# Eiropas Savienības C 20/2007

| | ISSN 1725-5201 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 20 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 50. sējums2007. gada 27. janvāris |

ISSN 1725-5201

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 20

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

50. sējums2007. gada 27. janvāris

---

| Paziņojums Nr. | Saturs | Lappuse |
| --- | --- | --- |
| | IV   Paziņojumi |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU PAZIŅOJUMI |
| | Eiropas kopienu tiesa |
| 2007/C 020/01 | Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā VēstnesīOV C 326, 30.12.2006. | 1 |

Paziņojums Nr.

Saturs

Lappuse

IV   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU PAZIŅOJUMI

Eiropas kopienu tiesa

2007/C 020/01

Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā VēstnesīOV C 326, 30.12.2006.

1

| | V   Atzinumi un paziņojumi |
| --- | --- |
| | JURIDISKAS PROCEDŪRAS |
| | Eiropas kopienu tiesa |
| 2007/C 020/02 | Lieta C-455/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nīderlande) 2006. gada 14. novembra rīkojumu — Heemskerk BV en BV v/h Firma Schaap pret Productschap Vee en Vlees | 2 |
| 2007/C 020/03 | Lieta C-468/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — SOT. LELOS & C. E.E. pret GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon | 3 |
| 2007/C 020/04 | Lieta C-469/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — PHARMAKEMPORIKI EMPORIAS KAI DIANOMIS PHARMAKEFTIKON PROIONDON pret GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon | 3 |
| 2007/C 020/05 | Lieta C-470/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — KONSTANTINOS XIDIAS & C. O.E. pret GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon | 4 |
| 2007/C 020/06 | Lieta C-471/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — PHARMAKEMPORIKI EMPORIAS KAI DIANOMIS PHARMAKEFTIKON PROIONDON pret GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon | 5 |
| 2007/C 020/07 | Lieta C-472/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — IONAS STROUMSAS E.P.E. pret GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon | 5 |
| 2007/C 020/08 | Lieta C-473/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — IONAS STROUMSAS E.P.E. pret GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon | 6 |
| 2007/C 020/09 | Lieta C-474/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — Farmakapothiki Pharma-Group Messinias Anonymi Etaireia pret GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton | 7 |
| 2007/C 020/10 | Lieta C-475/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — K.P. Marinopoulos — Anonimos Etairia Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proiondon pret Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon | 7 |
| 2007/C 020/11 | Lieta C-476/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — K.P. Marinopoulos — Anonimos Etairia Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proiondon pret Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon | 8 |
| 2007/C 020/12 | Lieta C-477/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — Kokkoris D. Tsanas K. E.P.E. u. c. pret Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon | 9 |
| 2007/C 020/13 | Lieta C-478/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — Kokkoris D. Tsanas K. E.P.E. u.c. pret Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon | 9 |
| 2007/C 020/14 | Lieta C-480/06: Prasība, kas celta 2006. gada 24. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku | 10 |
| 2007/C 020/15 | Lieta C-483/06: Prasība, kas celta 2006. gada 24. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku | 11 |
| 2007/C 020/16 | Lieta C-484/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Hoge Raad der Nederlanden2006. gada 27. novembra rīkojumu — Fiscale eenheid Koninklijke Ahold NV pret Staatssecretaris van Financiën | 11 |
| 2007/C 020/17 | Lieta C-486/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Hof van beroep te Antwerpen (Beļģija) 2006. gada 27. novembra rīkojumu — BVBA Van Landeghem pret Beļģijas valsti | 12 |
| 2007/C 020/18 | Lieta C-488/06: Apelācija, ko 2006. gada 27. novembrī ierosinājusi L & D, S.A. par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2006. gada 7. septembra spriedumu lietā T-168/04, L & D, S.A. pret ITSB | 12 |
| 2007/C 020/19 | Lieta C-492/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Consiglio di Stato (Itālija) 2006. gada 28. novembra rīkojumu — Consorzio Elisoccorso San Raffaele pret Elilombarda s.r.l. | 13 |
| 2007/C 020/20 | Lieta C-494/06 P: Apelācija, ko 2006. gada 30. novembrī ierosinājusi Eiropas Kopienu Komisija par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2006. gada 6. septembra spriedumu lietā T-304/04 Itālijas Republika, Wam SpA pret Eiropas Kopienu Komisiju | 13 |
| 2007/C 020/21 | Lieta C-499/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Sąd Okręgowy w Koszalinie (Polijas Republika) 2006. gada 8. decembra rīkojumu — Halina Nerkowska pret Zakład Ubezpieczeń Społecznych | 14 |
| | Pirmās instances tiesa |
| 2007/C 020/22 | Lieta T-336/06: Prasība, kas celta 2006. gada 27. novembrī — 2K-Teint u.c. pret EIB un Komisiju | 15 |
| 2007/C 020/23 | Lieta T-343/06: Prasība, kas celta 2006. gada 1. decembrī — Shell Petroleum un citi pret Komisiju | 16 |
| 2007/C 020/24 | Lieta T-344/06: Prasība, kas celta 2006. gada 4. decembrī — Total pret Komisiju | 17 |
| 2007/C 020/25 | Lieta T-345/06: Prasība, kas celta 2006. gada 4. decembrī — Complejo Agrícola pret Komisiju | 18 |
| 2007/C 020/26 | Lieta T-346/06: Prasība, kas celta 2006. gada 6. decembrī — IMS pret Komisiju | 18 |
| 2007/C 020/27 | Lieta T-347/06: Prasība, kas celta 2006. gada 4. decembrī — Nynäs Petroleum un Nynas Belgium pret Komisiju | 19 |
| 2007/C 020/28 | Lieta T-348/06: Prasība, kas celta 2006. gada 4. decembrī — Total Nederland pret Komisiju | 20 |
| 2007/C 020/29 | Lieta T-349/06: Prasība, kas celta 2006. gada 4. decembrī — Vācija pret Komisiju | 20 |
| 2007/C 020/30 | Lieta T-351/06: Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Dura Vermeer Groep pret Eiropas Kopienu Komisiju | 21 |
| 2007/C 020/31 | Lieta T-352/06: Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Dura Vermeer Infra pret Komisiju | 21 |
| 2007/C 020/32 | Lieta T-353/06: Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Vermeer Infrastructuur pret Komisiju | 22 |
| 2007/C 020/33 | Lieta T-354/06: Prasība, kas celta 2006. gada 4. decembrī — BAM NBM Wegenbouw un HBG Civiel pret Komisiju | 22 |
| 2007/C 020/34 | Lieta T-355/06: Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Koninklijke BAM Groep pret Komisiju | 23 |
| 2007/C 020/35 | Lieta T-356/06: Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Koninklijke Volker Wessels Stevin pret Komisiju | 24 |
| 2007/C 020/36 | Lieta T-357/06: Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Koninklijke Wegenbouw Stevin pret Komisiju | 24 |
| 2007/C 020/37 | Lieta T-358/06: Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans pret Komisiju | 25 |
| 2007/C 020/38 | Lieta T-359/06: Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Heijmans Infrastructuur pret Komisiju | 25 |
| 2007/C 020/39 | Lieta T-360/06: Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Heijmans pret Komisiju | 26 |
| 2007/C 020/40 | Lieta T-361/06: Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Ballast Nedam pret Komisiju | 26 |
| 2007/C 020/41 | Lieta T-362/06: Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Ballast Nedam Infra pret Komisiju | 27 |
| 2007/C 020/42 | Lieta T-363/06: Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Honda Motor Europe pret ITSB — SEAT (MAGIC SEAT) | 27 |
| 2007/C 020/43 | Lieta T-364/06: Prasība, kas celta 2006. gada 6. decembrī — Xinhui Alida Polythene pret Padomi | 28 |
| 2007/C 020/44 | Lieta T-366/06: Prasība, kas celta 2006. gada 4. decembrī — Calebus pret Komisiju | 29 |
| 2007/C 020/45 | Lieta T-370/06: Prasība, kas celta 2006. gada 4. decembrī — Kuwait Petroleum Corp. u.c. pret Komisiju | 29 |
| 2007/C 020/46 | Lieta T-378/06: Prasība, kas celta 2006. gada 14. decembrī — IMI u.c. pret Komisiju | 30 |
| 2007/C 020/47 | Lieta T-380/06: Prasība, kas celta 2006. gada 15. decembrī — Vischim pret Komisiju | 31 |
| 2007/C 020/48 | Lieta T-383/06: Prasība, kas celta 2006. gada 19. decembrī — Icuna.com pret Parlamentu | 31 |
| 2007/C 020/49 | Lieta T-384/06: Prasība, kas celta 2006. gada 13. decembrī — IBP un International Building Products France pret Komisiju | 32 |
| 2007/C 020/50 | Lieta T-385/06: Prasība, kas celta 2006. gada 14. decembrī — Aalberts Industries u.c. pret Komisiju | 33 |
| 2007/C 020/51 | Lieta T-386/06: Prasība, kas celta 2006. gada 15. decembrī — Pegler pret Komisiju | 34 |
| 2007/C 020/52 | Lieta T-387/06: Prasība, kas celta 2006. gada 20. decembrī — Inter-IKEA pret ITSB (paletes attēlojums) | 35 |
| 2007/C 020/53 | Lieta T-388/06: Prasība, kas celta 2006. gada 20. decembrī — Inter-IKEA pret ITSB (paletes attēlojums) | 35 |
| 2007/C 020/54 | Lieta T-389/06: Prasība, kas celta 2006. gada 20. decembrī — Inter-IKEA pret ITSB (paletes attēlojums) | 35 |
| 2007/C 020/55 | Lieta T-390/06: Prasība, kas celta 2006. gada 20. decembrī — Inter-IKEA pret ITSB (paletes attēlojums) | 36 |
| 2007/C 020/56 | Lieta T-393/06: Prasība, kas celta 2006. gada 18. decembrī — Makhteshim Agan Holding pret Komisiju | 36 |
| | Eiropas Savienības civildienesta tiesa |
| 2007/C 020/57 | Lieta F-124/06: Prasība, kas celta 2006. gada 31. oktobrī — Molina Solano pret Europol | 38 |
| 2007/C 020/58 | Lieta F-136/06: Prasība, kas celta 2006. gada 30. novembrī — Reali pret Komisiju | 38 |
| 2007/C 020/59 | Lieta F-137/06: Prasība, kas celta 2006. gada 27. novembrī — Chassagne pret Komisiju | 39 |
| 2007/C 020/60 | Lieta F-139/06: Prasība, kas celta 2006. gada. 11. decembrī — Kurrer pret Komisiju | 39 |
| 2007/C 020/61 | Lieta F-141/06: Prasība, kas celta 2006. gada 11. decembrī — Hartwig pret Komisiju un Parlamentu | 40 |
| 2007/C 020/62 | Lieta F-142/06: Prasība, kas celta 2006. gada 28. decembrī — Bligny pret Komisiju | 40 |
| 2007/C 020/63 | Lieta F-143/06: Prasība, kas celta 2006. gada 18. decembrī — Continolo pret Komisiju | 41 |
| 2007/C 020/64 | Lieta F-144/06: Prasība, kas celta 2006. gada 22. decembrī — Bleyaert pret Padomi | 41 |

V   Atzinumi un paziņojumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Eiropas kopienu tiesa

2007/C 020/02

Lieta C-455/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nīderlande) 2006. gada 14. novembra rīkojumu — Heemskerk BV en BV v/h Firma Schaap pret Productschap Vee en Vlees

College van Beroep voor het bedrijfsleven

Heemskerk BV en BV v/h Firma Schaap

Productschap Vee en Vlees

2

2007/C 020/03

Lieta C-468/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — SOT. LELOS & C. E.E. pret GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

Efeteio Athinon

SOT. LELOS & C. E.E.

GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

3

2007/C 020/04

Lieta C-469/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — PHARMAKEMPORIKI EMPORIAS KAI DIANOMIS PHARMAKEFTIKON PROIONDON pret GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

Efeteio Athinon

PHARMAKEMPORIKI EMPORIAS KAI DIANOMIS PHARMAKEFTIKON PROIONDON

GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

3

2007/C 020/05

Lieta C-470/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — KONSTANTINOS XIDIAS & C. O.E. pret GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

Efeteio Athinon

KONSTANTINOS XIDIAS & C. O.E.

GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

4

2007/C 020/06

Lieta C-471/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — PHARMAKEMPORIKI EMPORIAS KAI DIANOMIS PHARMAKEFTIKON PROIONDON pret GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

Efeteio Athinon

PHARMAKEMPORIKI EMPORIAS KAI DIANOMIS PHARMAKEFTIKON PROIONDON

GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

5

2007/C 020/07

Lieta C-472/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — IONAS STROUMSAS E.P.E. pret GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

Efeteio Athinon

IONAS STROUMSAS E.P.E.

GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

5

2007/C 020/08

Lieta C-473/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — IONAS STROUMSAS E.P.E. pret GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

Efeteio Athinon

IONAS STROUMSAS E.P.E.

GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

6

2007/C 020/09

Lieta C-474/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — Farmakapothiki Pharma-Group Messinias Anonymi Etaireia pret GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton

Efeteio Athinon

Farmakapothiki Pharma-Group Messinias Anonymi Etaireia

GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton

7

2007/C 020/10

Lieta C-475/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — K.P. Marinopoulos — Anonimos Etairia Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proiondon pret Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

Efeteio Athinon

K.P. Marinopoulos

Anonimos Etairia Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proiondon

Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

7

2007/C 020/11

Lieta C-476/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — K.P. Marinopoulos — Anonimos Etairia Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proiondon pret Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

Efeteio Athinon

K.P. Marinopoulos

Anonimos Etairia Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proiondon

Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

8

2007/C 020/12

Lieta C-477/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — Kokkoris D. Tsanas K. E.P.E. u. c. pret Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

Efeteio Athinon

Kokkoris D. Tsanas K. E.P.E.

Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

9

2007/C 020/13

Lieta C-478/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — Kokkoris D. Tsanas K. E.P.E. u.c. pret Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

Efeteio Athinon

Kokkoris D. Tsanas K. E.P.E.

Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

9

2007/C 020/14

Lieta C-480/06: Prasība, kas celta 2006. gada 24. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku

10

2007/C 020/15

Lieta C-483/06: Prasība, kas celta 2006. gada 24. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku

11

2007/C 020/16

Lieta C-484/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Hoge Raad der Nederlanden2006. gada 27. novembra rīkojumu — Fiscale eenheid Koninklijke Ahold NV pret Staatssecretaris van Financiën

Hoge Raad der Nederlanden

Fiscale eenheid Koninklijke Ahold NV

Staatssecretaris van Financiën

11

2007/C 020/17

Lieta C-486/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Hof van beroep te Antwerpen (Beļģija) 2006. gada 27. novembra rīkojumu — BVBA Van Landeghem pret Beļģijas valsti

Hof van beroep te Antwerpen

BVBA Van Landeghem

12

2007/C 020/18

Lieta C-488/06: Apelācija, ko 2006. gada 27. novembrī ierosinājusi L & D, S.A. par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2006. gada 7. septembra spriedumu lietā T-168/04, L & D, S.A. pret ITSB

L & D, S.A.

L & D, S.A.

12

2007/C 020/19

Lieta C-492/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Consiglio di Stato (Itālija) 2006. gada 28. novembra rīkojumu — Consorzio Elisoccorso San Raffaele pret Elilombarda s.r.l.

Consiglio di Stato

Consorzio Elisoccorso San Raffaele

Elilombarda s.r.l.

13

2007/C 020/20

Lieta C-494/06 P: Apelācija, ko 2006. gada 30. novembrī ierosinājusi Eiropas Kopienu Komisija par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2006. gada 6. septembra spriedumu lietā T-304/04 Itālijas Republika, Wam SpA pret Eiropas Kopienu Komisiju

Wam SpA

13

2007/C 020/21

Lieta C-499/06: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Sąd Okręgowy w Koszalinie (Polijas Republika) 2006. gada 8. decembra rīkojumu — Halina Nerkowska pret Zakład Ubezpieczeń Społecznych

Sąd Okręgowy w Koszalinie

Halina Nerkowska

Zakład Ubezpieczeń Społecznych

14

Pirmās instances tiesa

2007/C 020/22

Lieta T-336/06: Prasība, kas celta 2006. gada 27. novembrī — 2K-Teint u.c. pret EIB un Komisiju

2K-Teint

15

2007/C 020/23

Lieta T-343/06: Prasība, kas celta 2006. gada 1. decembrī — Shell Petroleum un citi pret Komisiju

Shell Petroleum

16

2007/C 020/24

Lieta T-344/06: Prasība, kas celta 2006. gada 4. decembrī — Total pret Komisiju

Total

17

2007/C 020/25

Lieta T-345/06: Prasība, kas celta 2006. gada 4. decembrī — Complejo Agrícola pret Komisiju

Complejo Agrícola

18

2007/C 020/26

Lieta T-346/06: Prasība, kas celta 2006. gada 6. decembrī — IMS pret Komisiju

IMS

18

2007/C 020/27

Lieta T-347/06: Prasība, kas celta 2006. gada 4. decembrī — Nynäs Petroleum un Nynas Belgium pret Komisiju

Nynäs Petroleum

Nynas Belgium

19

2007/C 020/28

Lieta T-348/06: Prasība, kas celta 2006. gada 4. decembrī — Total Nederland pret Komisiju

Total Nederland

20

2007/C 020/29

Lieta T-349/06: Prasība, kas celta 2006. gada 4. decembrī — Vācija pret Komisiju

20

2007/C 020/30

Lieta T-351/06: Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Dura Vermeer Groep pret Eiropas Kopienu Komisiju

Dura Vermeer Groep

21

2007/C 020/31

Lieta T-352/06: Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Dura Vermeer Infra pret Komisiju

Dura Vermeer Infra

21

2007/C 020/32

Lieta T-353/06: Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Vermeer Infrastructuur pret Komisiju

Vermeer Infrastructuur

22

2007/C 020/33

Lieta T-354/06: Prasība, kas celta 2006. gada 4. decembrī — BAM NBM Wegenbouw un HBG Civiel pret Komisiju

BAM NBM Wegenbouw

HBG Civiel

22

2007/C 020/34

Lieta T-355/06: Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Koninklijke BAM Groep pret Komisiju

Koninklijke BAM Groep

23

2007/C 020/35

Lieta T-356/06: Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Koninklijke Volker Wessels Stevin pret Komisiju

Koninklijke Volker Wessels Stevin

24

2007/C 020/36

Lieta T-357/06: Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Koninklijke Wegenbouw Stevin pret Komisiju

24

2007/C 020/37

Lieta T-358/06: Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans pret Komisiju

25

2007/C 020/38

Lieta T-359/06: Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Heijmans Infrastructuur pret Komisiju

25

2007/C 020/39

Lieta T-360/06: Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Heijmans pret Komisiju

26

2007/C 020/40

Lieta T-361/06: Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Ballast Nedam pret Komisiju

26

2007/C 020/41

Lieta T-362/06: Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Ballast Nedam Infra pret Komisiju

27

2007/C 020/42

Lieta T-363/06: Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Honda Motor Europe pret ITSB — SEAT (MAGIC SEAT)

27

2007/C 020/43

Lieta T-364/06: Prasība, kas celta 2006. gada 6. decembrī — Xinhui Alida Polythene pret Padomi

28

2007/C 020/44

Lieta T-366/06: Prasība, kas celta 2006. gada 4. decembrī — Calebus pret Komisiju

29

2007/C 020/45

Lieta T-370/06: Prasība, kas celta 2006. gada 4. decembrī — Kuwait Petroleum Corp. u.c. pret Komisiju

29

2007/C 020/46

Lieta T-378/06: Prasība, kas celta 2006. gada 14. decembrī — IMI u.c. pret Komisiju

30

2007/C 020/47

Lieta T-380/06: Prasība, kas celta 2006. gada 15. decembrī — Vischim pret Komisiju

31

2007/C 020/48

Lieta T-383/06: Prasība, kas celta 2006. gada 19. decembrī — Icuna.com pret Parlamentu

31

2007/C 020/49

Lieta T-384/06: Prasība, kas celta 2006. gada 13. decembrī — IBP un International Building Products France pret Komisiju

32

2007/C 020/50

Lieta T-385/06: Prasība, kas celta 2006. gada 14. decembrī — Aalberts Industries u.c. pret Komisiju

33

2007/C 020/51

Lieta T-386/06: Prasība, kas celta 2006. gada 15. decembrī — Pegler pret Komisiju

34

2007/C 020/52

Lieta T-387/06: Prasība, kas celta 2006. gada 20. decembrī — Inter-IKEA pret ITSB (paletes attēlojums)

35

2007/C 020/53

Lieta T-388/06: Prasība, kas celta 2006. gada 20. decembrī — Inter-IKEA pret ITSB (paletes attēlojums)

35

2007/C 020/54

Lieta T-389/06: Prasība, kas celta 2006. gada 20. decembrī — Inter-IKEA pret ITSB (paletes attēlojums)

35

2007/C 020/55

Lieta T-390/06: Prasība, kas celta 2006. gada 20. decembrī — Inter-IKEA pret ITSB (paletes attēlojums)

36

2007/C 020/56

Lieta T-393/06: Prasība, kas celta 2006. gada 18. decembrī — Makhteshim Agan Holding pret Komisiju

36

Eiropas Savienības civildienesta tiesa

2007/C 020/57

Lieta F-124/06: Prasība, kas celta 2006. gada 31. oktobrī — Molina Solano pret Europol

Molina Solano

Europol

38

2007/C 020/58

Lieta F-136/06: Prasība, kas celta 2006. gada 30. novembrī — Reali pret Komisiju

Reali

38

2007/C 020/59

Lieta F-137/06: Prasība, kas celta 2006. gada 27. novembrī — Chassagne pret Komisiju

Chassagne

39

2007/C 020/60

Lieta F-139/06: Prasība, kas celta 2006. gada. 11. decembrī — Kurrer pret Komisiju

Kurrer

39

2007/C 020/61

Lieta F-141/06: Prasība, kas celta 2006. gada 11. decembrī — Hartwig pret Komisiju un Parlamentu

Hartwig

40

2007/C 020/62

Lieta F-142/06: Prasība, kas celta 2006. gada 28. decembrī — Bligny pret Komisiju

Bligny

40

2007/C 020/63

Lieta F-143/06: Prasība, kas celta 2006. gada 18. decembrī — Continolo pret Komisiju

Continolo

41

2007/C 020/64

Lieta F-144/06: Prasība, kas celta 2006. gada 22. decembrī — Bleyaert pret Padomi

Bleyaert

41

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

IV Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU PAZIŅOJUMI

Eiropas kopienu tiesa

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/1 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/1

---

(2007/C 20/01)

Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

OV C 326, 30.12.2006.

Iepriekšējās publikācijas

OV C 310, 16.12.2006.

OV C 294, 2.12.2006.

OV C 281, 18.11.2006.

OV C 261, 28.10.2006.

OV C 249, 14.10.2006.

OV C 237, 30.9.2006.

Šie teksti pieejami arī

| | EUR-Lex:http://eur-lex.europa.eu |
| --- | --- |

EUR-Lex:http://eur-lex.europa.eu

---

V Atzinumi un paziņojumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Eiropas kopienu tiesa

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/2 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/2

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nīderlande) 2006. gada 14. novembra rīkojumu — Heemskerk BV en BV v/h Firma Schaap pret Productschap Vee en Vlees

(Lieta C-455/06)

(2007/C 20/02)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Iesniedzējtiesa

College van Beroep voor het bedrijfsleven

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Heemskerk BV en BV v/h Firma Schaap

Atbildētājs: Productschap Vee en Vlees

Prejudiciālie jautājumi

| 1a. | Vai administratīvai iestādei ir tiesības, atkāpjoties no pilnvarotā veterinārārsta ziņojuma Regulas (EK) Nr. 615/98 (1) 2. panta 2. punkta izpratnē, pieņemt lēmumu, ka dzīvnieku transporta līdzeklis, uz kuru attiecas pilnvarotā veterinārārsta ziņojums, neatbilst Direktīvas 91/628/EEK (2) nosacījumiem? |
| --- | --- |

1a.

Vai administratīvai iestādei ir tiesības, atkāpjoties no pilnvarotā veterinārārsta ziņojuma Regulas (EK) Nr. 615/98 (1) 2. panta 2. punkta izpratnē, pieņemt lēmumu, ka dzīvnieku transporta līdzeklis, uz kuru attiecas pilnvarotā veterinārārsta ziņojums, neatbilst Direktīvas 91/628/EEK (2) nosacījumiem?

| 1b. | Gadījumā, ja uz 1a. jautājumu tiktu atbildēts apstiprinoši:
  Vai, administratīvajai iestādei īstenojot šīs pilnvaras, tām, pamatojoties uz Kopienu tiesībām, ir piemērojami ierobežojumi un — ja tā — tad kādi? |
| --- | --- |

1b.

Gadījumā, ja uz 1a. jautājumu tiktu atbildēts apstiprinoši:

Vai, administratīvajai iestādei īstenojot šīs pilnvaras, tām, pamatojoties uz Kopienu tiesībām, ir piemērojami ierobežojumi un — ja tā — tad kādi?

| 2. | Gadījumā, ja uz 1. jautājumu tiktu atbildēts apstiprinoši:
  Vai dalībvalsts administratīvajai iestādei, vērtējot, vai pastāv tiesības saņemt kompensāciju, piemēram, Regulas (EK) Nr. 800/1999 (3) izpratnē, jautājums, vai attiecībā uz dzīvu dzīvnieku pārvadāšanu tiek ievēroti Kopienu tiesību noteikumi par dzīvnieku labturību, ir jānoskaidro, vadoties pēc attiecīgajā dalībvalstī spēkā esošajām prasībām vai vadoties pēc prasībām, kas ir spēkā tajā valstī, ar kuras karogu kuģo kuģis, ar kuru dzīvnieki tiek transportēti, un kura izsniegusi šim kuģim atļauju? |
| --- | --- |

2.

Gadījumā, ja uz 1. jautājumu tiktu atbildēts apstiprinoši:

Vai dalībvalsts administratīvajai iestādei, vērtējot, vai pastāv tiesības saņemt kompensāciju, piemēram, Regulas (EK) Nr. 800/1999 (3) izpratnē, jautājums, vai attiecībā uz dzīvu dzīvnieku pārvadāšanu tiek ievēroti Kopienu tiesību noteikumi par dzīvnieku labturību, ir jānoskaidro, vadoties pēc attiecīgajā dalībvalstī spēkā esošajām prasībām vai vadoties pēc prasībām, kas ir spēkā tajā valstī, ar kuras karogu kuģo kuģis, ar kuru dzīvnieki tiek transportēti, un kura izsniegusi šim kuģim atļauju?

| 3. | Vai Kopienu tiesības uzliek pienākumu pārbaudīt pēc savas iniciatīvas, izmantojot pamatojumu, kas izriet no Regulas (EK) Nr. 1254/1999 un Regulas (EK) Nr. 800/1999, t. i. pamatojumu, kas nepieder pie lietas priekšmeta? |
| --- | --- |

3.

Vai Kopienu tiesības uzliek pienākumu pārbaudīt pēc savas iniciatīvas, izmantojot pamatojumu, kas izriet no Regulas (EK) Nr. 1254/1999 un Regulas (EK) Nr. 800/1999, t. i. pamatojumu, kas nepieder pie lietas priekšmeta?

| 4. | Vai frāze “pakļauti noteikumiem, kas ir paredzēti Kopienas tiesību aktos par dzīvnieku labturību” Regulas (EK) Nr. 1254/1999 33. panta 9. punktā ir interpretējama tādejādi, ka gadījumos, kad tiek konstatēts, ka kuģis dzīvu dzīvnieku pārvadāšanas laikā ir bijis tik lielā mērā pārslogots, ka tādejādi ticis pārsniegts maksimālais šim kuģim noteiktais kravas daudzums atbilstoši spēkā esošajiem noteikumiem par dzīvnieku labturību, Kopienu tiesību noteikumi par dzīvnieku labturību ir neievēroti tikai attiecībā uz to dzīvnieku skaitu, par kādu ticis pārsniegts apstiprinātais kravas daudzums, vai arī ir uzskatāms, ka šie tiesību akti nav ievēroti attiecībā uz visiem pārvadātajiem dzīvajiem dzīvniekiem? |
| --- | --- |

4.

Vai frāze “pakļauti noteikumiem, kas ir paredzēti Kopienas tiesību aktos par dzīvnieku labturību” Regulas (EK) Nr. 1254/1999 33. panta 9. punktā ir interpretējama tādejādi, ka gadījumos, kad tiek konstatēts, ka kuģis dzīvu dzīvnieku pārvadāšanas laikā ir bijis tik lielā mērā pārslogots, ka tādejādi ticis pārsniegts maksimālais šim kuģim noteiktais kravas daudzums atbilstoši spēkā esošajiem noteikumiem par dzīvnieku labturību, Kopienu tiesību noteikumi par dzīvnieku labturību ir neievēroti tikai attiecībā uz to dzīvnieku skaitu, par kādu ticis pārsniegts apstiprinātais kravas daudzums, vai arī ir uzskatāms, ka šie tiesību akti nav ievēroti attiecībā uz visiem pārvadātajiem dzīvajiem dzīvniekiem?

| 5. | Vai efektīvas Kopienu tiesību piemērošanas rezultātā, pēc savas iniciatīvas veicot pārbaudi, vadoties pēc Kopienu tiesību noteikumiem, tiek pārkāpts pamatprincips, kas noteikts Nīderlandes administratīvi procesuālajās tiesībās un kas paredz, ka prasītājs, izvirzot prasību, nedrīkst tikt nostādīts nelabvēlīgākā stāvoklī par to, kāds tam bijis pirms prasības iesniegšanas? |
| --- | --- |

5.

Vai efektīvas Kopienu tiesību piemērošanas rezultātā, pēc savas iniciatīvas veicot pārbaudi, vadoties pēc Kopienu tiesību noteikumiem, tiek pārkāpts pamatprincips, kas noteikts Nīderlandes administratīvi procesuālajās tiesībās un kas paredz, ka prasītājs, izvirzot prasību, nedrīkst tikt nostādīts nelabvēlīgākā stāvoklī par to, kāds tam bijis pirms prasības iesniegšanas?

---

(1)  Komisijas 1998. gada 18. marta Regula (EK) Nr. 615/98, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus eksporta kompensāciju piešķiršanai saistībā ar dzīvu liellopu labturību pārvadāšanas laikā (OV L 82, 19. lpp.).

(2)  Padomes 1991. gada 19. novembra Direktīva 91/628/EEK par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā, ar kuru groza Direktīvas 90/425/EEK un 91/496/EEK (OV L 340, 17. lpp.).

(3)  Komisijas 1999. gada 15. aprīļa Regula (EK) Nr. 800/1999, ar kuru nosaka kopējus sīki izstrādātus noteikumus eksporta kompensāciju sistēmas piemērošanai lauksaimniecības produktiem (OV L 102, 11. lpp.).

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/3 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/3

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — SOT. LELOS & C. E.E. pret GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

(Lieta C-468/06)

(2007/C 20/03)

Tiesvedības valoda — grieķu

Iesniedzējtiesa

Efeteio Athinon

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: SOT. LELOS & C. E.E.

Atbildētāja: GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai dominējošā stāvoklī esoša uzņēmuma atteikums pilnā apmērā apmierināt farmaceitisko produktu vairumtirgotāju pasūtījumus, ar mērķi ierobežot attiecīgo uzņēmumu eksporta darbības un tādējādi samazināt zaudējumus, kas tam rodas saistībā ar paralēlo importu, per se ir ļaunprātīga stāvokļa izmantošana EKL 82. panta izpratnē? Vai šī jautājuma risinājumu iespaido apstāklis, ka paralēlā tirdzniecība ir ļoti ienesīga vairumtirgotājiem, tā kā valsts iejaukšanās rezultātā Eiropas Kopienu līmenī pastāv cenu atšķirības, proti, tādēļ, ka farmaceitisko produktu tirgus neatrodas pilnībā atvērtas konkurences apstākļos, bet gan ir raksturojams kā tirgus, kurā lielā mērā pastāv valsts iejaukšanās. Visbeidzot, vai attiecīgās valsts iestādes konkurences jomā var piemērot Kopienu konkurences tiesības tādā pat veidā attiecībā uz tādiem tirgiem, kas darbojas konkurences apstākļos un tirgiem, kuros konkurence ir izkropļota valsts iejaukšanās dēļ? |
| --- | --- |

1)

Vai dominējošā stāvoklī esoša uzņēmuma atteikums pilnā apmērā apmierināt farmaceitisko produktu vairumtirgotāju pasūtījumus, ar mērķi ierobežot attiecīgo uzņēmumu eksporta darbības un tādējādi samazināt zaudējumus, kas tam rodas saistībā ar paralēlo importu, per se ir ļaunprātīga stāvokļa izmantošana EKL 82. panta izpratnē? Vai šī jautājuma risinājumu iespaido apstāklis, ka paralēlā tirdzniecība ir ļoti ienesīga vairumtirgotājiem, tā kā valsts iejaukšanās rezultātā Eiropas Kopienu līmenī pastāv cenu atšķirības, proti, tādēļ, ka farmaceitisko produktu tirgus neatrodas pilnībā atvērtas konkurences apstākļos, bet gan ir raksturojams kā tirgus, kurā lielā mērā pastāv valsts iejaukšanās. Visbeidzot, vai attiecīgās valsts iestādes konkurences jomā var piemērot Kopienu konkurences tiesības tādā pat veidā attiecībā uz tādiem tirgiem, kas darbojas konkurences apstākļos un tirgiem, kuros konkurence ir izkropļota valsts iejaukšanās dēļ?

| 2) | Kā ir jāizvērtē iespējamais ļaunprātīgās izmantošanas gadījums, ja Tiesa nolemj, ka paralēlās tirdzniecības ierobežojums iepriekš minēto iemeslu dēļ ne vienmēr ir ļaunprātīga darbība, ko veic uzņēmums, kas atrodas dominējošā stāvoklī? |
| --- | --- |

2)

Kā ir jāizvērtē iespējamais ļaunprātīgās izmantošanas gadījums, ja Tiesa nolemj, ka paralēlās tirdzniecības ierobežojums iepriekš minēto iemeslu dēļ ne vienmēr ir ļaunprātīga darbība, ko veic uzņēmums, kas atrodas dominējošā stāvoklī?

It īpaši:

| 2.1 | Vai ir atbilstīgi piemērot kritēriju saistībā ar procentuālo apjomu, par kādu tiek pārsniegts parastais patēriņš valstī, un/vai zaudējumiem, kas rodas dominējošā stāvoklī esošam uzņēmumam, ņemot vērā tā kopējo apgrozījumu un kopējos ienākumus? Gadījumā, ja atbilde ir apstiprinoša, kādā veidā ir jānosaka šī procentuālā apjoma apmērs un nodarīto zaudējumu kopsumma, kas sastāv no procentuālā apgrozījuma un no kopējiem ienākumiem, kuri rodas veicot rīcību, kas ir uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību? |
| --- | --- |

2.1

Vai ir atbilstīgi piemērot kritēriju saistībā ar procentuālo apjomu, par kādu tiek pārsniegts parastais patēriņš valstī, un/vai zaudējumiem, kas rodas dominējošā stāvoklī esošam uzņēmumam, ņemot vērā tā kopējo apgrozījumu un kopējos ienākumus? Gadījumā, ja atbilde ir apstiprinoša, kādā veidā ir jānosaka šī procentuālā apjoma apmērs un nodarīto zaudējumu kopsumma, kas sastāv no procentuālā apgrozījuma un no kopējiem ienākumiem, kuri rodas veicot rīcību, kas ir uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību?

| 2.2 | Vai ir jāpiemēro pieeja, kas balstās uz iesaistīto interešu izvērtēšanu [līdzsvaru] un, apstiprinošas atbildes gadījumā, kādas intereses ir jāņem vērā saistībā ar šo līdzsvaru?
  Precīzāk:






  a) | vai šajā sakarā ir nozīmīgs apstāklis, ka slimnieks, gala patērētājs, no paralēlās tirdzniecības saņem ierobežotu ekonomisko priekšrocību; un |
| --- | --- | --- |

2.2

Vai ir jāpiemēro pieeja, kas balstās uz iesaistīto interešu izvērtēšanu [līdzsvaru] un, apstiprinošas atbildes gadījumā, kādas intereses ir jāņem vērā saistībā ar šo līdzsvaru?

Precīzāk:

a)

vai šajā sakarā ir nozīmīgs apstāklis, ka slimnieks, gala patērētājs, no paralēlās tirdzniecības saņem ierobežotu ekonomisko priekšrocību; un

| b) | vai un kādā apmērā ir jāņem vērā sociālā nodrošinājuma iestāžu interese iegūt lētākus farmaceitiskos produktus? |
| --- | --- |

b)

vai un kādā apmērā ir jāņem vērā sociālā nodrošinājuma iestāžu interese iegūt lētākus farmaceitiskos produktus?

| 2.3 | Kādi papildu kritēriji un nosacījumi ir uzskatāmi par atbilstīgiem šajā gadījumā? |
| --- | --- |

2.3

Kādi papildu kritēriji un nosacījumi ir uzskatāmi par atbilstīgiem šajā gadījumā?

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/3 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/3

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — PHARMAKEMPORIKI EMPORIAS KAI DIANOMIS PHARMAKEFTIKON PROIONDON pret GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

(Lieta C-469/06)

(2007/C 20/04)

Tiesvedības valoda — grieķu

Iesniedzējtiesa

Efeteio Athinon

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: PHARMAKEMPORIKI EMPORIAS KAI DIANOMIS PHARMAKEFTIKON PROIONDON

Atbildētāja: GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai dominējošā stāvoklī esoša uzņēmuma atteikums pilnā apmērā apmierināt farmaceitisko produktu vairumtirgotāju pasūtījumus, ar mērķi ierobežot attiecīgo uzņēmumu eksporta darbības un tādējādi samazināt zaudējumus, kas tam rodas saistībā ar paralēlo importu, per se ir ļaunprātīga stāvokļa izmantošana EKL 82. panta izpratnē? Vai šī jautājuma risinājumu iespaido apstāklis, ka paralēlā tirdzniecība ir ļoti ienesīga vairumtirgotājiem, tā kā valsts iejaukšanās rezultātā Eiropas Kopienu līmenī pastāv cenu atšķirības, proti, tādēļ, ka farmaceitisko produktu tirgus neatrodas pilnībā atvērtas konkurences apstākļos, bet gan ir raksturojams kā tirgus, kurā lielā mērā pastāv valsts iejaukšanās. Visbeidzot, vai attiecīgās valsts iestādes konkurences jomā var piemērot Kopienu konkurences tiesības tādā pat veidā attiecībā uz tādiem tirgiem, kas darbojas konkurences apstākļos un tirgiem, kuros konkurence ir izkropļota valsts iejaukšanās dēļ? |
| --- | --- |

1)

Vai dominējošā stāvoklī esoša uzņēmuma atteikums pilnā apmērā apmierināt farmaceitisko produktu vairumtirgotāju pasūtījumus, ar mērķi ierobežot attiecīgo uzņēmumu eksporta darbības un tādējādi samazināt zaudējumus, kas tam rodas saistībā ar paralēlo importu, per se ir ļaunprātīga stāvokļa izmantošana EKL 82. panta izpratnē? Vai šī jautājuma risinājumu iespaido apstāklis, ka paralēlā tirdzniecība ir ļoti ienesīga vairumtirgotājiem, tā kā valsts iejaukšanās rezultātā Eiropas Kopienu līmenī pastāv cenu atšķirības, proti, tādēļ, ka farmaceitisko produktu tirgus neatrodas pilnībā atvērtas konkurences apstākļos, bet gan ir raksturojams kā tirgus, kurā lielā mērā pastāv valsts iejaukšanās. Visbeidzot, vai attiecīgās valsts iestādes konkurences jomā var piemērot Kopienu konkurences tiesības tādā pat veidā attiecībā uz tādiem tirgiem, kas darbojas konkurences apstākļos un tirgiem, kuros konkurence ir izkropļota valsts iejaukšanās dēļ?

| 2) | Kā ir jāizvērtē iespējamais ļaunprātīgās izmantošanas gadījums, ja Tiesa nolemj, ka paralēlās tirdzniecības ierobežojums iepriekš minēto iemeslu dēļ ne vienmēr ir ļaunprātīga darbība, ko veic uzņēmums, kas atrodas dominējošā stāvoklī? |
| --- | --- |

2)

Kā ir jāizvērtē iespējamais ļaunprātīgās izmantošanas gadījums, ja Tiesa nolemj, ka paralēlās tirdzniecības ierobežojums iepriekš minēto iemeslu dēļ ne vienmēr ir ļaunprātīga darbība, ko veic uzņēmums, kas atrodas dominējošā stāvoklī?

It īpaši:

| 2.1 | Vai ir atbilstīgi piemērot kritēriju saistībā ar procentuālo apjomu, par kādu tiek pārsniegts parastais patēriņš valstī, un/vai zaudējumiem, kas rodas dominējošā stāvoklī esošam uzņēmumam, ņemot vērā tā kopējo apgrozījumu un kopējos ienākumus? Gadījumā, ja atbilde ir apstiprinoša, kādā veidā ir jānosaka šī procentuālā apjoma apmērs un nodarīto zaudējumu kopsumma, kas sastāv no procentuālā apgrozījuma un no kopējiem ienākumiem, kuri rodas veicot rīcību, kas ir uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību? |
| --- | --- |

2.1

Vai ir atbilstīgi piemērot kritēriju saistībā ar procentuālo apjomu, par kādu tiek pārsniegts parastais patēriņš valstī, un/vai zaudējumiem, kas rodas dominējošā stāvoklī esošam uzņēmumam, ņemot vērā tā kopējo apgrozījumu un kopējos ienākumus? Gadījumā, ja atbilde ir apstiprinoša, kādā veidā ir jānosaka šī procentuālā apjoma apmērs un nodarīto zaudējumu kopsumma, kas sastāv no procentuālā apgrozījuma un no kopējiem ienākumiem, kuri rodas veicot rīcību, kas ir uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību?

| 2.2 | Vai ir jāpiemēro pieeja, kas balstās uz iesaistīto interešu izvērtēšanu [līdzsvaru] un, apstiprinošas atbildes gadījumā, kādas intereses ir jāņem vērā saistībā ar šo līdzsvaru?
  Precīzāk:






  a) | vai šajā sakarā ir nozīmīgs apstāklis, ka slimnieks, gala patērētājs, no paralēlās tirdzniecības saņem ierobežotu ekonomisko priekšrocību; un |
| --- | --- | --- |

2.2

Vai ir jāpiemēro pieeja, kas balstās uz iesaistīto interešu izvērtēšanu [līdzsvaru] un, apstiprinošas atbildes gadījumā, kādas intereses ir jāņem vērā saistībā ar šo līdzsvaru?

Precīzāk:

a)

vai šajā sakarā ir nozīmīgs apstāklis, ka slimnieks, gala patērētājs, no paralēlās tirdzniecības saņem ierobežotu ekonomisko priekšrocību; un

| b) | vai un kādā apmērā ir jāņem vērā sociālā nodrošinājuma iestāžu interese iegūt lētākus farmaceitiskos produktus? |
| --- | --- |

b)

vai un kādā apmērā ir jāņem vērā sociālā nodrošinājuma iestāžu interese iegūt lētākus farmaceitiskos produktus?

| 2.3 | Kādi papildu kritēriji un nosacījumi ir uzskatāmi par atbilstīgiem šajā gadījumā? |
| --- | --- |

2.3

Kādi papildu kritēriji un nosacījumi ir uzskatāmi par atbilstīgiem šajā gadījumā?

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/4 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/4

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — KONSTANTINOS XIDIAS & C. O.E. pret GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

(Lieta C-470/06)

(2007/C 20/05)

Tiesvedības valoda — grieķu

Iesniedzējtiesa

Efeteio Athinon

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: KONSTANTINOS XIDIAS & C. O.E.

Atbildētāja: GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai dominējošā stāvoklī esoša uzņēmuma atteikums pilnā apmērā apmierināt farmaceitisko produktu vairumtirgotāju pasūtījumus, ar mērķi ierobežot attiecīgo uzņēmumu eksporta darbības un tādējādi samazināt zaudējumus, kas tam rodas saistībā ar paralēlo importu, per se ir ļaunprātīga stāvokļa izmantošana EKL 82. panta izpratnē? Vai šī jautājuma risinājumu iespaido apstāklis, ka paralēlā tirdzniecība ir ļoti ienesīga vairumtirgotājiem, tā kā valsts iejaukšanās rezultātā Eiropas Kopienu līmenī pastāv cenu atšķirības, proti, tādēļ, ka farmaceitisko produktu tirgus neatrodas pilnībā atvērtas konkurences apstākļos, bet gan ir raksturojams kā tirgus, kurā lielā mērā pastāv valsts iejaukšanās. Visbeidzot, vai attiecīgās valsts iestādes konkurences jomā var piemērot Kopienu konkurences tiesības tādā pat veidā attiecībā uz tādiem tirgiem, kas darbojas konkurences apstākļos un tirgiem, kuros konkurence ir izkropļota valsts iejaukšanās dēļ? |
| --- | --- |

1)

Vai dominējošā stāvoklī esoša uzņēmuma atteikums pilnā apmērā apmierināt farmaceitisko produktu vairumtirgotāju pasūtījumus, ar mērķi ierobežot attiecīgo uzņēmumu eksporta darbības un tādējādi samazināt zaudējumus, kas tam rodas saistībā ar paralēlo importu, per se ir ļaunprātīga stāvokļa izmantošana EKL 82. panta izpratnē? Vai šī jautājuma risinājumu iespaido apstāklis, ka paralēlā tirdzniecība ir ļoti ienesīga vairumtirgotājiem, tā kā valsts iejaukšanās rezultātā Eiropas Kopienu līmenī pastāv cenu atšķirības, proti, tādēļ, ka farmaceitisko produktu tirgus neatrodas pilnībā atvērtas konkurences apstākļos, bet gan ir raksturojams kā tirgus, kurā lielā mērā pastāv valsts iejaukšanās. Visbeidzot, vai attiecīgās valsts iestādes konkurences jomā var piemērot Kopienu konkurences tiesības tādā pat veidā attiecībā uz tādiem tirgiem, kas darbojas konkurences apstākļos un tirgiem, kuros konkurence ir izkropļota valsts iejaukšanās dēļ?

| 2) | Kā ir jāizvērtē iespējamais ļaunprātīgās izmantošanas gadījums, ja Tiesa nolemj, ka paralēlās tirdzniecības ierobežojums iepriekš minēto iemeslu dēļ ne vienmēr ir ļaunprātīga darbība, ko veic uzņēmums, kas atrodas dominējošā stāvoklī? |
| --- | --- |

2)

Kā ir jāizvērtē iespējamais ļaunprātīgās izmantošanas gadījums, ja Tiesa nolemj, ka paralēlās tirdzniecības ierobežojums iepriekš minēto iemeslu dēļ ne vienmēr ir ļaunprātīga darbība, ko veic uzņēmums, kas atrodas dominējošā stāvoklī?

It īpaši:

| 2.1 | Vai ir atbilstīgi piemērot kritēriju saistībā ar procentuālo apjomu, par kādu tiek pārsniegts parastais patēriņš valstī, un/vai zaudējumiem, kas rodas dominējošā stāvoklī esošam uzņēmumam, ņemot vērā tā kopējo apgrozījumu un kopējos ienākumus? Gadījumā, ja atbilde ir apstiprinoša, kādā veidā ir jānosaka šī procentuālā apjoma apmērs un nodarīto zaudējumu kopsumma, kas sastāv no procentuālā apgrozījuma un no kopējiem ienākumiem, kuri rodas veicot rīcību, kas ir uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību? |
| --- | --- |

2.1

Vai ir atbilstīgi piemērot kritēriju saistībā ar procentuālo apjomu, par kādu tiek pārsniegts parastais patēriņš valstī, un/vai zaudējumiem, kas rodas dominējošā stāvoklī esošam uzņēmumam, ņemot vērā tā kopējo apgrozījumu un kopējos ienākumus? Gadījumā, ja atbilde ir apstiprinoša, kādā veidā ir jānosaka šī procentuālā apjoma apmērs un nodarīto zaudējumu kopsumma, kas sastāv no procentuālā apgrozījuma un no kopējiem ienākumiem, kuri rodas veicot rīcību, kas ir uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību?

| 2.2 | Vai ir jāpiemēro pieeja, kas balstās uz iesaistīto interešu izvērtēšanu [līdzsvaru] un, apstiprinošas atbildes gadījumā, kādas intereses ir jāņem vērā saistībā ar šo līdzsvaru?
  Precīzāk:






  a) | vai šajā sakarā ir nozīmīgs apstāklis, ka slimnieks, gala patērētājs, no paralēlās tirdzniecības saņem ierobežotu ekonomisko priekšrocību; un |
| --- | --- | --- |

2.2

Vai ir jāpiemēro pieeja, kas balstās uz iesaistīto interešu izvērtēšanu [līdzsvaru] un, apstiprinošas atbildes gadījumā, kādas intereses ir jāņem vērā saistībā ar šo līdzsvaru?

Precīzāk:

a)

vai šajā sakarā ir nozīmīgs apstāklis, ka slimnieks, gala patērētājs, no paralēlās tirdzniecības saņem ierobežotu ekonomisko priekšrocību; un

| b) | vai un kādā apmērā ir jāņem vērā sociālā nodrošinājuma iestāžu interese iegūt lētākus farmaceitiskos produktus? |
| --- | --- |

b)

vai un kādā apmērā ir jāņem vērā sociālā nodrošinājuma iestāžu interese iegūt lētākus farmaceitiskos produktus?

| 2.3 | Kādi papildu kritēriji un nosacījumi ir uzskatāmi par atbilstīgiem šajā gadījumā? |
| --- | --- |

2.3

Kādi papildu kritēriji un nosacījumi ir uzskatāmi par atbilstīgiem šajā gadījumā?

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/5 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/5

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — PHARMAKEMPORIKI EMPORIAS KAI DIANOMIS PHARMAKEFTIKON PROIONDON pret GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

(Lieta C-471/06)

(2007/C 20/06)

Tiesvedības valoda — grieķu

Iesniedzējtiesa

Efeteio Athinon

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: PHARMAKEMPORIKI EMPORIAS KAI DIANOMIS PHARMAKEFTIKON PROIONDON

Atbildētāja: GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai dominējošā stāvoklī esoša uzņēmuma atteikums pilnā apmērā apmierināt farmaceitisko produktu vairumtirgotāju pasūtījumus, ar mērķi ierobežot attiecīgo uzņēmumu eksporta darbības un tādējādi samazināt zaudējumus, kas tam rodas saistībā ar paralēlo importu, per se ir ļaunprātīga stāvokļa izmantošana EKL 82. panta izpratnē? Vai šī jautājuma risinājumu iespaido apstāklis, ka paralēlā tirdzniecība ir ļoti ienesīga vairumtirgotājiem, tā kā valsts iejaukšanās rezultātā Eiropas Kopienu līmenī pastāv cenu atšķirības, proti, tādēļ, ka farmaceitisko produktu tirgus neatrodas pilnībā atvērtas konkurences apstākļos, bet gan ir raksturojams kā tirgus, kurā lielā mērā pastāv valsts iejaukšanās. Visbeidzot, vai attiecīgās valsts iestādes konkurences jomā var piemērot Kopienu konkurences tiesības tādā pat veidā attiecībā uz tādiem tirgiem, kas darbojas konkurences apstākļos un tirgiem, kuros konkurence ir izkropļota valsts iejaukšanās dēļ? |
| --- | --- |

1)

Vai dominējošā stāvoklī esoša uzņēmuma atteikums pilnā apmērā apmierināt farmaceitisko produktu vairumtirgotāju pasūtījumus, ar mērķi ierobežot attiecīgo uzņēmumu eksporta darbības un tādējādi samazināt zaudējumus, kas tam rodas saistībā ar paralēlo importu, per se ir ļaunprātīga stāvokļa izmantošana EKL 82. panta izpratnē? Vai šī jautājuma risinājumu iespaido apstāklis, ka paralēlā tirdzniecība ir ļoti ienesīga vairumtirgotājiem, tā kā valsts iejaukšanās rezultātā Eiropas Kopienu līmenī pastāv cenu atšķirības, proti, tādēļ, ka farmaceitisko produktu tirgus neatrodas pilnībā atvērtas konkurences apstākļos, bet gan ir raksturojams kā tirgus, kurā lielā mērā pastāv valsts iejaukšanās. Visbeidzot, vai attiecīgās valsts iestādes konkurences jomā var piemērot Kopienu konkurences tiesības tādā pat veidā attiecībā uz tādiem tirgiem, kas darbojas konkurences apstākļos un tirgiem, kuros konkurence ir izkropļota valsts iejaukšanās dēļ?

| 2) | Kā ir jāizvērtē iespējamais ļaunprātīgās izmantošanas gadījums, ja Tiesa nolemj, ka paralēlās tirdzniecības ierobežojums iepriekš minēto iemeslu dēļ ne vienmēr ir ļaunprātīga darbība, ko veic uzņēmums, kas atrodas dominējošā stāvoklī? |
| --- | --- |

2)

Kā ir jāizvērtē iespējamais ļaunprātīgās izmantošanas gadījums, ja Tiesa nolemj, ka paralēlās tirdzniecības ierobežojums iepriekš minēto iemeslu dēļ ne vienmēr ir ļaunprātīga darbība, ko veic uzņēmums, kas atrodas dominējošā stāvoklī?

It īpaši:

| 2.1 | Vai ir atbilstīgi piemērot kritēriju saistībā ar procentuālo apjomu, par kādu tiek pārsniegts parastais patēriņš valstī, un/vai zaudējumiem, kas rodas dominējošā stāvoklī esošam uzņēmumam, ņemot vērā tā kopējo apgrozījumu un kopējos ienākumus? Gadījumā, ja atbilde ir apstiprinoša, kādā veidā ir jānosaka šī procentuālā apjoma apmērs un nodarīto zaudējumu kopsumma, kas sastāv no procentuālā apgrozījuma un no kopējiem ienākumiem, kuri rodas veicot rīcību, kas ir uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību? |
| --- | --- |

2.1

Vai ir atbilstīgi piemērot kritēriju saistībā ar procentuālo apjomu, par kādu tiek pārsniegts parastais patēriņš valstī, un/vai zaudējumiem, kas rodas dominējošā stāvoklī esošam uzņēmumam, ņemot vērā tā kopējo apgrozījumu un kopējos ienākumus? Gadījumā, ja atbilde ir apstiprinoša, kādā veidā ir jānosaka šī procentuālā apjoma apmērs un nodarīto zaudējumu kopsumma, kas sastāv no procentuālā apgrozījuma un no kopējiem ienākumiem, kuri rodas veicot rīcību, kas ir uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību?

| 2.2 | Vai ir jāpiemēro pieeja, kas balstās uz iesaistīto interešu izvērtēšanu [līdzsvaru] un, apstiprinošas atbildes gadījumā, kādas intereses ir jāņem vērā saistībā ar šo līdzsvaru?
  Precīzāk:






  a) | vai šajā sakarā ir nozīmīgs apstāklis, ka slimnieks, gala patērētājs, no paralēlās tirdzniecības saņem ierobežotu ekonomisko priekšrocību; un |
| --- | --- | --- |

2.2

Vai ir jāpiemēro pieeja, kas balstās uz iesaistīto interešu izvērtēšanu [līdzsvaru] un, apstiprinošas atbildes gadījumā, kādas intereses ir jāņem vērā saistībā ar šo līdzsvaru?

Precīzāk:

a)

vai šajā sakarā ir nozīmīgs apstāklis, ka slimnieks, gala patērētājs, no paralēlās tirdzniecības saņem ierobežotu ekonomisko priekšrocību; un

| b) | vai un kādā apmērā ir jāņem vērā sociālā nodrošinājuma iestāžu interese iegūt lētākus farmaceitiskos produktus? |
| --- | --- |

b)

vai un kādā apmērā ir jāņem vērā sociālā nodrošinājuma iestāžu interese iegūt lētākus farmaceitiskos produktus?

| 2.3 | Kādi papildu kritēriji un nosacījumi ir uzskatāmi par atbilstīgiem šajā gadījumā? |
| --- | --- |

2.3

Kādi papildu kritēriji un nosacījumi ir uzskatāmi par atbilstīgiem šajā gadījumā?

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/5 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/5

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — IONAS STROUMSAS E.P.E. pret GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

(Lieta C-472/06)

(2007/C 20/07)

Tiesvedības valoda — grieķu

Iesniedzējtiesa

Efeteio Athinon

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: IONAS STROUMSAS E.P.E.

Atbildētāja: GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai dominējošā stāvoklī esoša uzņēmuma atteikums pilnā apmērā apmierināt farmaceitisko produktu vairumtirgotāju pasūtījumus, ar mērķi ierobežot attiecīgo uzņēmumu eksporta darbības un tādējādi samazināt zaudējumus, kas tam rodas saistībā ar paralēlo importu, per se ir ļaunprātīga stāvokļa izmantošana EKL 82. panta izpratnē? Vai šī jautājuma risinājumu iespaido apstāklis, ka paralēlā tirdzniecība ir ļoti ienesīga vairumtirgotājiem, tā kā valsts iejaukšanās rezultātā Eiropas Kopienu līmenī pastāv cenu atšķirības, proti, tādēļ, ka farmaceitisko produktu tirgus neatrodas pilnībā atvērtas konkurences apstākļos, bet gan ir raksturojams kā tirgus, kurā lielā mērā pastāv valsts iejaukšanās. Visbeidzot, vai attiecīgās valsts iestādes konkurences jomā var piemērot Kopienu konkurences tiesības tādā pat veidā attiecībā uz tādiem tirgiem, kas darbojas konkurences apstākļos un tirgiem, kuros konkurence ir izkropļota valsts iejaukšanās dēļ? |
| --- | --- |

1)

Vai dominējošā stāvoklī esoša uzņēmuma atteikums pilnā apmērā apmierināt farmaceitisko produktu vairumtirgotāju pasūtījumus, ar mērķi ierobežot attiecīgo uzņēmumu eksporta darbības un tādējādi samazināt zaudējumus, kas tam rodas saistībā ar paralēlo importu, per se ir ļaunprātīga stāvokļa izmantošana EKL 82. panta izpratnē? Vai šī jautājuma risinājumu iespaido apstāklis, ka paralēlā tirdzniecība ir ļoti ienesīga vairumtirgotājiem, tā kā valsts iejaukšanās rezultātā Eiropas Kopienu līmenī pastāv cenu atšķirības, proti, tādēļ, ka farmaceitisko produktu tirgus neatrodas pilnībā atvērtas konkurences apstākļos, bet gan ir raksturojams kā tirgus, kurā lielā mērā pastāv valsts iejaukšanās. Visbeidzot, vai attiecīgās valsts iestādes konkurences jomā var piemērot Kopienu konkurences tiesības tādā pat veidā attiecībā uz tādiem tirgiem, kas darbojas konkurences apstākļos un tirgiem, kuros konkurence ir izkropļota valsts iejaukšanās dēļ?

| 2) | Kā ir jāizvērtē iespējamais ļaunprātīgās izmantošanas gadījums, ja Tiesa nolemj, ka paralēlās tirdzniecības ierobežojums iepriekš minēto iemeslu dēļ ne vienmēr ir ļaunprātīga darbība, ko veic uzņēmums, kas atrodas dominējošā stāvoklī? |
| --- | --- |

2)

Kā ir jāizvērtē iespējamais ļaunprātīgās izmantošanas gadījums, ja Tiesa nolemj, ka paralēlās tirdzniecības ierobežojums iepriekš minēto iemeslu dēļ ne vienmēr ir ļaunprātīga darbība, ko veic uzņēmums, kas atrodas dominējošā stāvoklī?

It īpaši:

| 2.1 | Vai ir atbilstīgi piemērot kritēriju saistībā ar procentuālo apjomu, par kādu tiek pārsniegts parastais patēriņš valstī, un/vai zaudējumiem, kas rodas dominējošā stāvoklī esošam uzņēmumam, ņemot vērā tā kopējo apgrozījumu un kopējos ienākumus? Gadījumā, ja atbilde ir apstiprinoša, kādā veidā ir jānosaka šī procentuālā apjoma apmērs un nodarīto zaudējumu kopsumma, kas sastāv no procentuālā apgrozījuma un no kopējiem ienākumiem, kuri rodas, veicot rīcību, kas ir uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību? |
| --- | --- |

2.1

Vai ir atbilstīgi piemērot kritēriju saistībā ar procentuālo apjomu, par kādu tiek pārsniegts parastais patēriņš valstī, un/vai zaudējumiem, kas rodas dominējošā stāvoklī esošam uzņēmumam, ņemot vērā tā kopējo apgrozījumu un kopējos ienākumus? Gadījumā, ja atbilde ir apstiprinoša, kādā veidā ir jānosaka šī procentuālā apjoma apmērs un nodarīto zaudējumu kopsumma, kas sastāv no procentuālā apgrozījuma un no kopējiem ienākumiem, kuri rodas, veicot rīcību, kas ir uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību?

| 2.2 | Vai ir jāpiemēro pieeja, kas balstās uz iesaistīto interešu izvērtēšanu [līdzsvaru] un, apstiprinošas atbildes gadījumā, kādas intereses ir jāņem vērā saistībā ar šo līdzsvaru?
  Precīzāk:






  a) | vai šajā sakarā ir nozīmīgs apstāklis, ka slimnieks, gala patērētājs, no paralēlās tirdzniecības saņem ierobežotu ekonomisko priekšrocību; un |
| --- | --- | --- |

2.2

Vai ir jāpiemēro pieeja, kas balstās uz iesaistīto interešu izvērtēšanu [līdzsvaru] un, apstiprinošas atbildes gadījumā, kādas intereses ir jāņem vērā saistībā ar šo līdzsvaru?

Precīzāk:

a)

vai šajā sakarā ir nozīmīgs apstāklis, ka slimnieks, gala patērētājs, no paralēlās tirdzniecības saņem ierobežotu ekonomisko priekšrocību; un

| b) | vai un kādā apmērā ir jāņem vērā sociālā nodrošinājuma iestāžu interese iegūt lētākus farmaceitiskos produktus? |
| --- | --- |

b)

vai un kādā apmērā ir jāņem vērā sociālā nodrošinājuma iestāžu interese iegūt lētākus farmaceitiskos produktus?

| 2.3 | Kādi papildu kritēriji un nosacījumi ir uzskatāmi par atbilstīgiem šajā gadījumā? |
| --- | --- |

2.3

Kādi papildu kritēriji un nosacījumi ir uzskatāmi par atbilstīgiem šajā gadījumā?

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/6 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/6

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — IONAS STROUMSAS E.P.E. pret GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

(Lieta C-473/06)

(2007/C 20/08)

Tiesvedības valoda — grieķu

Iesniedzējtiesa

Efeteio Athinon

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: IONAS STROUMSAS E.P.E.

Atbildētāja: GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai dominējošā stāvoklī esoša uzņēmuma atteikums pilnā apmērā apmierināt farmaceitisko produktu vairumtirgotāju pasūtījumus, ar mērķi ierobežot attiecīgo uzņēmumu eksporta darbības un tādējādi samazināt zaudējumus, kas tam rodas saistībā ar paralēlo importu, per se ir ļaunprātīga stāvokļa izmantošana EKL 82. panta izpratnē? Vai šī jautājuma risinājumu iespaido apstāklis, ka paralēlā tirdzniecība ir ļoti ienesīga vairumtirgotājiem, tā kā valsts iejaukšanās rezultātā Eiropas Kopienu līmenī pastāv cenu atšķirības, proti, tādēļ, ka farmaceitisko produktu tirgus neatrodas pilnībā atvērtas konkurences apstākļos, bet gan ir raksturojams kā tirgus, kurā lielā mērā pastāv valsts iejaukšanās. Visbeidzot, vai attiecīgās valsts iestādes konkurences jomā var piemērot Kopienu konkurences tiesības tādā pat veidā attiecībā uz tādiem tirgiem, kas darbojas konkurences apstākļos un tirgiem, kuros konkurence ir izkropļota valsts iejaukšanās dēļ? |
| --- | --- |

1)

Vai dominējošā stāvoklī esoša uzņēmuma atteikums pilnā apmērā apmierināt farmaceitisko produktu vairumtirgotāju pasūtījumus, ar mērķi ierobežot attiecīgo uzņēmumu eksporta darbības un tādējādi samazināt zaudējumus, kas tam rodas saistībā ar paralēlo importu, per se ir ļaunprātīga stāvokļa izmantošana EKL 82. panta izpratnē? Vai šī jautājuma risinājumu iespaido apstāklis, ka paralēlā tirdzniecība ir ļoti ienesīga vairumtirgotājiem, tā kā valsts iejaukšanās rezultātā Eiropas Kopienu līmenī pastāv cenu atšķirības, proti, tādēļ, ka farmaceitisko produktu tirgus neatrodas pilnībā atvērtas konkurences apstākļos, bet gan ir raksturojams kā tirgus, kurā lielā mērā pastāv valsts iejaukšanās. Visbeidzot, vai attiecīgās valsts iestādes konkurences jomā var piemērot Kopienu konkurences tiesības tādā pat veidā attiecībā uz tādiem tirgiem, kas darbojas konkurences apstākļos un tirgiem, kuros konkurence ir izkropļota valsts iejaukšanās dēļ?

| 2) | Kā ir jāizvērtē iespējamais ļaunprātīgās izmantošanas gadījums, ja Tiesa nolemj, ka paralēlās tirdzniecības ierobežojums iepriekš minēto iemeslu dēļ ne vienmēr ir ļaunprātīga darbība, ko veic uzņēmums, kas atrodas dominējošā stāvoklī? |
| --- | --- |

2)

Kā ir jāizvērtē iespējamais ļaunprātīgās izmantošanas gadījums, ja Tiesa nolemj, ka paralēlās tirdzniecības ierobežojums iepriekš minēto iemeslu dēļ ne vienmēr ir ļaunprātīga darbība, ko veic uzņēmums, kas atrodas dominējošā stāvoklī?

It īpaši:

| 2.1 | Vai ir atbilstīgi piemērot kritēriju saistībā ar procentuālo apjomu, par kādu tiek pārsniegts parastais patēriņš valstī, un/vai zaudējumiem, kas rodas dominējošā stāvoklī esošam uzņēmumam, ņemot vērā tā kopējo apgrozījumu un kopējos ienākumus? Gadījumā, ja atbilde ir apstiprinoša, kādā veidā ir jānosaka šī procentuālā apjoma apmērs un nodarīto zaudējumu kopsumma, kas sastāv no procentuālā apgrozījuma un no kopējiem ienākumiem, kuri rodas, veicot rīcību, kas ir uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību? |
| --- | --- |

2.1

Vai ir atbilstīgi piemērot kritēriju saistībā ar procentuālo apjomu, par kādu tiek pārsniegts parastais patēriņš valstī, un/vai zaudējumiem, kas rodas dominējošā stāvoklī esošam uzņēmumam, ņemot vērā tā kopējo apgrozījumu un kopējos ienākumus? Gadījumā, ja atbilde ir apstiprinoša, kādā veidā ir jānosaka šī procentuālā apjoma apmērs un nodarīto zaudējumu kopsumma, kas sastāv no procentuālā apgrozījuma un no kopējiem ienākumiem, kuri rodas, veicot rīcību, kas ir uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību?

| 2.2 | Vai ir jāpiemēro pieeja, kas balstās uz iesaistīto interešu izvērtēšanu [līdzsvaru] un, apstiprinošas atbildes gadījumā, kādas intereses ir jāņem vērā saistībā ar šo līdzsvaru?
  Precīzāk:






  a) | vai šajā sakarā ir nozīmīgs apstāklis, ka slimnieks, gala patērētājs, no paralēlās tirdzniecības saņem ierobežotu ekonomisko priekšrocību; un |
| --- | --- | --- |

2.2

Vai ir jāpiemēro pieeja, kas balstās uz iesaistīto interešu izvērtēšanu [līdzsvaru] un, apstiprinošas atbildes gadījumā, kādas intereses ir jāņem vērā saistībā ar šo līdzsvaru?

Precīzāk:

a)

vai šajā sakarā ir nozīmīgs apstāklis, ka slimnieks, gala patērētājs, no paralēlās tirdzniecības saņem ierobežotu ekonomisko priekšrocību; un

| b) | vai un kādā apmērā ir jāņem vērā sociālā nodrošinājuma iestāžu interese iegūt lētākus farmaceitiskos produktus? |
| --- | --- |

b)

vai un kādā apmērā ir jāņem vērā sociālā nodrošinājuma iestāžu interese iegūt lētākus farmaceitiskos produktus?

| 2.3 | Kādi papildu kritēriji un nosacījumi ir uzskatāmi par atbilstīgiem šajā gadījumā? |
| --- | --- |

2.3

Kādi papildu kritēriji un nosacījumi ir uzskatāmi par atbilstīgiem šajā gadījumā?

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/7 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/7

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — Farmakapothiki Pharma-Group Messinias Anonymi Etaireia pret GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton

(Lieta C-474/06)

(2007/C 20/09)

Tiesvedības valoda — grieķu

Iesniedzējtiesa

Efeteio Athinon

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Farmakapothiki Pharma-Group Messinias Anonymi Etaireia

Atbildētāja: GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proïonton

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai dominējošā stāvoklī esoša uzņēmuma atteikums pilnā apmērā apmierināt farmaceitisko produktu vairumtirgotāju pasūtījumus, ar mērķi ierobežot attiecīgo uzņēmumu eksporta darbības un tādējādi samazināt zaudējumus, kas tam rodas saistībā ar paralēlo importu, per se ir ļaunprātīga stāvokļa izmantošana EKL 82. panta izpratnē? Vai šī jautājuma risinājumu iespaido apstāklis, ka paralēlā tirdzniecība ir ļoti ienesīga vairumtirgotājiem, tā kā valsts iejaukšanās rezultātā Eiropas Kopienu līmenī pastāv cenu atšķirības, proti, tādēļ, ka farmaceitisko produktu tirgus neatrodas pilnībā atvērtas konkurences apstākļos, bet gan ir raksturojams kā tirgus, kurā lielā mērā pastāv valsts iejaukšanās. Visbeidzot, vai attiecīgās valsts iestādes konkurences jomā var piemērot Kopienu konkurences tiesības tādā pat veidā attiecībā uz tādiem tirgiem, kas darbojas konkurences apstākļos un tirgiem, kuros konkurence ir izkropļota valsts iejaukšanās dēļ? |
| --- | --- |

1)

Vai dominējošā stāvoklī esoša uzņēmuma atteikums pilnā apmērā apmierināt farmaceitisko produktu vairumtirgotāju pasūtījumus, ar mērķi ierobežot attiecīgo uzņēmumu eksporta darbības un tādējādi samazināt zaudējumus, kas tam rodas saistībā ar paralēlo importu, per se ir ļaunprātīga stāvokļa izmantošana EKL 82. panta izpratnē? Vai šī jautājuma risinājumu iespaido apstāklis, ka paralēlā tirdzniecība ir ļoti ienesīga vairumtirgotājiem, tā kā valsts iejaukšanās rezultātā Eiropas Kopienu līmenī pastāv cenu atšķirības, proti, tādēļ, ka farmaceitisko produktu tirgus neatrodas pilnībā atvērtas konkurences apstākļos, bet gan ir raksturojams kā tirgus, kurā lielā mērā pastāv valsts iejaukšanās. Visbeidzot, vai attiecīgās valsts iestādes konkurences jomā var piemērot Kopienu konkurences tiesības tādā pat veidā attiecībā uz tādiem tirgiem, kas darbojas konkurences apstākļos un tirgiem, kuros konkurence ir izkropļota valsts iejaukšanās dēļ?

| 2) | Kā ir jāizvērtē iespējamais ļaunprātīgās izmantošanas gadījums, ja Tiesa nolemj, ka paralēlās tirdzniecības ierobežojums iepriekš minēto iemeslu dēļ ne vienmēr ir ļaunprātīga darbība, ko veic uzņēmums, kas atrodas dominējošā stāvoklī? |
| --- | --- |

2)

Kā ir jāizvērtē iespējamais ļaunprātīgās izmantošanas gadījums, ja Tiesa nolemj, ka paralēlās tirdzniecības ierobežojums iepriekš minēto iemeslu dēļ ne vienmēr ir ļaunprātīga darbība, ko veic uzņēmums, kas atrodas dominējošā stāvoklī?

It īpaši:

| 2.1 | Vai ir atbilstīgi piemērot kritēriju saistībā ar procentuālo apjomu, par kādu tiek pārsniegts parastais patēriņš valstī, un/vai zaudējumiem, kas rodas dominējošā stāvoklī esošam uzņēmumam, ņemot vērā tā kopējo apgrozījumu un kopējos ienākumus? Gadījumā, ja atbilde ir apstiprinoša, kādā veidā ir jānosaka šī procentuālā apjoma apmērs un nodarīto zaudējumu kopsumma, kas sastāv no procentuālā apgrozījuma un no kopējiem ienākumiem, kuri rodas, veicot rīcību, kas ir uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību? |
| --- | --- |

2.1

Vai ir atbilstīgi piemērot kritēriju saistībā ar procentuālo apjomu, par kādu tiek pārsniegts parastais patēriņš valstī, un/vai zaudējumiem, kas rodas dominējošā stāvoklī esošam uzņēmumam, ņemot vērā tā kopējo apgrozījumu un kopējos ienākumus? Gadījumā, ja atbilde ir apstiprinoša, kādā veidā ir jānosaka šī procentuālā apjoma apmērs un nodarīto zaudējumu kopsumma, kas sastāv no procentuālā apgrozījuma un no kopējiem ienākumiem, kuri rodas, veicot rīcību, kas ir uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību?

| 2.2 | Vai ir jāpiemēro pieeja, kas balstās uz iesaistīto interešu izvērtēšanu [līdzsvaru] un, apstiprinošas atbildes gadījumā, kādas intereses ir jāņem vērā saistībā ar šo līdzsvaru?
  Precīzāk:






  a) | vai šajā sakarā ir nozīmīgs apstāklis, ka slimnieks, gala patērētājs, no paralēlās tirdzniecības saņem ierobežotu ekonomisko priekšrocību; un |
| --- | --- | --- |

2.2

Vai ir jāpiemēro pieeja, kas balstās uz iesaistīto interešu izvērtēšanu [līdzsvaru] un, apstiprinošas atbildes gadījumā, kādas intereses ir jāņem vērā saistībā ar šo līdzsvaru?

Precīzāk:

a)

vai šajā sakarā ir nozīmīgs apstāklis, ka slimnieks, gala patērētājs, no paralēlās tirdzniecības saņem ierobežotu ekonomisko priekšrocību; un

| b) | vai un kādā apmērā ir jāņem vērā sociālā nodrošinājuma iestāžu interese iegūt lētākus farmaceitiskos produktus? |
| --- | --- |

b)

vai un kādā apmērā ir jāņem vērā sociālā nodrošinājuma iestāžu interese iegūt lētākus farmaceitiskos produktus?

| 2.3 | Kādi papildu kritēriji un nosacījumi ir uzskatāmi par atbilstīgiem šajā gadījumā? |
| --- | --- |

2.3

Kādi papildu kritēriji un nosacījumi ir uzskatāmi par atbilstīgiem šajā gadījumā?

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/7 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/7

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — K.P. Marinopoulos — Anonimos Etairia Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proiondon pret Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

(Lieta C-475/06)

(2007/C 20/10)

Tiesvedības valoda — grieķu

Iesniedzējtiesa

Efeteio Athinon

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: K.P. Marinopoulos — Anonimos Etairia Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proiondon

Atbildētāja: Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai dominējošā stāvoklī esoša uzņēmuma atteikums pilnā apmērā apmierināt farmaceitisko produktu vairumtirgotāju pasūtījumus, ar mērķi ierobežot attiecīgo uzņēmumu eksporta darbības un tādējādi samazināt zaudējumus, kas tam rodas saistībā ar paralēlo importu, per se ir ļaunprātīga stāvokļa izmantošana EKL 82. panta izpratnē? Vai šī jautājuma risinājumu iespaido apstāklis, ka paralēlā tirdzniecība ir ļoti ienesīga vairumtirgotājiem, tā kā valsts iejaukšanās rezultātā Eiropas Kopienu līmenī pastāv cenu atšķirības, proti, tādēļ, ka farmaceitisko produktu tirgus neatrodas pilnībā atvērtas konkurences apstākļos, bet gan ir raksturojams kā tirgus, kurā lielā mērā pastāv valsts iejaukšanās. Visbeidzot, vai ir pareizi iesniedzējai piemērot Kopienu konkurences tiesības tādā pat veidā attiecībā uz tādiem tirgiem, kas darbojas konkurences apstākļos un tirgiem, kuros konkurence ir izkropļota valsts iejaukšanās dēļ? |
| --- | --- |

1)

Vai dominējošā stāvoklī esoša uzņēmuma atteikums pilnā apmērā apmierināt farmaceitisko produktu vairumtirgotāju pasūtījumus, ar mērķi ierobežot attiecīgo uzņēmumu eksporta darbības un tādējādi samazināt zaudējumus, kas tam rodas saistībā ar paralēlo importu, per se ir ļaunprātīga stāvokļa izmantošana EKL 82. panta izpratnē? Vai šī jautājuma risinājumu iespaido apstāklis, ka paralēlā tirdzniecība ir ļoti ienesīga vairumtirgotājiem, tā kā valsts iejaukšanās rezultātā Eiropas Kopienu līmenī pastāv cenu atšķirības, proti, tādēļ, ka farmaceitisko produktu tirgus neatrodas pilnībā atvērtas konkurences apstākļos, bet gan ir raksturojams kā tirgus, kurā lielā mērā pastāv valsts iejaukšanās. Visbeidzot, vai ir pareizi iesniedzējai piemērot Kopienu konkurences tiesības tādā pat veidā attiecībā uz tādiem tirgiem, kas darbojas konkurences apstākļos un tirgiem, kuros konkurence ir izkropļota valsts iejaukšanās dēļ?

| 2) | Kā ir jāizvērtē iespējamais ļaunprātīgās izmantošanas gadījums, ja Tiesa nolemj, ka paralēlās tirdzniecības ierobežojums iepriekš minēto iemeslu dēļ ne vienmēr ir ļaunprātīga darbība, ko veic uzņēmums, kas atrodas dominējošā stāvoklī? |
| --- | --- |

2)

Kā ir jāizvērtē iespējamais ļaunprātīgās izmantošanas gadījums, ja Tiesa nolemj, ka paralēlās tirdzniecības ierobežojums iepriekš minēto iemeslu dēļ ne vienmēr ir ļaunprātīga darbība, ko veic uzņēmums, kas atrodas dominējošā stāvoklī?

It īpaši:

| 2.1 | Vai ir atbilstīgi piemērot kritēriju saistībā ar procentuālo apjomu, par kādu tiek pārsniegts parastais patēriņš valstī, un/vai zaudējumiem, kas rodas dominējošā stāvoklī esošam uzņēmumam, ņemot vērā tā kopējo apgrozījumu un kopējos ienākumus? Gadījumā, ja atbilde ir apstiprinoša, kādā veidā ir jānosaka šī procentuālā apjoma apmērs un nodarīto zaudējumu kopsumma, kas sastāv no procentuālā apgrozījuma un no kopējiem ienākumiem, kuri rodas veicot rīcību, kas ir uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību? |
| --- | --- |

2.1

Vai ir atbilstīgi piemērot kritēriju saistībā ar procentuālo apjomu, par kādu tiek pārsniegts parastais patēriņš valstī, un/vai zaudējumiem, kas rodas dominējošā stāvoklī esošam uzņēmumam, ņemot vērā tā kopējo apgrozījumu un kopējos ienākumus? Gadījumā, ja atbilde ir apstiprinoša, kādā veidā ir jānosaka šī procentuālā apjoma apmērs un nodarīto zaudējumu kopsumma, kas sastāv no procentuālā apgrozījuma un no kopējiem ienākumiem, kuri rodas veicot rīcību, kas ir uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību?

| 2.2 | Vai ir jāpiemēro pieeja, kas balstās uz iesaistīto interešu izvērtēšanu [līdzsvaru] un, apstiprinošas atbildes gadījumā, kādas intereses ir jāņem vērā saistībā ar šo līdzsvaru?
  Precīzāk:






  a) | vai šajā sakarā ir nozīmīgs apstāklis, ka slimnieks, gala patērētājs, no paralēlās tirdzniecības saņem ierobežotu ekonomisko priekšrocību; un |
| --- | --- | --- |

2.2

Vai ir jāpiemēro pieeja, kas balstās uz iesaistīto interešu izvērtēšanu [līdzsvaru] un, apstiprinošas atbildes gadījumā, kādas intereses ir jāņem vērā saistībā ar šo līdzsvaru?

Precīzāk:

a)

vai šajā sakarā ir nozīmīgs apstāklis, ka slimnieks, gala patērētājs, no paralēlās tirdzniecības saņem ierobežotu ekonomisko priekšrocību; un

| b) | vai un kādā apmērā ir jāņem vērā sociālā nodrošinājuma iestāžu interese iegūt lētākus farmaceitiskos produktus? |
| --- | --- |

b)

vai un kādā apmērā ir jāņem vērā sociālā nodrošinājuma iestāžu interese iegūt lētākus farmaceitiskos produktus?

| 2.3 | Kādi papildu kritēriji un nosacījumi ir uzskatāmi par atbilstīgiem šajā gadījumā? |
| --- | --- |

2.3

Kādi papildu kritēriji un nosacījumi ir uzskatāmi par atbilstīgiem šajā gadījumā?

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/8 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/8

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — K.P. Marinopoulos — Anonimos Etairia Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proiondon pret Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

(Lieta C-476/06)

(2007/C 20/11)

Tiesvedības valoda — grieķu

Iesniedzējtiesa

Efeteio Athinon

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: K. P. Marinopoulos — Anonimos Etairia Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proiondon

Atbildētāja: Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai dominējošā stāvoklī esoša uzņēmuma atteikums pilnā apmērā apmierināt farmaceitisko produktu vairumtirgotāju pasūtījumus, ar mērķi ierobežot attiecīgo uzņēmumu eksporta darbības un tādējādi samazināt zaudējumus, kas tam rodas saistībā ar paralēlo importu, per se ir ļaunprātīga stāvokļa izmantošana EKL 82. panta izpratnē? Vai šī jautājuma risinājumu iespaido apstāklis, ka paralēlā tirdzniecība ir ļoti ienesīga vairumtirgotājiem, tā kā valsts iejaukšanās rezultātā Eiropas Kopienu līmenī pastāv cenu atšķirības, proti, tādēļ, ka farmaceitisko produktu tirgus neatrodas pilnībā atvērtas konkurences apstākļos, bet gan ir raksturojams kā tirgus, kurā lielā mērā pastāv valsts iejaukšanās. Visbeidzot, vai ir pareizi iesniedzējai piemērot Kopienu konkurences tiesības tādā pat veidā attiecībā uz tādiem tirgiem, kas darbojas konkurences apstākļos un tirgiem, kuros konkurence ir izkropļota valsts iejaukšanās dēļ? |
| --- | --- |

1)

Vai dominējošā stāvoklī esoša uzņēmuma atteikums pilnā apmērā apmierināt farmaceitisko produktu vairumtirgotāju pasūtījumus, ar mērķi ierobežot attiecīgo uzņēmumu eksporta darbības un tādējādi samazināt zaudējumus, kas tam rodas saistībā ar paralēlo importu, per se ir ļaunprātīga stāvokļa izmantošana EKL 82. panta izpratnē? Vai šī jautājuma risinājumu iespaido apstāklis, ka paralēlā tirdzniecība ir ļoti ienesīga vairumtirgotājiem, tā kā valsts iejaukšanās rezultātā Eiropas Kopienu līmenī pastāv cenu atšķirības, proti, tādēļ, ka farmaceitisko produktu tirgus neatrodas pilnībā atvērtas konkurences apstākļos, bet gan ir raksturojams kā tirgus, kurā lielā mērā pastāv valsts iejaukšanās. Visbeidzot, vai ir pareizi iesniedzējai piemērot Kopienu konkurences tiesības tādā pat veidā attiecībā uz tādiem tirgiem, kas darbojas konkurences apstākļos un tirgiem, kuros konkurence ir izkropļota valsts iejaukšanās dēļ?

| 2) | Kā ir jāizvērtē iespējamais ļaunprātīgās izmantošanas gadījums, ja Tiesa nolemj, ka paralēlās tirdzniecības ierobežojums iepriekš minēto iemeslu dēļ ne vienmēr ir ļaunprātīga darbība, ko veic uzņēmums, kas atrodas dominējošā stāvoklī? |
| --- | --- |

2)

Kā ir jāizvērtē iespējamais ļaunprātīgās izmantošanas gadījums, ja Tiesa nolemj, ka paralēlās tirdzniecības ierobežojums iepriekš minēto iemeslu dēļ ne vienmēr ir ļaunprātīga darbība, ko veic uzņēmums, kas atrodas dominējošā stāvoklī?

It īpaši:

| 2.1 | Vai ir atbilstīgi piemērot kritēriju saistībā ar procentuālo apjomu, par kādu tiek pārsniegts parastais patēriņš valstī, un/vai zaudējumiem, kas rodas dominējošā stāvoklī esošam uzņēmumam, ņemot vērā tā kopējo apgrozījumu un kopējos ienākumus? Gadījumā, ja atbilde ir apstiprinoša, kādā veidā ir jānosaka šī procentuālā apjoma apmērs un nodarīto zaudējumu kopsumma, kas sastāv no procentuālā apgrozījuma un no kopējiem ienākumiem, kuri rodas veicot rīcību, kas ir uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību? |
| --- | --- |

2.1

Vai ir atbilstīgi piemērot kritēriju saistībā ar procentuālo apjomu, par kādu tiek pārsniegts parastais patēriņš valstī, un/vai zaudējumiem, kas rodas dominējošā stāvoklī esošam uzņēmumam, ņemot vērā tā kopējo apgrozījumu un kopējos ienākumus? Gadījumā, ja atbilde ir apstiprinoša, kādā veidā ir jānosaka šī procentuālā apjoma apmērs un nodarīto zaudējumu kopsumma, kas sastāv no procentuālā apgrozījuma un no kopējiem ienākumiem, kuri rodas veicot rīcību, kas ir uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību?

| 2.2 | Vai ir jāpiemēro pieeja, kas balstās uz iesaistīto interešu izvērtēšanu [līdzsvaru] un, apstiprinošas atbildes gadījumā, kādas intereses ir jāņem vērā saistībā ar šo līdzsvaru?
  Precīzāk:






  a) | vai šajā sakarā ir nozīmīgs apstāklis, ka slimnieks, gala patērētājs, no paralēlās tirdzniecības saņem ierobežotu ekonomisko priekšrocību; un |
| --- | --- | --- |

2.2

Vai ir jāpiemēro pieeja, kas balstās uz iesaistīto interešu izvērtēšanu [līdzsvaru] un, apstiprinošas atbildes gadījumā, kādas intereses ir jāņem vērā saistībā ar šo līdzsvaru?

Precīzāk:

a)

vai šajā sakarā ir nozīmīgs apstāklis, ka slimnieks, gala patērētājs, no paralēlās tirdzniecības saņem ierobežotu ekonomisko priekšrocību; un

| b) | vai un kādā apmērā ir jāņem vērā sociālā nodrošinājuma iestāžu interese iegūt lētākus farmaceitiskos produktus? |
| --- | --- |

b)

vai un kādā apmērā ir jāņem vērā sociālā nodrošinājuma iestāžu interese iegūt lētākus farmaceitiskos produktus?

| 2.3 | Kādi papildu kritēriji un nosacījumi ir uzskatāmi par atbilstīgiem šajā gadījumā? |
| --- | --- |

2.3

Kādi papildu kritēriji un nosacījumi ir uzskatāmi par atbilstīgiem šajā gadījumā?

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/9 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/9

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — Kokkoris D. Tsanas K. E.P.E. u. c. pret Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

(Lieta C-477/06)

(2007/C 20/12)

Tiesvedības valoda — grieķu

Iesniedzējtiesa

Efeteio Athinon

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Kokkoris D. Tsanas K. E.P.E. u. c.

Atbildētāja: Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai dominējošā stāvoklī esoša uzņēmuma atteikums pilnā apmērā apmierināt farmaceitisko produktu vairumtirgotāju pasūtījumus, ar mērķi ierobežot attiecīgo uzņēmumu eksporta darbības un tādējādi samazināt zaudējumus, kas tam rodas saistībā ar paralēlo importu, per se ir ļaunprātīga stāvokļa izmantošana EKL 82. panta izpratnē? Vai šī jautājuma risinājumu iespaido apstāklis, ka paralēlā tirdzniecība ir ļoti ienesīga vairumtirgotājiem, tā kā valsts iejaukšanās rezultātā Eiropas Kopienu līmenī pastāv cenu atšķirības, proti, tādēļ, ka farmaceitisko produktu tirgus neatrodas pilnībā atvērtas konkurences apstākļos, bet gan ir raksturojams kā tirgus, kurā lielā mērā pastāv valsts iejaukšanās. Visbeidzot, vai attiecīgās valsts iestādes konkurences jomā var piemērot Kopienu konkurences tiesības tādā pat veidā attiecībā uz tādiem tirgiem, kas darbojas konkurences apstākļos un tirgiem, kuros konkurence ir izkropļota valsts iejaukšanās dēļ? |
| --- | --- |

1)

Vai dominējošā stāvoklī esoša uzņēmuma atteikums pilnā apmērā apmierināt farmaceitisko produktu vairumtirgotāju pasūtījumus, ar mērķi ierobežot attiecīgo uzņēmumu eksporta darbības un tādējādi samazināt zaudējumus, kas tam rodas saistībā ar paralēlo importu, per se ir ļaunprātīga stāvokļa izmantošana EKL 82. panta izpratnē? Vai šī jautājuma risinājumu iespaido apstāklis, ka paralēlā tirdzniecība ir ļoti ienesīga vairumtirgotājiem, tā kā valsts iejaukšanās rezultātā Eiropas Kopienu līmenī pastāv cenu atšķirības, proti, tādēļ, ka farmaceitisko produktu tirgus neatrodas pilnībā atvērtas konkurences apstākļos, bet gan ir raksturojams kā tirgus, kurā lielā mērā pastāv valsts iejaukšanās. Visbeidzot, vai attiecīgās valsts iestādes konkurences jomā var piemērot Kopienu konkurences tiesības tādā pat veidā attiecībā uz tādiem tirgiem, kas darbojas konkurences apstākļos un tirgiem, kuros konkurence ir izkropļota valsts iejaukšanās dēļ?

| 2) | Kā ir jāizvērtē iespējamais ļaunprātīgās izmantošanas gadījums, ja Tiesa nolemj, ka paralēlās tirdzniecības ierobežojums iepriekš minēto iemeslu dēļ ne vienmēr ir ļaunprātīga darbība, ko veic uzņēmums, kas atrodas dominējošā stāvoklī? |
| --- | --- |

2)

Kā ir jāizvērtē iespējamais ļaunprātīgās izmantošanas gadījums, ja Tiesa nolemj, ka paralēlās tirdzniecības ierobežojums iepriekš minēto iemeslu dēļ ne vienmēr ir ļaunprātīga darbība, ko veic uzņēmums, kas atrodas dominējošā stāvoklī?

It īpaši:

| 2.1 | Vai ir atbilstīgi piemērot kritēriju saistībā ar procentuālo apjomu, par kādu tiek pārsniegts parastais patēriņš valstī, un/vai zaudējumiem, kas rodas dominējošā stāvoklī esošam uzņēmumam, ņemot vērā tā kopējo apgrozījumu un kopējos ienākumus? Gadījumā, ja atbilde ir apstiprinoša, kādā veidā ir jānosaka šī procentuālā apjoma apmērs un nodarīto zaudējumu kopsumma, kas sastāv no procentuālā apgrozījuma un no kopējiem ienākumiem, kuri rodas veicot rīcību, kas ir uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību? |
| --- | --- |

2.1

Vai ir atbilstīgi piemērot kritēriju saistībā ar procentuālo apjomu, par kādu tiek pārsniegts parastais patēriņš valstī, un/vai zaudējumiem, kas rodas dominējošā stāvoklī esošam uzņēmumam, ņemot vērā tā kopējo apgrozījumu un kopējos ienākumus? Gadījumā, ja atbilde ir apstiprinoša, kādā veidā ir jānosaka šī procentuālā apjoma apmērs un nodarīto zaudējumu kopsumma, kas sastāv no procentuālā apgrozījuma un no kopējiem ienākumiem, kuri rodas veicot rīcību, kas ir uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību?

| 2.2 | Vai ir jāpiemēro pieeja, kas balstās uz iesaistīto interešu izvērtēšanu [līdzsvaru] un, apstiprinošas atbildes gadījumā, kādas intereses ir jāņem vērā saistībā ar šo līdzsvaru?
  Precīzāk:






  a) | vai šajā sakarā ir nozīmīgs apstāklis, ka slimnieks, gala patērētājs, no paralēlās tirdzniecības saņem ierobežotu ekonomisko priekšrocību; un |
| --- | --- | --- |

2.2

Vai ir jāpiemēro pieeja, kas balstās uz iesaistīto interešu izvērtēšanu [līdzsvaru] un, apstiprinošas atbildes gadījumā, kādas intereses ir jāņem vērā saistībā ar šo līdzsvaru?

Precīzāk:

a)

vai šajā sakarā ir nozīmīgs apstāklis, ka slimnieks, gala patērētājs, no paralēlās tirdzniecības saņem ierobežotu ekonomisko priekšrocību; un

| b) | vai un kādā apmērā ir jāņem vērā sociālā nodrošinājuma iestāžu interese iegūt lētākus farmaceitiskos produktus? |
| --- | --- |

b)

vai un kādā apmērā ir jāņem vērā sociālā nodrošinājuma iestāžu interese iegūt lētākus farmaceitiskos produktus?

| 2.3 | Kādi papildu kritēriji un nosacījumi ir uzskatāmi par atbilstīgiem šajā gadījumā? |
| --- | --- |

2.3

Kādi papildu kritēriji un nosacījumi ir uzskatāmi par atbilstīgiem šajā gadījumā?

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/9 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/9

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Efeteio Athinon (Grieķija) 2006. gada 21. novembra rīkojumu — Kokkoris D. Tsanas K. E.P.E. u.c. pret Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

(Lieta C-478/06)

(2007/C 20/13)

Tiesvedības valoda — grieķu

Iesniedzējtiesa

Efeteio Athinon

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Kokkoris D. Tsanas K. E.P.E. u.c.

Atbildētāja: Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai dominējošā stāvoklī esoša uzņēmuma atteikums pilnā apmērā apmierināt farmaceitisko produktu vairumtirgotāju pasūtījumus, ar mērķi ierobežot attiecīgo uzņēmumu eksporta darbības un tādējādi samazināt zaudējumus, kas tam rodas saistībā ar paralēlo importu, per se ir ļaunprātīga stāvokļa izmantošana EKL 82. panta izpratnē? Vai šī jautājuma risinājumu iespaido apstāklis, ka paralēlā tirdzniecība ir ļoti ienesīga vairumtirgotājiem, tā kā valsts iejaukšanās rezultātā Eiropas Kopienu līmenī pastāv cenu atšķirības, proti, tādēļ, ka farmaceitisko produktu tirgus neatrodas pilnībā atvērtas konkurences apstākļos, bet gan ir raksturojams kā tirgus, kurā lielā mērā pastāv valsts iejaukšanās. Visbeidzot, vai attiecīgās valsts iestādes konkurences jomā var piemērot Kopienu konkurences tiesības tādā pat veidā attiecībā uz tādiem tirgiem, kas darbojas konkurences apstākļos un tirgiem, kuros konkurence ir izkropļota valsts iejaukšanās dēļ? |
| --- | --- |

1)

Vai dominējošā stāvoklī esoša uzņēmuma atteikums pilnā apmērā apmierināt farmaceitisko produktu vairumtirgotāju pasūtījumus, ar mērķi ierobežot attiecīgo uzņēmumu eksporta darbības un tādējādi samazināt zaudējumus, kas tam rodas saistībā ar paralēlo importu, per se ir ļaunprātīga stāvokļa izmantošana EKL 82. panta izpratnē? Vai šī jautājuma risinājumu iespaido apstāklis, ka paralēlā tirdzniecība ir ļoti ienesīga vairumtirgotājiem, tā kā valsts iejaukšanās rezultātā Eiropas Kopienu līmenī pastāv cenu atšķirības, proti, tādēļ, ka farmaceitisko produktu tirgus neatrodas pilnībā atvērtas konkurences apstākļos, bet gan ir raksturojams kā tirgus, kurā lielā mērā pastāv valsts iejaukšanās. Visbeidzot, vai attiecīgās valsts iestādes konkurences jomā var piemērot Kopienu konkurences tiesības tādā pat veidā attiecībā uz tādiem tirgiem, kas darbojas konkurences apstākļos un tirgiem, kuros konkurence ir izkropļota valsts iejaukšanās dēļ?

| 2) | Kā ir jāizvērtē iespējamais ļaunprātīgās izmantošanas gadījums, ja Tiesa nolemj, ka paralēlās tirdzniecības ierobežojums iepriekš minēto iemeslu dēļ ne vienmēr ir ļaunprātīga darbība, ko veic uzņēmums, kas atrodas dominējošā stāvoklī? |
| --- | --- |

2)

Kā ir jāizvērtē iespējamais ļaunprātīgās izmantošanas gadījums, ja Tiesa nolemj, ka paralēlās tirdzniecības ierobežojums iepriekš minēto iemeslu dēļ ne vienmēr ir ļaunprātīga darbība, ko veic uzņēmums, kas atrodas dominējošā stāvoklī?

It īpaši:

| 2.1 | Vai ir atbilstīgi piemērot kritēriju saistībā ar procentuālo apjomu, par kādu tiek pārsniegts parastais patēriņš valstī, un/vai zaudējumiem, kas rodas dominējošā stāvoklī esošam uzņēmumam, ņemot vērā tā kopējo apgrozījumu un kopējos ienākumus? Gadījumā, ja atbilde ir apstiprinoša, kādā veidā ir jānosaka šī procentuālā apjoma apmērs un nodarīto zaudējumu kopsumma, kas sastāv no procentuālā apgrozījuma un no kopējiem ienākumiem, kuri rodas veicot rīcību, kas ir uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību? |
| --- | --- |

2.1

Vai ir atbilstīgi piemērot kritēriju saistībā ar procentuālo apjomu, par kādu tiek pārsniegts parastais patēriņš valstī, un/vai zaudējumiem, kas rodas dominējošā stāvoklī esošam uzņēmumam, ņemot vērā tā kopējo apgrozījumu un kopējos ienākumus? Gadījumā, ja atbilde ir apstiprinoša, kādā veidā ir jānosaka šī procentuālā apjoma apmērs un nodarīto zaudējumu kopsumma, kas sastāv no procentuālā apgrozījuma un no kopējiem ienākumiem, kuri rodas veicot rīcību, kas ir uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību?

| 2.2 | Vai ir jāpiemēro pieeja, kas balstās uz iesaistīto interešu izvērtēšanu [līdzsvaru] un, apstiprinošas atbildes gadījumā, kādas intereses ir jāņem vērā saistībā ar šo līdzsvaru?
  Precīzāk:






  a) | vai šajā sakarā ir nozīmīgs apstāklis, ka slimnieks, gala patērētājs, no paralēlās tirdzniecības saņem ierobežotu ekonomisko priekšrocību; un |
| --- | --- | --- |

2.2

Vai ir jāpiemēro pieeja, kas balstās uz iesaistīto interešu izvērtēšanu [līdzsvaru] un, apstiprinošas atbildes gadījumā, kādas intereses ir jāņem vērā saistībā ar šo līdzsvaru?

Precīzāk:

a)

vai šajā sakarā ir nozīmīgs apstāklis, ka slimnieks, gala patērētājs, no paralēlās tirdzniecības saņem ierobežotu ekonomisko priekšrocību; un

| b) | vai un kādā apmērā ir jāņem vērā sociālā nodrošinājuma iestāžu interese iegūt lētākus farmaceitiskos produktus? |
| --- | --- |

b)

vai un kādā apmērā ir jāņem vērā sociālā nodrošinājuma iestāžu interese iegūt lētākus farmaceitiskos produktus?

| 2.3 | Kādi papildu kritēriji un nosacījumi ir uzskatāmi par atbilstīgiem šajā gadījumā? |
| --- | --- |

2.3

Kādi papildu kritēriji un nosacījumi ir uzskatāmi par atbilstīgiem šajā gadījumā?

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/10 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/10

---

Prasība, kas celta 2006. gada 24. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku

(Lieta C-480/06)

(2007/C 20/14)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — X. Lewis un B. Schima, pārstāvji)

Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika

Prasītājas prasījumi:

| — | atzīt, ka Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai (1) 8. pants kopā ar III–VI sadaļu, jo Rotenburg (Wümme), Harburg, Soltau-Fallingbostel un Stade lauku rajoni tieši noslēdza līgumu par atkritumu apglabāšanas pakalpojumiem ar Stadtreinigung Hamburg un neveica atklātu vai slēgtu konkursu Eiropas Kopienas līmenī; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai (1) 8. pants kopā ar III–VI sadaļu, jo Rotenburg (Wümme), Harburg, Soltau-Fallingbostel un Stade lauku rajoni tieši noslēdza līgumu par atkritumu apglabāšanas pakalpojumiem ar Stadtreinigung Hamburg un neveica atklātu vai slēgtu konkursu Eiropas Kopienas līmenī;

| — | piespriest Vācijas Federatīvajai Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Vācijas Federatīvajai Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

1995. gada 18. decembrī četri Lejassaksijas lauku rajoni noslēdza līgumu par atkritumu apglabāšanas pakalpojumiem ar Stadtreinigung Hamburg, kas ir publisko tiesību iestāde. Šis līgums tika noslēgts, neveicot līguma piešķiršanas procedūru un neizsludinot konkursu visā Kopienā.

Lauku rajoni ir publiskās līgumslēdzējas iestādes un attiecīgais līgums ir rakstisks pakalpojumu līgums ar atlīdzību, kas pārsniedz attiecīgo Direktīvā 92/50/EEK noteikto robežvērtību un līdz ar to ietilpst šīs direktīvas piemērojamības jomā.

Tas, ka Stadtreinigung Hamburg kā publisko tiesību iestāde pati ir valsts pakalpojumu līgumslēdzēja iestāde Direktīvas 92/50/EEK izpratnē, nemaina to, ka uz strīdīgo līgumu attiecas šī direktīva: Tiesa ir skaidri noteikusi, ka valsts pakalpojumu tiesību direktīvas ir vienmēr piemērojamas, ja publiskā līgumslēdzēja iestāde paredz rakstiski noslēgt līgumu ar atlīdzību ar iestādi, kas oficiāli no tās nošķirta un kam ir neatkarīgas lēmumu pieņemšanas pilnvaras.

Nav faktu, kas attaisnotu attiecīgā pakalpojumu līguma diskrecionāru piešķiršanu sarunu procesa formā bez iepriekšēja paziņojuma par konkursu.

Komisija nevar piekrist arī federālās valdības argumentam, ka pašvaldību sadarbībai kā pašvaldību pašnoteikšanās tiesību izpausmei — neatkarīgi no to konkrētās formas — nav piemērojamas valsts pakalpojumu tiesības. Tiesības uz pašvaldību pašnoteikšanos izmantošana nevar izraisīt to, ka vietējās iestādes var neņemt vērā noteikumus par valsts pakalpojumu līgumiem. Ciktāl šīs iestādes noslēdz valsts pakalpojumu līgumus ar citām iestādēm, pat ja tās arī ir publiskas līgumslēdzējas iestādes, uz tām attiecas šīs pakalpojumu tiesības. Vācijas valdība turpmāk nav varējusi pierādīt, ka šis pakalpojumu līgums tehnisku iemeslu dēļ var tikt noslēgts tikai ar noteiktu pakalpojumu sniedzēju.

Šo iemeslu dēļ Komisija secina, ka Vācijas Federatīvā Republika, tieši noslēdzot līgumu par atkritumu apglabāšanu, neveicot līguma piešķiršanas procedūru un neizsludinto konkursu visā Kopienā, ir pārkāpusi Direktīvu 92/50/EEK.

---

(1)  OV L 209, 1. lpp.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/11 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/11

---

Prasība, kas celta 2006. gada 24. novembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku

(Lieta C-483/06)

(2007/C 20/15)

Tiesvedības valoda — itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — L. Pignataro)

Atbildētāja: Itālijas Republika

Prasītājas prasījumi:

| — | atzīt, ka Itālijas Republika, neiekļaujot sponsorizēšanas aizliegumā tādus pasākumus vai darbības, kas norisinās vienīgi Itālijas teritorijā, nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Direktīvas 2003/33/EK (1) 5. panta 1. punkts |
| --- | --- |

—

atzīt, ka Itālijas Republika, neiekļaujot sponsorizēšanas aizliegumā tādus pasākumus vai darbības, kas norisinās vienīgi Itālijas teritorijā, nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Direktīvas 2003/33/EK (1) 5. panta 1. punkts

| — | piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Itālijas tiesību aktos ir paredzēta atkāpe no 5. panta 1. punktā noteiktā sponsorizēšanas aizlieguma, kura nav paredzēta Direktīvā 2003/33/EK.

---

(1)  OV L 152, 16. lpp.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/11 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/11

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Hoge Raad der Nederlanden2006. gada 27. novembra rīkojumu — Fiscale eenheid Koninklijke Ahold NV pret Staatssecretaris van Financiën

(Lieta C-484/06)

(2007/C 20/16)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Iesniedzējtiesa

Hoge Raad der Nederlanden

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Fiscale eenheid Koninklijke Ahold NV

Atbildētāja: Staatssecretaris van Financiën

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai attiecībā uz pievienotās vērtības nodokļa summu apaļošanu spēkā ir tikai valsts tiesību akti, jeb šajā jautājumā piemērojamas ir arī Kopienu tiesības — īpaši Pirmās direktīvas (1) 2. panta pirmā un otrā daļa un Sestās direktīvas (2) 11.A panta 1. punkts vai arī Sestās direktīvas 22. panta 3. punkta b) apakšpunkta pirmais ievilkums (līdz 2004. gada 1. janvārim spēkā esošajā redakcijā) un 5. punkts? |
| --- | --- |

1)

Vai attiecībā uz pievienotās vērtības nodokļa summu apaļošanu spēkā ir tikai valsts tiesību akti, jeb šajā jautājumā piemērojamas ir arī Kopienu tiesības — īpaši Pirmās direktīvas (1) 2. panta pirmā un otrā daļa un Sestās direktīvas (2) 11.A panta 1. punkts vai arī Sestās direktīvas 22. panta 3. punkta b) apakšpunkta pirmais ievilkums (līdz 2004. gada 1. janvārim spēkā esošajā redakcijā) un 5. punkts?

| 2) | Gadījumā, ja uz pēdējo jautājuma daļu tiek atbildēts apstiprinoši: vai no minētajiem direktīvu noteikumiem izriet, ka dalībvalstīm ir pienākums atļaut apaļošanu katrai atsevišķai precei uz leju, arī gadījumos, ja dažādi darījumi tiek norādīti vienā rēķinā un/vai ir ietverti vienā deklarācijā? |
| --- | --- |

2)

Gadījumā, ja uz pēdējo jautājuma daļu tiek atbildēts apstiprinoši: vai no minētajiem direktīvu noteikumiem izriet, ka dalībvalstīm ir pienākums atļaut apaļošanu katrai atsevišķai precei uz leju, arī gadījumos, ja dažādi darījumi tiek norādīti vienā rēķinā un/vai ir ietverti vienā deklarācijā?

---

(1)  Padomes 1967. gada 11. aprīļa Pirmā direktīva 67/227/EEK par dalībvalstu tiesību aktu par apgrozījuma nodokļiem saskaņošanu (OV 71, 1301. lpp.).

(2)  Padomes Sestā direktīva 77/388/EEK (1977. gada 17. maijs) par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.).

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/12 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/12

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Hof van beroep te Antwerpen (Beļģija) 2006. gada 27. novembra rīkojumu — BVBA Van Landeghem pret Beļģijas valsti

(Lieta C-486/06)

(2007/C 20/17)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Iesniedzējtiesa

Hof van beroep te Antwerpen

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: BVBA Van Landeghem

Atbildētāja: Beļģijas valsts

Prejudiciālie jautājumi

Vai “pikapi” — t. i. motorizēti transporta līdzekļi, kas sastāv, pirmkārt, no slēgtas kabīnes, kas kalpo par pasažieru salonu, turklāt zem vadītāja sēdvietas vai sēdekļa atrodas salokāmi vai izņemami sēdekļi, kas piestiprināmi trijos punktos, un, otrkārt, no kravas nodalījuma, kas nodalīts no kabīnes un nav augstāks par 50 cm, kas var tikt atvērts tikai no aizmugures un kam nav aprīkojuma kravas nostiprināšanai; kuriem ir ļoti ekskluzīvs salona aprīkojums ar visām opcijām (ieskaitot elektrisku sēdekļu pozīcijas mainīšanu, elektriski vadāmus spoguļus un logus, stereo iekārtu ar CD atskaņotāju), bremžu pretbloķēšanas sistēmu [ABS], ar 4-8 litru tilpuma automātiska pārslēga benzīna dzinēju ar ļoti augstu degvielas patēriņu, pilnpiedziņu un luksusa (sporta) riteņu diskiem, laika posmā no 1995. gada 10. aprīļa līdz 1997. gada 4. decembrim 1997, laižot brīvā apgrozībā un deklarējot kā vieglās automašīnas un citas, galvenokārt pasažieru pārvadāšanai ražotas automašīnas (izņemot tās, kas iekļaujamas tarifa pozīcijā 8702), ieskaitot kombinētus transporta līdzekļus un sporta automašīnas, ir iekļaujami tolaik spēkā esošās Kombinētās nomenklatūras (sākotnēji pieņemta ar Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulu (EEK) Nr. 2658/87 (1) par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, OV L 256 no 1987. gada 7. septembra, 1. lpp.) tarifa pozīcijā 8703, vai arī kā kravas automašīnas ir iekļaujami tolaik spēkā esošās Kombinētās nomenklatūras tarifa pozīcijā 8704, vai arī ir iekļaujami citā tarifa pozīcijā, nevis tolaik spēkā esošās Kombinētās nomenklatūras tarifa pozīcijā 8703 vai 8704?

---

(1)  OV L 256, 1 lpp.

1

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/12 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/12

---

Apelācija, ko 2006. gada 27. novembrī ierosinājusi L & D, S.A. par Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2006. gada 7. septembra spriedumu lietā T-168/04, L & D, S.A. pret ITSB

(Lieta C-488/06)

(2007/C 20/18)

Tiesvedības valoda — spāņu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: L& D, S.A. (pārstāvis — S. Miralles Miravet, abogado)

Citi lietas dalībnieki: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) un Julios Sämann Ltd

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

| — | pilnībā atcelt Pirmās instances tiesas spriedumu; |
| --- | --- |

—

pilnībā atcelt Pirmās instances tiesas spriedumu;

| — | atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2004. gada 15. marta lēmuma rezolutīvās daļas 1. un 3. punktu, ciktāl tie 1) daļēji atceļ Iebildumu nodaļas lēmumu un noraida preču zīmes pieteikumu, kas iesniegts attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 3. un 5. klasē, un 2) uzdod katram no lietas dalībniekiem segt savus izdevumus, kas radušies iebildumu procesā un apelācijas procesā; |
| --- | --- |

—

atcelt ITSB Apelāciju otrās padomes 2004. gada 15. marta lēmuma rezolutīvās daļas 1. un 3. punktu, ciktāl tie 1) daļēji atceļ Iebildumu nodaļas lēmumu un noraida preču zīmes pieteikumu, kas iesniegts attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 3. un 5. klasē, un 2) uzdod katram no lietas dalībniekiem segt savus izdevumus, kas radušies iebildumu procesā un apelācijas procesā;

| — | uzdot ITSB atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

uzdot ITSB atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Regulas Nr. 40/94 (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums

Pirmās instances tiesa pārkāpusi Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, atzīstot, ka i) agrākā Kopienas preču zīme Nr. 91.991 bija ieguvusi atšķirtspēju; ii) ka reģistrācijai pieteiktā grafiskā preču zīme, kura ietvēra vārdisku elementu “Aire Limpio”, — Nr. 252.288 un agrākā Kopienas grafiska preču zīme Nr. 91.991 bija līdzīgas un iii) ka pastāvēja sajaukšanas iespēja.

Regulas Nr. 40/94 73. panta pārkāpums

ITSB Iebildumu nodaļa (2003. gada 25. februāra lēmums) un Apelāciju padome (2004. gada 15. marts) savā vērtējumā aprobežojās ar reģistrācijai pieteiktās preču zīmes (“Aire Limpio” Nr. 252.288) un Kopienas agrākās preču zīmes Nr. 91.991 izvērtēšanu. Tomēr Pirmās instances tiesa vadījās no dokumentiem, kuri attiecās uz citām preču zīmēm, tostarp uz starptautisku preču zīmi Nr. 328.915 “ARBRE MAGIQUE”. Tā rezultātā sprieduma, par kuru iesniegta apelācija, pamatojums atsaucas uz preču zīmi, kuru pat pieteikuma iesniedzēja bija izslēgusi no salīdzinošā vērtējuma, lai noteiktu sajaukšanas iespējas pastāvēšanu. Tādējādi apelācijas sūdzības iesniedzēja nevarēja pienācīgi aizstāvēties attiecībā uz argumentiem un informāciju, kas attiecās uz citām preču zīmēm, nevis Kopienas preču zīmi Nr. 91.991, ar ko ir kļūdaini pamatots Pirmās instances tiesas spriedums, par kuru ir iesniegta apelācija.

---

(1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/13 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/13

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Consiglio di Stato (Itālija) 2006. gada 28. novembra rīkojumu — Consorzio Elisoccorso San Raffaele pret Elilombarda s.r.l.

(Lieta C-492/06)

(2007/C 20/19)

Tiesvedības valoda — itāļu

Iesniedzējtiesa

Consiglio di Stato

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Consorzio Elisoccorso San Raffaele

Atbildētājs: Elilombarda s.r.l.

Prejudiciālie jautājumi

Vai 1. pants Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīvā 89/665/EEK (1) par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz [izskatīšanas] procedūru piemērošanu, piešķirot publisko piegādes un būvdarbu līgumu slēgšanas tiesības, ko groza Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīva 92/50/EEK (2) par procedūru koordinēšanu publisko pakalpojumu līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanai, šajā sakarā ir jāinterpretē tā, ka tas atļauj to, ka saskaņā ar valsts tiesībām tāda konsorcija dalībnieki, kam nav juridiskas personas statusa un kas piedalījušies publisko iepirkumu līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrā, bet kam minētais līgums nav piešķirts, lēmumu par līguma piešķiršanu var individuāli apstrīdēt?

---

(1)  OV L 395, 33. lpp.

(2)  OV L 209, 1. lpp.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/13 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/13

---

Apelācija, ko 2006. gada 30. novembrī ierosinājusi Eiropas Kopienu Komisija par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2006. gada 6. septembra spriedumu lietā T-304/04 Itālijas Republika, Wam SpA pret Eiropas Kopienu Komisiju

(Lieta C-494/06 P)

(2007/C 20/20)

Tiesvedības valoda — itāļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — V. Di Bucci un E. Righini)

Pārējie lietas dalībnieki: Itālijas Republika, Wam SpA

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

| — | atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2006. gada 6. septembra spriedumu apvienotajās lietās T-304/04 un T-316/04 Itālijas Republika un Wam/Eiropas Kopienu Komisija un tādējādi; |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2006. gada 6. septembra spriedumu apvienotajās lietās T-304/04 un T-316/04 Itālijas Republika un Wam/Eiropas Kopienu Komisija un tādējādi;

| — | pieņemot galīgo lēmumu, noraidīt prasību kā nepamatotu; |
| --- | --- |

—

pieņemot galīgo lēmumu, noraidīt prasību kā nepamatotu;

| — | vai arī nosūtīt lietu atkārotai izskatīšanai Pirmās instances tiesai; |
| --- | --- |

—

vai arī nosūtīt lietu atkārotai izskatīšanai Pirmās instances tiesai;

| — | piespriest Itālijas Republikai un Wam SpA atlīdzināt abu tiesvedību tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Itālijas Republikai un Wam SpA atlīdzināt abu tiesvedību tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Komisija norāda uz vienu apelācijas sūdzības izvirzīto pamatu. Pirmās instances tiesa, uzskatot, ka apstrīdētā lēmuma pamatojums nav pietiekams, lai uzskatītu, ka atbalsts ietekmē tirdzniecību un konkurenci, ir pārkāpusi Reglamenta 87. panta 1. punktu mijiedarbībā ar EKL 253. pantu un sniedza pretrunīgu pamatojumu.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/14 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/14

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Sąd Okręgowy w Koszalinie (Polijas Republika) 2006. gada 8. decembra rīkojumu — Halina Nerkowska pret Zakład Ubezpieczeń Społecznych

(Lieta C-499/06)

(2007/C 20/21)

Tiesvedības valoda — poļu

Iesniedzējtiesa

Sąd Okręgowy w Koszalinie [Košaļinas Apgabaltiesa]

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Halina Nerkowska

Atbildētājs: Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Koszalinie [Sociālās nodrošinājuma pārvaldes Košaļinas departaments]

Prejudiciālais jautājums

Vai EKL 18. pants, kas paredz, ka ikvienam Savienības pilsonim ir tiesības brīvi pārvietoties un pastāvīgi uzturēties dalībvalstu teritorijā, var liegt piemērot 1974. gada 29. maija Likuma par kara un militārā dienesta invalīdu un viņu ģimeņu sociālo nodrošinājumu (1987. gada 2. septembraDz. U. [Oficiālais Vēstnesis], ar vēlākajiem grozījumiem) 5. pantā paredzēto valsts tiesisko regulējumu, ja tajā pensijas izmaksāšanas darba nespējas dēļ, kas saistīta ar uzturēšanos izsūtījuma vietās, nosacījums ir, ka tiesības uz pensiju saņēmušajai personai ir jāuzturas Polijas valsts teritorijā?

---

Pirmās instances tiesa

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/15 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/15

---

Prasība, kas celta 2006. gada 27. novembrī — 2K-Teint u.c. pret EIB un Komisiju

(Lieta T-336/06)

(2007/C 20/22)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāji: 2K-Teint SARL, Mohamed Kermoudi, Khalid Kermoudi, Laila Kermoudi, Mounia Kermoudi, Salma Kermoudi un Rabia Kermoudi, Kasablanka (Maroka) (pārstāvis — P. Thomas, advokāts)

Atbildētājas: Eiropas Investīciju Banka, Luksemburga (Luksemburgas Lielhercogiste) un Eiropas Kopienu Komisija, Brisele (Beļģija)

Prasītāju prasījumi:

| — | pieņemt prasības pieteikumu izskatīšanai un atzīt prasītāju prasību par pamatotu; |
| --- | --- |

—

pieņemt prasības pieteikumu izskatīšanai un atzīt prasītāju prasību par pamatotu;

| — | dot rīkojumu EIB iesniegt visus lietas materiālus par sabiedrības 2K-Teint kapitāla dalības aizdevumu, tajā skaitā visus sarakstes ar BNDE par šo jautājumu dokumentus, nosakot soda naudu EUR 10 000 apmērā par katru nokavēto dienu; |
| --- | --- |

—

dot rīkojumu EIB iesniegt visus lietas materiālus par sabiedrības 2K-Teint kapitāla dalības aizdevumu, tajā skaitā visus sarakstes ar BNDE par šo jautājumu dokumentus, nosakot soda naudu EUR 10 000 apmērā par katru nokavēto dienu;

| — | nospriest, ka BEI ir atbildīga par kvazi deliktu prasītājiem, jo tā ir pieļāvusi kļūdas, nolaidību un bezdarbību, kā arī nav izpildījusi savus pienākumus pret prasītājiem; |
| --- | --- |

—

nospriest, ka BEI ir atbildīga par kvazi deliktu prasītājiem, jo tā ir pieļāvusi kļūdas, nolaidību un bezdarbību, kā arī nav izpildījusi savus pienākumus pret prasītājiem;

| — | nospriest, ka prasītāji ir cietuši zaudējumus, kas ir nosakāms [atbilstoši norādēm prasības pieteikumā]; |
| --- | --- |

—

nospriest, ka prasītāji ir cietuši zaudējumus, kas ir nosakāms [atbilstoši norādēm prasības pieteikumā];

| — | nozīmēt ekspertīzi par minēto zaudējumu apmēru un pamatotību; |
| --- | --- |

—

nozīmēt ekspertīzi par minēto zaudējumu apmēru un pamatotību;

| — | piespriest solidāri jeb, vienam parādniekam aizstājot otru, EIB un/vai Eiropas Kopienai samaksāt prasītājiem iepriekš minēto iemeslu dēļ summas, kas ir konvertētas EUR [atbilstoši sekojošajām norādēm] kopā ar likumiskajiem procentiem, kas aprēķināti no prasītāju pirmās prasības par piedziņu tiesā jeb no 2003. gada 17. jūnijaTribunal d'arrondissement Luxemburg tiesas pavēstes līdz pilnīgai samaksai; |
| --- | --- |

—

piespriest solidāri jeb, vienam parādniekam aizstājot otru, EIB un/vai Eiropas Kopienai samaksāt prasītājiem iepriekš minēto iemeslu dēļ summas, kas ir konvertētas EUR [atbilstoši sekojošajām norādēm] kopā ar likumiskajiem procentiem, kas aprēķināti no prasītāju pirmās prasības par piedziņu tiesā jeb no 2003. gada 17. jūnijaTribunal d'arrondissement Luxemburg tiesas pavēstes līdz pilnīgai samaksai;

| — | pasludināt spriedumu par izpildāmu nekavējoties, neņemot vērā visas pārsūdzības un bez nodrošinājuma; |
| --- | --- |

—

pasludināt spriedumu par izpildāmu nekavējoties, neņemot vērā visas pārsūdzības un bez nodrošinājuma;

| — | turklāt piespriest solidāri jeb, vienam parādniekam aizstājot otru, EIB un/vai Eiropas Kopienai samaksāt provizorisku summu EUR 12 500, kas nav ietverta izdevumos un kas prasītājiem bija jāizdod, lai nodrošinātu viņu aizstāvību, piedaloties tiesas sēdē, un ko nav taisnīgi likt viņiem samaksāt; |
| --- | --- |

—

turklāt piespriest solidāri jeb, vienam parādniekam aizstājot otru, EIB un/vai Eiropas Kopienai samaksāt provizorisku summu EUR 12 500, kas nav ietverta izdevumos un kas prasītājiem bija jāizdod, lai nodrošinātu viņu aizstāvību, piedaloties tiesas sēdē, un ko nav taisnīgi likt viņiem samaksāt;

| — | piespriest BEI un/vai Eiropas Kopienai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

—

piespriest BEI un/vai Eiropas Kopienai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus;

| — | nodrošināt visas prasītāju tiesības un prasījumus. |
| --- | --- |

—

nodrošināt visas prasītāju tiesības un prasījumus.

Pamati un galvenie argumenti

Ar 1994. gada 28. aprīlī Luksemburgā noslēgtu finansēšanas līgumu EIB, kas rīkojās Eiropas Kopienas vārdā un uz tās rēķina, pamatojoties uz Eiropas Komisijas sniegtu pilnvarojumu, piešķīra Marokas Karalistei nosacītu aizdevumu riska kapitāla izveidei, lai pamatā finansētu projektus ražošanas sektorā, it īpaši, piedaloties Eiropas Savienības uzņēmumiem (fiziskām vai juridiskām personām) (projekts Kopējais aizdevums finanšu sektoram II). Saskaņā ar līgumu summa, ko EIB aizdeva Marokai, bija jāatdod, lai atbilstoši nolīgumiem finansētu projektus, izsniedzot aizdevumus Marokas banku iestādēm, kas tālāk darbojas kā finanšu starpnieki. Šiem atdotajiem aizdevumiem ar finanšu starpnieku palīdzību bija jānodrošina aizdevuma galējā labuma guvējiem to dalības Marokas uzņēmēju kapitāla tiesību iegādē finansēšana. Par katru uzņēmēju saņemto aizdevumu bija jāslēdz līgums starp bankas iestādi un attiecīgo uzņēmēju, kas piedalās attiecīgo tiesību iegādē. Starpniekam bija jānodod EIB visi pieteikumi par piedalīšanos tiesību iegādi vai aizdevuma finansēšanu, lai saskaņotu tos ar Maroku un saņemtu tās piekrišanu. EIB bija pienākums paziņot par savu piekrišanu Marokai, vienlaicīgi nosūtot paziņojuma kopiju finanšu starpniekam.

1994. gada 12. oktobrī tika noslēgts nolīgums starp Marokas Karalisti un Banque nationale pour le Développement Economique (Valsts saimnieciskās attīstības banka — “BNDE”), kas tādējādi kļuva par vienu no finanšu starpniekiem atbilstoši līgumam, kas noslēgts starp EIB un Maroku. 1995. gada 29. novembrī II EIB līnijas ietvaros ir noslēgts aizdevuma līgums starp BNDE un atbildētājiem ar nosacījumu, ka EIB piekrīt un BNDE saņem finanšu līdzekļus. Līgums paredzēja daļēju piedalīšanos sabiedrības 21K-Teint kapitāla iegādē. Ar 1994. gada 14. oktobra vēstuli EIB piekrita, ka 2K-Teint saņem šo finansējumu.

Ar šo prasību par Kopienu ārpuslīgumisko atbildību prasītāji prasa zaudējumu atlīdzību, kas tiem ir radušies, iespējams, EIB kļūdainas rīcības rezultātā, darbojoties kā Kopienas pārstāvim, attiecīgā aizdevuma pārvaldes ietvaros. Cita starpā viņi apgalvo, ka aizdevuma izmaksa īpaši ieilga un tika atjaunota tikai 1997. gada jūlijā; tāpēc viņi paņēma īslaicīgu aizņēmumu no BNDE. Tā kā prasītāji neizpildīja savas finansiālās saistības, BNDE uzsāka piedziņas procesu valsts tiesā. Ar Marokas valsts tiesas spriedumu ir nospriests, ka sabiedrībai 2K-Teint jāpārdod savs uzņēmums.

Vispirms prasītāji apgalvo, ka BNDE, pārvaldot Kopienu fondus, pieļāva vairākus pārkāpumus un par to viņi paziņoja EIB, lūdzot uz to reaģēt. Prasītāji pārmet EIB, ka tā nav veikusi nekādas darbības saistībā ar tai nosūtīto informāciju. Viņi norāda, ka EIB bija jārīkojas, jo BNDE, lai gan atbilstoši norādījumiem nebija tās pilnvarnieks, tomēr šķietami rīkojās kā pilnvarnieks, EIB paturot nozīmīgu lomu lēmumu par attiecīgajiem aizdevumiem pieņemšanā.

Turklāt prasītāji uzskata, ka EIB jāuzņemas atbildība ne tikai par BNDE kļūdām, kas pieļautas saistībā ar šo tiesisko attiecību, bet arī par tās pašas neizpildītajiem pienākumiem. Viņi apgalvo, ka EIB nav efektīvi veikusi un uzraudzījusi finanšu līdzekļu izmantošanu pēc to izmaksāšanas Marokas iestādēm, kā rezultātā BNDE — pēc prasītāju domām — krāpnieciskās darbības ir veicinātas vai pat atbalstītas. Prasītāji pārmet EIB, viņuprāt, smagu pienākumu neizpildi, nolaidību un bezdarbību attiecībā uz uzmanības, rūpības un piesardzības pienākumiem, pārvaldot Kopienu finanšu līdzekļus.

Prasītāji norāda, ka viņu ciestie zaudējumi ir tieši saistīti ar EIB bezdarbību un pienākumu neizpildi. Tāpēc viņi prasa tai piespriest atlīdzināt šos zaudējumus.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/16 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/16

---

Prasība, kas celta 2006. gada 1. decembrī — Shell Petroleum un citi pret Komisiju

(Lieta T-343/06)

(2007/C 20/23)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājas: Shell Petroleum NV (Hāga, Nīderlande), The Shell Transport and Trading Company Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste), Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV (Capelle aan den IJssel, Nīderlande) (pārstāvji — O. W. Brouwer, W. Knibbeler, S. Verschuur, lawyers)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītāju prasījumi:

Shell Petroleum NV un The Shell Transport and Trading Company Ltd prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | pilnībā atcelt Komisijas 2006. gada 13. septembra lēmumu C(2006) 4090 final par EKL 81. panta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/F/38.456 — Bitumens — Nīderlande, turpmāk tekstā — “apstrīdētais lēmums”) tiktāl, ciktāl tas ir adresēts Shell Petroleum NV un The Shell Transport and Trading Company Ltd, vai, pakārtoti, |
| --- | --- |

—

pilnībā atcelt Komisijas 2006. gada 13. septembra lēmumu C(2006) 4090 final par EKL 81. panta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/F/38.456 — Bitumens — Nīderlande, turpmāk tekstā — “apstrīdētais lēmums”) tiktāl, ciktāl tas ir adresēts Shell Petroleum NV un The Shell Transport and Trading Company Ltd, vai, pakārtoti,

| — | daļēji atcelt lēmumu tiktāl, ciktāl ar to nolemts, ka Shell Petroleum NV un The Shell Transport and Trading Company Ltd ir pārkāpušas EKL 81. pantu laikposmā no 1994. gada 1. aprīļa līdz 1996. gada 19. februārim, un samazināt tām uzlikto naudas sodu, un |
| --- | --- |

—

daļēji atcelt lēmumu tiktāl, ciktāl ar to nolemts, ka Shell Petroleum NV un The Shell Transport and Trading Company Ltd ir pārkāpušas EKL 81. pantu laikposmā no 1994. gada 1. aprīļa līdz 1996. gada 19. februārim, un samazināt tām uzlikto naudas sodu, un

| — | katrā ziņā samazināt ar apstrīdēto lēmumu Shell Petroleum NV un The Shell Transport and Trading Company Ltd uzlikto naudas sodu; |
| --- | --- |

—

katrā ziņā samazināt ar apstrīdēto lēmumu Shell Petroleum NV un The Shell Transport and Trading Company Ltd uzlikto naudas sodu;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt izdevumus, ieskaitot tos, kas Shell Petroleum NV un The Shell Transport and Trading Company Ltd radušies saistībā ar pilnīgu vai daļēju naudas soda samaksu, vai saistībā ar bankas garantijas nodrošināšanu, un |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt izdevumus, ieskaitot tos, kas Shell Petroleum NV un The Shell Transport and Trading Company Ltd radušies saistībā ar pilnīgu vai daļēju naudas soda samaksu, vai saistībā ar bankas garantijas nodrošināšanu, un

| — | pieņemt citus pasākumus, ko Tiesa uzskatīs par vajadzīgiem. |
| --- | --- |

—

pieņemt citus pasākumus, ko Tiesa uzskatīs par vajadzīgiem.

Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | daļēji atcelt lēmumu tiktāl, ciktāl ar to nolemts, ka Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV ir pārkāpusi EKL 81. pantu laikposmā no 1994. gada 1. aprīļa līdz 1996. gada 19. februārim, un samazināt tai uzlikto naudas sodu, un |
| --- | --- |

—

daļēji atcelt lēmumu tiktāl, ciktāl ar to nolemts, ka Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV ir pārkāpusi EKL 81. pantu laikposmā no 1994. gada 1. aprīļa līdz 1996. gada 19. februārim, un samazināt tai uzlikto naudas sodu, un

| — | katrā ziņā samazināt ar apstrīdēto lēmumu Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV uzlikto naudas sodu; |
| --- | --- |

—

katrā ziņā samazināt ar apstrīdēto lēmumu Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV uzlikto naudas sodu;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt izdevumus, ieskaitot tos, kas Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV radušies saistībā ar pilnīgu vai daļēju naudas soda samaksu, vai saistībā ar bankas garantijas nodrošināšanu, un |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt izdevumus, ieskaitot tos, kas Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV radušies saistībā ar pilnīgu vai daļēju naudas soda samaksu, vai saistībā ar bankas garantijas nodrošināšanu, un

| — | pieņemt citus pasākumus, ko Tiesa uzskatīs par vajadzīgiem. |
| --- | --- |

—

pieņemt citus pasākumus, ko Tiesa uzskatīs par vajadzīgiem.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājas uzsver, ka šādi apstrīdētā lēmuma elementi ir balstīti uz kļūdām tiesībās un kļūdām vērtējumā:

| a) | secinājums, ka Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV ir aizliegtas vienošanās iniciatore un vadītāja; |
| --- | --- |

a)

secinājums, ka Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV ir aizliegtas vienošanās iniciatore un vadītāja;

| b) | atbildības noteikšana The Shell Transport and Trading Company Ltd un Shell Petroleum NV par pārkāpumu; |
| --- | --- |

b)

atbildības noteikšana The Shell Transport and Trading Company Ltd un Shell Petroleum NV par pārkāpumu;

| c) | naudas soda palielināšana atkārtoti izdarīta pārkāpuma dēļ; |
| --- | --- |

c)

naudas soda palielināšana atkārtoti izdarīta pārkāpuma dēļ;

| d) | sākotnējās summas aprēķins attiecībā uz Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV un |
| --- | --- |

d)

sākotnējās summas aprēķins attiecībā uz Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV un

| e) | pārkāpuma ilgums. |
| --- | --- |

e)

pārkāpuma ilgums.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/17 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/17

---

Prasība, kas celta 2006. gada 4. decembrī — Total pret Komisiju

(Lieta T-344/06)

(2007/C 20/24)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Total SA, Courbevoie (Francija) (pārstāvji — A. Gosset-Grainville, L. Godfroid un A. Lamothe, avocats)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | pamatojoties uz EKL 230. pantu, atcelt Komisijas 2006. gada 13. septembra lēmumu lietā COMP/F/38.456, ciktāl tā 1.m, 2.m, 3. un 4. pants attiecas uz TOTAL SA; |
| --- | --- |

—

pamatojoties uz EKL 230. pantu, atcelt Komisijas 2006. gada 13. septembra lēmumu lietā COMP/F/38.456, ciktāl tā 1.m, 2.m, 3. un 4. pants attiecas uz TOTAL SA;

| — | pakārtoti, atcelt 1.(m) un 2.(m) pantu un attiecīgi samazināt naudas soda summu, ko sabiedrībai TOTAL SA ir uzdots samaksāt minētajā lēmumā; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt 1.(m) un 2.(m) pantu un attiecīgi samazināt naudas soda summu, ko sabiedrībai TOTAL SA ir uzdots samaksāt minētajā lēmumā;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Ar šo prasību prasītāja lūdz daļēji atcelt Komisijas 2006. gada 13. septembra lēmumu C(2006) 4090 galīgā redakcijā par EKL 81. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP/F/38.456 — Bitum — Nīderlande), kurš attiecas uz visām vienošanām un saskaņotām darbībām, kuru mērķis ir noteikt Nīderlandes izcelsmes ceļu asfalta pārdošanas un iepirkšanas bruto cenas, vienotu atlaidi bruto cenai par labu ceļu būvētājiem — dalībniekiem, kā arī maksimālu samazinātu atlaidi bruto cenai citiem ceļu būvētājiem. Pakārtoti tā lūdz atcelt vai vismaz būtiski samazināt naudas soda, kas tai ir uzlikts ar apstrīdēto lēmumu, summu.

Attiecībā uz pamata prasījumu prasība balstās uz pieciem pamatiem.

Vispirms prasītāja norāda, ka Komisija ir pārkāpusi noteikumus attiecībā uz mātes sabiedrības vainojamību par darbībām, ko ir izdarījusi tās filiāle. Prasītāja uzskata, ka Komisija to nelikumīgi apsūdz un, attiecīgi, padara par solidāri atbildīgu par strīdus pārkāpumu, ko izdarījusi tās filiāle TOTAL Nederland NV. Tā norāda, ka, uzskatot, ka filiāles kapitāla 100 % piederība prasītājai ir pietiekama, lai uzskatītu, ka prasītājai šajā filiālē ir noteicošā ietekme, Komisija ir pieļāvusi tiesību kļūdu. Tāpat prasītāja iebilst, ka Komisija, nopietni nepārbaudot visus elementus, kas ļauj noteikt par attiecīgajām darbībām iespējami atbildīgas struktūrvienības Total grupas ietvaros, ir pieļāvusi tiesību kļūdu.

Otrkārt, prasītāja pārmet Komisijai, ka, atsakoties pierādīt prasītājas noteicošās ietekmes īstenošanu attiecībā uz tās filiāles TOTAL Nederland NV komerciālo politiku apskatāmajā tirgū un neņemot vērā elementus, ko TOTAL SA Komisijai iesniedza, lai ļautu noteikt pārkāpumā iesaistīto uzņēmumu loku Total grupas ietvaros, Komisija ir pārkāpusi piemērojamos pierādīšanas noteikumus.

Turklāt prasītāja uzskata, ka apstrīdētajā lēmumā apstiprinot, ka Komisijai ir vērtējuma pilnvaras, lai noteiktu, kuras uzņēmuma struktūrvienības tā uzskata par atbildīgām par pārkāpumu, Komisija ir pārkāpusi patvaļības aizlieguma principu.

Visbeidzot prasītāja norāda, ka, izmeklēšanas stadijā nesniedzot TOTAL SA lūgumus sniegt informāciju, Komisija ir pārkāpusi labas pārvaldības principu.

Pakārtoti, lai atbalstītu savu lūgumu atcelt vai vismaz samazināt prasītājai ar apstrīdēto lēmumu uzlikto naudas sodu, tā norāda divus pamatus. Tā uzskata, ka Komisija ir pārkāpusi naudas sodu noteikšanas jomā piemērojamos noteikumus. Pieņemot, ka TOTAL SA par faktiem ir vainojama pienācīgi, prasītāja norāda, ka datums, kuru Komisija izmantoja, lai noteiktu prasītājas dalības pārkāpumā sākuma brīdi, nav pareizs, un ka šajā jautājumā Komisija savu lēmumu nav pamatojusi tiesiski pietiekamā veidā. Turklāt prasītāja uzskata, ka, piemērojot palielinājuma koeficientu 1,5, kas pamatojas uz Total grupas pasaules apgrozījumu attiecīgajā laikposmā, lai gan par šī laikposma daļu prasītājai nav izvirzīts neviens iebildums, Komisija nav ievērojusi samērīguma principu.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/18 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/18

---

Prasība, kas celta 2006. gada 4. decembrī — Complejo Agrícola pret Komisiju

(Lieta T-345/06)

(2007/C 20/25)

Tiesvedības valoda — spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Complejo Agrícola S.A., Madride (Spānija) (pārstāvji — D. A. Menéndez Menéndez un G. Yanguas Montero)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītāja prasījumi:

| — | apmierināt šo prasību; |
| --- | --- |

—

apmierināt šo prasību;

| — | pieņemt un pārbaudīt pieprasītos dokumentālos pierādījumus; |
| --- | --- |

—

pieņemt un pārbaudīt pieprasītos dokumentālos pierādījumus;

| — | daļēji atcelt Eiropas Komisijas 2006. gada 19. jūlija lēmuma 1. pantu saistībā ar 1. pielikumu, ciktāl tas attiecas uz Acebuchales atzīšanu par KNT, un pilnībā atjaunot Complejo Agrícola īpašumtiesības uz daļu no saimniecības, kas neatbilst tādām vides prasībām, kādas ir jāizpilda, lai to varētu atzīt par KNT; |
| --- | --- |

—

daļēji atcelt Eiropas Komisijas 2006. gada 19. jūlija lēmuma 1. pantu saistībā ar 1. pielikumu, ciktāl tas attiecas uz Acebuchales atzīšanu par KNT, un pilnībā atjaunot Complejo Agrícola īpašumtiesības uz daļu no saimniecības, kas neatbilst tādām vides prasībām, kādas ir jāizpilda, lai to varētu atzīt par KNT;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt Complejo Agrícola tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt Complejo Agrícola tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Šī prasība ir celta pret Komisijas 2006. gada 19. jūlija lēmumu, ar ko atbilstīgi Padomes Direktīvai 92/43/EEK pieņem Kopienas nozīmes teritoriju sarakstu Vidusjūras bioģeogrāfiskajam reģionam (1), ciktāl tajā par Kopienas nozīmes teritoriju (KNT) ES6120015 atzīst “Acebuchales de la Capiña sur de Cádiz”, ņemot vērā, ka prasītājs ir īpašnieks saimniecībai, kura ietilpst šajā KNT.

Prasījumu pamatojumam prasītājs apgalvo, ka:

| — | Komisija ir pārsniegusi savas pilnvaras, nosakot “Acebuchales de la Capiña sur de Cádiz” par KNT, kas skar prasītāja saimniecību, kļūdaini piemērojot Direktīvas 92/43/EEK I, II un III pielikumā minētajos kritērijos. Turklāt Komisijai kļūdaini piemērojot Direktīvas 92/43/EEK III pielikumā minētos kritērijus, ka liela daļa no prasītājam piederošās zemes, kurai nepiemīt vides vērtība, tika noteikta par KNT; tādējādi ir pārkāpts samērīguma un likumības princips; |
| --- | --- |

—

Komisija ir pārsniegusi savas pilnvaras, nosakot “Acebuchales de la Capiña sur de Cádiz” par KNT, kas skar prasītāja saimniecību, kļūdaini piemērojot Direktīvas 92/43/EEK I, II un III pielikumā minētajos kritērijos. Turklāt Komisijai kļūdaini piemērojot Direktīvas 92/43/EEK III pielikumā minētos kritērijus, ka liela daļa no prasītājam piederošās zemes, kurai nepiemīt vides vērtība, tika noteikta par KNT; tādējādi ir pārkāpts samērīguma un likumības princips;

| — | šīs noteikšanas rezultātā ir nepamatoti un nesamērīgi ierobežota ar prasītāja īpašumtiesībām saistītā saimniecības teritoriju, ko ietekmē KNT “Acebuchales de la Capiña sur de Cádiz”, kurām nepiemīt vides vērtība, izmantošana un labuma gūšana; |
| --- | --- |

—

šīs noteikšanas rezultātā ir nepamatoti un nesamērīgi ierobežota ar prasītāja īpašumtiesībām saistītā saimniecības teritoriju, ko ietekmē KNT “Acebuchales de la Capiña sur de Cádiz”, kurām nepiemīt vides vērtība, izmantošana un labuma gūšana;

| — | prasītājam nebija iespējas piedalīties procedūrā saistībā ar “Acebuchales de la Capiña sur de Cádiz” atzīšanu par KNT, kas ir tādu principu kā tiesību tikt uzklausītam un tiesiskās drošības principa pārkāpums. |
| --- | --- |

—

prasītājam nebija iespējas piedalīties procedūrā saistībā ar “Acebuchales de la Capiña sur de Cádiz” atzīšanu par KNT, kas ir tādu principu kā tiesību tikt uzklausītam un tiesiskās drošības principa pārkāpums.

---

(1)  OV L 259, 21.09.2006., 1. lpp.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/18 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/18

---

Prasība, kas celta 2006. gada 6. decembrī — IMS pret Komisiju

(Lieta T-346/06)

(2007/C 20/26)

Tiesvedības valoda — itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: IMS Industria Masetto Schio srl, Schio (Itālija) (pārstāvji — F. Colonna un T. E. Romolotti, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītāja prasījumi:

| — | atcelt Komisijas 2006. gada 6. decembra atzinumu K(2006) 3914 un atzīt iesniedzēja tiesības uz šajā sakarā radušos zaudējumu atlīdzību; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2006. gada 6. decembra atzinumu K(2006) 3914 un atzīt iesniedzēja tiesības uz šajā sakarā radušos zaudējumu atlīdzību;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus atbilstoši Tiesas Reglamenta 87. un turpmākiem pantiem. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus atbilstoši Tiesas Reglamenta 87. un turpmākiem pantiem.

Pamati un galvenie argumenti

Ar šo prasības pieteikumu tiek apstrīdēts Komisijas 2006. gada 6. decembra atzinums K(2006)3914 par Francijas iestāžu pieņemto aizlieguma pasākumu attiecībā uz noteiktām IMS ražotājfirmas mehāniskām presēm.

Šajā sakarā jāatgādina, ka pēc tam, kad Francijas Republika pieņēma šos pasākumus attiecībā uz mehāniskām presēm, kuras ražoja prasītājs IMS, Komisija atbilstoši Direktīvas 98/37/EK 7. panta 2. punktam, izvērtēja attiecīgos pasākumus un izmeklēšanas beigās izdeva atzinumu par to, ka Francijas iestāžu pieņemtie pasākumi bija pamatoti.

Prasītājs, pamatojot savu prasību, norāda:

| — | Komisija nav ņēmusi vērā Francijas Conseil d'Etat [Valsts Padome] 2002. gada 6. novembra spriedumu. Šajā sakarā prasītājs apgalvo, ka Francijas Conseil d'Etat ar tās 2002. gada 6. novembra spriedumu norādīja uz Francijas starpministrijas 2001. gada 27. jūnija lēmuma pieņemšanas procesa neievērošanu un uzdeva to atcelt. Līdz ar to Komisija sniedza atzinumu par tāda tiesību akta pamatotību, kas atbilstoši dalībvalsts tiesībām nav spēkā. Līdz ar to atzinums pats par sevi ir pretlikumīgs, tā kā tas ir sniegts par tādu tiesību aktu, kuru kompetentās valsts iestādes jau ir atzinušas par spēkā neesošu un kurš attiecīgajā tiesiskajā regulējumā vairs neradīja jebkādas juridiskas sekas; |
| --- | --- |

—

Komisija nav ņēmusi vērā Francijas Conseil d'Etat [Valsts Padome] 2002. gada 6. novembra spriedumu. Šajā sakarā prasītājs apgalvo, ka Francijas Conseil d'Etat ar tās 2002. gada 6. novembra spriedumu norādīja uz Francijas starpministrijas 2001. gada 27. jūnija lēmuma pieņemšanas procesa neievērošanu un uzdeva to atcelt. Līdz ar to Komisija sniedza atzinumu par tāda tiesību akta pamatotību, kas atbilstoši dalībvalsts tiesībām nav spēkā. Līdz ar to atzinums pats par sevi ir pretlikumīgs, tā kā tas ir sniegts par tādu tiesību aktu, kuru kompetentās valsts iestādes jau ir atzinušas par spēkā neesošu un kurš attiecīgajā tiesiskajā regulējumā vairs neradīja jebkādas juridiskas sekas;

| — | kļūdains izvērtējums par lietas būtību. Pēc prasītāja uzskatiem Komisijas novērtējums par lietas būtību nav spēkā, jo IMS ražotie mehānismi, skatoties no piemērojamiem tehnisko parametru atbilstības noteikumiem, tika nepareizi izvērtēti; |
| --- | --- |

—

kļūdains izvērtējums par lietas būtību. Pēc prasītāja uzskatiem Komisijas novērtējums par lietas būtību nav spēkā, jo IMS ražotie mehānismi, skatoties no piemērojamiem tehnisko parametru atbilstības noteikumiem, tika nepareizi izvērtēti;

| — | attiecībā uz zaudējumu atlīdzību IMS apgalvo, ka iepriekš minēto iemeslu dēļ tai ir radušies un vēl jo projām pastāv zaudējumi ar ārpuslīgumisku raksturu, kas tai radušies saistībā ar to, ka Komisija neņēma vērā paziņojumu par to, ka Francijas iestāžu lēmums tika anulēts un vairs nebija spēkā, kā arī nepareizi novērtēja IMS preces. |
| --- | --- |

—

attiecībā uz zaudējumu atlīdzību IMS apgalvo, ka iepriekš minēto iemeslu dēļ tai ir radušies un vēl jo projām pastāv zaudējumi ar ārpuslīgumisku raksturu, kas tai radušies saistībā ar to, ka Komisija neņēma vērā paziņojumu par to, ka Francijas iestāžu lēmums tika anulēts un vairs nebija spēkā, kā arī nepareizi novērtēja IMS preces.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/19 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/19

---

Prasība, kas celta 2006. gada 4. decembrī — Nynäs Petroleum un Nynas Belgium pret Komisiju

(Lieta T-347/06)

(2007/C 20/27)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: AB Nynäs Petroleum, Stokholma (Zviedrija) un Nynas Belgium AB, Zaventem (Beļģija) (pārstāvji — A. Howard, Barrister un M. Dean, Solicitor)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītāju prasījumi:

| — | atcelt Lēmuma 1. pantu tiktāl, ciktāl tajā paredzēta AB Nynas solidāra un individuāla atbildība; |
| --- | --- |

—

atcelt Lēmuma 1. pantu tiktāl, ciktāl tajā paredzēta AB Nynas solidāra un individuāla atbildība;

| — | atcelt Lēmuma 2. pantu tiktāl, ciktāl tajā Nynas ir uzlikts naudas sods 13,5 miljonu euro apmērā, vai, pakārtoti, atbilstošā veidā samazināt šī naudas soda apmēru; un |
| --- | --- |

—

atcelt Lēmuma 2. pantu tiktāl, ciktāl tajā Nynas ir uzlikts naudas sods 13,5 miljonu euro apmērā, vai, pakārtoti, atbilstošā veidā samazināt šī naudas soda apmēru; un

| — | piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāji lūdz daļēji atcelt Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmumu C(2006) 4090 lietā COMP/F/38.456 — Bitumen — NL, ar kuru Komisija konstatēja, ka prasītāji kopā ar citiem uzņēmumiem ir pārkāpuši EKL 81. pantu, attiecībā uz ceļu pārklājuma bitumena iegādi un pārdošanu Nīderlandē regulāri kolektīvi nosakot bruto cenu, vienotu atlaidi bruto cenai attiecībā uz nolīgumā iesaistītajiem ceļu būvētājiem un mazāku maksimālo atlaidi bruto cenai — pārējiem ceļu būvētājiem.

Savu prasību pamatojumam prasītāji vispirms norāda, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdas tiesību piemērošanā un vērtējumā, atzīstot Nynäs Petroleum par solidāri un individuāli atbildīgu par Nynas Belgium izdarīto pārkāpumu, jo Nynas Belgium darbojās kā autonoma juridiskā vienība, kas pati, neatkarīgi no Nynäs Petroleum, noteica savu komercpolitiku. Prasītāji uzskata, ka Komisija nav pierādījusi, ka Nynäs Petroleum bija iespēja ietekmēt Nynas Belgium darbību tiktāl, lai liegtu tai jebkādu faktisku neatkarību, nosakot savu rīcību tirgū.

Otrkārt, prasītāji apgalvo, ka Komisija, noraidot tai informācijai piemītošo pierādījumu spēku, ko prasītāji brīvprātīgi bija iesnieguši saskaņā ar Paziņojuma par sadarbību B daļu un atsakoties piešķirt prasītājiem naudas soda samazinājumu par sadarbību, pretēji tiesiskās paļāvības un vienlīdzīgas attieksmes principiem, nav ņēmusi vērā Paziņojuma par sadarbību (1) noteikumus. Prasītāji apgalvo, ka Komisija tostarp ir pieļāvusi šādas kļūdas tiesību piemērošanā un vērtējumā:

| — | Komisija ir kļūdaini secinājusi, ka prasītāju sniegtā informācija pēc tās rakstura nepastiprināja Komisijas spēju pierādīt pārkāpuma izdarīšanu, jo pārējie pārkāpuma līdzdalībnieki jau bija atzinuši pārkāpuma pastāvēšanu un ar pārējām atbildēm uz informācijas pieprasījumiem jau bija apstiprināta sanāksmju sistēmas pastāvēšana; |
| --- | --- |

—

Komisija ir kļūdaini secinājusi, ka prasītāju sniegtā informācija pēc tās rakstura nepastiprināja Komisijas spēju pierādīt pārkāpuma izdarīšanu, jo pārējie pārkāpuma līdzdalībnieki jau bija atzinuši pārkāpuma pastāvēšanu un ar pārējām atbildēm uz informācijas pieprasījumiem jau bija apstiprināta sanāksmju sistēmas pastāvēšana;

| — | Komisija ir kļūdaini secinājusi, ka prasītāju sniegtajai informācijai nebija nozīmīgas pievienotās vērtības. |
| --- | --- |

—

Komisija ir kļūdaini secinājusi, ka prasītāju sniegtajai informācijai nebija nozīmīgas pievienotās vērtības.

---

(1)  Komisijas paziņojums par atbrīvojumu no sodanaudas [naudas soda] un sodanaudas [naudas soda] samazināšanu karteļu gadījumos (OV 2002, C-45, 3. lpp.).

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/20 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/20

---

Prasība, kas celta 2006. gada 4. decembrī — Total Nederland pret Komisiju

(Lieta T-348/06)

(2007/C 20/28)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Total Nederland NV, Voorburg (Nīderlande) (pārstāvis — A. Vandencasteele, lawyer)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt 1. pantu Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmumā (Lieta COMP/38.456 — Bitumens — Nīderlande) tiktāl, ciktāl tajā konstatēts, ka pastāv viens turpināts pārkāpums, ko prasītāja izdarījusi laika posmā no 1994. gada līdz 2002. gadam, nevis laika posmā no 1996. gada līdz 2002. gadam; |
| --- | --- |

—

atcelt 1. pantu Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmumā (Lieta COMP/38.456 — Bitumens — Nīderlande) tiktāl, ciktāl tajā konstatēts, ka pastāv viens turpināts pārkāpums, ko prasītāja izdarījusi laika posmā no 1994. gada līdz 2002. gadam, nevis laika posmā no 1996. gada līdz 2002. gadam;

| — | atcelt lēmuma 2. pantu tiktāl, ciktāl tajā:






  (i) | nav ņemts vērā iepriekš minētais pārkāpuma samazinātais ilgums; |
| --- | --- | --- |

—

atcelt lēmuma 2. pantu tiktāl, ciktāl tajā:

(i)

nav ņemts vērā iepriekš minētais pārkāpuma samazinātais ilgums;

| (ii) | nav pienācīgi izvērtēts pārkāpuma smagums; |
| --- | --- |

(ii)

nav pienācīgi izvērtēts pārkāpuma smagums;

| (iii) | nav konstatēta atbildību mīkstinošu apstākļu pastāvēšana; |
| --- | --- |

(iii)

nav konstatēta atbildību mīkstinošu apstākļu pastāvēšana;

| (iv) | preventīvam nolūkam ir palielināts naudas sods, ņemot vērā Total SA, kas kļūdaini atzīta par līdzdalībnieci prasītājas izdarītajā pārkāpumā, apgrozījumu; |
| --- | --- |

(iv)

preventīvam nolūkam ir palielināts naudas sods, ņemot vērā Total SA, kas kļūdaini atzīta par līdzdalībnieci prasītājas izdarītajā pārkāpumā, apgrozījumu;

| — | īstenojot savu neierobežoto jurisdikciju saskaņā ar Padomes Regulas Nr. 1/2003 31. pantu, samazināt naudas soda apmēru, lai pienācīgi atspoguļotu prasītājas līdzdalības šajā darbībā raksturu; |
| --- | --- |

—

īstenojot savu neierobežoto jurisdikciju saskaņā ar Padomes Regulas Nr. 1/2003 31. pantu, samazināt naudas soda apmēru, lai pienācīgi atspoguļotu prasītājas līdzdalības šajā darbībā raksturu;

| — | piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāja lūdz daļēji atcelt Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmumu C(2006) 4090 Lietā COMP/F/38.456 — Bitumens — NL, ar kuru Komisija konstatēja, ka prasītāja kopā ar citiem uzņēmumiem ir pārkāpusi EKL 81. pantu, attiecībā uz ceļu pārklājuma bitumena iegādi un pārdošanu Nīderlandē regulāri kolektīvi nosakot bruto cenu, vienotu atlaidi bruto cenai attiecībā uz nolīgumā iesaistītajiem ceļu būves uzņēmumiem un mazāku maksimālo atlaidi bruto cenai — pārējiem ceļu būves uzņēmumiem.

Savas prasības pamatojumam prasītāja norāda, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, neņemot vērā pierādījumus, kas apliecina, ka 1994. gada vienošanās tika noslēgta tikai uz vienu gadu un tika pārtraukta pirms termiņa, un sagrozot pierādījumus, apgalvojot, ka 1995. gadā bija notikusi ilgstoša 1994. gada vienošanās noteikumu ievērošana.

Papildus tam prasītāja apgalvo, ka Komisija nav pierādījusi, ka prasītāja patiešām bija īstenojusi vienošanos, bet tai pat tā atsaucās uz šo īstenošanu, novērtējot pārkāpuma smagumu.

Prasītāja turklāt apgalvo, ka Komisija nav ņēmusi vērā pierādījumus, kas apliecina, ka prasītāja ir pārkāpusi vienošanos.

Visbeidzot, prasītāja uzskata, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, prasītājas naudas sodam piemērotā preventatīvā koeficenta aprēķināšanai ņemot vērā mātes sabiedrības Total SA apgrozījumu. Komisija tādējādi bez jebkāda pamatojuma ir izmantojusi prezumpciju par mātes sabiedrības līdzdalību un paredzējusi objektīvu per se atbildību mātes sabiedrībai.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/20 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/20

---

Prasība, kas celta 2006. gada 4. decembrī — Vācija pret Komisiju

(Lieta T-349/06)

(2007/C 20/29)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Vācijas Federatīvā Republika (pārstāvji — M. Lumma, C. Schulze-Bahr, kam palīdz C. von Donat, Rechtsanwalt)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Komisijas 2006. gada 25. septembra lēmumu K(2006) 4194 galīgā redakcijā par ar Komisijas 1995. gada 27. jūlija lēmumu Nr. K(95) 1736 piešķirtās ERAF finanšu dalības Ziemeļreinas-Vestfālenes operatīvajā programmā RESIDER ietvaros (ERAF Nr. 49.02.10.036/ARINCO Nr. 94.DE.16.051) samazināšanu; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2006. gada 25. septembra lēmumu K(2006) 4194 galīgā redakcijā par ar Komisijas 1995. gada 27. jūlija lēmumu Nr. K(95) 1736 piešķirtās ERAF finanšu dalības Ziemeļreinas-Vestfālenes operatīvajā programmā RESIDER ietvaros (ERAF Nr. 49.02.10.036/ARINCO Nr. 94.DE.16.051) samazināšanu;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Ar apstrīdēto lēmumu Komisija samazināja Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) dalību Ziemeļreinas-Vestfālenes programmā RESIDER.

Pamatojot savu prasību, prasītāja norāda Regulas Nr. 4253/88 (1) pārkāpumu, jo samazinājuma priekšnosacījumi nepastāv. Šajā sakarā tā īpaši norāda, ka atkāpes no orientējošā finansēšanas plāna nav uzskatāmi par būtisku programmas grozījumu.

Prasītāja norāda, ka pat tad, ja pastāvētu būtisks programmas grozījums, tika sniegta Komisijas iepriekšējā piekrišana, kas izriet no tās “Pamatnostādnēm struktūrfondu operatīvo pasākumu (1994. — 1999.) finanšu noslēgumam” (SEK (1999) 1316).

Pieņemot, ka samazināšanas priekšnosacījumi pastāv, prasītāja iebilst, ka attiecībā uz konkrēto programmu atbildētāja nav izmantojusi tai piešķirtās vērtējuma pilnvaras. Prasītāja uzskata, ka Komisijai būtu jāizvērtē, vai ERAF dalības samazināšana ir samērīga.

Visbeidzot, ar apstrīdēto lēmumu esot pārkāpts labas pārvaldības princips, jo šī lēmuma dēļ prasītāja ir spiesta celt jaunu prasību par lēmumu, ko uz prasības celšanas brīdi tiesa jau izskata.

---

(1)  Padomes 1988. gada 19. decembra Regula (EEK) Nr. 4253/88, ar ko paredz īstenošanas noteikumus Regulai (EEK) Nr. 2052/88 attiecībā uz dažādu struktūrfondu, no vienas puses, struktūrfondu un Eiropas Investīciju bankas un citu pastāvošo finansēšanas instrumentu darbības, no otras puses, koordināciju (OV L 374, 31.12.1988., 1. lpp.).

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/21 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/21

---

Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Dura Vermeer Groep pret Eiropas Kopienu Komisiju

(Lieta T-351/06)

(2007/C 20/30)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Dura Vermeer Groep NV (pārstāvis — M. Slotboom, advocaat)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt lēmuma 1. punkta d) apakšpunktu un 2. punkta d) apakšpunktu, ciktāl tie attiecas uz Dura Vermeer Groep atbildību un |
| --- | --- |

—

atcelt lēmuma 1. punkta d) apakšpunktu un 2. punkta d) apakšpunktu, ciktāl tie attiecas uz Dura Vermeer Groep atbildību un

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāja apstrīd Komisijas 2006. gada 13. septembra lēmumu procedūrā saistībā ar EKL 81. pantu (Lieta COMP/38.456 — Bitumens — NL), ar ko tai par EKL 81. panta pārkāpumu tiek uzlikts naudas sods.

Savas prasības atbalstam tā vispirms norāda, ka Komisija ir pārkāpusi EKL 81. panta 1. punktu un Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punktu. Prasītāja uzskata, ka Komisija ir nepareizi interpretējusi Eiropas Kopienu Tiesas un Pirmās instances tiesas judikatūru par mātes sabiedrību atbildību gadījumā, kad ir aizdomas par meitas sabiedrību prettiesisku rīcību. Tādējādi Komisija prasītājai ir piemērojusi pārāk stingru pārbaudi. Turklāt Komisija esot nepareizi atainojusi Dura Vermeer koncernā pastāvošās faktiskās attiecības. Tāpēc Komisija neesot pierādījusi, ka prasītājai uz Vermeer Infrastructuur BV darbībām ir izšķiroša ietekme.

Otrkārt, prasītāja atsaucas uz EKL 253. panta būtisku formālu prasību pārkāpumu un pienākuma norādīt pamatojumu neizpildi.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/21 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/21

---

Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Dura Vermeer Infra pret Komisiju

(Lieta T-352/06)

(2007/C 20/31)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Dura Vermeer Infra BV (pārstāvis — M. Slotboom, advocaat)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi

Prasītāja prasa:

| — | atcelt lēmuma 1. punkta d) apakšpunktu un 2. punkta d) apakšpunktu tiktāl, ciktāl tie attiecas uz Dura Vermeer Infra atbildību, un |
| --- | --- |

—

atcelt lēmuma 1. punkta d) apakšpunktu un 2. punkta d) apakšpunktu tiktāl, ciktāl tie attiecas uz Dura Vermeer Infra atbildību, un

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāja apstrīd Komisijas 2006. gada 13. septembra lēmumu par EKL 81. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP/38.456 — Bitumens — Nīderlande), ar kuru tai par EKL 81. panta pārkāpumu tika uzlikts naudas sods.

Savu prasību tā balsta uz tiem pašiem pamatiem un argumentiem kā prasītāja lietā T-351/04, Dura Vermeer Groep NV/Komisija.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/22 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/22

---

Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Vermeer Infrastructuur pret Komisiju

(Lieta T-353/06)

(2007/C 20/32)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Vermeer Infrastructuur BV (pārstāvis — M. Slotboom, advocaat)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Eiropas Kopienu Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmumu C(2006) 4090 final procedūrā sakarā ar EKL 81. panta piemērošanu (Lieta COMP/38.456 — Bitumens — NL), |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Kopienu Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmumu C(2006) 4090 final procedūrā sakarā ar EKL 81. panta piemērošanu (Lieta COMP/38.456 — Bitumens — NL),

| — | pakārtoti, atcelt lēmuma 1. punktu, 2. punkta d) apakšpunktu un 3. punktu, ciktāl: i) tajos atzīts, ka Vermeer ir piedalījusies ceļu būves bitumena pārdošanas bruto cenas noteikšanā Nīderlandē un ii) lietā tiek noteikts naudas sods un izdots rīkojums; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt lēmuma 1. punktu, 2. punkta d) apakšpunktu un 3. punktu, ciktāl: i) tajos atzīts, ka Vermeer ir piedalījusies ceļu būves bitumena pārdošanas bruto cenas noteikšanā Nīderlandē un ii) lietā tiek noteikts naudas sods un izdots rīkojums;

| — | vēl, pakārtoti, atcelt šā lēmuma 2. punkta d) apakšpunktu, ciktāl ar to Vermeer tiek noteikts naudas sods; |
| --- | --- |

—

vēl, pakārtoti, atcelt šā lēmuma 2. punkta d) apakšpunktu, ciktāl ar to Vermeer tiek noteikts naudas sods;

| — | pavisam pakārtoti, atcelt ar lēmuma 2. punkta d) apakšpunktu Vermeer uzlikto naudas sodu un |
| --- | --- |

—

pavisam pakārtoti, atcelt ar lēmuma 2. punkta d) apakšpunktu Vermeer uzlikto naudas sodu un

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāja apstrīd Komisijas 2006. gada 13. septembra lēmumu procedūrā sakarā ar EKL 81. panta piemērošanu (Lieta COMP/38.456 — Bitumens — NL), ar ko tai par EKL 81. panta pārkāpumu tiek noteikts naudas sods.

Savas prasības atbalstam prasītāja atsaucas uz to, ka Komisija ir pārkāpusi EKL 81. pantu, jo tā nav pierādījusi, ka prasītāja būtu piedalījusies bitumena bruto cenu noteikšanā vai bijusi tajā ieinteresēta. Tādēļ Komisija ir nonākusi pie nepareiza slēdziena, ka bitumena piegādātāji un ceļu būves uzņēmumi ir piedalījušies vienā un tajā pašā EKL 81. panta pārkāpumā.

Prasītāja arī apgalvo, ka Komisija neesot pierādījusi, ka tā esot bijusi vienošanās bitumena piegādātāju grupas un lielu ceļu būves uzņēmumu grupas starpā dalībniece, lai citiem ceļu būves uzņēmumiem noteiktu mazāku atlaidi no bruto cenas.

Turklāt Komisija esot pārkāpusi arī EKL 81. pantu un Vadlīnijas naudas sodu noteikšanai, jo tā neesot pierādījusi, ka: i) prasītāja ir piedalījusies smagā EKL 81. panta pārkāpumā un ii) prasītājas dalība apgalvotajā pārkāpumā ilgusi no 1994. gada 1. aprīļa līdz 2002. gada 15. aprīlim. Tādējādi Komisija prasītājai uzliktā naudas soda aprēķinam ir izmantojusi pārāk ilgu laikposmu.

Visbeidzot prasītāja atsaucas uz EKL 253. panta un būtisku formālu prasību pārkāpumu.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/22 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/22

---

Prasība, kas celta 2006. gada 4. decembrī — BAM NBM Wegenbouw un HBG Civiel pret Komisiju

(Lieta T-354/06)

(2007/C 20/33)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Lietas dalībnieki

Prasītājas: BAM NBM Wegenbouw BV un HBG Civiel BV (pārstāvji — B. W. Biesheuvel un J. K. de Pree, advocaten)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītāju prasījumi

Prasītājas prasa:

| — | atcelt Komisijas 2006. gada 13. septembra lēmumu C(2006) 4090 final par EKL 81. panta procedūras piemērošanu (Lieta COMP/38.456 — Bitumens — Nīderlande) tiktāl, ciktāl ar nolemts, ka BAM NBM Wegenbouw BV un HBG Civiel BV ir pārkāpušas EKL 81. pantu, ciktāl tādēļ BAM NBM Wegenbouw BV un HBG Civiel BV ir piespriesti naudas sodi, ciktāl BAM NBM Wegenbouw BV un HBG Civiel BV ir aicinātas izbeigt pārkāpumu un turpmāk atturēties no jebkādas 1. punktā minētas darbības vai izturēšanās īstenošanas, kam ir tāds pats vai līdzīgs mērķis vai tāda pati vai līdzīga iedarbība, un ciktāl šis lēmums ir adresēts BAM NBM Wegenbouw BV un HBG Civiel BV; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2006. gada 13. septembra lēmumu C(2006) 4090 final par EKL 81. panta procedūras piemērošanu (Lieta COMP/38.456 — Bitumens — Nīderlande) tiktāl, ciktāl ar nolemts, ka BAM NBM Wegenbouw BV un HBG Civiel BV ir pārkāpušas EKL 81. pantu, ciktāl tādēļ BAM NBM Wegenbouw BV un HBG Civiel BV ir piespriesti naudas sodi, ciktāl BAM NBM Wegenbouw BV un HBG Civiel BV ir aicinātas izbeigt pārkāpumu un turpmāk atturēties no jebkādas 1. punktā minētas darbības vai izturēšanās īstenošanas, kam ir tāds pats vai līdzīgs mērķis vai tāda pati vai līdzīga iedarbība, un ciktāl šis lēmums ir adresēts BAM NBM Wegenbouw BV un HBG Civiel BV;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājas apstrīd Komisijas 2006. gada 13. septembra lēmumu par EKL 81. panta piemērošanas procedūru (lieta COMP/38.456 — Bitumens — Nīderlande), ar kuru tām par EKL 81. panta pārkāpumu tika uzlikts naudas sods.

Savas prasības atbalstam tās vispirms atsaucas uz to, ka lēmums ir pretrunā ar EKL 81. pantu un Regulas Nr. 1/2003 7. pantu un 23. panta 2. punktu, kā arī, to pieņemot nav ievērots EKL 253. pantā minētais princips norādīt pamatojumu. Komisija nav pareizi novērtējusi un interpretējusi lietas faktiskos apstākļus, un nav pietiekamu pierādījumu, lai konstatētu, ka prasītājas ir pārkāpušas EKL 81. pantu.

Pakārtoti prasītājas norāda, ka lēmuma 2. punkts ir pretrunā ar Regulas Nr. 1/2003 23. panta 3. daļu, kā arī ar Vadlīnijām naudas soda aprēķināšanai (1). Tās uzskata, ka nav pareizi novērtēts apgalvotā pārkāpuma smagums. Tādēļ pārkāpums ir kvalificēts kā smags un uzliktais naudas sods ir nesamērīgs.

Visbeidzot, lēmums ir stājies spēkā, pārkāpjot būtiskas formas prasības, tostarp tādas, ka Komisija, neskatoties uz prasītāju lūgumu, nav izteikusi savu viedokli par naftas kompāniju un citu ceļu būves uzņēmumu atbildi uz paziņojumu par iebildumiem.

---

(1)  Vadlīnijas naudas soda apmēra aprēķināšanai, kas pieņemtas saskaņā ar Regulas Nr. 17 15. panta 2. daļu un EOTA Līguma 65. panta 5. daļu (OV 1998, C 9, 3. lpp.).

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/23 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/23

---

Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Koninklijke BAM Groep pret Komisiju

(Lieta T-355/06)

(2007/C 20/34)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Koninklijke BAM Groep NV (pārstāvji — B. W. Biesheuvel un J. K. de Pree, advocaten)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmumu par procedūru saskaņā ar EKL 81. pantu (Lieta COMP/38.456 — Bitumens — NL — C(2006) 4090 final) vai vismaz atcelt šo lēmumu tiktāl, ciktāl tajā konstatēts, ka BAM ir pārkāpusi EKL 81. pantu, par to BAM ir piemērots naudas sods, BAM tiek uzdots izbeigt šo pārkāpumu un nākotnē atturēties no jebkādām 1. pantā minētajām darbībām vai rīcības, un no jebkādām darbībām vai rīcības, kurai ir tāds pats vai līdzīgs mērķis vai sekas, un tiktāl, ciktāl šis lēmums ir adresēts BAM; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmumu par procedūru saskaņā ar EKL 81. pantu (Lieta COMP/38.456 — Bitumens — NL — C(2006) 4090 final) vai vismaz atcelt šo lēmumu tiktāl, ciktāl tajā konstatēts, ka BAM ir pārkāpusi EKL 81. pantu, par to BAM ir piemērots naudas sods, BAM tiek uzdots izbeigt šo pārkāpumu un nākotnē atturēties no jebkādām 1. pantā minētajām darbībām vai rīcības, un no jebkādām darbībām vai rīcības, kurai ir tāds pats vai līdzīgs mērķis vai sekas, un tiktāl, ciktāl šis lēmums ir adresēts BAM;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāja apstrīd Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmumu saistībā ar procedūru saskaņā ar EKL 81. pantu (Lieta Nr. COMP/38.456 — Bitumens — NL), ar kuru prasītājai par EKL 81. panta pārkāpumu ir piemērots naudas sods.

Savas prasības pamatojumam prasītāja norāda, ka Komisija, secinot, ka prasītāja ir pārkāpusi EKL 81. pantu, ir rīkojusies pretrunā EKL 81. pantam, kā arī Regulas Nr. 1/2003 7. pantam un 23. panta 2. punktam. Prasītāja uzskata, ka Komisija kļūdaini piedēvēja tai kā mātes sabiedrībai tās meitas sabiedrības iespējami izdarīto pārkāpumu.

Pakārtoti prasītāja norāda, ka Komisija ir kļūdaini noteikusi tai piemērotā naudas soda apmēru. Komisija piemēroja naudas sodu, pamatojoties uz divu gadu un piecu mēnešu laika periodu, kura laikā prasītājai šķietami piederēja 100 % BAM NBM akciju, lai gan šis periods patiesībā bija tikai viens gads un pieci mēneši.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/24 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/24

---

Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Koninklijke Volker Wessels Stevin pret Komisiju

(Lieta T-356/06)

(2007/C 20/35)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Koninklijke Volker Wessels Stevin NV (pārstāvji — E. H. Pijnacker Hordijk un Y. de Vries, advocaten)

Atbildētāja: Eiropas kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt 1., 2. un 3. pantu 2006. gada 13. septembra Lēmumā par procedūru saskaņā ar EKL 81. pantu (Lieta Nr. COMP/38.456 — Bitumens — NL), vai vismaz atcelt šo lēmumu tiktāl, ciktāl tas ir adresēts Koninklijke Volker Wessels Stevin; |
| --- | --- |

—

atcelt 1., 2. un 3. pantu 2006. gada 13. septembra Lēmumā par procedūru saskaņā ar EKL 81. pantu (Lieta Nr. COMP/38.456 — Bitumens — NL), vai vismaz atcelt šo lēmumu tiktāl, ciktāl tas ir adresēts Koninklijke Volker Wessels Stevin;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāja apstrīd Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmumu par procedūru saskaņā ar EKL 81. pantu (Lieta Nr. COMP/38.456 — Bitumens — NL), ar kuru prasītājai ir piemērots naudas sods par EKL 81. panta pārkāpumu.

Savas prasības pamatojumam prasītāja norāda uz EKL 81. panta, kā arī Regulas Nr. 1/2003 7. panta un 23. panta 2. punkta pārkāpumu. Prasītāja uzskata, ka Komisija ir piemērojusi kļūdainu kritēriju mātes sabiedrības atbildības noteikšanai un to darot ir kļūdaini secinājusi, ka galvenokārt prasītāja bija atbildīga par Koninklijke Volker Wessels Stevin B.V piedēvēto rīcību.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/24 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/24

---

Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Koninklijke Wegenbouw Stevin pret Komisiju

(Lieta T-357/06)

(2007/C 20/36)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Koninklijke Wegenbouw Stevin BV (pārstāvji — E. H. Pijnacker Hordijk un Y. de Vries, advocaten)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt attiecībā pret prasītāju Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmumu, par kuru Koninklijke Wegenbouw Stevin tika paziņots 2006. gada 25. novembrī, par procedūru saskaņā ar EKL 81. pantu (Lieta Nr. COMP/38.456 — Bitumens — NL — C(2006) 4090 galīgā redakcija); |
| --- | --- |

—

atcelt attiecībā pret prasītāju Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmumu, par kuru Koninklijke Wegenbouw Stevin tika paziņots 2006. gada 25. novembrī, par procedūru saskaņā ar EKL 81. pantu (Lieta Nr. COMP/38.456 — Bitumens — NL — C(2006) 4090 galīgā redakcija);

| — | pakārtoti — atcelt lēmuma 2. pantu attiecībā pret prasītāju vai jebkurā gadījumā būtiski samazināt naudas sodu, kas uzlikts prasītājai ar lēmuma 2. pantu; |
| --- | --- |

—

pakārtoti — atcelt lēmuma 2. pantu attiecībā pret prasītāju vai jebkurā gadījumā būtiski samazināt naudas sodu, kas uzlikts prasītājai ar lēmuma 2. pantu;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāja apstrīd Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmumu par procedūru saskaņā ar EKL 81. pantu (Lieta Nr. COMP/38.456 — Bitumens — NL), ar kuru prasītājai tika uzlikts naudas sods par EKL 81. panta pārkāpumu.

Savas prasības pamatojumam prasītāja norāda, pirmkārt, uz faktu nepareizu analīzi, kas noveda pie kļūdainas ceļu būvniecības uzņēmumu rīcības novērtējuma saskaņā ar EKL 81. pantu. Kā norāda prasītāja, bitumena piegādātāji ierasti un ļoti būtiski pārkāpa Eiropas konkurences tiesības. Tā norāda, ka pieci vadošie ceļu būvniecības bitumena patērētāji centās pretdarboties šai aizliegtai vienošanās ar galveno mērķi — pašiem iegūt, cik vien iespējams, izdevīgas kolektīvās atlaides.

Prasītāja arī norāda uz EKL 81. panta un Regulas 1/2003 23. panta pārkāpumu attiecībā uz uzliktā naudas soda apmēra noteikšanu. Kā uzskata prasītāja, naudas soda pamatsumma bija pārāk augsta un palielinājumi, kas tika piemēroti par nesadarbošanos un prasītājas šķietamo kūdītājas un aizliegtās vienošanās līderes lomu, bija nepamatoti.

Visbeidzot prasītāja norāda, ka Komisija atteica piekļuvi pārējo adresātu, kam tika adresēti galvenie sūdzības punkti, atbildēm. Kā uzskata prasītāja, šāda rīcība ir pretrunā tās aizstāvības tiesībām.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/25 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/25

---

Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans pret Komisiju

(Lieta T-358/06)

(2007/C 20/37)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans BV (pārstāvji — M. F. A. M. Smeets un A. M. van den Oord, advocaten)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi

Prasītāja prasa:

| — | pilnībā vai daļēji atcelt Heijmans NV un Heijmans Infrastructuur BV adresēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

pilnībā vai daļēji atcelt Heijmans NV un Heijmans Infrastructuur BV adresēto lēmumu;

| — | atcelt vai samazināt Heijmans NV un Heijmans Infrastructuur BV piespriesto naudas sodu; |
| --- | --- |

—

atcelt vai samazināt Heijmans NV un Heijmans Infrastructuur BV piespriesto naudas sodu;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāja apstrīd Komisijas 2006. gada 13. septembra lēmumu par EKL 81. panta piemērošanas procedūru (Lieta COMP/38.456 — Bitumens — Nīderlande). Lai gan lēmums nav tai adresēts, prasītāja uzskata, ka tas viņu skar tieši un individuāli, jo lēmumā ir runa par to, ka tā pieder Heijmans koncernam un tādēļ, pamatojoties uz lēmumu, var paredzēt, ka viņa tiks saukta pie atbildības par tur minētajām darbībām.

Savas prasības atbalstam prasītāja, pirmkārt, atsaucas uz EKL 81. panta, kā arī Regulas Nr. 1/2003 2. un 7. panta, un 23. panta 2. punkta pārkāpumu, jo Komisija, novērtējot pret Heijmans Infrastructuur BV vērstos pierādījumus, nepamatoti ir pieņēmusi, ka Nīderlandes ceļu būvēšanai domātā bitumena tirgus ir nozīmīgs ekonomisks ietvars. Komisija nepamatoti arī ir pieņēmusi, ka Heijmans Infrastructuur BV ir stabilas ceļu būves uzņēmumu ceļu būvei paredzētā bitumena iepirkšanas nozarē darba grupas dalībniece un šādā statusā kopā ar bitumena piegādātājiem Nīderlandē ir bijusi arī aizliegtas vienošanās, kuras mērķis ir ierobežot konkurenci, dalībniece. Visbeidzot Komisija, pamatojoties uz Pamatnostādnēm horizontālas sadarbības gadījumos, nepamatoti ir atturējusies izvērtēt tikai Heijmans Infrastructuur BV līdzdalības šajā nolīgumā sekas (1).

Otrkārt, prasītāja atsaucas uz EKL 81. panta, kā arī uz Regulas Nr. 1/2003 11. un 16. panta pārkāpumu, rūpības pienākuma, labas pārvaldības principa, vienlīdzīgas attieksmes principa un tiesību uz aizstāvēšanos neievērošanu, jo Komisija administratīvajā procedūrā nav ņēmusi vērā Heijmans Infrastructuur BV Wegenbouwmaatschappij un J. Heijmans BV materiāli un procesuāli tiesiskus iebildumus, to uzskatot par “nevajadzīgu faktu interpretāciju”.

Treškārt, prasītāja atsaucas uz pienākuma norādīt pamatojumu neievērošanu, jo lēmuma galvenās daļas ir neskaidras un neviennozīmīgas.

Pakārtoti prasītāja atsaucas uz to, ka Komisija nav norādījusi nekādus vai ir norādījusi nepietiekamus pierādījumus par Heijmans Infrastructuur BV līdzdalību apgalvotajā pārkāpumā visa šī pārkāpuma turpināšanās laikā.

Prasītāja pakārtoti atsaucas arī uz to, ka Komisija nepamatoti ir novērtējusi pārkāpuma nozīmi un smagumu. Heijmans Infrastructuur BV attiecīgajā tirgū ir bijusi tikai pakārtota loma.

---

(1)  Pamatnostādnes par EK Līguma 81. panta piemērojamību horizontālās sadarbības nolīgumiem (Dokuments attiecas uz EEZ) (OV 2001, C 3, 2. lpp.).

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/25 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/25

---

Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Heijmans Infrastructuur pret Komisiju

(Lieta T-359/06)

(2007/C 20/38)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Heijmans Infrastructuur BV (pārstāvji — M. F. A. M. Smeets un A. M. van den Oord, advocaten)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | lēmumu pilnīgi vai daļā atcelt pret to vērsto; |
| --- | --- |

—

lēmumu pilnīgi vai daļā atcelt pret to vērsto;

| — | atcelt vai samazināt tai noteikto naudas sodu; |
| --- | --- |

—

atcelt vai samazināt tai noteikto naudas sodu;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāja apstrīd Komisijas 2006. gada 13. septembra lēmumu procedūrā par EKL 81. panta piemērošanu (Lieta COMP/38.456 — Bitumens — NL), ar ko tai tiek noteikts naudas sods par EKL 81. panta pārkāpumu.

Savas prasības atbalstam tā izvirza tādus pašus pamatus un argumentus kā prasītāja lietā T-358/06, Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans BV/Komisija.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/26 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/26

---

Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Heijmans pret Komisiju

(Lieta T-360/06)

(2007/C 20/39)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Heijmans NV (pārstāvji — M. F. A. M. Smeets un A. M. van den Oord, advocaten)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | pilnībā vai daļēji atcelt prasītājai adresēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

pilnībā vai daļēji atcelt prasītājai adresēto lēmumu;

| — | atcelt vai samazināt prasītājai piemēroto naudas sodu; |
| --- | --- |

—

atcelt vai samazināt prasītājai piemēroto naudas sodu;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāja apstrīd Komisijas 2006. gada 13. septembra lēmumu par procedūru saskaņā ar EKL 81. pantu (Lieta Nr. COMP/38.456 — Bitumens — NL), ar kuru prasītājai ir piemērots naudas sods par EKL 81. panta pārkāpumu.

Savas prasības pamatojumam prasītāja vispirms norāda uz EKL 81. panta, kā arī Regulas Nr. 1/2003 2. un 7. panta, un 23. panta 3. punkta pārkāpumu. Prasītāja uzskata, ka Komisija nav pierādījusi, ka prasītāja ir unitāra no fiziskām personām un materiālajiem un nemateriālajiem aktīviem sastāvoša organizācija, kas, reglamentējot bitumena cenu noteikšanu Nīderlandē, ir rīkojusies pretrunā EKL 81. pantam. Papildus tam prasītāja apgalvo, ka tās atzīšanai par solidāri atbildīgu nav nekāda tiesiska pamatojuma un tā ir nesamērīga.

Savas prasības pamatojumam prasītāja tāpat atsaucas uz līdzīgiem pamatiem un argumentiem, kurus iesniedzis prasītājs lietā T-358/06 Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans BV/Komisija.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/26 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/26

---

Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Ballast Nedam pret Komisiju

(Lieta T-361/06)

(2007/C 20/40)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Ballast Nedam NV (pārstāvji — A. R. Bosman un J. M. M. van de Hel, advocaten)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmumu C(2006) 4090 galīgā redakcija, par kuru prasītājai tika paziņots 2006. gada 25. septembrī, par procedūru saskaņā ar EKL 81. pantu (Lieta Nr. COMP/38.456 — Bitumens — NL), ciktāl tas ir adresēts prasītājai; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmumu C(2006) 4090 galīgā redakcija, par kuru prasītājai tika paziņots 2006. gada 25. septembrī, par procedūru saskaņā ar EKL 81. pantu (Lieta Nr. COMP/38.456 — Bitumens — NL), ciktāl tas ir adresēts prasītājai;

| — | pakārtoti, atcelt lēmumu daļā, kurā tas ir adresēts prasītājai, attiecībā uz pārkāpuma ilgumu un tam atbilstošu prasītājai uzliktā naudas soda samazinājumu; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt lēmumu daļā, kurā tas ir adresēts prasītājai, attiecībā uz pārkāpuma ilgumu un tam atbilstošu prasītājai uzliktā naudas soda samazinājumu;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāja apstrīd Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmumu par procedūru saskaņā ar EKL 81. pantu (Lieta Nr. COMP/38.456 — Bitumens — NL), ar kuru prasītājai tika uzlikts naudas sods par EKL 81. panta pārkāpumu.

Kā uzskata prasītāja, Komisija izdarīja pieņēmumu, pamatojoties uz faktu ziņā un juridiski kļūdainiem pamatiem, ka prasītājai bija noteicošā ietekme uz Ballast Nedam Infra B. V.  un Ballast Nedam Grond en Wegen B. V. rīcību tirgū.

Prasības pamatojumam prasītāja norāda, pirmkārt, uz EKL 81. panta pārkāpumu. Otrkārt, prasītāja norāda, ka ir tikuši pārkāpti vispārējie Kopienu tiesību principi, it īpaši nevainīguma prezumpcijas princips. Visbeidzot prasītāja norāda, ka ir noticis Regulas Nr. 1/2003 27. panta 1. punkta un aizstāvības tiesību pārkāpums, jo tikai lēmumā tika noteikta prasītājas atbildība. Prasītājai līdz ar to netika dota iespēja atspēkot šo nostāju, sniedzot pierādījumus.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/27 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/27

---

Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Ballast Nedam Infra pret Komisiju

(Lieta T-362/06)

(2007/C 20/41)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Ballast Nedam Infra BV (pārstāvji — A. R. Bosman un J. M. M. van de Hel, advocaten)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmumu C(2006) 4090 galīgā redakcija, par kuru prasītājai tika paziņots 2006. gada 25. septembrī, par procedūru saskaņā ar EKL 81. pantu (Lieta Nr. COMP/38.456 — Bitumens — NL), ciktāl tas ir adresēts prasītājai; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmumu C(2006) 4090 galīgā redakcija, par kuru prasītājai tika paziņots 2006. gada 25. septembrī, par procedūru saskaņā ar EKL 81. pantu (Lieta Nr. COMP/38.456 — Bitumens — NL), ciktāl tas ir adresēts prasītājai;

| — | pakārtoti — atcelt lēmuma 2. pantu, ciktāl tas attiecas uz prasītāju vai, vismaz, samazināt naudas sodu, kas tai uzlikts ar lēmuma 2. pantu; |
| --- | --- |

—

pakārtoti — atcelt lēmuma 2. pantu, ciktāl tas attiecas uz prasītāju vai, vismaz, samazināt naudas sodu, kas tai uzlikts ar lēmuma 2. pantu;

| — | daļēji atcelt lēmuma 1. pantu, ciktāl tas attiecas uz pārkāpumu ilgumu līdz 2000. gada oktobrim un līdz ar to samazināt lēmuma 2. pantā uzlikto naudas sodu, ciktāl tas ir adresēts prasītājai; |
| --- | --- |

—

daļēji atcelt lēmuma 1. pantu, ciktāl tas attiecas uz pārkāpumu ilgumu līdz 2000. gada oktobrim un līdz ar to samazināt lēmuma 2. pantā uzlikto naudas sodu, ciktāl tas ir adresēts prasītājai;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāja apstrīd Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmumu par procedūru saskaņā ar EKL 81. pantu (Lieta Nr. COMP/38.456 — Bitumens — NL), ar kuru prasītājai tika uzlikts naudas sods par EKL 81. panta pārkāpumu.

Savas prasības pamatojumam prasītāja norāda, pirmkārt, uz EKL 81. panta un Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punkta pārkāpumu. Kā uzskata prasītāja, Komisija nav sniegusi pierādījumus par viena un turpināta EKL 81. panta pārkāpuma pastāvēšanu. Prasītāja norāda, ka Komisija nav iesniegusi pierādījumus tam, ka bitumena piegādātāji un lielākās ceļu būvniecības sabiedrības kopīgi noteica bitumena bruto cenu un ka lielākajām ceļu būvniecības sabiedrībām bija interese noslēgt šādas vienošanās. Prasītāja norāda, ka Komisija arī kļūdījās, klasificējot kā EKL 81. panta pārkāpumu, vienošanos par standarta atlaidi un ceļu būvniecības sabiedrību vēlmi nodrošināt labākus nosacījumus, nekā tie ir mazām ceļu būvniecības sabiedrībām ar mazāku pirkšanas apjomu.

Otrkārt, prasītāja norāda uz EKL 81. panta un Regulas Nr. 1/2003 23. panta 2. punkta, un Komisijas pamatnostādņu naudas sodu noteikšanā pārkāpumu. (1) Prasītāja norāda, ka Komisija kļūdaini novērtēja pārkāpuma smagumu.

Treškārt, prasītāja norāda uz EKL 81. panta pārkāpumu, jo Komisija izdarīja pieņēmumu, pamatojoties uz faktu ziņā un juridiski kļūdainiem pamatiem, ka prasītājai bija noteicoša ietekme uz Ballast Nedam Grond un Wegen B. V. rīcību tirgū.

Visbeidzot prasītāja norāda uz Regulas Nr. 1/2003 27. panta 1. punkta pārkāpumu un aizstāvības tiesību pārkāpumu sakarā ar to, ka Komisija liedza prasītājai iespēju atspēkot virkni jaunu faktu lēmumā par prasītājas līdzdalību inkriminētajā pārkāpumā laikā no 1996. gada 21. jūnija līdz 2000. gada 1. oktobrim ieskaitot.

---

(1)  Pamatnostādnes sodanaudas noteikšanai, piemērojot regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTK līguma 65. panta 5. punktu (OV 1998, C 9, 3. lpp.).

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/27 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/27

---

Prasība, kas celta 2006. gada 5. decembrī — Honda Motor Europe pret ITSB — SEAT (“MAGIC SEAT”)

(Lieta T-363/06)

(2007/C 20/42)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Honda Motor Europe Ltd, Slough (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — S. Malynicz, Barrister, N. Cordell, Solicitor)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Seat SA, Barselona (Spānija)

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 7. septembra lēmumu lietā R 960/2005-1; |
| --- | --- |

—

atcelt Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 7. septembra lēmumu lietā R 960/2005-1;

| — | piespriest Birojam un otrai procesa dalībniecei Apelāciju padomē segt savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies prasītājai. |
| --- | --- |

—

piespriest Birojam un otrai procesa dalībniecei Apelāciju padomē segt savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas radušies prasītājai.

Pamati un galvenie argumenti

Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

Attiecīgā Kopienas preču zīme: Kopienas vārdiska preču zīme “MAGIC SEAT” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 12. klasē — transporta līdzekļu sēdekļi un to mehānismi, rezerves daļas, stiprinājumi un šo preču piederumi — reģistrācijas pieteikums Nr. 2 503 902

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: SEAT SA

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: valsts grafiska preču zīme “SEAT” attiecībā uz 12. klasē ietilpstošajām precēm un pakalpojumiem

Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumu apmierināt

Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums

Savu prasījumu pamatošanai prasītāja apgalvo, ka Apelāciju padome kļūdījās savā vizuālās analīzes pieejā, būtībā kombinētai agrākai preču zīmei, kas ietvēra lielu un ievērojamu telpisku elementu, piešķirot tikai vārdisku aizsardzību.

Pēc prasītājas domām Apelāciju padomes fonētiskais salīdzinājums arī bija kļūdains divos aspektos. Pirmkārt, netika novērtēts tas, ka vārds MAGIC vārdu salikumā MAGIC SEAT netiktu izrunāts kā spāņu vārds un tādējādi preču zīme “MAGIC SEAT” arī netiktu izrunāta spāniski. Otrkārt, netika ņemts vērā fakts, ka MAGIC bija pirmais vārds divu vārdu preču zīmē“MAGIC SEAT”.

Turklāt Apelāciju padome nepiemēroja “pretdarbības noteikumu” šajā lietā un tādējādi neņēma vērā faktu, kā daļu no konceptuālās analīzes, ka agrāka Spānijas preču zīme, kas ietvēra vārdu SEAT un lielu “S” emblēmas elementu, uzreiz un skaidri tiktu uztverta kā spāņu autoražotāju apzīmējoša, bet preču zīme “MAGIC SEAT” netiktu tā uztverta.

Turklāt saistībā ar jautājumu par konceptuālās līdzības trūkumu prasītāja apgalvo, ka Apelāciju padome neņēma vērā valodnieciskos pierādījumus, ko iesniedza prasītāja par to, kā spāņu patērētāji visticamāk uztvertu vārdus MAGIC SEAT.

Papildus tam prasītāja apgalvo, ka Apelāciju padome neizvērtēja to, ka preču kategorija, attiecīgā tirgus iezīmes un šo preču patērētāja pazīmes iestājas pret sajaukšanas iespējas konstatēšanu.

Visbeidzot, prasītāja uzskata, ka Apelāciju padome vispār neņēma vērā prasītājas pierādījumus, kas saistīta ar tirdzniecību par to, kā šāda veida preces tiek laistas tirgū.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/28 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/28

---

Prasība, kas celta 2006. gada 6. decembrī — Xinhui Alida Polythene pret Padomi

(Lieta T-364/06)

(2007/C 20/43)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Xinhui Alida Polythene Ltd., Xinhui (Ķīna) (pārstāvis — C. Munro, solicitor)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasītājas prasījumi:

| — | saskaņā ar EKL 230. pantu atcelt Padomes 2006. gada 25. septembra Regulu (EK) Nr. 1425/2006, ar ko uzliek galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas un Taizemes izcelsmes plastikāta maisu un maisiņu importam un pārtrauc procedūru attiecībā uz konkrētu Malaizijas izcelsmes plastikāta maisu un maisiņu importu, un |
| --- | --- |

—

saskaņā ar EKL 230. pantu atcelt Padomes 2006. gada 25. septembra Regulu (EK) Nr. 1425/2006, ar ko uzliek galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas un Taizemes izcelsmes plastikāta maisu un maisiņu importam un pārtrauc procedūru attiecībā uz konkrētu Malaizijas izcelsmes plastikāta maisu un maisiņu importu, un

| — | piespriest Padomei atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāja prasa atcelt Padomes 2006. gada 25. septembra Regulu (EK) Nr. 1425/2006, ar ko uzliek galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas un Taizemes izcelsmes plastikāta maisu un maisiņu importam un pārtrauc procedūru attiecībā uz konkrētu Malaizijas izcelsmes plastikāta maisu un maisiņu importu (1).

Prasītāja apgalvo, ka Padome ir pārkāpusi būtiskus procesuālos noteikumus un pārsniegusi savas pilnvaras, pieņemot apstrīdēto regulu, pienācīgi neapsvērdama Komisijas iepriekš uzsākto procedūru.

Saskaņā ar prasītājas teikto Komisija: 1) nav pienācīgi pārbaudījusi prasītāju stāvokli un/vai nav veikusi pareizu viņu stāvokļa novērtējumu, 2) ir ņēmusi vērā neatbilstīgu informāciju un/vai nav ņēmusi vērā pieejamo informāciju, 3) ir veikusi neatbilstošu attiecīgajai Kopienas nozarei nodarītā zaudējuma novērtējumu, 4) nav pierādījusi Kopienas interesi aplikt ar nodokli importu un 5) ir pārkāpusi prasītājas tiesības uz aizstāvēšanos.

Prasītāja uzskata, ka tas nozīmē pilnvaru pārsniegšanu.

---

(1)  OV L 270, 4. lpp.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/29 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/29

---

Prasība, kas celta 2006. gada 4. decembrī — Calebus pret Komisiju

(Lieta T-366/06)

(2007/C 20/44)

Tiesvedības valoda — spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Calebus, S.A, Almería (Spānija) (pārstāvis — R. Bocanegra Sierra, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Komisijas 2006. gada 19. jūlija Lēmumu 2006/613/EK, ar ko pieņem Kopienas nozīmes teritoriju sarakstu Vidusjūras bioģeogrāfiskajam reģionam (OV L 259, 1. lpp.) tiktāl, ciktāl viensēta “Las Cuerdas” iekļauta šajā sarakstā kā KNT “ES 6110006 Ramblas de Gergal, Tabernas y Sur de Sierra Alhamilla”, un noteikt Komisijai pienākumu grozīt minētās KNT robežas, lai no tās izslēgtu šo viensētu. |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2006. gada 19. jūlija Lēmumu 2006/613/EK, ar ko pieņem Kopienas nozīmes teritoriju sarakstu Vidusjūras bioģeogrāfiskajam reģionam (OV L 259, 1. lpp.) tiktāl, ciktāl viensēta “Las Cuerdas” iekļauta šajā sarakstā kā KNT “ES 6110006 Ramblas de Gergal, Tabernas y Sur de Sierra Alhamilla”, un noteikt Komisijai pienākumu grozīt minētās KNT robežas, lai no tās izslēgtu šo viensētu.

Pamati un galvenie argumenti

Prasījumu pamatojumam prasītāja norāda, ka apstrīdētais lēmums ir:

| — | pretrunā Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvai 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (1), jo ar šo lēmumu dažas prasītāja īpašumā esošas teritorijas, kuras neatbilst šajā nolūkā noteiktajām vides prasībām, ir iekļautas KNT ES 6110006; |
| --- | --- |

—

pretrunā Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvai 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (1), jo ar šo lēmumu dažas prasītāja īpašumā esošas teritorijas, kuras neatbilst šajā nolūkā noteiktajām vides prasībām, ir iekļautas KNT ES 6110006;

| — | patvaļīgs, jo ar to šajā pašā apgabalā ir izslēgtas teritorijas, kuras atbilst vajadzīgajām vides īpatnībām, lai tās atzītu par KNT. |
| --- | --- |

—

patvaļīgs, jo ar to šajā pašā apgabalā ir izslēgtas teritorijas, kuras atbilst vajadzīgajām vides īpatnībām, lai tās atzītu par KNT.

---

(1)  OV L 206, 22.07.1992., 7. lpp.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/29 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/29

---

Prasība, kas celta 2006. gada 4. decembrī — Kuwait Petroleum Corp. u.c. pret Komisiju

(Lieta T-370/06)

(2007/C 20/45)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Kuwait Petroleum Corp., Šuvaika [Shuwaikh] (Kuveita), Kuwait Petroleum International Ltd, Vokinga (Apvienotā Karaliste), un Kuwait Petroleum (Nederland) BV, Roterdama (Nīderlande) (pārstāvji — D. W. Hull, Dr. G. M. Berrisch, lawyers)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmumu C(2006)4090 tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītājiem; pakārtoti |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2006. gada 13. septembra Lēmumu C(2006)4090 tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītājiem; pakārtoti

| — | samazināt uzlikto naudas sodu; |
| --- | --- |

—

samazināt uzlikto naudas sodu;

| — | jebkurā gadījumā piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

jebkurā gadījumā piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Ar 2006. gada 13. septembrī pieņemto lēmumu (turpmāk tekstā — “Apstrīdētais lēmums”) Komisija uzlika Kuwait Petroleum Corp. (turpmāk tekstā — “KPC”), Kuwait Petroleum International Ltd (turpmāk tekstā — “KPI”) un Kuwait Petroleum (Nederland) BV (turpmāk tekstā — “KPN”), kas kopā un atsevišķi ir prasītāji, naudas sodu 16,623 miljonu EUR apmērā par EKL 81. panta pārkāpumu, vienojoties par cenām Nīderlandes bitumena tirgū. Tādējādi katrs no prasītājiem prasa, lai tiktu atcelts Apstrīdētais lēmums vai, pakārtoti, samazināts naudas sods sekojošu iemeslu dēļ:

Pirmajā pamatā prasītāji apgalvo, ka Komisija pieļāva acīmredzamu tiesību un faktu kļūdu, jo tā piemēroja nepareizu juridisko prasību, uzskatot, ka KPC un KPI ir atbildīgs par KPN darbībām, un tāpēc ka tā nesniedza pietiekamus pierādījumus atbilstoši pareizajām juridiskajām prasībām. Tiek apgalvots, ka Komisija Apstrīdētajā lēmumā konstatēja, ka gan KPC, gan KPI ir atbildīgs par KPN vadītāju iesaistīšanos Nīderlandes bitumena aizliegtajā vienošanās, jo KPN ir pilnībā KPC piederošs un ka gan KPC un KPI ir plašas uzraudzības tiesības pār KPN. Prasītāji apgalvo, ka mātes sabiedrība nevar tikt saukta pie atbildības, tikai pamatojoties uz līdzdalību un plašajām uzraudzības pilnvarām, un ka Komisijai ir jāpierāda, ka mātes sabiedrība pietiekami kontrolēja meitas sabiedrības darbību tirgū, kuru skāra pārkāpums, un ka būtu pamatoti pieņemt, ka meitas sabiedrība nerīkojās autonomi saistībā ar pārkāpumu.

Prasītāji savā otrajā pamatā apgalvo, ka Apstrīdētais lēmums ir jāatceļ vai, pakārtoti, naudas sods ir jāsamazina, jo Komisija iespējami pieļāva tiesību kļūdu sakarā ar naudas soda uzlikšanu prasītājiem, tādējādi pārkāpjot 2002. gada Paziņojumu par sadarbību (1), kurā ir noteikts, ka, ja prasītājs, kas piesakās uz sadarbību, sniedz pierādījumus par iepriekš nepierādītiem faktiem un šiem faktiem ir tiešs sakars ar aizliegtās vienošanās nopietnību vai ilgumu, Komisija nevar izmantot šos faktus pret prasītāju.

Visbeidzot trešajā pamatā prasītāji apgalvo, ka Komisija pieļāva acīmredzamu kļūdu vērtējumā, nosakot naudas soda samazinājumu procentos sakarā ar 2002. gada Paziņojumu par sadarbību, un attiecīgi apgalvo, ka naudas sods ir jāsamazina par maksimālo apmēru 50 % apmērā.

---

(1)  Paziņojums par atbrīvojumu no naudas soda un naudas soda samazināšanu aizliegto vienošanos gadījumos, OJ (2002) C 45, 3. lpp.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/30 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/30

---

Prasība, kas celta 2006. gada 14. decembrī — IMI u.c. pret Komisiju

(Lieta T-378/06)

(2007/C 20/46)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: IMI plc, Birmingema (Apvienotā Karaliste), IMI Kynoch Ltd, Birmingema (Apvienotā Karaliste), Yorkshire Fittings Limited, Līdsa (Apvienotā Karaliste), VSH Italia Srl, Bregnano (Itālija), Aquatis France SAS, La Chapelle St. Mesmin (Francija) un Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co. KG, Rāvensburga (Vācija) (pārstāvji — M. Struys un D. Arts, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt 2. panta b) apakšpunkta 1. daļu un 2. panta b) apakšpunkta 2. daļu Komisijas 2006. gada 20. septembra lēmumā, ko groza Komisijas 2006. gada 29. septembra lēmums par procedūru atbilstoši EK līguma 81. pantam un EEZ līguma 53. pantam (Lieta COMP/F-1/38.121 — Fittings — C(2006) 4180 galīgs); |
| --- | --- |

—

atcelt 2. panta b) apakšpunkta 1. daļu un 2. panta b) apakšpunkta 2. daļu Komisijas 2006. gada 20. septembra lēmumā, ko groza Komisijas 2006. gada 29. septembra lēmums par procedūru atbilstoši EK līguma 81. pantam un EEZ līguma 53. pantam (Lieta COMP/F-1/38.121 — Fittings — C(2006) 4180 galīgs);

| — | pakārtoti samazināt prasītājiem uzlikto naudas sodu apmēru; un |
| --- | --- |

—

pakārtoti samazināt prasītājiem uzlikto naudas sodu apmēru; un

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāji lūdz daļēji atcelt Komisijas 2006. gada 20. septembra Lēmumu C(2006) 4180 galīgs lietā COMP/F-1/38.121 — Fittings, ar kuru Komisija atzina, ka prasītāji un citi uzņēmumi bija pārkāpusi EKL 81. pantu un Līguma par Eiropas Ekonomikas zonas izveidi 53. pantu, nosakot cenas, vienojoties par cenu sarakstu, atlaidēm un cenu pazemināšanu, cenu palielinājuma ieviešanas mehānismiem, piešķirot valsts tirgus, patērētājus un apmainoties ar citu komerciālu informāciju.

Savas prasības pamatojumam prasītāji norāda, ka Komisija ir pārkāpusi samērīguma un nediskriminācijas principu, jo prasītājiem apstrīdētajā lēmumā uzliktais naudas sods ir pārmērīgs attiecībā uz prasītāju izmēru, kā arī uz attiecīgo tirgu, ja to salīdzina ar Komisijas pieeju tās agrākos lēmumos. Ietverot preses savienojumu tirdzniecību lielumā, kas atbilst attiecīgajam tirgum, lai izvērtētu pārkāpuma smagumu, Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā.

Prasītāji arī apgalvo, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, uzskatot, ka prasītāji nebija iesnieguši pierādījumus par saikni starp Apvienoto Karalisti un viseiropas pasākumiem. Komisija sniedza neatbilstošu pamatojumu šajā sakarā. Turklāt, atsakoties piešķirt prasītājiem tiem uzliktā naudas soda samazinājumu par sadarbību ārpus Paziņojuma par sadarbību (Leniency Notice) (1) par pierādījumu sniegšanu par saikni starp Apvienoto Karalisti un viseiropas aizliegto vienošanos, tai pat laikā piešķirot uzņēmumam FRA.BO tam uzliktā naudas soda samazinājumu, pamatojoties uz tādu pašu pierādījumu sniegšanu par pēc inspekcijas turpināšanos, Komisija pārkāpa vienlīdzīgas attieksmes principu.

Turklāt prasītāji apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi EKL 253. pantu, jo apstrīdētajā lēmumā nav nekāda pamatojuma papildu naudas soda uzlikšanai 2,04 miljonu EUR apmērā prasītājiem Aquatis France un Simplex Amaturen + Fittings.

Visbeidzot, prasītāji uzskata, ka, uzliekot atsevišķu naudas sodu Aquatis France un Simplex Amaturen + Fittings papildus naudas sodam, kas jau tika uzlikts katram tās priekštecim un tagadējiem mātes uzņēmumiem, Komisija pārkāpa non bis in idem principu, saskaņā ar kuru nevienu personu nevar sodīt divreiz par to pašu pārkāpumu.

---

(1)  Komisijas paziņojums par naudas sodu neuzlikšanu un to samazināšanu aizliegto vienošanos lietās (OV 2002 C 45, 3. lpp.)

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/31 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/31

---

Prasība, kas celta 2006. gada 15. decembrī — Vischim pret Komisiju

(Lieta T-380/06)

(2007/C 20/47)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Vischim Srl., Milāna (Itālija) (pārstāvji — C. Mereu, K. Van Maldegem, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | daļēji atcelt Komisijas Direktīvu 2006/76/EK, it īpaši tās 2. panta 2. punktu; |
| --- | --- |

—

daļēji atcelt Komisijas Direktīvu 2006/76/EK, it īpaši tās 2. panta 2. punktu;

| — | piespriest atbildētājai izpildīt savas saistības atbilstoši Kopienu tiesībām un nodrošināt precīzu, saprātīgu un juridiski pieņemamu paredzamu termiņu; un |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai izpildīt savas saistības atbilstoši Kopienu tiesībām un nodrošināt precīzu, saprātīgu un juridiski pieņemamu paredzamu termiņu; un

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Savā prasības pieteikumā prasītāja lūdz daļēji atcelt Komisijas 2006. gada 22. septembra Direktīvu 2006/76/EK (1), un it īpaši tās 2. panta 2. punktu, ciktāl aktīvās vielas hlortalonila grozītās specifikācijas, kas uzskaitītas Direktīvas 91/414/EEK (2) par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (turpmāk tekstā — “PPPD”) I pielikumā neparedz saprātīgu termiņu, kas būtu salīdzināms ar citām aktīvajām vielām šajā pārskatīšanā paredzētajiem termiņiem un tā vietā paredz tās noteikumu piemērošanu ar atpakaļejošu spēku.

Prasītāja apgalvo, ka Komisija pārkāpusi tās juridiskās tiesības un tās kā paziņotājas un galvenās hlortalonila datu iesniedzējas PPPD un tās ieviešanas regulas izpratnē tiesisko paļāvību, jo pirms aktīvās vielas grozītās specifikācijas tikušas iekļautas I pielikumā netika piešķirts saprātīgs termiņš, kurā dalībvalstis un prasītāja būtu varējušas sagatavoties jauno prasību izpildei. Šajā ziņā prasītāja apgalvo, ka tā vietā, lai atļautu atbilstošā laikposmā pienācīgi izvērtēt tās uz hlortalonila bāzes ražoto preču reģistrāciju, lai tās pārreģistrētu dalībvalstīs, apstrīdētais pasākums stājās spēkā 2006. gada 23. septembrī un paredzēja tikai tā noteikumu piemērošanu ar atpakaļejošu spēku, sākot ar 2006. gada 1. septembri, atsaucoties uz situācijām, kurās jau bija radušās tiesiskās sekas laikposmā līdz 2006. gada 31. augustam. Turklāt prasītāja apgalvo, ka apstrīdētais pasākums neatbilst prasībām, ko nosaka PPPD, un ka tajā nav pietiekama pamatojuma atbilstoši EKL 253. pantam. Visbeidzot, prasītāja apgalvo, ka apstrīdētais noteikums bez objektīva attaisnojuma pastāvošo aktīvo vielu pārvērtēšanas procesā rada diskrimināciju prasītājas un citu paziņotāju situācijā.

---

(1)  Komisijas 2006. gada 22. septembra Direktīva 2006/76/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK attiecībā uz aktīvās vielas hlortalonila specifikāciju; OV L 263, 9. lpp.

(2)  Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīva 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū; OV L 230, 1. lpp.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/31 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/31

---

Prasība, kas celta 2006. gada 19. decembrī — Icuna.com pret Parlamentu

(Lieta T-383/06)

(2007/C 20/48)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Icuna.com SCRL, Braîne-le-Château (Beļģija) (pārstāvji — J. Windey un P. de Bandt, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Parlaments

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Eiropas Parlamenta 2006. gada 1. decembra lēmumu, ar ko pēc uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā EP/DGINFO/WEBTV/2006/0003 apstiprināts sabiedrības MOSTRA piedāvājums un noraidīts prasītājas piedāvājums; |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Parlamenta 2006. gada 1. decembra lēmumu, ar ko pēc uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā EP/DGINFO/WEBTV/2006/0003 apstiprināts sabiedrības MOSTRA piedāvājums un noraidīts prasītājas piedāvājums;

| — | atzīt Kopienas ārpuslīgumisko atbildību un piespriest Eiropas Parlamentam samaksāt prasītājai kompensāciju EUR 58 700 apmērā par izdevumiem, kas radušies saistībā ar uzaicinājumu iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā, un attiecīgu summu par morālo kaitējumu, jo tika grauta tās reputācija, ka arī iecelt ekspertu šī kaitējuma apmēra noteikšanai; |
| --- | --- |

—

atzīt Kopienas ārpuslīgumisko atbildību un piespriest Eiropas Parlamentam samaksāt prasītājai kompensāciju EUR 58 700 apmērā par izdevumiem, kas radušies saistībā ar uzaicinājumu iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā, un attiecīgu summu par morālo kaitējumu, jo tika grauta tās reputācija, ka arī iecelt ekspertu šī kaitējuma apmēra noteikšanai;

| — | katrā ziņā piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt sakarā ar šo tiesvedību radušos tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

katrā ziņā piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt sakarā ar šo tiesvedību radušos tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāja apstrīd Eiropas Parlamenta lēmumu, ar ko ir noraidīts prasītājas iesniegtais piedāvājums pēc uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā EP/DGINFO/WEBTV/2006/0003, 2. daļa: pārraižu saturs, lai izveidotu Eiropas Parlamenta televīzijas kanālu globālajā tīmeklī (1).

Prasības pamatojumam prasītāja vispirms atsaucas uz to, ka procedūra, kuras rezultātā tika pieņemts apstrīdētais lēmums, ir acīmredzami neatbilstīga akta autora nekompetences, Finanšu regulas (2) 101. panta pārkāpuma un Regulas Nr. 2342/2002 (3) 149. panta pārkāpuma dēļ.

Turklāt prasītāja apgalvo, ka, pirmkārt, Parlaments ir pieņēmis lēmumu, kas ir pretrunā sākotnēji 2006. gada 7. augustā pieņemtajam, ar kuru tiesības noslēgt līgumu ir piešķirtas prasītājai, šīs izmaiņas nepamatojot, un ka, otrkārt, atlases kritēriji, kas ir ņemti vērā apstrīdētajā lēmumā, nav tie paši, kas piemēroti Parlamenta pirmajā lēmumā, kā arī kā tādi nav definēti uzaicinājumā iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā. Tādēļ nav ievēroti tajā ietvertie atlases kritēriji, kā arī vienlīdzīgas attieksmes princips, pārskatāmības princips un izpildīts pienākums norādīt pamatojumu.

---

(1)  Uzaicinājums iesniegt piedāvājumu publiskā iepirkuma procedūrā “Globālā tīmekļa televīzijas Eiropas Parlamenta kanāls” (OV 2006, S 87-91412)

(2)  Padomes 2002. gada 25. jūnija Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV L 248, 1. lpp.)

(3)  Komisijas 2002. gada 23. decembra Regula (EK, Euratom) Nr. 2342/2002, ar ko paredz īstenošanas kārtību Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV L 357, 1. lpp.)

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/32 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/32

---

Prasība, kas celta 2006. gada 13. decembrī — IBP un International Building Products France pret Komisiju

(Lieta T-384/06)

(2007/C 20/49)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājas: IBP Ltd, Tiptona (Apvienotā Karaliste) un International Building Products France SA, Sartruvila (Francija) (pārstāvji — M. Clough, QC, un A. Aldred, Solicitor)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītāju prasījumi:

| — | atcelt lēmumu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītājām par laika posmu no 2001. gada 23. novembra līdz 2004. gada 1. aprīlim; |
| --- | --- |

—

atcelt lēmumu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītājām par laika posmu no 2001. gada 23. novembra līdz 2004. gada 1. aprīlim;

| — | jebkurā gadījumā atcelt prasītājām uzlikto naudas sodu vai samazināt to tādā apmērā, kādu Tiesa uzskata par piemērotu, ņemot vērā visus apstākļus; |
| --- | --- |

—

jebkurā gadījumā atcelt prasītājām uzlikto naudas sodu vai samazināt to tādā apmērā, kādu Tiesa uzskata par piemērotu, ņemot vērā visus apstākļus;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājas lūdz daļēji atcelt Komisijas 2006. gada 20. septembra Lēmumu C(2006) 4180, galīgā redakcija, lietā COMP/F-1/38.121 — Veidgabali, ar kuru Komisija konstatēja, ka prasītājas kopā ar citiem uzņēmumiem ir pārkāpušas EKL 81. pantu un Līguma par Eiropas Ekonomikas zonas 53. pantu, nosakot cenas, vienojoties par cenu sarakstiem, vienojoties par atlaidēm un atvieglojumiem, vienojoties par cenu paaugstināšanas ieviešanas mehānismiem, sadalot valstu tirgus, sadalot klientu lokus un apmainoties ar citu komerciālu informāciju.

Savas prasības pamatojumā prasītājas norāda, ka Komisija ir pārkāpusi EKL 81. pantu, secinādama, ka prasītājas bija viena, kompleksa un nepārtraukta EKL 81. pantam pretrunā esoša pārkāpuma līdzdalībnieces laika posmā no 2001. gada 23. novembra līdz 2004. gada 1. aprīlim, lai gan tās rīcībā esošie pierādījumu atbilstoši prasītāju teiktajam šādu atzinumu nepamato.

Turklāt prasītājas apgalvo, ka pretēji EKL 253. pantam Komisija savu atzinumu nav pamatojusi vai arī ir pamatojusi nepietiekami.

Prasītājas apgalvo arī to, ka Komisija, konstatēdama pārkāpumus, iepriekš neizvirzot iebildumus prasītājām vai neļaujot prasītājām izteikties pirms apstrīdētā lēmuma pieņemšanas, ir pārkāpusi viņu tiesības tikt uzklausītām.

Runājot par prasītājām uzliktā naudas soda atcelšanu vai samazināšanu, tās apgalvo, ka:

| a) | Komisija nav piemērojusi Regulas Nr. 17 (1) 15. panta 2. punktu, Regulas Nr. 1/2003 (2) 23. panta 2. punktu un 5. panta a) punktu 1998. gada Pamatnostādnēs sodanaudas [naudas soda] noteikšanai (3); |
| --- | --- |

a)

Komisija nav piemērojusi Regulas Nr. 17 (1) 15. panta 2. punktu, Regulas Nr. 1/2003 (2) 23. panta 2. punktu un 5. panta a) punktu 1998. gada Pamatnostādnēs sodanaudas [naudas soda] noteikšanai (3);

| b) | Komisija ir uzlikusi International Building Products France naudas sodu EUR 5,63 miljonu apmērā divreiz par vienu un to pašu pārkāpumu; |
| --- | --- |

b)

Komisija ir uzlikusi International Building Products France naudas sodu EUR 5,63 miljonu apmērā divreiz par vienu un to pašu pārkāpumu;

| c) | Komisija nav pareizi piemērojusi 1998. gada Pamatnostādnes naudas soda noteikšanai; |
| --- | --- |

c)

Komisija nav pareizi piemērojusi 1998. gada Pamatnostādnes naudas soda noteikšanai;

| d) | Komisija nav pareizi piemērojusi 1996. gada paziņojumu par sadarbību (4). |
| --- | --- |

d)

Komisija nav pareizi piemērojusi 1996. gada paziņojumu par sadarbību (4).

---

(1)  Padomes 1962. gada 6. februāra Regula Nr. 17, Pirmā Regula par Līguma [81.] un [82.] panta īstenošanu (OV, Speciālizdevums angļu valodā: 1959.–1962., 87. lpp.).

(2)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV 2003, L 1, 1. lpp.).

(3)  Komisijas 1998. gada 14. janvāra paziņojums ar nosaukumu “Pamatnostādnes sodanaudas [naudas soda] noteikšanai, piemērojot regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTK līguma 65. panta 5. punktu” (OV 1998, C 9, 3. lpp.).

(4)  Komisijas Paziņojumu par atbrīvojumu no sodanaudas [naudas soda] vai sodanaudas [naudas soda] samazināšanu karteļa gadījumos (OV 1996, C 207, 4. lpp.).

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/33 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/33

---

Prasība, kas celta 2006. gada 14. decembrī — Aalberts Industries u.c. pret Komisiju

(Lieta T-385/06)

(2007/C 20/50)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājas: Aalberts Industries NV, Utrehta (Nīderlande), Aquatis France, La Chapelle St. Mesmin (Francija), un Simplex Armaturen + Fittings GmbH & Co. KG, Argenbühl-Eisenharz (Vācija) (pārstāvji — R. Wesseling un M. van der Woude, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītāju prasījumi:

| — | atcelt 1. pantu, 2. panta a) punktu un 3. pantu; |
| --- | --- |

—

atcelt 1. pantu, 2. panta a) punktu un 3. pantu;

| — | atcelt 2. panta b) punkta 2) apakšpunktu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz Aquatis un Simplex; |
| --- | --- |

—

atcelt 2. panta b) punkta 2) apakšpunktu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz Aquatis un Simplex;

| — | vai, pakārtoti, ievērojami samazināt prasītājām uzlikto naudas sodu; |
| --- | --- |

—

vai, pakārtoti, ievērojami samazināt prasītājām uzlikto naudas sodu;

| — | katrā ziņā piespriest Komisiju atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

katrā ziņā piespriest Komisiju atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājas lūdz daļēji atcelt Komisijas 2006. gada 20. septembra Lēmumu C(2006) 4180, galīgā redakcija, lietā COMP/F-1/38.121 — Veidgabali, ar kuru Komisija konstatēja, ka prasītājas kopā ar citiem uzņēmumiem ir pārkāpušas EKL 81. pantu un Līguma par Eiropas Ekonomikas zonas 53. pantu, nosakot cenas, vienojoties par cenu sarakstiem, vienojoties par atlaidēm un atvieglojumiem, vienojoties par cenu paaugstināšanas ieviešanas mehānismiem, sadalot valstu tirgus, sadalot klientu lokus un apmainoties ar citu komerciālu informāciju.

Savas prasības pamatojumā prasītājas atsaucas uz pieciem pamatiem, lai pierādītu, ka Komisijas lēmums ir pamatots uz acīmredzamām kļūdām vērtējumā un EKL 81. panta un vispārīgu labas pārvaldības principu pārkāpumiem.

Pirmkārt, prasītājas apgalvo, ka Aalberts nebija izšķirošas ietekmes pār savu portfeļa sabiedrību Aquatis un Simplex Armaturen + Fittings komerciālo darbību, un ka Aalberts ir atspēkojusi izšķirošas ietekmes prezumpciju. Prasītāja Aalberts līdz ar to nav jāuzskata par atbildīgu par Aquatis un Simplex Armaturen + Fittings iespējamajiem pārkāpumiem.

Otrkārt, prasītājas apgalvo, ka a) daži dokumenti un paziņojumi, kas izvirzīti pret prasītājām, neattiecas uz strīdīgo laika posmu, jo tie attiecas uz laika posmu pēc 2004. gada 1. aprīļa, un b) pret prasītājām nevar izvirzīt citus pierādījumus, jo tie nebija ietverti paziņojumā par iebildumiem, kas tika adresēts prasītājām. Tāpat prasītājas apgalvo, ka šie dokumenti un paziņojumi, katrs atsevišķi vai skatot tos kopā, nepierāda prasītāju EKL 81. panta pārkāpumu.

Treškārt, prasītājas apgalvo, ka Komisijas izmantotie pierādījumi atbilstoši noteiktajam pierādīšanas standartam nepierāda, ka vispārējais kartelis turpināja pastāvēt pēc izmeklēšanas 2001. gada aprīlī. Prasītājas norāda arī to, ka apstrīdētajā lēmumā nav norādīts pamatojums attiecībā uz prasītāju darbību tirgū saistīšanu ar šādu iespējamu shēmu.

Ceturtkārt, prasītājas apgalvo, ka naudas sods ir jāsamazina, jo Komisija nav pareizi piemērojusi vadlīnijas par naudas sodu noteikšanu un pieļāvusi kļūdas naudas soda aprēķināšanā, prettiesiski nosakot pamatsummu, jo a) iespējamo pārkāpumu nevar kvalificēt kā “ļoti smagu”, b) nav pienācīgi ņemta vērā pārkāpuma faktiskā iedarbība un c) attiecīgais ģeogrāfiskais tirgus nepareizi ir noteikts kā visa EEZ teritorija.

Turklāt prasītājas apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi EKL 253. pantu, jo apstrīdētajā lēmumā nav norādīts nekāds pamatojums attiecībā uz papildu naudas soda noteikšanu prasītājām Aquatis un Simplex Armaturen + Fittings EUR 2,04 miljonu apmērā.

Piektkārt, prasītājas apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi Regulas Nr. 1/2003 (1) 2. pantu un pušu procesuālo tiesību vienlīdzības principu, uzliekot prasītājām pierādīšanas pienākumu, pamatojoties tikai uz paziņojumiem par sadarbību un atsakoties izmantot savas faktu noskaidrošanas pilnvaras. Turklāt prasītājas apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi Regulas Nr. 773/2004 (2) 11. panta 2. punktu, apstrīdētajā lēmumā iekļaujot iebildumus, kas prasītājām nebija izvirzīti paziņojumā par iebildumiem.

---

(1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV 2003, L 1, 1. lpp.).

(2)  Komisijas 2004. gada 7. aprīļa Regula (EK) Nr. 773/2004 par lietas izskatīšanu saskaņā ar EK Līguma 81. un 82. pantu, ko vada Komisija (OV 2004, L 123, 18. lpp.).

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/34 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/34

---

Prasība, kas celta 2006. gada 15. decembrī — Pegler pret Komisiju

(Lieta T-386/06)

(2007/C 20/51)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Pegler Ltd, Donkastera (Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — R. Thompson, QC, un A. Collinson, solicitor)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisiju

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Lēmuma COMP/F-1/38.121 1. un 3. pantu tiktāl, ciktāl tie attiecas uz prasītāju; un |
| --- | --- |

—

atcelt Lēmuma COMP/F-1/38.121 1. un 3. pantu tiktāl, ciktāl tie attiecas uz prasītāju; un

| — | atcelt lēmuma 2. panta h) punktu tiktāl, ciktāl ar to naudas sods prasītājai uzlikts solidāri; |
| --- | --- |

—

atcelt lēmuma 2. panta h) punktu tiktāl, ciktāl ar to naudas sods prasītājai uzlikts solidāri;

| — | pakārtoti, samazināt saskaņā ar lēmuma 2. panta h) punktu uzlikto naudas sodu līdz EUR 5,2 miljoniem; un |
| --- | --- |

—

pakārtoti, samazināt saskaņā ar lēmuma 2. panta h) punktu uzlikto naudas sodu līdz EUR 5,2 miljoniem; un

| — | samazināt saskaņā ar lēmuma 2. panta h) punktu prasītājai solidāri uzlikto naudas sodu līdz EUR 1,7 miljoniem; |
| --- | --- |

—

samazināt saskaņā ar lēmuma 2. panta h) punktu prasītājai solidāri uzlikto naudas sodu līdz EUR 1,7 miljoniem;

| — | katrā ziņā piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

katrā ziņā piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāja lūdz daļēji atcelt Komisijas 2006. gada 20. septembra Lēmumu C(2006) 4180, galīgā redakcija, lietā COMP/F-1/38.121 — Veidgabali, ar kuru Komisija konstatēja, ka prasītāja kopā ar citiem uzņēmumiem ir pārkāpusi EKL 81. pantu un Līguma par Eiropas Ekonomikas zonas 53. pantu, nosakot cenas, vienojoties par cenu sarakstiem, vienojoties par atlaidēm un atvieglojumiem, vienojoties par cenu paaugstināšanas ieviešanas mehānismiem, sadalot valstu tirgus, sadalot klientu lokus un apmainoties ar citu komerciālu informāciju.

Savas prasības pamatojumā prasītāja apgalvo, ka Komisija nav ņēmusi vērā prasītājas dokumentāros pierādījumus un ka apstrīdētais lēmums bija adresējams tikai un vienīgi prasītājas iepriekšējai mātes sabiedrībai Tomkins turpmāk norādīto iemeslu dēļ.

Attiecībā uz laika posmu no 1988. gada 31. decembra līdz 1989. gada 20. janvārim Komisija, kā to apgalvo prasītāja, ir atzinusi prasītāju par atbildīgu, jo tā 1989. gada 20. janvārī ir iegādājusies nosaukumu “Pegler Ltd” un tai ar Tomkins grupas sabiedrību FHT Holdings Ltd (turpmāk tekstā — “FHT”) esot bijušas aģenta attiecības, lai gan prasītāja nepārņēma pakārtotos aktīvus, darbiniekus vai saistības, bet gan palika pasīva, nesaņemot nekādu atlīdzību kā FHT aģentei.

Runājot par laika posmu no 1989. gada 20. janvāra līdz 1993. gada 29. oktobrim, prasītāja apgalvo, ka Komisija ir noteikusi prasītājas atbildību par darbībām, kuras tā varēja izpildīt tikai kā FHT aģente, jo FHT piederēja visi pakārtotie aktīvi, darbinieki un “Pegler” darījumu saistības.

Līdz ar to Komisija, kā to apgalvo prasītāja, nav identificējusi precīzu apstrīdētā lēmuma adresātu un tā vietā savu lēmumu ir adresējusi diviem dažādiem uzņēmumiem par vieniem un tiem pašiem faktiem.

Turklāt prasītāja apgalvo, ka Komisija, neievērojot vienlīdzīgas attieksmes principu, Regulas Nr. 1/2003 (1) 23. pantu un Komisijas pamatnostādnes naudas soda noteikšanai (2), diviem dažādiem uzņēmumiem ir uzlikusi solidāru atbildību par naudas soda samaksu, kas aprēķināts, pamatojoties nevis uz šo uzņēmumu individuālajiem apstākļiem, bet gan tikai uz viena uzņēmuma, proti, Tomkins individuālajiem apstākļiem.

Pakārtoti, prasītāja apgalvo, ka Komisija, aprēķinot naudas sodu, kas ir jāsamaksā prasītājai, pamatojoties uz cita uzņēmuma, t.i., Tomkins individuālajiem apstākļiem, nav ņēmusi vērā pamatnostādnes naudas soda noteikšanai, pati savu pastāvīgo praksi, kā arī nediskriminācijas un vienlīdzīgas attieksmes principus. Prasītāja turklāt apgalvo, ka Komisija naudas soda aprēķinā ir pieļāvusi kļūdu.

---

(1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV 2003, L 1, 1. lpp.).

(2)  Komisijas 1998. gada 14. janvāra paziņojums ar nosaukumu “Pamatnostādnes sodanaudas [naudas soda] noteikšanai, piemērojot regulas Nr. 17 15. panta 2. punktu un EOTK līguma 65. panta 5. punktu” (OV 1998, C 9, 3. lpp.).

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/35 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/35

---

Prasība, kas celta 2006. gada 20. decembrī — Inter-IKEA pret ITSB (paletes attēlojums)

(Lieta T-387/06)

(2007/C 20/52)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Inter-IKEA Systems BV, Delfta (Nīderlande) (pārstāvis — J. Gulliksson, lawyer)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 26. septembra lēmumu lietā R 353/2006-1; |
| --- | --- |

—

atcelt Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 26. septembra lēmumu lietā R 353/2006-1;

| — | piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas attēlo paleti, kas sastāv no iegarenas taisnstūrveida platformas vai bāzes un tikpat iegarena flanga, kas ir ornamentēts ar kvadrātveida caurumiem, kas viens pret otru ir 90 grādu leņķī, attiecībā uz 6., 7., 16., 20., 35., 39. un 42. klasē ietilpstošajām precēm un pakalpojumiem — reģistrācijas pieteikums Nr. 4 073 763

Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo preču zīme ir pietiekami atšķirtspējīga, lai to varētu reģistrēt.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/35 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/35

---

Prasība, kas celta 2006. gada 20. decembrī — Inter-IKEA pret ITSB (paletes attēlojums)

(Lieta T-388/06)

(2007/C 20/53)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Inter-IKEA Systems BV, Delfta (Nīderlande) (pārstāvis — J. Gulliksson, lawyer)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 26. septembra lēmumu lietā R 354/2006-1; |
| --- | --- |

—

atcelt Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 26. septembra lēmumu lietā R 354/2006-1;

| — | piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas attēlo paleti, kas sastāv no iegarenas taisnstūrveida platformas vai bāzes un tikpat iegarena flanga, kas ir ornamentēts ar apaļiem caurumiem, kas viens pret otru ir 90 grādu leņķī, attiecībā uz 6., 7., 16., 20., 35., 39. un 42. klasē ietilpstošajām precēm un pakalpojumiem — reģistrācijas pieteikums Nr. 4 073 731

Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo preču zīme ir pietiekami atšķirtspējīga, lai to varētu reģistrēt.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/35 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/35

---

Prasība, kas celta 2006. gada 20. decembrī — Inter-IKEA pret ITSB (paletes attēlojums)

(Lieta T-389/06)

(2007/C 20/54)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Inter-IKEA Systems BV, Delfta (Nīderlande) (pārstāvis — J. Gulliksson, lawyer)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 26. septembra lēmumu lietā R 355/2006-1; |
| --- | --- |

—

atcelt Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 26. septembra lēmumu lietā R 355/2006-1;

| — | piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas attēlo paleti, kas sastāv no iegarenas taisnstūrveida platformas vai bāzes un tikpat iegarena flanga, kas ir ornamentēts ar trijstūrveida caurumiem, kas viens pret otru ir 90 grādu leņķī, attiecībā uz 6., 7., 16., 20., 35., 39. un 42. klasē ietilpstošajām precēm un pakalpojumiem — reģistrācijas pieteikums Nr. 4 073 748

Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo preču zīme ir pietiekami atšķirtspējīga, lai to varētu reģistrēt.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/36 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/36

---

Prasība, kas celta 2006. gada 20. decembrī — Inter-IKEA pret ITSB (paletes attēlojums)

(Lieta T-390/06)

(2007/C 20/55)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Inter-IKEA Systems BV, Delfta (Nīderlande) (pārstāvis — J. Gulliksson, lawyer)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 26. septembra lēmumu lietā R 356/2006-1; |
| --- | --- |

—

atcelt Apelāciju pirmās padomes 2006. gada 26. septembra lēmumu lietā R 356/2006-1;

| — | piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas attēlo paleti, kas sastāv no iegarenas taisnstūrveida platformas vai bāzes un tikpat iegarena flanga, kas ir ornamentēti ar apaļiem caurumiem, kas viens pret otru ir 90 grādu leņķī, attiecībā uz 6., 7., 16., 20., 35., 39. un 42. klasē ietilpstošajām precēm un pakalpojumiem — reģistrācijas pieteikums Nr. 4 073 722

Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo preču zīme ir pietiekami atšķirtspējīga, lai to varētu reģistrēt.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/36 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/36

---

Prasība, kas celta 2006. gada 18. decembrī — Makhteshim Agan Holding pret Komisiju

(Lieta T-393/06)

(2007/C 20/56)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Makhteshim Agan Holding BV, Amsterdama (Nīderlande), Makhteshim Agan Italia Srl, Bergamo (Itālija), un Magan Italia Srl, Bergamo (Itālija) (pārstāvji — C. Mereu un K. Van Maldegem, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītāju prasījumi:

| — | atcelt Komisijas 2006. gada 12. oktobra Lēmumu D/531125; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2006. gada 12. oktobra Lēmumu D/531125;

| — | likt atbildētājai izpildīt savus pienākumus, kas tai ir paredzēti Kopienu tiesībās, kā arī atkārtoti izskatīt un izmantot visus pieejamos datus, tostarp datus par cilvēkiem, lai nodrošinātu azinfosmetila iekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā; |
| --- | --- |

—

likt atbildētājai izpildīt savus pienākumus, kas tai ir paredzēti Kopienu tiesībās, kā arī atkārtoti izskatīt un izmantot visus pieejamos datus, tostarp datus par cilvēkiem, lai nodrošinātu azinfosmetila iekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Iesniedzot prasības pieteikumu, prasītāji vēlas, lai tiktu atcelts Komisijas lēmums D/531125, kas ir norādīts 2006. gada 12. oktobra vēstulē, kura nosūtīta aģentūrai ziņotājā dalībvalstī, kas ir atbildīga par aktīvās vielas azinfosmetila atkārtotu izskatīšanu atbilstoši Direktīvai 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (turpmāk tekstā — “Direktīva 91/414/EEK”) (1), kurā atbildētāja norāda, ka nepieņems lēmumu par attiecīgās aktīvās vielas apstiprināšanu un iekļaušanu minētās direktīvas I pielikumā, un apgalvo, ka, Kopienai neapstiprinot minēto vielu līdz Direktīvas 91/414/EEK 8. panta 2. punktā minētajai dienai, vairs nebūs juridiska pamata vielas saglabāšanai tirgū.

Prasītāji norāda, ka apstrīdētais lēmums rada azinfosmetila de facto un de jure aizliegumu tiktāl, ciktāl tajā nepārprotami ir norādīts, ka netiks pieņemts cits lēmums par vielas iekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un tā mērķis ir atbildētājas bezdarbības dēļ līdz apstiprināšanai noteiktā termiņa beigām panākt azinfosmetila tirdzniecības aizliegumu.

Prasītāji norāda, ka ar apstrīdēto lēmumu ir apdraudētas to tiesības uz taisnīgu attiecīgās vielas pārbaudi, ņemot vērā to iesniegtos tehnoloģiskajai attīstībai atbilstošus zinātniskos pētījumus. Turklāt, liedzot prasītājām tiesības atkārtoti reģistrēt un turpināt pārdot savus produktus dalībvalstīs, atbildētāja ir pārkāpusi samērīguma principu, kā arī to pamattiesības veikt uzņēmējdarbību, tādējādi ietekmējot to īpašumtiesības.

Prasītāji apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļautas būtiskas procesuālas kļūdas. Konkrētāk, atbildētājas atturēšanās izteikt priekšlikumu par azinfosmetila iekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā, kā arī tirdzniecības aizliegums, ko tā cenšas panākt ar savu bezdarbību, ir atzīstama par Padomes Lēmuma 1999/468/EK (2) 5. panta 2. punkta un Direktīvas 91/414/EEK 8. panta 2. punkta pārkāpumu.

Ja Pirmās instances tiesa uzskatītu, ka apstrīdētais lēmums nav apstrīdams akts saskaņā ar EKL 230. panta 4. punktu, prasītāji norāda, ka to prasība arī tad būtu jāatzīst par pieņemamu saskaņā ar EKL 232. pantu tiktāl, ciktāl atbildētājas bezdarbība ir prettiesiska bezdarbība.

---

(1)  OV 1991, L 230, 1. lpp.

(2)  Padomes 1999. gada 28. jūnija lēmums, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (OV L 184, 23. lpp.).

---

Eiropas Savienības civildienesta tiesa

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/38 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/38

---

Prasība, kas celta 2006. gada 31. oktobrī — Molina Solano pret Europol

(Lieta F-124/06)

(2007/C 20/57)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Beatriz Molina Solano, Rijswijk (Nīderlande) (pārstāvis — D. C. Coppens, avocat)

Atbildētājs: Eiropas Policijas birojs (Europol)

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt lēmumu par prasītājas sūdzību, kuru Europol pieņēmis 2006. gada 1. augustā, kā arī Europol sākotnējo 2006. gada 27. janvāra lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt lēmumu par prasītājas sūdzību, kuru Europol pieņēmis 2006. gada 1. augustā, kā arī Europol sākotnējo 2006. gada 27. janvāra lēmumu;

| — | uzlikt Europol pienākumu piešķirt prasītājai noteiktu līmeni no 2005. gada 1. janvāra; |
| --- | --- |

—

uzlikt Europol pienākumu piešķirt prasītājai noteiktu līmeni no 2005. gada 1. janvāra;

| — | piespriest Europol atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Europol atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Pēc sūdzības Europol prasītajai no 2005. gada 1. jūlija piešķīra vienu no šīs institūcijas personāla statūtu 29. panta 2. punktā minētajiem līmeņiem. Savā prasībā prasītāja lūdz, lai viņai šis līmenis tiek piešķirts no 2005. gada 1. janvāra. Pamatojoties uz šīm pretenzijām, tā norāda, ka saskaņā ar līmeņu administrēšanas politiku, kuru Europol piemēroja attiecīgajā laika posmā, novērtējums, kuru tā saņēma, viņai deva tiesības uz noteiktu līmeni no 2005. gada 1. janvāra. Atsakot tai šīs priekšrocības, kādas tika piešķirtas citiem darbiniekiem, kas saņēma līdzīgu novērtējumu, Europol esot pārkāpis vienlīdzīgas attieksmes principu. Prasītāja norāda arī tiesiskās drošības, objektivitātes un patvaļības aizlieguma principa pārkāpumu.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/38 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/38

---

Prasība, kas celta 2006. gada 30. novembrī — Reali pret Komisiju

(Lieta F-136/06)

(2007/C 20/58)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Enzo Reali, Sofija (Bulgārija) (pārstāvis — S. A. Pappas, juriskonsults)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītāja prasījumi:

| — | atcelt institūcijas, kas pilnvarota slēgt darba līgumus, 2006. gada 30. augusta lēmumu, ar kuru atbild uz Enzo Reali2006. gada 7. jūlijā iesniegto sūdzību; |
| --- | --- |

—

atcelt institūcijas, kas pilnvarota slēgt darba līgumus, 2006. gada 30. augusta lēmumu, ar kuru atbild uz Enzo Reali2006. gada 7. jūlijā iesniegto sūdzību;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājs ir līgumdarbinieks, kas klasificēts IV funkciju grupā 14. pakāpē. Viņš apgalvo, ka viņš būtu bijis jāklasificē 16. pakāpē, jo, nosakot viņa profesionālo pieredzi, Komisijai būtu bijis jāuzskata viņa grāds (Laurea in Scienze Agrarie) par bakalaura grādu kopā ar maģistra grādu (Bachelor Degree plus a Master).

Savas prasības atbalstam prasītājs norāda, ka:

| — | Komisija ir pārkāpusi Direktīvu 89/48/EEK (1), kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2001/19/EK (2), un subsidiaritātes principu, atsakoties atzīt, ka prasītāja grāds ir līdzvērtīgs “Bachelor Degree plus a Master” grādam, kaut gan valsts līmenī šo līdzvērtību jau iepriekš ir skaidri atzinusi viņa universitāte; |
| --- | --- |

—

Komisija ir pārkāpusi Direktīvu 89/48/EEK (1), kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2001/19/EK (2), un subsidiaritātes principu, atsakoties atzīt, ka prasītāja grāds ir līdzvērtīgs “Bachelor Degree plus a Master” grādam, kaut gan valsts līmenī šo līdzvērtību jau iepriekš ir skaidri atzinusi viņa universitāte;

| — | Komisija ir pārkāpusi nediskriminācijas principu, nepamatoti atsakoties skaitīt prasītājam piešķirto maģistra grādu par vienu profesionālās pieredzes gadu; |
| --- | --- |

—

Komisija ir pārkāpusi nediskriminācijas principu, nepamatoti atsakoties skaitīt prasītājam piešķirto maģistra grādu par vienu profesionālās pieredzes gadu;

| — | apstrīdētais lēmums ir nelikumīgs, jo pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, aprēķinot prasītāja profesionālo pieredzi, un nav sniegts pamatojums; |
| --- | --- |

—

apstrīdētais lēmums ir nelikumīgs, jo pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, aprēķinot prasītāja profesionālo pieredzi, un nav sniegts pamatojums;

| — | sūdzības noraidījums ir pamatots ar īstenošanas noteikumiem [3. panta 1. punkta c) apakšpunkts Vispārējos īstenošanas noteikumos par Komisijas līgumdarbinieku nodarbināšanas un izmantošanas kārtību], kas pārsniedz Komisijas pilnvaras, kuras tai deleģētās ar Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 86. panta 6. punktu. |
| --- | --- |

—

sūdzības noraidījums ir pamatots ar īstenošanas noteikumiem [3. panta 1. punkta c) apakšpunkts Vispārējos īstenošanas noteikumos par Komisijas līgumdarbinieku nodarbināšanas un izmantošanas kārtību], kas pārsniedz Komisijas pilnvaras, kuras tai deleģētās ar Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 86. panta 6. punktu.

---

(1)  Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīva 89/48/EEK par vispārēju sistēmu tādu augstākās izglītības diplomu atzīšanai, ko piešķir par vismaz trīs gadu profesionālo izglītību (OV 1989 L 19, 16. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 14. maija Direktīva 2001/19/EK, ar kuru groza Padomes Direktīvu 89/48/EEK un Padomes Direktīvu 92/51/EEK par vispārēju sistēmu profesionālo kvalifikāciju atzīšanai, kā arī Padomes Direktīvu 77/452/EEK, Padomes Direktīvu 77/453/EEK, Padomes Direktīvu 78/686/EEK, Padomes Direktīvu 78/687/EEK, Padomes Direktīvu 78/1026/EEK, Padomes Direktīvu 78/1027/EEK, Padomes Direktīvu 80/154/EEK, Padomes Direktīvu 80/155/EEK, Padomes Direktīvu 85/384/EEK, Padomes Direktīvu 85/432/EEK, Padomes Direktīvu 85/433/EEK un Padomes Direktīvu 93/16/EEK attiecībā uz vispārējās aprūpes māsu, zobārstu, veterinārārstu, vecmāšu, arhitektu, farmaceitu un ārstu profesijām (OV L 206, 1. lpp.).

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/39 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/39

---

Prasība, kas celta 2006. gada 27. novembrī — Chassagne pret Komisiju

(Lieta F-137/06)

(2007/C 20/59)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Olivier Chassagne, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — S. Rodrigues un C. Bernard-Glanz)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītāja prasījumi:

| — | atcelt iecēlējinstitūcijas atteikumu pieņemt skaidru lēmumu, nosakot datumu, kad prasītājs pirmo reizi stājās darbā, šim atteikumam netieši izrietot no iecēlējinstitūcijas 2006. gada 14. janvāra lēmuma; |
| --- | --- |

—

atcelt iecēlējinstitūcijas atteikumu pieņemt skaidru lēmumu, nosakot datumu, kad prasītājs pirmo reizi stājās darbā, šim atteikumam netieši izrietot no iecēlējinstitūcijas 2006. gada 14. janvāra lēmuma;

| — | ja nepieciešams, atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu noraidīt prasītāja sūdzību; |
| --- | --- |

—

ja nepieciešams, atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu noraidīt prasītāja sūdzību;

| — | norādīt iecēlējinstitūcijai uz apstrīdēto lēmumu atcelšanas sekām un it īpaši to, ka tai ir jāpieņem skaidrs lēmums, kurā tā atzīst, ka datums, kad prasītājs pirmoreiz stājās darbā Protokola par Eiropas Kopienu privilēģijām un imunitātēm (turpmāk tekstā — “PPI”) 12. panta d) punkta izpratnē, bija 2002. gada 1. jūlijs; |
| --- | --- |

—

norādīt iecēlējinstitūcijai uz apstrīdēto lēmumu atcelšanas sekām un it īpaši to, ka tai ir jāpieņem skaidrs lēmums, kurā tā atzīst, ka datums, kad prasītājs pirmoreiz stājās darbā Protokola par Eiropas Kopienu privilēģijām un imunitātēm (turpmāk tekstā — “PPI”) 12. panta d) punkta izpratnē, bija 2002. gada 1. jūlijs;

| — | piespriest iecēlējinstitūcijai samaksāt prasītājam, pirmkārt, EUR 9 523,26 kā atlīdzību par viņam nodarītajiem materiāliem zaudējumiem, pieskaitot kavējuma procentus saskaņā ar likumā noteikto likmi, sākot no datuma, kad šī summa ir izmaksājama, otrkārt, EUR 5 000,00 kā atlīdzību par viņam nodarīto morālo kaitējumu, pieskaitot kavējuma procentus saskaņā ar likumā noteikto likmi, sākot no datuma, kad šī summa ir izmaksājama; |
| --- | --- |

—

piespriest iecēlējinstitūcijai samaksāt prasītājam, pirmkārt, EUR 9 523,26 kā atlīdzību par viņam nodarītajiem materiāliem zaudējumiem, pieskaitot kavējuma procentus saskaņā ar likumā noteikto likmi, sākot no datuma, kad šī summa ir izmaksājama, otrkārt, EUR 5 000,00 kā atlīdzību par viņam nodarīto morālo kaitējumu, pieskaitot kavējuma procentus saskaņā ar likumā noteikto likmi, sākot no datuma, kad šī summa ir izmaksājama;

| — | atlikt jautājuma izskatīšanu par materiālajiem zaudējumiem daļā, ko vēl nav iespējams novērtēt un kurā ietilpst prasītāja izdevumi kopš 2006. gada 18. aprīļa, kuri joprojām pieaug, strīdā ar Beļģijas nodokļu pārvaldi Beļģijas tiesās par datuma noteikšanu, kad viņš pirmoreiz stājās darbā; |
| --- | --- |

—

atlikt jautājuma izskatīšanu par materiālajiem zaudējumiem daļā, ko vēl nav iespējams novērtēt un kurā ietilpst prasītāja izdevumi kopš 2006. gada 18. aprīļa, kuri joprojām pieaug, strīdā ar Beļģijas nodokļu pārvaldi Beļģijas tiesās par datuma noteikšanu, kad viņš pirmoreiz stājās darbā;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Savas prasības pamatojumam prasītājs izvirza šādus iebildumus:

| — | PPI 18. panta pārkāpumu; |
| --- | --- |

—

PPI 18. panta pārkāpumu;

| — | Civildienesta noteikumu 26. panta, labas pārvaldības principa un pienākuma ņemt vērā ierēdņu intereses pārkāpumu; |
| --- | --- |

—

Civildienesta noteikumu 26. panta, labas pārvaldības principa un pienākuma ņemt vērā ierēdņu intereses pārkāpumu;

| — | tiesiskās paļāvības principa pārkāpumu un acīmredzamas kļūdas vērtējumā pieļaušanu. |
| --- | --- |

—

tiesiskās paļāvības principa pārkāpumu un acīmredzamas kļūdas vērtējumā pieļaušanu.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/39 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/39

---

Prasība, kas celta 2006. gada. 11. decembrī — Kurrer pret Komisiju

(Lieta F-139/06)

(2007/C 20/60)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Christian Kurrer, Watermael-Boitsfort (Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un E. Marchal, avocats)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītāja prasījumi:

| — | atcelt Komisijas lēmumu iecelt prasītāju par ierēdni praktikantu no 2006. gada 1. aprīļa tiktāl, ciktāl ar šo lēmumu viņa pakāpe un līmenis noteikts A*6/2 un nav saglabāti punkti, kurus tas uzkrājis kā “pētniecības” pagaidu darbinieks; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas lēmumu iecelt prasītāju par ierēdni praktikantu no 2006. gada 1. aprīļa tiktāl, ciktāl ar šo lēmumu viņa pakāpe un līmenis noteikts A*6/2 un nav saglabāti punkti, kurus tas uzkrājis kā “pētniecības” pagaidu darbinieks;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

2004. gada 16. janvārī prasītājs uzsāka darbu kā A7 pakāpes “pētniecības” pagaidu darbinieks. Kā 2002. gada 25. jūlija publicētā un A7/A6 karjeras administratoru darbā pieņemšanas rezerves saraksta izveidei paredzētā konkursa COM/A/3/02 veiksmīgais kandidāts viņš tika iecelts par A*6 pakāpes ierēdni praktikantu.

Ņemot vērā Komisijas piekrišanu paplašināt iespējamā sprieduma lietās, kas tiek izskatītas saistībā ar Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 12. pantu, par tiesību aktu atcelšanu iedarbību, prasītājs izvirza tikai vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principa pārkāpumu, jo, salīdzinot ar agrākajiem kolēģiem, kas arī bija “pētniecības” pagaidu darbinieki un kas ir iekšējo konkursu veiksmīgie kandidāti, ieceļot tos ierēdņu amatā, tika saglabāta to klasifikācija un uzkrātie punkti.

Prasītājs turklāt norāda, ciktāl tas vajadzīgs, ka Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 5. panta 4. punkts esot prettiesisks, jo ar to tiek pārkāpts jau iepriekš minētais princips, kā arī samērīguma princips.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/40 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/40

---

Prasība, kas celta 2006. gada 11. decembrī — Hartwig pret Komisiju un Parlamentu

(Lieta F-141/06)

(2007/C 20/61)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Marc Hartwig, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — T. Bontinck, avocat)

Atbildētāji: Eiropas Kopienu Komisija un Eiropas Parlaments

Prasītāja prasījumi:

| — | atcelt Eiropas Kopienu Komisijas un Eiropas Parlamenta individuālos lēmumus, kas pieņemti attiecīgi 2006. gada 12. aprīlī un 2006. gada 27. martā par pāreju no pagaidu darbinieka statusa uz ierēdņa statusu; |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Kopienu Komisijas un Eiropas Parlamenta individuālos lēmumus, kas pieņemti attiecīgi 2006. gada 12. aprīlī un 2006. gada 27. martā par pāreju no pagaidu darbinieka statusa uz ierēdņa statusu;

| — | piespriest atbildētājiem atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājiem atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājs, kas vairākus gadus bija nostrādājis Komisijā pagaidu darbinieka statusā B*7 pakāpē, veiksmīgi nokārtoja Eiropas Parlamenta ārējo konkursu PE/34/B (B5/B4 pakāpe). Vēlāk Eiropas Parlaments prasītāju iecēla par ierēdni uz pārbaudes laiku B*3 pakāpē un nekavējoties pārcēla uz Komisiju, kur viņam tika piešķirta tāda pati pakāpe.

Savas prasības pamatojumam prasītājs apgalvo, ka ir pārkāpts Civildienesta noteikumu 31. un 62. pants un Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 5. un 2. pants.

Prasītājs turklāt norāda, ka ir pārkāpts tiesiskās paļāvības princips un iegūto tiesību saglabāšanas princips.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/40 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/40

---

Prasība, kas celta 2006. gada 28. decembrī — Bligny pret Komisiju

(Lieta F-142/06)

(2007/C 20/62)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Francesco Bligny, Tassin-la-Demi-Lune (Francija) (pārstāvis — P. Lebel-Nourissat, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītāja prasījumi:

| — | atcelt konkursa EPSO/AD/06/05 atlases komisijas 2006. gada 7. decembra un 2006. gada 23. novembra lēmumus, kuros prasītājam atteikta piedalīšanās konkursā un tādējādi viņa rakstiskā pārbaudījuma pārbaude; |
| --- | --- |

—

atcelt konkursa EPSO/AD/06/05 atlases komisijas 2006. gada 7. decembra un 2006. gada 23. novembra lēmumus, kuros prasītājam atteikta piedalīšanās konkursā un tādējādi viņa rakstiskā pārbaudījuma pārbaude;

| — | atzīt par nelikumīgu Eiropas Personāla atlases biroja (EPAB) mājas lapā 2006. gada 15. maijā publicēto konkursa kandidātiem paredzēto pieteikšanās veidlapu; |
| --- | --- |

—

atzīt par nelikumīgu Eiropas Personāla atlases biroja (EPAB) mājas lapā 2006. gada 15. maijā publicēto konkursa kandidātiem paredzēto pieteikšanās veidlapu;

| — | piespriest atbildētājai samaksāt prasītājam EUR 5 000,00 kā atlīdzību par viņam nodarīto kaitējumu; |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai samaksāt prasītājam EUR 5 000,00 kā atlīdzību par viņam nodarīto kaitējumu;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājs, kas bija veiksmīgi nokārtojis minētā konkursa sākotnējās atlases testus, netika pielaists pie nākamās konkursa kārtas, jo, pretēji Oficiālajā Vēstnesī publicētajā konkursa paziņojumā (1) minētajam, viņš nebija savam pieteikumam pievienojis dokumentu, kas apliecinātu viņa pilsonību.

Savas prasības pamatojumam prasītājs apgalvo, ka ir pārkāpts tiesiskās paļāvības princips, labas pārvaldības princips un pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses. Viņš apgalvo, ka, runājot par pilsonību, pieteikšanās veidlapas paraugā, kas bija lejuplādējams EPAB mājas lapā, bija pieprasīts tikai godīgi norādīt pilsonību un kandidāti brīdināti, ka viņiem pēc pieprasījuma būs jāsniedz to apliecinošs dokuments.

---

(1)  OV C 178 A, 27.7.2005., 3. lpp.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/41 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/41

---

Prasība, kas celta 2006. gada 18. decembrī — Continolo pret Komisiju

(Lieta F-143/06)

(2007/C 20/63)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Donato Continolo, Duino (Itālija) (pārstāvji — S. Rodrigues. C. Bernard-Glanz un R. Albelice, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītāja prasījumi:

| — | atcelt Komisijas 2006. gada 3. janvāra lēmumu par prasītāja tiesību uz pensiju koncesiju un likvidēšanu, jo viņa atvaļinājums personisku iemeslu dēļ no 1981. gada 11. jūnija līdz 1983. gada 1. martam dod priekšrocības par vienu gadu 5 mēnešiem un 6 dienām, nevis vienu gadu 8 mēnešiem un 20 dienām; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2006. gada 3. janvāra lēmumu par prasītāja tiesību uz pensiju koncesiju un likvidēšanu, jo viņa atvaļinājums personisku iemeslu dēļ no 1981. gada 11. jūnija līdz 1983. gada 1. martam dod priekšrocības par vienu gadu 5 mēnešiem un 6 dienām, nevis vienu gadu 8 mēnešiem un 20 dienām;

| — | atcelt Komisijas 2006. gada 5. septembra lēmumu, ar ko prasītāja sūdzība tika noraidīta; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2006. gada 5. septembra lēmumu, ar ko prasītāja sūdzība tika noraidīta;

| — | norādīt Komisijai uz sekām, kādas ir apstrīdēto lēmumu atcelšanai, it īpaši attiecībā uz saņemtajiem procentiem, kas pašreiz ir noteikti 66,66666 %, ko ir jāpārrēķina, ņemot vērā 1983. gada janvāri un februāri; |
| --- | --- |

—

norādīt Komisijai uz sekām, kādas ir apstrīdēto lēmumu atcelšanai, it īpaši attiecībā uz saņemtajiem procentiem, kas pašreiz ir noteikti 66,66666 %, ko ir jāpārrēķina, ņemot vērā 1983. gada janvāri un februāri;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājs, bijušais Komisijas ierēdnis, ir pensijā no 2006. gada 1. janvāra. Ar savu prasību viņš apstrīd Komisijas lēmumu par prasītāja tiesību uz pensiju koncesiju un likvidēšanu, jo šajā lēmumā tiek parādīts, ka viņa atvaļinājuma personiski iemeslu dēļ laikā iegūtās pensijas tiesības, kas viņam tikta pārceltas uz Kopienas pensiju sistēmu, netika pilnībā ņemtas vērā.

Prasītājs norāda, pirmkārt, ka tika pārkāpts tiesiskās paļāvības aizsardzības princips, labas pārvaldības princips un pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses, un, otrkārt, ka pastāvēja acīmredzama kļūda vērtējumā, kā arī tika pārkāpts pienākums norādīt pamatojumu.

---

| 27.1.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 20/41 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 20/41

---

Prasība, kas celta 2006. gada 22. decembrī — Bleyaert pret Padomi

(Lieta F-144/06)

(2007/C 20/64)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Eric Bleyaert, Maldegem (Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un E. Marchal, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasītāja prasījumi:

| — | atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu neietvert prasītāja uzvārdu izraudzīto ierēdņu sarakstā dalībai apmācību programmā 2005. amatā paaugstināšanas gada sertifikācijas procedūras ietvaros; |
| --- | --- |

—

atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu neietvert prasītāja uzvārdu izraudzīto ierēdņu sarakstā dalībai apmācību programmā 2005. amatā paaugstināšanas gada sertifikācijas procedūras ietvaros;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājs, Padomes AST 8 pakāpes ierēdnis, iesniedza savu kandidatūru sertifikācijas procedūrai par 2005. amatā paaugstināšanas gadu. Tā uzvārds, kas bija ietverts izraudzīto ierēdņu apmācībai programmā 2005. amatā paaugstināšanas gada sertifikācijas procedūras ietvaros saraksta projektā, galīgajā sarakstā, ko publicēja 2006. gada 22. maijā un ko iecēlējinstitūcija pieņēma, ņemot vērā apvienotās novērtējuma komitejas atzinumu sertifikācijas procedūrai, netika ietverts. Šī komiteja uzklausīja prasītāju 2006. gada 17. maijā.

Savas prasības pamatojumam prasītājs norāda, vispirms, uz pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu, jo vairāk tāpēc, ka iecēlējinstitūcija neatbildēja uz viņa sūdzību. Turklāt viņš norāda, ka tika pārkāpts Civildienesta noteikumu 45.a pants un minētā Civildienesta noteikumu panta vispārējo īstenošanas noteikumu 5. pants. It īpaši, apvienotā novērtējuma komitejai, kas varēja uzklausīt tikai tos ierēdņus, kuri apstrīdēja saraksta projektu, nebija tiesības uzaicināt prasītāju. Jebkurā gadījumā prasītājs uzskata, ka ir pārkāpts arī vienlīdzīgas attieksmes princips, jo apvienotā novērtējuma komiteja neuzklausīja visus ierēdņus, kuru uzvārdi tika ietverti saraksta projektā.

---