo īpaši svarīgākajiem jaunajiem infrastruktūras objektiem. Ja nepieciešams, sektorālo programmu īstenošanā izmanto stratēģisko ietekmes uz vidi novērtējumu. Tiek nodrošināta vides novērtējumā ieinteresēto personu iesaistīšana un rezultātu pieejamība sabiedrībai.

23. pants

Tādu īpašu pasākumu apstiprināšana, kas nav paredzēti stratēģiskajos dokumentos vai provizoriskās daudzgadu programmās

1.   Neparedzētu un pienācīgi pamatotu vajadzību vai apstākļu gadījumos, kas saistīti ar dabas katastrofām, iedzīvotāju sacelšanos vai krīzes situācijām un kuros finansējumu nevar piešķirt saskaņā ar Regulu (EK) Nr. [...], vai Regulu Nr. 1257/96, Komisija pieņem īpašus pasākumus, kas nav paredzēti stratēģijas dokumentos un provizoriskās daudzgadu programmās (turpmāk “īpaši pasākumi”).

Īpašus pasākumus var arī izmantot, lai finansētu pasākumus, kas atvieglotu pāreju no ārkārtas palīdzības uz ilgtermiņa attīstības rīcību, tostarp tādus pasākumus, kas paredzēti, lai labāk sagatavotu iedzīvotājus atkārtotām krīzēm.

2.   Īpašie pasākumi nosaka mērķus, iesaistīšanās jomas, gaidāmos rezultātus, vadības metodes, kā arī kopējo finansējuma apjomu. Tajās aprakstītas finansējamās rīcības, katrai rīcībai piešķirtā finansējuma apjoms un provizorisks to īstenošanas grafiks. Tajās definē tos snieguma rādītāju veidus, kas jāuzrauga, īstenojot īpašos pasākumus.

3.   Kad šādu pasākumu izmaksas pārsniedz EUR 10 miljonus, Komisija tos apstiprina saskaņā ar 35. panta 2. punktā minēto vadības procedūru. Komisija viena mēneša laikā pēc lēmuma pieņemšanas informatīvos nolūkos nosūta dalībvalstīm un Eiropas Parlamentam īpašos pasākumus, kuru izmaksas nepārsniedz EUR 10 miljonus.

4.   Veicot grozījumus īpašajos pasākumos, piemēram, tehniskas korekcijas, īstenošanas perioda pagarināšanu, līdzekļu pārasignāciju plānotajā budžetā, budžeta palielināšanu par summu, kas lielāka par 20 % no sākotnējā budžeta, vai budžeta samazināšanu, nevajag sekot 35. panta 2. punktā minētajai procedūrai, ja šie grozījumi neietekmē Komisijas lēmumā izklāstītos sākotnējos mērķus.

24. pants

Atbilstība

1.   Neskarot 31. pantu, saskaņā ar šo regulu, lai īstenotu 22. punktā minētās gada rīcības programmas vai 23. punktā minētos īpašos pasākumus, uz finansējumu inter alia var pretendēt:

2.   Nevalstiskas bezpeļņas struktūras, kas ir tiesīgas saņemt finansiālu atbalstu saskaņā ar šo regulu, ir: nevalstiskas organizācijas, pamatiedzīvotāju organizācijas, mazākumtautību un/vai etnisko minoritāšu organizācijas, vietējās tirgotāju asociācijas un vietējās pilsoņu grupas, kooperatīvi, arodbiedrības, ekonomiskās un sociālās intereses pārstāvošas organizācijas, korupcijas un krāpšanas apkarošanas un labas pārvaldes nodrošināšanas organizācijas, pilsoņu tiesību organizācijas un organizācijas, kas cīnās pret diskrimināciju, vietējās organizācijas (tostarp tīkli), kas darbojas reģionālas decentralizētas sadarbības un integrācijas jomā, patērētāju organizācijas, sieviešu un jauniešu organizācijas, izglītības, kultūras, pētniecības un zinātnes organizācijas, universitātes, baznīcas un reliģiskas apvienības vai kopienas, plašsaziņas līdzekļi un visas nevalstiskās apvienības un neatkarīgie fondi, tostarp neatkarīgi politiskie fondi, kas var veicināt šīs regulas mērķu sasniegšanu.

25. pants

Finansējuma veidi

1.   Kopienas finansējumu piešķir šādi:

2.   Kopienas palīdzība nav izmantojama, lai finansētu nodokļus, muitas nodokļus un citas izmaksas saņēmējvalstī.

26. pants

Atbalsta pasākumi

1.   Ar Kopienas finansējumu var segt izmaksas, kas attiecas uz sagatavošanu, apsekošanu, kontroli, revīziju un novērtēšanas pasākumiem, kas tieši nepieciešami šīs regulas īstenošanai un tās mērķu sasniegšanai, piemēram attiecībā uz pētījumiem, sanāksmēm, informatīvo akciju, informētības palielināšanas, apmācību un publikācijas darbībām, kā arī izmaksas, kas saistītas ar informācijas apmaiņai paredzētajiem informātikas tīkliem, kā arī izdevumus cita veida administratīvajai un tehniskajai palīdzībai, pēc kuras var griezties programmas pārvaldes nolūkos. Tā arī segs izdevumus par Komisijas delegācijām administrēšanas atbalstam, kas nepieciešams, lai vadītu saskaņā ar šo regulu finansētās darbības.

2.   Šo atbalsta aktivitāšu kopumam nav noteikti jābūt iekļautam provizoriskajās daudzgadu programmās, un tādēļ tos var finansēt ārpus stratēģiskajiem dokumentiem un provizoriskajām daudzgadu programmām. Tomēr tās var arī finansēt saskaņā ar provizoriskajām daudzgadu programmām.

Komisija saskaņā ar 23. panta 3. un 4. punktu pieņem palīdzības pasākumus, kas nav iekļauti provizoriskajās daudzgadu programmās.

27. pants

Līdzfinansējums

1.   Finansētajiem pasākumiem var piešķirt līdzfinansējumu, inter alia no:

2.   Paralēla līdzfinansējuma gadījumā projektu vai programmu sadala vairākās skaidri nosakāmās sastāvdaļās — no kurām katru finansē cits partneris, nodrošinot līdzfinansējumu tādā veidā, ka vienmēr var noteikt finansējuma mērķi.

Kopīgā līdzfinansējuma gadījumā projekta vai programmas kopējās izmaksas sadala starp partneriem, nodrošinot to, ka līdzfinansējumu un resursus apvieno tā, ka projektā vai programmā vairs nav iespējams noteikt kādas specifiskas darbības finanšu avotu.

3.   Kopīga līdzfinansējuma gadījumā Komisija var saņemt un pārvaldīt līdzekļus 1. punkta a), b) un c) apakšpunktā minēto struktūru vārdā, lai īstenotu kopīgos pasākumus. Saskaņā ar Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 18. pantu šādus līdzekļus uzskata par asignētiem ieņēmumiem.

28. pants

Vadības metodes

1.   Saistībā ar šo regulu finansētos pasākumus īsteno atbilstīgi Regulai (EK, Euratom) 1605/2002.

2.   Līdzfinansējuma gadījumā un citos pienācīgi pamatotos gadījumos Komisija var izlemt uzticēt sabiedrības vadības uzdevumus, un it īpaši budžeta izpildes pienākumus, iestādēm, kas minētas Regulas (EK, Euratom) 1605/2002 54. panta 2. punkta c) apakšpunktā.

3.   Decentralizētas vadības gadījumā Komisija var izlemt izmantot saņēmējas partnervalsts vai reģiona iepirkuma vai subsīdiju piešķiršanas procedūras, ja pārbaudē apstiprināts, ka partnervalsts vai reģions ievēro Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 attiecīgos kritērijus, ar nosacījumu, ka:

29. pants

Budžeta saistības

1.   Budžeta saistības tiek pildītas, pamatojoties uz Komisijas pieņemtajiem lēmumiem saskaņā ar 22. panta 1. punktu, 23. panta 1. punktu un 26. panta 1. punktu.

2.   Kopienas finansējums sniedzams šādās juridiskās formās, inter alia, kā:

30. pants

Kopienas finansiālo interešu aizsardzība

1.   Ikviens līgums, kas izriet no šīs regulas, ietver noteikumus, kas nodrošina Kopienas finansiālo interešu aizsardzību, it īpaši attiecībā uz nelikumībām, krāpšanu, korupciju un jebkādām citām nelikumīgām darbībām, atbilstoši Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 2988/1995 (1995. gada 18. decembris) par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (17), Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 2185/1996 (1996. gada 11. novembris) par pārbaudēm un apskatēm uz vietas, ko Komisija veic, lai aizsargātu Eiropas Kopienu finanšu intereses pret krāpšanu un citām nelikumībām (18) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 1073/1999 (1999. gada 25. maijs) par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) (19).

2.   Līgumi tieši paredz īpašas tiesības Komisijai un Revīzijas palātai veikt revīziju, tostarp dokumentu revīziju vai revīziju uz vietas jebkuram līgumslēdzējam vai apakšlīgumslēdzējam, kas ir saņēmis Kopienas finansējumu. Tie arī īpaši pilnvaro Komisiju veikt pārbaudes un revīzijas uz vietas, kā paredzēts Regulas (Euratom, EK) Nr. 2185/96.

3.   Visi līgumi, kas noslēgti, lai īstenotu palīdzību, nodrošina Komisijas un Revīzijas palātas 2. punktā paredzētās tiesības pēc līgumu īstenošanas un tās laikā.

31. pants

Valsts iepirkuma procedūras, subsīdiju piešķiršanas procedūras, izcelsmes noteikumi

1.   Tiesības piedalīties tādu iepirkuma vai subsīdiju līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanā, ko finansē saskaņā ar šo regulu, ir visām tām fiziskām personām, kas ir Kopienas dalībvalsts valstspiederīgie, un juridiskām personām, kas ir reģistrētas Eiropas Kopienas dalībvalstī, Eiropas Kopienas atzītā oficiālā kandidātvalstī vai Eiropas Ekonomiskās zonas dalībvalstī.

Kā definēts 5. līdz 10. pantā, ģeogrāfisku programmu finansēto iepirkuma vai subsīdiju līgumu iegūšanā var piedalīties visas fiziskas personas, kas ir kādas jaunattīstības valsts valstspiederīgās, vai juridiskas personas, kas ir reģistrētas jebkurā jaunattīstības valstī, kura ir atbilstīga saskaņā ar šās regulas I pielikumu.

Kā definēts 11. līdz 16. pantā un 17. pantā paredzētajā programmā, tematisku programmu finansēto iepirkuma vai subsīdiju līgumu piešķiršanā var piedalīties visas fiziskas personas, kas ir jaunattīstības valsts valstspiederīgie, vai juridiskas personas, kas ir reģistrētas jaunattīstības valstī, kā noteikusi ESAO/APK, un kā definēts II pielikumā, papildus fiziskām vai juridiskām personām, kas ir atbilstīgas, pamatojoties uz tematisko programmu vai 17. pantā paredzēto programmu. Komisija publicē un atjaunina II pielikumu atbilstīgi regulāriem ESAO/APK pārskatiem par palīdzības saņēmēju sarakstu un par to informē Padomi.

2.   Saskaņā ar šo regulu finansēto iepirkuma vai subsīdiju līgumu piešķiršanā var piedalīties arī visas fiziskas personas, kas ir tādas valsts valstspiederīgās, vai juridiskas personas, kas ir reģistrētas tādas valsts teritorijā, kas nav minēta 1. punktā, gadījumos, kad nodibināta abpusēja pieeja to ārējai palīdzībai.

Savstarpēju piekļuvi piešķir, ja vien valsts ar vienlīdzīgiem noteikumiem atzīst par atbilstīgām dalībvalstis un attiecīgās saņēmējvalstis.

Savstarpēju piekļuvi ievieš ar īpašu lēmumu par attiecīgo valsti vai attiecīgo valstu reģionālo grupu. Šādu lēmumu pieņem saskaņā ar 35. panta 2. punktā minēo procedūru, un tas ir spēkā vismaz vienu gadu.

Savstarpējas piekļuves piešķiršana balstās uz Kopienas un citu atbalsta sniedzēju salīdzinājumu, un to īsteno nozares līmenī, kā noteikusi ESAO/APK, vai visas valsts līmenī, neatkarīgi no tā, vai tā ir atbalsta sniedzēja valsts vai saņēmējvalsts. Lēmums piešķirt šādu savstarpējību atbalsta sniedzējai valstij ir balstīts uz minētā atbalsta sniedzēja sniegtā atbalsta pārredzamību, konsekvenci un proporcionalitāti, tostarp uz tā kvalitatīvajiem un kvantitatīvajiem aspektiem. Šajā punktā izklāstītā procesa laikā konsultējas ar saņēmējvalstīm.

Savstarpēju piekļuvi vismazāk attīstītajās valstīs, kā to noteikusi ESAO/APK, automātiski piešķir ESAO/APK locekļiem.

3.   Saskaņā ar šo Kopienas instrumentu finansēto piegādes vai subsīdiju līgumu piešķiršanā var piedalīties starptautiskas organizācijas.

4.   Iepriekš minētais neskar to kategoriju organizāciju piedalīšanos, kuras atbilst pēc būtības vai atrašanās vietas saistībā ar veicamās rīcības mērķiem.

5.   Ekspertu valstspiederībai nav nozīmes. Tas neskar kvalitatīvās un finanšu prasības, kas noteiktas Kopienas noteikumos par valsts iepirkumu.

6.   Visu piegāžu un materiālu izcelsmei, kuri iepirkti saskaņā ar līgumu, kas finansēts saskaņā ar šo regulu, jābūt Kopienā vai atbilstīgā valstī, kā noteikts šīs regulas 1. un 2. punktā. Termins “izcelsme” šīs regulas vajadzībām ir definēts attiecīgajos Kopienas tiesību aktos par izcelsmes noteikumiem muitas vajadzībām.

7.   Atbilstīgi pamatotos gadījumos Komisija var atļaut piegādes konkursos piedalīties fiziskām un juridiskām personām no valstīm, kurām ir tradicionāli ekonomiskie, tirdzniecības vai ģeogrāfiskie sakari ar kaimiņvalstīm vai citām trešām valstīm, kā arī izmantot piegādes vai materiālus ar citu izcelsmi.

8.   Atbilstīgi pamatotos izņēmuma gadījumos Komisija var atļaut piegādes konkursos piedalīties fiziskām personām un juridiskām personām, kas ir reģistrētas valstīs, kas nav 1. un 2. punktā minētās valstis vai tādu valstu valstpiederīgie, vai pirkt piegādes vai materiālus ar dažādu izcelsmi, kas nav minēta 6. punktā.

Izņēmumus var pamatot ar ražojumu un pakalpojumu nepieejamību attiecīgo valstu tirgos īpašas steidzamības dēļ vai arī gadījumos, kad atbilstības noteikumu dēļ projekta, programmas vai darbības izpilde nav iespējama vai ir pārāk sarežģīta.

9.   Visos gadījumos, kad Kopienas finansējums aptver darbību, ko īsteno ar starptautiskas organizācijas starpniecību, atbilstīgajās līgumslēgšanas procedūrās var piedalīties visas fiziskas vai juridiskas personas, kuras ir atbilstīgas saskaņā ar 1. un 2. punktu, kā arī visas fiziskas vai juridiskas personas, kuras ir atbilstīgas saskaņā ar šādas organizācijas noteikumiem, raugoties, lai visiem atbalsta sniedzējiem tiktu garantēta vienlīdzīga attieksme. Tie paši noteikumi attiecas uz piegādēm, materiāliem un ekspertiem.

Visos gadījumos, kad Kopienas finansējums aptver darbību, kuru līdzfinansē trešā valsts atbilstīgi 2. punktā noteiktajam savstarpīgumam, vai reģionāla organizācija, vai dalībvalsts, attiecīgajās līgumslēgšanas procedūrās var piedalīties visas fiziskas vai juridiskas personas, kuras ir atbilstīgas saskaņā ar 1., 2. un 3. punktu, kā arī visas fiziskas vai juridiskas personas, kuras ir atbilstīgas saskaņā ar šādas trešās valsts, reģionālas organizācijas vai dalībvalsts noteikumiem. Tie paši noteikumi attiecas uz piegādēm, materiāliem un ekspertiem.

10.   Tās palīdzības vajadzībām, ko sniedz tieši ar nevalstisku struktūru palīdzību saskaņā ar 14. pantā minēto tematisko programmu, 1. punkta noteikumi neattiecas uz atbilstības kritērijiem, kas noteikti subsīdiju saņēmēju atlasei.

Šo subsīdiju saņēmējiem jāievēro šā panta noteikumi, ja palīdzības īstenošanā nepieciešams organizēt iepirkuma līgumu konkursu.

11.   Lai paātrinātu nabadzības izskaušanu, veicinot vietējās iespējas, tirgus un iepirkumus, īpašu uzmanību pievērš vietējam un reģionālajam valsts iepirkumam partnervalstīs.

Konkursa dalībnieki, kam piešķir līgumus, ievēro starptautiski atzītos pamata darba standartus, piem., SDO pamata darba standartus, konvencijas par biedrošanās brīvību un tiesībām risināt kolektīvās sarunas, par piespiedu darba izskaušanu, par diskriminācijas nodarbinātībā un profesijā un bērnu darba izskaušanu.

Ja uzskatīs par atbilstīgu, jaunattīstības valstu piekļuve Kopienas palīdzībai tiks nodrošināta ar visu šādu tehnisko palīdzību.

32. pants

Līdzekļi, kas nodoti Eiropas Investīciju bankai un citām finanšu starpniecības iestādēm

1.   Līdzekļus, kas minēti 25. panta 1. punkta e) apakšpunktā, pārvalda EIB, citas finanšu starpniecības iestādes vai jebkura cita banka vai organizācija, kurai ir nepieciešamā kapacitāte šādu līdzekļu pārvaldīšanai.

2.   Katrā atsevišķā gadījumā Komisija pieņem 1. panta īstenošanas noteikumus attiecībā uz risku sadalīšanu, atlīdzību fondus pārvaldošajai finanšu starpniecības iestādei, fondu peļņas izmantošanu un atgūšanu, kā arī darbības slēgšanu.

33. pants

Vērtēšana

1.   Komisija regulāri uzrauga un pārskata savas programmas un novērtē ģeogrāfiskās un tematiskās politikas un programmu, nozaru politikas rezultātus, kā arī plānošanas efektivitāti, lai attiecīgā gadījumā, izmantojot neatkarīgu ārējo vērtējumu, pārbaudītu, vai mērķi ir sasniegti, un ļautu izstrādāt ieteikumus turpmāko operāciju uzlabošanai. Ņems vērā Eiropas Parlamenta vai Padomes priekšlikumus attiecībā uz neatkarīgu ārējo vērtējumu. Īpašu uzmanību pievērš sociālajiem sektoriem un progresam, kas panākts, lai sasniegtu TAM.

2.   Komisija informācijas nolūkā nosūta novērtējuma ziņojumus Eiropas Parlamentam un 35. pantā minētajai komitejai. Īpašus novērtējumus dalībvalstis var pieprasīt pārrunāt 35. panta 3. punktā minētajā komitejā. Rezultātus izmanto programmu izstrādē un resursu piešķiršanā.

3.   Novērtējot saskaņā ar šo regulu sniegto Kopienas palīdzību, Komisija iesaista visas ieinteresētās puses, tostarp nevalstiskas struktūras un pašvaldības.

V SADAĻA

NOBEIGUMA NOTEIKUMI

34. pants

Gada ziņojums

1.   Komisija novērtē saskaņā ar šo regulu īstenoto pasākumu attīstību un iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei gada pārskatu par sniegtās palīdzības īstenošanu un rezultātiem, kā arī, cik vien lielā mērā iespējams, par palīdzības galveno ietekmi un rezultātiem. Pārskatu iesniedz arī Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai.

2.   Gada ziņojumā ietver informāciju par iepriekšējā gadā finansētajiem pasākumiem, uzraudzības un novērtējuma rezultātiem, attiecīgo partneru iesaistīšanu, kā arī budžetā paredzēto saistību un maksājumu izpildi, norādot sadalījumu katrā partnervalstī, reģionā un sadarbības jomā. Ziņojumā novērtē palīdzības rezultātus, pēc iespējas lielākā mērā izmantojot īpašus un izmērojamus rādītājus, kā arī ziņojuma nozīmi šīs regulas mērķu sasniegšanā. Īpašu uzmanību pievērš sociālajiem sektoriem un progresam, kas panākts, lai sasniegtu TAM mērķus.

35. pants

Komiteja

1.   Komisijai darbā palīdz komiteja.

2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 4. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu. Lēmuma 4. panta 3. punktā paredzētais termiņš ir 30 dienas.

3.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 3. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.

4.   Komiteja pieņem savu reglamentu.

5.   EIB novērotājs piedalās komitejas darbā, kad izskata jautājumus, kas saistīti ar banku.

36. pants

Tādas trešās valsts līdzdalība, kas saskaņā ar šo regulu nav atbilstīga

Neskarot 3. panta 5. punktu, lai nodrošinātu Kopienas palīdzības saskaņotību un efektivitāti, Komisija, pieņemot 22. pantā minētās rīcības programmas, vai 23. pantā minētos īpašos pasākumus, var nolemt, ka valstis, teritorijas un reģioni, kam ir tiesības uz Kopienas palīdzību saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1085/2006 vai Regulu (EK) Nr. [...],un saskaņā ar EAF, var saņemt palīdzību no pasākumiem saskaņā ar šo regulu, ja īstenotajam ģeogrāfiskajam vai tematiskajam projektam, vai programmai ir globāls, reģionāls vai pārrobežu raksturs. Šo finansējuma iespēju var paredzēt stratēģijas dokumentos un provizoriskās daudzgadu programmās, kas minētas 19. un 20. pantā. Noteikumi par atbilstību, kas paredzēti 10. pantā, un 31. panta noteikumi par piedalīšanos valsts iepirkuma un subsīdiju piešķiršanas procedūrās, kā arī izcelsmes noteikumi tiek piemēroti tādā veidā, lai attiecīgās valstis, teritorijas un reģioni varētu piedalīties.

37. pants

Palīdzības pārtraukšana

Nepārkāpjot noteikumus par palīdzības pārtraukšanu, kas iekļauti partnerības un sadarbības nolīgumos, kas noslēgti ar partnervalstīm un reģioniem, ja partnervalsts neievēro 3. panta 1. punktā minētos principus un ja konsultācijās ar partnervalsti nevar panākt abām pusēm pieņemamu risinājumu, vai arī, ja atsakās no konsultācijām vai īpašas steidzamības gadījumos, Padome ar kvalificētu balsu vairākumu pēc Komisijas priekšlikuma, var veikt piemērotas darbības attiecībā uz palīdzību, kas partnervalstij piešķirta saskaņā ar šo regulu. Šādi pasākumi var būt arī pilnīga vai daļēja palīdzības pārtraukšana.

38. pants

Finanšu noteikumi

1.   Bāzes finansējums šīs regulas īstenošanai laikposmā no 2007. gada līdz 2013. gadam ir EUR 16 897 miljoni.

2.   Provizoriskās summas, kas piešķirtas katrai 5. līdz 10. pantā, 11. līdz 16. pantā un 17. pantā minētajai programmai, ir noteiktas IV pielikumā. Šīs summas ir noteiktas laikposmam no 2007. gada līdz 2013. gadam.

3.   Apropriācijas apstiprina budžeta lēmējinstitūcija, ņemot vērā finanšu plānā noteiktos limitus.

4.   Provizoriska summa EUR 465 miljonu apmērā ir iekļauta tematisko programmu kopējā summā, lai finansētu pasākumus, no kuriem ENPI valstis gūst labumu.

39. pants

Atcelšana

1.   No 2007. gada 1. janvāra atceļ šādas regulas:

2.   Atceltās regulas joprojām paliek saistošas tiesību aktiem un saistībām līdz 2007. budžeta gadam. Uzskata, ka atsauces uz atceltajām regulām attiecas uz šo regulu.

40. pants

Pārskatīšana

Ne vēlāk kā 2010. gada 31. decembrī Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz novērtējuma ziņojumu par šīs regulas īstenošanu pirmajos trijos gados, vajadzības gadījumā kopā ar likumdošanas priekšlikumu, lai veiktu vajadzīgos grozījumus, tostarp IV pielikumā minēto finansējuma sadalījumu.

41. pants

Stāšanās spēkā

Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

To piemēro no 2007. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim.

Šī regula un pielikumi uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Briselē, ...

Eiropas Parlamenta vārdā —

priekšsēdētājs

...

Padomes vārdā —

priekšsēdētājs

...

----

(1)  Eiropas Parlamenta 2006. gada 18. maija Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2006. gada 23. oktobrī Lēmums. Padomes ... gada ... Kopējā nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Eiropas Parlamenta ... gada ... Nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

(2)OV L 210, 31.7.2006., 82. lpp.

(3)  OV L ...

(4)  OV L ...

(5)  OV L ...

(6)  OV L ...

(7)  OV L ...

(8)OV L 163, 2.7.1996., 1. lpp.

(9)OV C 46, 24.2.2006., 1. lpp.

(10)OV L 314, 30.11.2001., 1. lpp.

(11)OV L 50, 21.2.2006., 1. lpp.

(12)OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

(13)OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp.

(14)OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2006/512/EK (OV L 200, 22.7.2006., 11. lpp.).

(15)OV L 163, 2.7.1996., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.).

(16)  Nolīgums par tirdzniecību, attīstību un sadarbību starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Dienvidāfrikas Republiku, no otras puses (OV L 311, 4.12.1999., 3. lpp.).

(17)OV L 312, 23.12.1995., 1. lpp.

(18)OV L 292, 15.11.1996., 2. lpp.

(19)OV L 136, 31.5.1999., 1. lpp.

(20)OV L 344, 27.12.2005., 1. lpp.

(21)OV L 143, 30.4.2004., 40. lpp.

(22)OV L 80, 18.3.2004., 1. lpp.

(23)OV L 224, 6.9.2003., 7. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2110/2005.

(24)OV L 224, 6.9.2003., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2110/2005.

(25)OV L 287, 31.10.2001., 3. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2110/2005.

(26)OV L 288, 15.11.2000., 6. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2110/2005.

(27)OV L 288, 15.11.2000., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2110/2005.

(28)OV L 198, 4.8.2000., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2110/2005.

(29)OV L 213, 30.7.1998., 6. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 625/2004 (OV L 99, 3.4.2004., 1. lpp.).

(30)OV L 213, 30.7.1998., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2110/2005.

(31)OV L 166, 5.7.1996., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1726/2001 (OV L 234, 1.9.2001., 10. lpp.).

(32)OV L 52, 27.2.1992., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2112/2005 (OV L 344, 27.12.2005., 23. lpp.).

----

I PIELIKUMS

VALSTIS, KAS ATBILST ĢEOGRĀFISKAJĀM UN TEMATISKAJĀM PROGRAMMĀM

Latīņamerika

Āzija

Vidusāzija

Tuvie Austrumi

Dienvidāfrika

----

II PIELIKUMS

APK SARAKSTS AR OAP SAŅĒMĒJIEM

Spēkā no 2006. gada ziņojumiem par 2005., 2006. un 2007. gadu

----

(1)  Saūda Arābija 2004. gadā tika pāri augsta līmeņa ienākumu valsts slieksnim. Saskaņā ar APK noteikumiem šā saraksta pārskatīšanai, tā tiks izslēgta no šī saraksta 2008. gadā, ja 2005. un 2006. gadā tā joprojām būs valsts ar augstiem ienākumiem. OAP atbalsts, ko tā saņēma no APK locekļiem, 2003. gadā bija 9,9 miljoni un 2004. gadā — 9,0 miljoni (sākotnēji).

----

III PIELIKUMS

ĀKK CUKURA PROTOKOLA VALSTIS

----

IV PIELIKUMS

PROVIZORISKI FINANŠU PIEŠĶĪRUMI LAIKPOSMĀ NO 2007. LĪDZ 2013. GADAM (MILJONI EUR)

----

V PIELIKUMS

VALSTIS UN TERITORIJAS, KAS NAV JAUNATTĪSTĪBAS VALSTIS UN TERITORIJAS

----

PASKAIDROJUMA RAKSTS

I.   IEVADS

Komisija 2004. gada 29. septembrī nosūtīja priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai, ar ko izveido finansēšanas instrumentu attīstības sadarbībai un ekonomiskai sadarbībai. Šis priekšlikums bija balstīts uz EK Līguma 179. panta 1. punktu un 181. a panta 2. punktu.

Eiropas Parlaments 2006. gada 18. maijā sniedza atzinumu pirmajā lasījumā.

Padome 2006. gada 23. oktobrī pieņēma kopējo nostāju saskaņā ar EK līguma 251. pantu.

II.   MĒRĶIS

Saskaņā ar EK Līguma 179. pantu ierosinātās regulas mērķis ir finansēt pasākumus, kuru nolūks ir atbalstīt sadarbību ar regulas pielikumā minētajām jaunattīstības valstīm, teritorijām un reģioniem, un finansēt tematiskas programmas valstīs, reģionos un teritorijās, kam ir tiesības uz palīdzību saskaņā ar regulā ietvertu ģeogrāfisku programmu, tiesības uz palīdzību saskaņā ar Eiropas Kaimiņattiecību un partnerattiecību instrumentu vai tiesības uz ģeogrāfisku sadarbību saskaņā ar Eiropas Attīstības fondu.

III.   KOPĒJĀS NOSTĀJAS ANALĪZE

Vispārēja informācija

Sākotnējais Komisijas priekšlikums aptvēra vispārējus mērķus, kas noteikti EK Līguma XX sadaļā un XXI sadaļā. Tātad tā reizē atbalstīja attīstības politiku un visas sadarbības formas ar jaunattīstības valstīm, valstīm, kas atrodas pārejas periodā, un industriāli attīstītajām valstīm. Regula neierobežoja Kopienas sadarbības un iesaistīšanās jomas.

Pirmajā lasījumā Eiropas Parlaments pieņēma lielu skaitu grozījumu sākotnējā Komisijas priekšlikumā, lai ierobežotu tā darbības jomu, attiecinot to tikai uz jaunattīstības valstīm un balstot to tikai uz vienu Līguma noteikumu (179. pantu). Eiropas Parlaments arī vēlējās pārveidot ierosināto regulu par procesuālu instrumentu un vēlējās, lai politikas prioritātes noteiktu atsevišķās koplēmuma procedūrā pieņemtās regulās.

Pret ierosinātās regulas pārveidošana par procesuālu instrumentu, kas prasītu vairākus jaunus Komisijas priekšlikumus, iebilda gan Padome, gan Komisija, kas abas uzskatīja, ka šāda pieeja neatbilstu deklarētajam mērķim vienkāršot Kopienas ārējās palīdzības finansēšanas instrumentu struktūru. Pēc plašām pārrunām starp Padomi, Eiropas Parlamentu un Komisiju 2006. gada jūnija beigās tika panākta sapratne par ierosinātās regulas uzbūvi — saistībā ar vispārēju vienošanos par ārējās palīdzības finansēšanas instrumentu kopumu.

Saskaņā ar šo sapratni, priekšlikumu regulai par sadarbību ar industriālajām valstīm nošķīra no sākotnējā Komisijas priekšlikuma.

Kopējā nostājā, kurā atspoguļota šī sapratne starp visām iesaistītajām iestādēm, tagad paredzēta regula, ar ko izveido finanšu instrumentu sadarbībai attīstības jomā, un kas balstīta vienīgi uz EK Līguma 179. pantu un ir atbilde uz daudzajām bažām, kas paustas Eiropas Parlamenta pirmā lasījuma grozījumos.

Būtiskie grozījumi ir aplūkoti turpmākajās iedaļās.

Apsvērumi

Apsvērumu skaits un saturs ir paplašināts, lai atbilstu izmaiņām, kas izdarītas regulas pamattekstā.

Juridiskais pamats

Saskaņā ar sapratni, kas panākta starp Padomi, Eiropas Parlamentu un Komisiju par vispārējo ārējās palīdzības finansēšanas instrumentu uzbūvi, sākotnējo Komisijas priekšlikumu instrumentam sadarbībai attīstības jomā un ekonomiskai sadarbībai ierobežoja, pārveidojot to par priekšlikumu instrumentam attīstības sadarbībai. Šo izmaiņu dēļ varēja svītrot atsauci uz EK Līguma 181.a panta 2. punktu un pamatot regulu tikai uz 179. panta 1. punktu.

Darbības joma, mērķi un vispārēji principi (1. līdz 3. pants)

Kopējās nostājas 1. pantā ir paredzēts, ka regulas vispārējais mērķis ir finansēt pasākumus, kuru nolūks ir atbalstīt sadarbību ar konkrētām jaunattīstības valstīm, teritorijām un reģioniem, un finansēt tematiskas programmas valstīs, reģionos un teritorijās, kam ir tiesības uz palīdzību saskaņā ar regulā ietvertu ģeogrāfisku programmu, tiesības uz palīdzību saskaņā ar Eiropas Kaimiņattiecību un partnerattiecību instrumentu vai tiesības uz ģeogrāfisku sadarbību saskaņā ar Eiropas Attīstības fondu.

Kopējās nostājas 2. pantā ir paredzēti mērķi ģeogrāfiskai un tematiskai sadarbībai ar partnervalstīm un partnerreģioniem. Šajā pantā arī ir noteikts, ka pasākumi, kas paredzēti sadarbībai saskaņā ar ģeogrāfiskajām programmām, ir veidoti tā, lai tie būtu pilnībā tiesīgi saņemt oficiālo attīstības palīdzību. Tematiskās programmas arī veido tā, lai tās atbilstu oficiālās attīstības palīdzības kritērijiem, izņemot pienācīgi pamatotus un atsevišķus gadījumus.

Kopējās nostājas 3. pantā ir ietverti vispārēji principi, ko piemēro visiem regulas pasākumiem un programmām. Šie principi ir balstīti uz EK Līguma XX sadaļu, Paziņojumu par attīstības politiku un vairākiem starptautiski atzītiem principiem un saistībām, tostarp attiecībā uz palīdzības efektivitāti.

Ģeogrāfiskās un tematiskās programmas (4. līdz 17. pants)

Padome, līdzīgi kā Eiropas Parlaments pirmajā lasījumā, pauda bažas par politikas elementu trūkumu Komisijas sākotnējā priekšlikumā. Komisijas sākotnējā priekšlikuma 3. pantā vienīgi bija minēts, ka pasākumi būtu jāfinansē saskaņā ar ģeogrāfiskām vai tematiskām programmām, ko izstrādātu Komisija, kas arī precizētu to ģeogrāfisko mērogu. Padome tomēr izvēlējās citu ceļu, lai saglabātu savu likumdevēja varu. Tā vietā, lai samazinātu sākotnējā Komisijas priekšlikuma nozīmi līdz procesuālam instrumentam, no kā izrietētu, ka Komisijai jāizmanto savas iniciatīvas tiesības iesniegt priekšlikumus papildu politikas noteikumiem, Padome uzskatīja, ka būtu piemērotāk ieviest politikas elementus regulas noteikumos. Tādēļ Kopējās nostājas 5. līdz 10. pantā ir noteikta politika ģeogrāfiskajām programmām, savukārt 11. līdz 16. pantā ir paredzēts tematisko programmu saturs.

Kopējās nostājas 5. pants ir horizontāls noteikums, kurā noteikti principi, kas piemērojami katrai ģeogrāfiskai programmai. Tādējādi saskaņā ar regulas vispārējo mērķi un darbības jomu, mērķiem un vispārējiem principiem, ģeogrāfiskā sadarbība ar jaunattīstības valstīm Latīņamerikā, Āzijā, Centrālāzijā un Tuvajos Austrumos, kā arī ar Dienvidāfriku, ietver darbības tādās jomās kā nabadzības izskaušana un Tūkstošgades mērķu sasniegšana vai jomās, kas Paziņojumā par attīstības politiku noteiktas kā Kopienas rīcības jomas, tostarp humānā attīstība; sociālā kohēzija un nodarbinātība; pārvaldība, demokrātija, cilvēktiesības un atbalsts institucionālām reformām; tirdzniecība un reģionālā integrācija; vide un dabas resursu ilgtspējīga izstrāde; ūdensapgāde un enerģētika; infrastruktūra, sakari un transports; lauku attīstība un teritorijas plānošana, lauksaimniecība un nodrošinātība ar pārtiku; kā arī situācijas pēc krīzes un nestabilas valstis.

Kopējās nostājas 6. līdz 10. pantā noteiktas jomas sadarbībai ar katru no ģeogrāfiskajiem reģioniem, kam jābūt saskaņotām un jāpapildina 5. pantā paredzētās darbības. Šīs konkrētās papildu sadarbības jomas ļauj izmantot individuālu pieeju, pienācīgi ņemot vērā katra ģeogrāfiskā reģiona īpatnības. Šo noteikumu saturs lielā mērā ir balstīts uz spēkā esošām regulām.

Līdzīga pieeja ievērota tematiskās programmās. Kopējās nostājas 11. pantā ir noteikti principi, ko piemēro visām tematiskām programmām. Īpašs saturs ir noteikts šādos noteikumos, sīki precizējot dažādo tematisko programmu saturu: Ieguldījumi cilvēkos (12. pants), Vide un dabas resursu, tostarp enerģijas, ilgtspējīga apsaimniekošana (13. pants), Nevalstiskās struktūras un pašvaldības, kas attīstās (14. pants), Nodrošinātība ar pārtiku (15. pants) un Migrācija un patvērums (16. pants).

Lielā mērā šo tematisko noteikumu saturs ir balstīts uz spēkā esošām tematiskām regulām, taču ne tikai. Saturs ir pielāgots mainīgām vajadzībām un reālām situācijām, tajā ņemts vērā Paziņojums par attīstības politiku un atspoguļoti vairāki paziņojumi, ko Komisija iesniedza 2006. gada janvārī.

Visbeidzot, ņemot vērā Regulu (EK) Nr. 266/2006, 17. pantā iekļāva noteikumu Kopienas palīdzībai ĀKK Cukura protokola valstīm, kura mērķis bija atbalstīt to pielāgošanos cukura tirgus kopējās organizācijas reformas procesam.

Finanšu noteikumi (38. pants un IV pielikums)

Kopējās nostājas 38. pantā ir paredzēts bāzes finansējums regulas īstenošanai laikposmā no 2007. līdz 2013. gadam. Provizoriskās summas, kas piešķiramas katrai programmai, ir noteiktas IV pielikumā, kas ir regulas neatņemama daļa. Kopējā summā, kas kopējā nostājā atvēlēta tematiskajām programmām, ir iezīmēta arī provizoriska summa tādu darbību finansēšanai, kas nestu labumu valstīm, uz kurām attiecas Eiropas Kaimiņattiecību un partnerattiecību instruments.

Šā provizoriskā finanšu sadalījuma iekļaušana ir Padomes atbilde uz kopējām bažām, ko paudis arī Eiropas Parlamentu, proti, par vajadzību abām iestādēm vairāk iesaistīties līdzekļu sadalē.

Pārskatīšana, stāšanās spēkā un piemērošana (40. un 41. pants)

Kopējā nostājā paredzēts, ka regula stāsies spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanai Oficiālajā Vēstnesī. To piemēros no 2007. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim. Turklāt 40. pantā paredzēts, ka Komisijai ir pienākums ne vēlāk kā 2010. gada 31. decembrī iesniegt ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei, kurā izvērtēta Regulas īstenošana, tostarp IV pielikumā noteiktais finanšu līdzekļu provizoriskais sadalījums.

IV.   NOBEIGUMS

Padome uzskata, ka kopējā nostāja, kas tapusi kopš 2005. gada, pēc plašiem sagatavošanas darbiem un intensīvām sarunām, un ko atbalstījusi Komisija, risina Eiropas Parlamenta paustās bažas.

Biežie un intensīvie attiecīgo Padomes prezidentvalstu kontakti un viedokļu apmaiņa ar svarīgākiem Eiropas Parlamenta pārstāvjiem lielā mērā ir panākuši abu iestāžu nostāju saplūšanu. Šīs saplūšanas rezultātā beidzot ir panākti kopējā nostājā atspoguļotie kompromisa risinājumi visiem neatrisinātajiem jautājumiem.

Kopējās nostājas mērķis ir izveidot darbotiesspējīgu un efektīvu finanšu instrumentu Kopienas attīstības sadarbībai, kurā būtu ievērots līdzsvars starp vajadzību vienkāršot spēkā esošos instrumentus un ievērot abu likumdevēju iestāžu pilnvaras.

----

----

KOPĒJĀ NOSTĀJA (EK) Nr. 29/2006,

ko Padome pieņēmusi 2006. gada 14. novembrī

nolūkā pieņemt Eiropas Parlamenta un Padomes ... Regulu (EK) Nr. .../2006, kas attiecas uz datu sniegšanu par dalībvalstīs izkrautajiem zvejniecības produktiem un ar ko atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 1382/91

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2006/C 301 E/03)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENIBAS PADOME,

ņemot Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 285. panta 1. punktu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (1),

tā kā:

IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.

1. pants

Definīcijas

Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:

2. pants

Dalībvalstu pienākumi

1.   Katru gadu dalībvalstis iesniedz Komisijai statistikas datus par zvejniecības produktiem, kurus Kopienas vai EBTA zvejas kuģi izkrāvuši to teritorijā (turpmāk — “statistikas dati”).

2.   Šajā regulā par produktiem, kas izkrauti ziņotājas dalībvalsts teritorijā, uzskata šādus produktus:

3. pants

Statistikas datu apkopošana

1.   Statistikas dati aptver visus produktus, kas Kopienā izkrauti valstu teritorijā.

2.   Paraugu ņemšanas metodes var izmantot tad, ja kādas dalībvalsts īpaša zvejniecības sektora strukturālo īpašību dēļ visaptverošu datu savākšanai valsts iestādēm būtu jāveic darbs, kas būtu pārmērīgs, salīdzinot ar šā sektora nozīmīgumu.

4. pants

Statistikas dati

Statistikas dati attiecas kopējiem daudzumiem un vienības vērtībām zvejniecības produktiem, kas izkrauti pārskata kalendārajā gadā.

Mainīgie lielumi, attiecībā uz ko ir jāiesniedz statistikas dati, to definīcijas un attiecīgās nomenklatūras ir norādītas II, III un IV pielikumā.

5. pants

Statistikas datu iesniegšana

Dalībvalstis iesniedz statistikas datus Komisijai reizi gadā, ievērojot formātu, kas paredzēts I pielikumā, un izmantojot kodus, kas izklāstīti II, III un IV pielikumā.

Statistikas datus iesniedz, vēlākais, sešus mēnešus pēc pārskata kalendārā gada beigām.

6. pants

Metodoloģija

1.   Dalībvalstis līdz ... (6) iesniedz Komisijai sīki izstrādātu metodoloģisku ziņojumu, kur aprakstīts, kā tiek savākti dati un apkopota statistika. Minētajā ziņojumā ir precizētas izmantotās paraugu ņemšanas metodes un izvērtēta to rezultātā iegūto aplēšu kvalitāte.

2.   Komisija izvērtē ziņojumus un savus secinājumus iesniedz atbilstīgajai darbagrupai Lauksaimniecības statistikas pastāvīgajā komitejā (turpmāk — “Komiteja”), kas izveidota ar Padomes Lēmuma 72/279/EEK (7) 1. pantu.

3.   Dalībvalstis informē Komisiju par visām izmaiņām informācijā, kas sniegta saskaņā ar 1. punktu, trīs mēnešos pēc šādas izmaiņas ieviešanas. Tāpat tās nosūta Komisijai visas būtiskās izmaiņas datu savākšanas metodēs.

7. pants

Pārejas periodi

Šīs regulas īstenošanas nolūkā saskaņā ar 11. panta 2. punktā minēto procedūru dalībvalstīm var piešķirt pārejas periodus, kas nepārsniedz trīs gadus no šīs regulas spēkā stāšanās dienas.

8. pants

Atkāpes

1.   Ja saistībā ar kādas dalībvalsts kāda īpaša zivsaimniecības sektora iekļaušanu statistikā šīs dalībvalsts iestādēm būtu jāveic darbs, kas nav samērīgs ar šā sektora nozīmīgumu, tad saskaņā ar 11. panta 2. punktā minēto procedūru var piešķirt atkāpi, kas ļauj attiecīgajai dalībvalstij iesniegtajos valsts statistikas datos neiekļaut statistikas datus par minēto sektoru.

2.   Ja dalībvalsts lūdz piešķirt atkāpi saskaņā ar 1. punktu, tā sava lūguma pamatošanai iesniedz Komisijai ziņojumu par problēmām, ar ko tā saskārusies, piemērojot šo regulu visai tās teritorijā izkrautajai produkcijai.

9. pants

Pielikumu atjaunināšana

Pasākumus pielikumu tehniskai pielāgošanai pieņem saskaņā ar 11. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.

10. pants

Izvērtēšana

Komisijas līdz ... (8) un pēc tam reizi trīs gados iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei izvērtējuma ziņojumu par statistikas datiem, kas apkopoti saskaņā ar šo regulu, un jo īpaši par to atbilstību un kvalitāti. Ziņojumā analizē arī datu savākšanai un apstrādei izveidotās sistēmas rentabilitāti un norāda labāko praksi, kas ļauj samazināt dalībvalstu darba apjomu un paaugstināt statistikas datu lietderību un kvalitāti.

11. pants

Komitejas procedūra

1.   Komisijai palīdz komiteja.

2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 4. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.

Lēmuma 1999/468/EK 4. panta 3. punktā paredzētais termiņš ir trīs mēneši.

3.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5.a panta 1. līdz 4. punktu un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.

12. pants

Atcelšana

Ar šo Regula (EEK) Nr. 1382/91 tiek atcelta.

13. pants

Stāšanās spēkā

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

...,

Eiropas Parlamenta vārdā —

priekšsēdētājs

...

Padomes vārdā —

priekšsēdētājs

...

----

(1)  Eiropas Parlamenta 2006. gada 15. jūnija Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts), Padomes 2006. gada 14. novembrī Kopējā nostāja un Eiropas Parlamenta ... Nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

(2)OV L 133, 28.5.1991., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.).

(3)OV L 52, 22.2.1997., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1882/2003.

(4)OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2006/512/EK (OV L 200, 22.7.2006., 11. lpp.).

(5)OV L 253, 11.10.1993., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 402/2006 (OV L 70, 9.3.2006., 35. lpp.).

(6)  12 mēneši no šīs regulas spēkā stāšanās dienas.

(7)OV L 179, 7.8.1972., 1. lpp.

(8)  Trīs gadi pēc šīs regulas spēkā stāšanās dienas.

----

I PIELIKUMS

IESNIEGTO STATISTIKAS DATU FORMĀTS

Statistikas datu datnes formāts

Statistikas dati ir jāiesniedz datnē, kur katrs ieraksts aptver turpmāk norādītos laukus. Šos laukus atdala ar komatu (“,”).

Daudzumiem, kas nesasniedz 50 kg izkrautas produkcijas svara, reģistrējamā vērtība ir “0,0”.

----

(1)  Pilns saraksts, kur uzskaitīti sugu starptautiskie 3 burtu kodi, atrodams FAO ASFIS interneta vietnē (http://www.fao.org/fi/statist/fisoft/asfis/asfis.asp)

----

II PIELIKUMS

SARAKSTS AR VALSTU KODIEM

----

III PIELIKUMS

SARAKSTS AR PRODUKTU SAGATAVOŠANAS VEIDU KODIEM

A daļa

Saraksts

B daļa

Piezīmes

----

IV PIELIKUMS

ZVEJNIECĪBAS PRODUKTU PAREDZĒTĀ IZMANTOJUMA KODU SARAKSTS

A daļa

Saraksts

B daļa

Piezīmes

----

PADOMES PASKAIDROJUMA RAKSTS

I.   IEVADS

II.   MĒRĶIS

Regulas projekta mērķis ir paredzēt to, ka dalībvalstis iesniedz saskaņotus datus par dalībvalstu teritorijā krastā izkrauto zvejniecības produktu daudzumu un vērtību, lai sniegtu iespēju veikt zvejniecības produktu tirgus analīzi un vispārēju analīzi par stāvokli zvejniecības nozarē.

III.   KOPĒJĀS NOSTĀJAS ANALĪZE

1.   Vispārējais konteksts

Vienošanās par šo lietu pirmajā lasījumā tika panākta 2006. gada jūnijā (PE-CONS 3628/06).

Padome 2006. gada 17. jūlijā pieņēma Lēmumu 2006/512/EK, ar ko groza Padomes Lēmumu (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību, un ieviesa jaunu procedūru, kas saukta “regulatīvā kontroles procedūra” (5.a pants).

Jaunā komitejas procedūra ir jāievēro, lai pieņemtu vispārējus pasākumus, kuru mērķis ir grozīt nebūtiskus elementus aktā, kas pieņemts saskaņā ar EKL 251. pantā noteikto procedūru, tostarp svītrot dažus šādus elementus vai papildināt aktu, iekļaujot jaunus nebūtiskus elementus.

2.   Padomes veiktie pielāgojumi

Regulas projektā ir atsauce uz vadības komitejas procedūru, kas jāizmanto, lai pieņemtu pasākumus saistībā ar pielikumu tehniskiem pielāgojumiem. Taču, tā kā minētie pasākumi ir vispārīgi, un to mērķis ir grozīt nebūtiskus šīs regulas elementus, tie būtu jāpieņem saskaņā ar Lēmuma 1999/468/EK 5.a pantā paredzēto regulatīvo kontroles procedūru.

Tā kā jautājums ir steidzams, Parlamentam un Padomei vajadzēs pieņemt šo regulu 2006. gada decembrī.

3.   Komisija ir pieņēmusi Padomes saskaņoto kopējo nostāju.

----

(1)  COM(2005) 566 galīgā redakcija.

----

----

KOPĒJĀ NOSTĀJA (EK) Nr. 30/2006,

ko Padome pieņēmusi 2006. gada 14. novembrī

nolūkā pieņemt Eiropas Parlamenta un Padomes ... Lēmumu Nr. .../2006/EK par Eiropas starpkultūru dialoga gadu (2008. gads)

(2006/C 301 E/04)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 151. panta 5. punkta pirmo ievilkumu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),

saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (3),

tā kā:

IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Priekšmets

Ar šo 2008. gadu pasludina par “Eiropas starpkultūru dialoga gadu”, lai palīdzētu īstenot un padarīt svarīgāku starpkultūru dialoga pastāvīgo procesu, kas turpināsies vēl pēc šā Eiropas gada.

2. pants

Mērķi

1.   Eiropas starpkultūru dialoga gada vispārējie mērķi palīdz

2.   Eiropas starpkultūru dialoga gada īpašie mērķi:

3. pants

Pasākumu saturs

Pasākumi, kas veicami 2. pantā definēto mērķu sasniegšanai, ir izklāstīti pielikumā.

Tie ietver šādu darbību īstenošanu vai atbalsta piešķiršanu tām:

4. pants

Dalībvalstu sadarbība

Katra dalībvalsts nosaka valsts koordinācijas organizāciju vai līdzvērtīgu pārvaldības struktūru, kuras uzdevums ir organizēt šīs valsts līdzdalību Eiropas starpkultūru dialoga gadā. Tā informē Komisiju par savu izvēli viena mēneša laikā pēc šā lēmuma pieņemšanas.

Katra dalībvalsts nodrošina, ka šajā organizācijā pienācīgā veidā apvienotas dažādas starpkultūru dialoga puses valsts, reģionālā un vietējā līmenī.

Iepriekšminētā organizācija nodrošina ar Eiropas starpkultūru dialoga gadu saistīto darbību koordināciju valsts līmenī.

5. pants

Īstenošana

1.   Pasākumus, kas vajadzīgi šā lēmuma īstenošanai, nosaka saskaņā ar 6. panta 2. punktā minēto kārtību.

2.   Īpašu uzmanību velta sadarbībai ar Eiropas iestādēm, jo īpaši ar Eiropas Parlamentu.

6. pants

Komiteja

1.   Komisijai palīdz komiteja.

2.   Atsaucoties šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 3. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. panta noteikumus.

3.   Komiteja pieņem savu reglamentu.

4.   Valstu pārstāvjus komitejā, vēlams, izvirza valsts koordinācijas organizācija, kas minēta 4. pantā.

7. pants

Finanšu noteikumi

1.   Kopienas mēroga pasākumus, kas minēti pielikuma A daļā, var līdzfinansēt no Eiropas Savienības vispārējā budžeta, nepārsniedzot 80 % no to kopējām izmaksām.

2.   Kopienas mēroga pasākumus, kas minēti pielikuma B daļā, var līdzfinansēt no Eiropas Savienības vispārējā budžeta, nepārsniedzot 50 % no to kopējām izmaksām, saskaņā ar 8. pantā paredzēto kārtību.

3.   Kopienas mēroga pasākumos, kas minēti pielikuma C daļā, izmantojami atklātie konkursi vai no Eiropas Savienības vispārējā budžeta piešķirtas dotācijas.

8. pants

Pieteikšanās un atlases kārtība

1.   Lēmumu par dotāciju piešķiršanu pieņem Komisija saskaņā ar 6. panta 2. punktā noteikto kārtību. Komisija nodrošina līdzsvarotu un taisnīgu sadalījumu starp dalībvalstīm un dažādām attiecīgām darbības jomām, ņemot vērā ierosināto projektu kvalitāti.

2.   Dotāciju piešķīruma pieteikumus, kas iesniegti saskaņā ar 7. panta 3. punktu, Komisijai iesniedz 4. pantā minētā organizācija.

9. pants

Starptautiskās organizācijas

Eiropas starpkultūru dialoga gada mērķiem Komisija var sadarboties ar attiecīgām starptautiskām organizācijām, jo īpaši ar Eiropas Padomi un UNESCO, lielu uzmanību pievēršot tam, lai nodrošinātu pamanāmu ES dalību.

10. pants

Komisijas uzdevums

1.   Komisija nodrošina saskaņotību starp šajā lēmuma paredzētajiem pasākumiem un citām Kopienas darbībām un iniciatīvām.

2.   Komisija Eiropas starpkultūru dialoga gadā cenšas iesaistīt kandidātvalstis, pamatojoties uz viņu dalību daudzās Kopienas programmās ar starpkultūru dialoga dimensiju un īstenojot īpašas iniciatīvas, īpaši ES un kandidātvalstu pilsonisko sabiedrību dialogā.

3.   Komisija nodrošina papildināmību starp pasākumiem, kas īstenoti Eiropas starpkultūru dialoga gada mērķu sasniegšanai, un pasākumiem, kurus varētu izvērst attiecīgajos sadarbības dialogos gan ar EBTA valstīm, kas ir puses EEZ līgumā, gan Rietumbalkānu valstīm un Eiropas kaimiņattiecību politikas partnervalstīm.

4.   Komisija nodrošina papildinamību arī ar tām visām sadarbības iniciatīvām ar trešām valstīm, īpaši ar jaunattīstības valstīm, kuras atbilst Eiropas starpkultūru dialoga gada mērķiem.

11. pants

Budžets

Šā lēmuma īstenošanai paredzētais finansējums laikposmam no 2007. gada 1. janvāra līdz 2008. gada 31. decembrim ir EUR 10 miljoni. Sagatavošanas darbībām atvēlētie līdzekļi nepārsniedz 30 % no kopējā budžeta.

Gada apropriācijas piešķir budžeta lēmējinstitūcija atbilstīgi finanšu shēmai.

12. pants

Kopienas finanšu interešu aizsardzība

1.   Komisija nodrošina, ka, īstenojot saskaņā ar šo lēmumu finansētas darbības, ir aizsargātas Kopienas finanšu intereses, piemērojot aizsargpasākumus pret krāpniecību, korupciju un visām citām prettiesiskām darbībām, veicot efektīvas pārbaudes un atgūstot nepamatoti izmaksātas summas, un nelikumību gadījumā piemērojot iedarbīgus, samērīgus un preventīvus sodus saskaņā ar Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (7), Padomes Regulu (Euratom, EK) Nr. 2185/96 (1996. gada 11. novembris) par pārbaudēm un apskatēm uz vietas, ko Komisija veic, lai aizsargātu Eiropas Kopienu finanšu intereses pret krāpšanu un citām nelikumībām (8), un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1073/1999 (1999. gada 25. maijs) par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (9).

2.   Attiecībā uz Kopienas darbībām, ko finansē atbilstīgi šim lēmumam, pārkāpuma jēdziens, kas minēts Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 1. panta 2. punktā, nozīmē jebkuras Kopienas tiesību normas vai līgumsaistību pārkāpumu, ko rada kāda saimnieciskās darbības subjekta rīcība vai nolaidība, kas kaitē vai varētu kaitēt Eiropas Savienības vispārējam budžetam vai Kopienu pārvaldītiem budžetiem, izdarot nepamatotus izdevumus.

3.   Komisija samazina, aptur vai atgūst finanšu palīdzības summas, kas piešķirtas kādai darbībai, ja tā konstatē pārkāpumus, tostarp neatbilstību šā lēmuma noteikumiem vai atsevišķam lēmumam vai nolīgumam, ar ko piešķir attiecīgo atbalstu, vai ja tā atklāj, ka bez Komisijas apstiprinājuma pieprasīšanas darbībā ir veiktas nozīmīgas izmaiņas, kas neatbilst minētās darbības būtībai vai īstenošanas nosacījumiem.

4.   Ja nav ievēroti termiņi vai ja darbības īstenošanā sasniegtais attaisno tikai daļu piešķirtā finansiālā atbalsta, Komisija lūdz atbalsta saņēmējam konkrētā laikposmā iesniegt apsvērumus. Ja atbalsta saņēmējs nesniedz apmierinošu atbildi, Komisija var atcelt atlikušo finansiālo atbalstu un prasīt atmaksāt jau izmaksātās summas.

5.   Komisijai atmaksā visus nepamatotos maksājumus. Summām, kas nav atmaksātas laikā, piemēro procentu likmi saskaņā ar nosacījumiem, kas paredzēti Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (10).

13. pants

Uzraudzība

1.   Par visām darbībām, ko finansē saskaņā ar šo lēmumu, saņēmējs iesniedz tehnisko un progresa ziņojumu par darba gaitu. Turklāt trijos mēnešos pēc darbības pabeigšanas sniedz galīgo pārskatu. Pārskatu formu un saturu nosaka Komisija.

2.   Piecus gadus pēc pēdējā maksājuma finansiālās palīdzības saņēmējs saglabā Komisijai pieejamus visus darbības izdevumu apliecinošos dokumentus.

3.   Komisija veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai pārliecinātos, ka finansētie projekti ir veikti pienācīgi un atbilstīgi noteikumiem, kas paredzēti šajā lēmumā un Regulā (EK/Euratom) Nr. 1605/2002.

14. pants

Uzraudzība un novērtēšana

Vēlākais līdz 2009. gada 31. decembrim Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai ziņojumu par 3. pantā paredzēto pasākumu īstenošanu, rezultātiem un vispārīgu novērtējumu, lai tas kalpotu par pamatu turpmākajiem ES politikas virzieniem, pasākumiem un darbībām šajā jomā.

15. pants

Stāšanās spēkā

Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

16. pants

Adresāti

Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

Briselē, ...

Eiropas Parlamenta vārdā —

priekšsēdētājs

...

Padomes vārdā —

priekšsēdētājs

...

----

(1)OV C 185, 8.8.2006., 42. lpp.

(2)OV C 206, 29.8.2006., 44. lpp.

(3)  Eiropas Parlamenta 2006. gada 1. jūnija Atzinums un Padomes ... Lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) .

(4)  Skatīt Komisijas 2005. gada 29. jūnija paziņojumu Padomei, Eiropas Parlamentam, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai par Eiropas Savienības un kandidātvalstu pilsonisko sabiedrību dialogu.

(5)OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp.

(6)OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2006/512/EK (OV L 22.7.2006., 11. lpp.)

(7)OV L 312, 23. 12.1995., 1. lpp.

(8)OV L 292, 15.11.1996., 2. lpp.

(9)OV L 136, 31.5.1999., 1. lpp.

(10)OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

----

PIELIKUMS

LĒMUMA 3. PANTĀ MINĒTIE PASĀKUMI

A.   Kopienas mēroga darbību līdzfinansējums

Ierobežots skaits Eiropas mēroga simbolisku pasākumu nolūkā uzlabot izpratni par Eiropas starpkultūru dialoga gada mērķiem, īpaši jauniešu vidū, var saņemt Kopienas palīdzību, kas nepārsniedz 80 % no kopējām izmaksām.

Šīs darbības var būt īpaši pasākumi, tostarp Kopienas līmeņa pasākums, lai atklātu un noslēgtu Eiropas starpkultūru dialoga gadu sadarbībā ar 2008. gada prezidentvalstīm.

Norādījums — aptuveni 30 % no kopējā piešķirtā budžeta ir paredzēti šīm darbībām.

B.   Valsts līmeņa darbību līdzfinansējums

Valsts līmeņa pasākumi ar spēcīgu Eiropas dimensiju var atbilst Kopienas atbalsta saņemšanas noteikumiem, finansējumam nepārsniedzot 50 % no kopējām izmaksām.

Šie pasākumi konkrēti var būt saistīti ar vienas valsts iniciatīvas līdzfinansēšana katrā dalībvalstī.

Norādījums — aptuveni 30 % no kopējā piešķirtā budžeta ir paredzēta šīm darbībām.

C.   Darbības kopienas līmenī

D.   Darbības, kuras saņem nefinansiālu kopienas finansiālo palīdzību

Kopiena piešķirs nefinansiālu atbalstu, tostarp rakstisku atļauju izmantot logotipu, kad tas būs izstrādāts, un citus materiālus, kas saistīti ar Eiropas starpkultūru dialoga gadu, valsts vai privāto organizāciju veiktajām iniciatīvām, ja šīs organizācijas var apliecināt Komisijai, ka attiecīgās iniciatīvas īsteno vai tiks īstenotas 2008. gadā un tās veicinās Eiropas starpkultūru dialoga gada mērķu sasniegšanu. Trešās valstīs organizētās iniciatīvas saistībā vai sadarbībā ar Eiropas starpkultūru dialoga gadu, nesaņemot finansējumu, tomēr varēs saņemt Kopienas nefinansiālu atbalstu un izmantot logotipu un citus materiālus, kas saistīti ar Eiropas starpkultūru dialoga gadu.

----

PADOMES PASKAIDROJUMA RAKSTS

I.   IEVADS

II.   MĒRĶIS

Priekšlikuma mērķis ir izsludināt 2008. gadu par Eiropas Kultūru dialoga gadu. Tā kā kultūru dialogs ir cieši saistīts ar Eiropas veidošanas pamatmērķiem, īpaši ar Eiropas tautu tuvināšanu, kultūru dialogam veltīts Eiropas gads būs vienreizējs informācijas izplatīšanas līdzeklis, lai šo prioritāti ņemtu vērā un iesaistītu iedzīvotājus.

Eiropas gada vispārējie mērķi ir palīdzēt:

Eiropas gadā ir paredzēti trīs veidu pasākumi:

Eiropas gadam ir paredzēts 10 miljonu euro budžets.

III.   KOPĒJĀS NOSTĀJAS ANALĪZE

1.   Vispārējas piebildes

Padomes kopējā nostājā ir saglabāti Komisijas sākotnējā priekšlikuma galvenie elementi, un tā pilnībā saskan ar Komisijas grozīto priekšlikumu.

2.   Eiropas Parlamenta iesniegtie grozījumi

Padome kopējā nostājā ir centusies ņemt vērā Eiropas Parlamenta bažas un prioritātes, un varēja pieņemt lielāko daļu Parlamenta grozījumu. No 46 grozījumiem, par ko nobalsoja EP, Padome pilnībā, daļēji vai pēc būtības pieņēma 33 grozījumus.

Trīspusējo sanāksmju laikā Padome, Eiropas Parlaments un Komisija vairākkārt neoficiāli savstarpēji sazinājās, lai laicīgi panāktu vienošanos ar EP. Padome pieņēma vairumu EP ierosināto jautājumu un uzskata, ka kopējās nostājas teksts varētu būt pieņemams Eiropas Parlamentam.

Papildus vairākiem grozījumiem, ar ko uzlabo šā lēmuma redakciju, vai ar ko iekļauj atsauces uz attiecīgām politikas nostādnēm vai procesiem, Padome pilnībā vai daļēji iekļāva šādus grozījumus, ieviešot būtiskas izmaiņas saistībā ar Eiropas gada īstenošanu:

Grozījums Nr. 4 un Nr. 5, kuros akcentēts kultūras un izglītības aspekts, kas ietverts atjauninātajā Lisabonas stratēģijā, kura uzsver nepieciešamību nodrošināt vienlīdzīgas iespējas un diskriminācijas novēršanu Eiropas Savienībā;

Grozījums Nr. 8 un Nr. 9 attiecībā uz dzimumu līdztiesību;

Grozījums Nr. 29, kurā uzsvērta saikne starp Eiropas Kultūru dialoga gadu un Eiropas gadu vienlīdzīgām iespējām visiem (2007. gads);

Grozījums Nr. 11 un Nr. 34, kur saistībā ar Eiropas gadu skaidri minēta sadarbība ar Eiropas Padomi un UNESCO;

Grozījums Nr. 14, 21 un 36, kuru mērķis ir nodrošināt Eiropas gada nepārtrauktību un ilgtermiņa papildpasākumus;

Grozījums Nr. 15 un Nr. 25, ar ko ievieš atsauci uz reliģisko daudzveidību;

Grozījums Nr. 19 un Nr. 39, kurā uzsvērta izglītības nozīme kultūru dialoga veicināšanā;

Grozījums Nr. 20 un 41 par atzītām paraugpraksēm;

Grozījums Nr. 27 un Nr. 30, kurā akcentēts reģionālais un vietējais aspekts;

Grozījums Nr. 28 un 42, kurā uzsvērta vajadzība apspriesties ar starptautiskajām struktūrām un pilsonisko sabiedrību;

Grozījums Nr. 32 par sadarbību ar citām iestādēm, jo īpaši ar Eiropas Parlamentu.

Kas attiecas uz finanšu resursu piešķiršanu, Padome ir mēģinājusi rast līdzsvarotu kompromisu par finanšu resursiem, kas paredzēti informatīvām un veicināšanas kampaņām (grozījums Nr. 37), ar ierobežojumu 40 % apmērā no vispārējā budžeta, kas paredzēts darbībām Kopienas mērogā (informatīvām un veicināšanas darbībām un citām darbībām), un apmēram 30 % no budžeta gan Kopienas, gan valsts mēroga darbību līdzfinansēšanai. Tika iekļauts arī grozījums Nr. 35, ar ko sagatavošanas darbībām atvēlētos līdzekļus ierobežo līdz 30 % no budžeta.

IV.   NOBEIGUMS

Padome uzskata, ka kopējā nostāja kopumā pilnībā saskan ar Komisijas grozītā priekšlikuma mērķiem. Padome arī uzskata, ka tā Komisijas priekšlikuma grozījumā ir pienācīgi ņēmusi vērā Eiropas Parlamenta mērķus, un cer tuvā nākotnē panākt vienošanos ar Eiropas Parlamentu, lai ātri pieņemtu šo lēmumu.

----

----

KOPĒJĀ NOSTĀJA (EK) Nr. 31/2006,

ko Padome pieņēmusi 2006. gada 14. novembrī,

nolūkā pieņemt Eiropas Parlamenta un Padomes ... Lēmumu Nr. .../2006/EK, ar ko izveido Kopienas rīcības programmu patērētāju tiesību aizsardzības politikas jomā (no 2007. gada līdz 2013. gadam)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2006/C 301 E/05)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 153. pantu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),

saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (3),

tā kā:

IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Programmas izveide

Ar šo izveido Kopienas rīcības programmu patērētāju tiesību aizsardzības politikas jomā, turpmāk — “programmu”, laikposmam no .... (7) līdz 2013. gada 31. decembrim.

2. pants

Mērķis un uzdevumi

1.   Programmas mērķis ir papildināt, atbalstīt un pārraudzīt dalībvalstu politiku un veicināt patērētāju veselības, drošuma, saimniecisko un tiesisko interešu aizsardzību, kā arī veicināt šo personu tiesības uz informāciju un izglītību un tiesības organizēties, lai aizstāvētu savas intereses.

2.   Šā panta 1. punktā minēto mērķi tiecas panākt, veicot šādus uzdevumus:

Šos mērķus panāk, veicot dažādas I pielikumā ietvertajā sarakstā uzskaitītās darbības un izmantojot dažādus turpat uzskaitītos instrumentus saskaņā ar 7. panta 2. punkta a) apakšpunktā minētajā gadskārtējā darba plānā paredzētajām prioritātēm.

3. pants

Finansējums

1.   Programmas īstenošanai paredzētais finansējums laikposmam no .... (7) līdz 2013. gada 31. decembrim ir EUR 156 800 000.

2.   Gada apropriācijas piešķir budžeta lēmējinstitūcija atbilstīgi finanšu shēmai.

4. pants

Finansiālais atbalsts

1.   Kopienas finansiālais atbalsts nepārsniedz šādus apjomus:

2.   Kopienas finansiālais atbalsts var būt šādās formās:

3.   Kritērijus, lai novērtētu, vai darbības ir īpaši svarīgas 1. punkta a) apakšpunkta nozīmē, nosaka gadskārtējā darba plānā. Īpaši svarīgas darbības atbalsta to dalībvalstu patērētājus, kas ir pievienojušās Eiropas Savienībai 2004. gada 1. maijā vai pēc minētās dienas.

4.   Uz 1. punkta c) un d) apakšpunktā minētā finansiālā atbalsta atjaunošanu var neattiecināt pakāpeniskas ieguldījumu samazināšanas principu.

5.   Šā panta 1. un 2. punkta vajadzībām Kopienas finansiālo atbalstu var piešķirt arī fiksētas likmes vai vienreizēja maksājuma formā, ja tas atbilst attiecīgo darbību būtībai, kā definēts gadskārtējā darba plānā. Fiksētas likmes vai vienreizēja maksājuma gadījumā nepiemēro 1. punktā paredzētās procentuālās robežvērtības, lai gan līdzfinansējums ir joprojām vajadzīgs.

5. pants

Saņēmēji

Lēmuma 4. pantā minētie finansiālā ieguldījumu saņēmēji ir definēti šā lēmuma II pielikumā.

6. pants

Administratīva un tehniska palīdzība

1.   No programmai paredzētā finansējuma var segt arī izdevumus attiecībā uz sagatavošanas, pārraudzības, kontroles, revīzijas un novērtēšanas darbībām, kas vajadzīgas tieši programmas pārvaldībai un tās mērķu īstenošanai, jo īpaši attiecībā uz pētījumiem, sanāksmēm, informatīvām darbībām un publikācijām, kā arī izdevumiem, kas saistīti ar informācijas tīkliem, kuri galvenokārt veic informācijas apmaiņu, kā arī visiem citiem izdevumiem par tehnisku un administratīvu palīdzību, kas Komisijai radušies programmas pārvaldības sakarā.

2.   No programmai paredzētā finansējuma var segt arī tehniskas un administratīvas palīdzības izdevumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu pāreju no šīs programmas uz pasākumiem, kas pieņemti saskaņā ar Lēmumu Nr. 20/2004/EK. Lai segtu šos izdevumus, dodot iespēju pārvaldīt darbības, kas nav pabeigtas līdz 2013.gada 31. decembrim, apropriācijas vajadzības gadījumā var ierakstīt budžetā arī pēc 2013. gada.

7. pants

Īstenošana

1.   Par programmas īstenošanu atbild Komisija.

Darbībās, ko veic nolūkā sasniegt 2. pantā izklāstītos mērķus, pilnībā izmanto atbilstīgas pieejamas īstenošanas metodes, tostarp jo īpaši tiešu vai netiešu īstenošanu, ko Komisija veic centralizēti.

2.   Šā lēmuma 10. panta 2. punktā minēto procedūru piemēro, pieņemot:

3.   Komisija informē 10. pantā minēto komiteju par programmas īstenošanu.

8. pants

Trešo valstu dalība

Programmā var piedalīties:

9. pants

Rezultātu pārraudzība, izvērtēšana un izplatīšana

1.   Komisija, ņemot vērā savus uzdevumus, ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm pārrauga programmas darbību īstenošanu. Tā ziņo 10. pantā minētajai komitejai un informē Padomi un Eiropas Parlamentu.

2.   Dalībvalstis pēc Komisijas lūguma sniedz tai informāciju par programmas īstenošanu un ietekmi.

3.   Trīs gadus pēc programmas sākuma un pēc tās beigām Komisija nodrošina tās izvērtēšanu. Komisija šīs izvērtēšanas rezultātus kopā ar piebildēm paziņo Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai.

Komisija dara atklātībā zināmus saskaņā ar šo lēmumu veikto darbību rezultātus.

10. pants

Komiteja

1.   Komisijai palīdz komiteja.

2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 3. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.

3.   Komiteja pieņem savu reglamentu.

11. pants

Atcelšana

Ar šo Lēmums (EK) Nr. 20/2004/EK tiek atcelts.

12. pants

Stāšanās spēkā

Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

...,

Eiropas Parlamenta vārdā —

priekšsēdētājs

...

Padomes vārdā —

priekšsēdētājs

...

----

(1)OV C 88, 11.4.2006., 1. lpp.

(2)OV C 192, 16.8.2006., 8. lpp.

(3)  Eiropas Parlamenta 2006. gada 23. marta Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts), Padomes 2006. gada 14. novembrī Kopējā nostāja un Eiropas Parlamenta ... Nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

(4)OV L 5, 9.1.2004., 1. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu Nr. 786/2004/EK (OV L 138, 30.4.2004., 7. lpp.).

(5)OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp.

(6)OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu Nr. 2006/512/EK (OV L 200, 22.7.2006., 11. lpp.).

(7)  Šā lēmuma spēkā stāšanās diena.

----

I PIELIKUMS

LĒMUMA 2. PANTĀ MINĒTĀS DARBĪBAS UN INSTRUMENTI

I Uzdevums

Nodrošināt augstu patērētāju aizsardzības līmeni, īpaši uzlabojot datu bāzi, konsultāciju iespējas un patērētāju interešu pārstāvību.

1. darbība

Tādu datu un informācijas apkopošana, apmaiņa un analīze, kas ir nozīmīga attiecībā uz patērētāju tiesību aizsardzības politikas izveidi un patērētāju interešu integrāciju citās ES politikas jomās, tostarp:

2. darbība

Tādu datu un informācijas vākšana, apmaiņa un analīze un tādu novērtēšanas instrumentu izstrāde, kas rada zinātnisku pierādījumu bāzi par patēriņa preču un pakalpojumu drošumu, tostarp no precēm izdalījušos ķīmisko vielu iedarbību uz patērētājiem, apdraudējumiem un ievainojumiem saistībā ar konkrētām patēriņa precēm un pakalpojumiem, un brīdinājumu paziņojumu tehnisko analīzi.

3. darbība

Atbalsts zinātniskām konsultācijām un risku izvērtēšanai, tostarp uzdevumi neatkarīgām zinātniskām komitejām, kuras izveidotas saskaņā ar Komisijas Lēmumu 2004/210/EK (2004. gada 3. marts), ar ko izveido Zinātniskās komitejas patērētāju drošības, veselības aizsardzības un vides jomā (1).

4. darbība

Tiesību aktu un citu reglamentācijas ierosmju sagatavošana un kopējas reglamentācijas un pašreglamentācijas ierosmju veicināšana, cita starpā:

5. darbība

Finansiālie ieguldījumi Eiropas patērētāju organizāciju darbībā.

6. darbība

Finansiālie ieguldījumi, lai nodrošinātu tādu Eiropas patērētāju organizāciju darbu, kas pārstāvētu patērētāju intereses, izstrādājot Kopienas mēroga preču un pakalpojumu standartus.

7. darbība

Reģionālo, attiecīgas valsts un Eiropas patērētāju organizāciju spēju uzlabošana, jo īpaši ar personāla apmācību un paraugprakses un ekspertīzes apmaiņas palīdzību, jo īpaši tādās dalībvalstīs, kas ir pievienojušās Eiropas Savienībai 2004. gada 1. maijā vai pēc minētās dienas.

II Uzdevums

Nodrošināt patērētāju tiesību aizsardzības noteikumu efektīvu piemērošanu, īpaši īstenojot sadarbību informācijas, izglītības un kompensācijas jomā.

8. darbība

Darbības, lai uzlabotu Kopienas patērētāju aizsardzības tiesību aktu — jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/95/EK (2001/95/EK (2001. gada 3. decembris) par produktu vispārēju drošību (2) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 2006/2004 (2004. gada 27. oktobris) par sadarbību starp valstu iestādēm, kas atbildīgas par tiesību aktu īstenošanu patērētāju tiesību aizsardzības jomā (3) — piemērošanu, tostarp:

9. darbība

Juridiska un tehniska ekspertīze, tostarp pētījumi, lai pārraudzītu un izvērtētu, kā dalībvalstis transponē, īsteno un piemēro tiesību aktus patērētāju tiesību aizsardzības jomā, jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/29/EK (2005. gada 11. maijs), kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem (4), un Regulu (EK) Nr. 2006/2004. Tā ietver arī viegli un publiski pieejamo datubāzu izstrādi un uzturēšanu, kuras attiecas uz Kopienas patērētāju tiesību aizsardzības tiesību aktu īstenošanu.

10. darbība

Darbības, lai sniegtu informāciju, konsultācijas un kompensāciju, tostarp:

11. darbība

Patērētāju izglītības darbības, cita starpā:

----

(1)OV L 66, 4.3.2004., 45. lpp.

(2)OV L 11, 15.1.2002., 4. lpp.

(3)OV L 364, 9.12.2004., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2005/29/EK (OV L 149, 11.6.2005., 22. lpp.).

(4)OV L 149, 11.6.2005., 22. lpp.

----

II PIELIKUMS

ATBALSTA SAŅĒMĒJI — 4. PANTA PIEMĒROŠANAS KRITĒRIJI

----

(1)OV L 345, 31.12.2003., 1. lpp.

----

PADOMES PASKAIDROJUMA RAKSTS

I.   IEVADS

II.   MĒRĶIS

Jaunajai Kopienas rīcības programmai patērētāju tiesību aizsardzības politikas jomā 2007.–2013. gadam ir jāaizvieto pašreizējā programma, ko izveidoja ar Lēmumu Nr. 20/2004/EK. Divi galvenie programmas mērķi ir nodrošināt:

Šos mērķus īstenos, izmantojot I pielikumā minēto 11 darbību apvienojumu, kas lielā mērā ir augsta līmeņa pašreizējo programmu turpinājums. Katru gadu, konsultējoties ar programmas Komiteju, darba programmā tiks izraudzītas konkrētas prioritātes un darbības, kā arī citi programmas īstenošanas aspekti (piem., finanšu resursu piešķiršana, atlases un Kopienas ieguldījuma procentu piešķiršanas kritēriji, plānotais grafiks projektu iesniegšanai, vienoto rīcību veikšanai un aicinājumu iesniegt priekšlikumus iesniegšanai).

Programmai atvēlētā budžeta līdzekļu kopsumma ir EUR 138,8 miljoni 2004. gada cenu izteiksmē (t.i., EUR 156,8 miljoni pašreizējā cenu izteiksmē).

III.   KOPĒJĀS NOSTĀJAS ANALĪZE

1.   Vispārējas piezīmes

Visumā, Padome ir ņēmusi vērā Eiropas Parlamenta pirmā lasījuma atzinumu, kas lielā mērā ir iekļauts Komisijas grozītajā priekšlikumā. Jo īpaši Padome vienojās dalīt Komisijas sākotnējo priekšlikumu divās atsevišķās programmās (viena — veselības aizsardzības jomā, otra — patērētāju tiesību aizsardzības jomā).

Padome arī pieņēma programmas budžetu, ko bija ierosinājusi Komisija, kā minēts II nodaļā.

Komisija ir pieņēmusi Padomes apstiprināto kopējo nostāju.

2.   Eiropas Parlamenta ierosinātie grozījumi

Eiropas Parlaments 2006. gada 23 marta plenārsēdes balsošanā pieņēma 56 grozījumus Komisijas sākotnējam priekšlikumam. Lielākā daļa šo grozījumu tika iekļauti Komisijas grozītajā priekšlikumā, attiecībā uz ko Padome nav ieviesusi nozīmīgas izmaiņas.

Padome:

IV.   NOBEIGUMS

Padome uzskata, ka tās kopējā nostājā, kurā iekļauti III iedaļas 2. daļas a) un b) punktā minētie grozījumi, Eiropas Parlamenta pirmā lasījuma atzinums ir atbilstīgi ņemts vērā.

Kopējā nostājā ir nodrošināts viedokļu un interešu līdzsvars, kas nodrošina, ka programmas mērķus var īstenot, izmantojot mazāku skaitu darbību un instrumentu, kā arī precīzākas metodes un procedūras, kas ir pārformulētas atbilstīgi Eiropas Parlamenta pirmā lasījuma atzinumam, Komisijas grozītajam priekšlikumam un pastāvošajai patērētāju tiesību aizsardzības programmai (Lēmums Nr. 20/2004/EK).

Tā nodrošina arī patērētāju aizsardzību, jo šis Lēmums uzlabos Kopienas darbību efektivitāti un, pateicoties tam, tās kļūs redzamākas.

----

(1)  8064/05.

(2)OV L 88, 11.04.2006., 1. lpp.

(3)OV L 192, 16.08.2006., 8. lpp.

(4)  7538/06.

(5)  9909/06.

----