----

----

I Tájékoztatások

Számvevőszék

----

10/2006. sz. KÜLÖNJELENTÉS

az 1. és a 3. célkitűzés 1994. és 1999. közötti programjainak utólagos értékeléséről (strukturális alapok) a Bizottság válaszaival együtt

(az EK-Szerződés 248. cikke (4) bekezdése második albekezdésének alapján)

(2006/C 000/01)

TARTALOMJEGYZÉK

Kifejezésgyűjtemény

MELLÉKLETEK:

I. Melléklet – A Strukturális Alapok támogatásainak megoszlása

II. Melléklet – A GDP És A Foglalkoztatási Ráta

III. Melléklet – A GDP növekedése és a Strukturális Alapok

IV. Melléklet – A HERMIN-szimulációk és a munkanélküliség

Bizottság válaszai

KIFEJEZÉSGYŰJTEMÉNY
ADAPT

A munkaerő ipari változásokhoz való alkalmazkodásának támogatása (közösségi kezdeményezés a foglalkoztatásnak és a munkaerő ipari változásokhoz való alkalmazkodásának az előmozdítására)

ALMP

Aktív munkaerő-piaci politikák

CSF

Közösségi támogatási keretterv

Külső tényezőknek tulajdonítható hatás

Az olyan, az érintettek által a közösségi beavatkozást követően megfigyelt vagy a közösségi beavatkozás következményeként megjelent változás, amely a közösségi beavatkozás nélkül is bekövetkezett volna

Elmozdulási hatás

Olyan véghatás, amely egy támogatásra jogosult térségben egy másik térség költségén jön létre

ERFA

Európai Regionális Fejlesztési Alap

ESZA

Európai Szociális Alap

FIFG

Halászati Orientációs Pénzügyi Eszköz

HERMIN-modell

A strukturális alapok intézkedéseinek hatását szimuláló makrogazdasági modell

Munkaindító jelentés

Módszertani kérdéseket, azaz a célkitűzések értékelését, a módszertani keretrendszert, a kérdőíveket és a megkeresendő intézményeket tárgyaló jelentés

Támogatásfelügyeleti bizottság

A finanszírozási program stratégiai megvalósítását felügyelő bizottság

OP

Operatív program

K+F

Kutatás és fejlesztés

SF

Strukturális alapok

KKV

Kis- és középvállalkozások

„Soft” eredmény

Nehezen számszerűsíthető eredmény

SPD

Egységes programozási dokumentum

Összefoglaló jelentés

A DG REGIO (1. célkitűzés) és a DG EMPL (3. célkitűzés) által az ERFA és az ESZA forrásaiból finanszírozott intézkedések utólagos értékeléséről készített záró jelentés

ToR

Feladatmeghatározás

ÖSSZEFOGLALÓ

BEVEZETÉS

Az értékelés keretrendszere

Az egyes értékelések alapvető céljai

AZ ELLENŐRZÉS HATÓKÖRE

AZ 1. CÉLKITŰZÉS DG REGIO ÁLTALI UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSE

Az értékelés minőségének számvevőszéki vizsgálata

Bevezető megjegyzések

Az 1994 óta a régiók előtt álló problémák alakulása

Az alkalmazott stratégiák megfelelősége

1. táblázat

A 24. bekezdésben említett eltérések összefoglalása

2. táblázat

Tényleges kiadások (16)

Az eredményesség értékelése

A hatékonyság értékelése

A strukturális alapok hatásának értékelése

Az irányítási rendszerek értékelése

Az értékelési keret megfelelősége

A feladatmeghatározás

A Bizottság általi felügyelet megfelelősége

Az értékelések ajánlásainak felhasználhatósága a jövőbeli programozási időszakok során

AZ ESZA (1. ÉS 3. CÉLKITŰZÉS KERETÉBEN VÉGZETT) TEVÉKENYSÉGEINEK DG EMPL ÁLTALI UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSE

Az értékelés minőségének számvevőszéki vizsgálata

Az adatokkal és az elemzéssel kapcsolatos hiányosságok áttekintése

Az ESZA-intézkedések hatásának értékelése

3. táblázat

Az egyénekre hatással lévő esetek értékelése során vizsgált előfeltételezésekkel kapcsolatos megfigyelések

Az esélyegyenlőség értékelése

Egyéb vizsgált szempontok

Megjegyzések a Bizottság általános értékeléséről

Egyéb észrevételek az országos jelentésekről

Az értékelési keretrendszer megfelelősége

Az értékelést záró ajánlások

KÖVETKEZTETÉSEK

AJÁNLÁSOK

Ezt a jelentést a Számvevőszék a 2006. július 20-i ülésén, Luxembourgban fogadta el.

a Számvevőszék nevében

Hubert WEBER

Elnök

----

(1)  SEC(2000) 1051: 2000. július 26-i közlemény a Bizottságnak: „Középpontban az eredmények: a bizottsági tevékenységek értékelésének javítása”.

(2)  A MEANS-programot a Bizottság az értékelési módszertan továbbfejlesztése iránti igény kielégítésére kezdeményezte. A MEANS-sorozat 6 kötetben tárgyalja a társadalmi-gazdasági programok értékelését.

(3)  MEANS-sorozat, 1. kötet, 53. o.

(4)  Az alapok a következők: Európai Regionális Fejlesztési Alap (ERFA), Európai Szociális Alap (ESZA), Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) és a Halászati Orientációs Pénzügyi Eszköz (HOPE).

(5)  Összefoglaló jelentés, 53. o.

(6)  A továbbiakban: „nemzeti szakértők”.

(7)  Az ellenőrzés a következő országok értékeléseit vizsgálta meg: 1. célkitűzés: Belgium, Görögország, Spanyolország, Németország, Olaszország, Írország és Portugália. 1. és 3. célkitűzés (ESZA): Spanyolország, Franciaország, Olaszország, Németország és Egyesült Királyság.

(8)  Az összesített számadatokat lásd az 5. bekezdésben.

(9)  Összefoglaló jelentés, 61–64. o.

(10)  Összefoglaló jelentés, 62. o.

(11)  Itt az aktív munkaerőnek a munkaképes korú lakosság százalékában kifejezett értéke értendő.

(12)  Összefoglaló jelentés 2.1. táblázat, 75. o., 2.5. és 2.6. táblázat, 88–89. o.

(13)  Összefoglaló jelentés, 75. o.

(14)  Az egy főre eső adatokat itt az egyes országok teljes lakossága alapján számították ki.

(15)  Millió EUR.

(16)  A 2. táblázat a jelentésben közölt adatokat veszi alapul, ezért nem egyezik meg az 1. táblázatban szereplő tagállamok esetében a három, részleges adatokat közlő oszlop összege az „összes” oszlopban szereplő számmal.

(17)  Ehhez az értékeléshez globális keretben ki kell mutatni és elemezni kell az igények, a stratégiai célkitűzések, a programok/alprogramok/intézkedések célkitűzései és az erőforrások elosztása közötti okozati összefüggéseket. Ezenkívül ahhoz, hogy az erőforrások felhasználása az igények kielégítése szempontjából ideális legyen, elvileg rangsort kell felállítani azon szükségletek és kedvezőtlen társadalmi-gazdasági helyzetek között, amelyek kielégítését, illetve javítását a CSF célozza, és fontossági sorrendbe kell rendezni a figyelembe veendő inherens tényezőket.

(18)  3. fejezet.

(19)  A tematikus értékelések horizontálisan vizsgálják, hogy egy meghatározott ismérvre (a témakörre) hogyan hatnak egy vagy több, különböző országokban vagy régiókban megvalósított program intézkedései.

(20)  A strukturális alapok közlekedési infrastruktúrákra gyakorolt hatásának tematikus értékelése, zárójelentés, 2000. november, 8. o.

(21)  Írország esetében ez a szám azt jelenti, hogy minden 100 EUR, amit útépítésbe és útkarbantartásba fektettek, évi 13 EUR megtakarítást eredményezett az utazási idő és a járművek üzemelési költségeinek csökkenése, illetve a biztonság növekedése révén. A befektetés tehát gyakorlatilag 8 év alatt megtérült. A strukturális alapok közlekedési infrastruktúrákra gyakorolt hatásának tematikus értékelése, 8. o.

(22)  Lásd a hatásról szóló részt.

(23)  Összefoglaló jelentés, 105. o.

(24)  Az erre vonatkozó megjegyzés pontosan így szól: „noha ez logikus ajánlásnak tűnhet, azt is szem előtt kell tartani, hogy milyen az adott környezet, amelyben alkalmazásra kerül”. Összefoglaló jelentés, 105. o.

(25)  Összefoglaló jelentés, 108. o.

(26)  Összefoglaló jelentés, 130. o.

(27)  Újabb idézet a tanulmányból: „Az érvelés szerint a munkahelyteremtés és –megtartás legeredményesebb módja a termelő beruházások közvetlen támogatása. Mivel azonban ez figyelmen kívül hagyja a külső tényezőknek tulajdonítható hatásokat és a helyettesítési hatást, ennek a támogatási módnak az általános eredményessége nem megítélhető”. Összefoglaló jelentés, 130. o.

(28)  Az adatok korlátozott összehasonlítóságának következményei – néhány általános megjegyzés kíséretében – egy későbbi részben kerülnek kifejtésre.

(29)  Feladatmeghatározás, 90. o.

(30)  Összefoglaló jelentés, 111. o.

(31)  Feladatmeghatározás, 11. o.

(32)  Infrastrukturális projektek esetében 25 millió EUR-nál, termelő beruházási projektek esetében 15 millió EUR-nál nagyobb projektek.

(33)  Feladatmeghatározás, 13. o.

(34)  Összefoglaló jelentés, 143. o.

(35)  Összefoglaló jelentés, 4.6., 4.7. és 4.8. táblázat.

(36)  Lásd fentebb.

(37)  Összefoglaló jelentés, 71. o.

(38)  Összefoglaló jelentés, 72. o.

(39)  »Kérdéses, hogy egy formális makrogazdasági modellen alapuló hatáselemzésben érdemes-e szerepeltetni a magánszektor általi társfinanszírozást. Mivel a CSF magánszektor által társfinanszírozott kiadásainak motivációja amúgy sem egyértelmű, ezért ezek kimaradtak az elemzésből.« Összefoglaló jelentés, 71. o.

(40)  Egyesült Királyság, Speke Garston projekt; ez a projekt például 223 millió GBP értékben vonzott magánbefektetéseket, aminek közvetlen foglalkoztatási hatásaként 4 600 új munkahely jött létre. Összefoglaló jelentés, 204. o.

(41)  E négy ország teljes területe az 1. célkitűzés alá esik.

(42)  Olaszország esetében a feladatmeghatározásban előírt HERMIN-modell elkészítésére „szerződési nehézségek” miatt nem került sor. A fennmaradó régiók értékeléséhez, melyekhez HERMIN-modell nem állt rendelkezésre, az ún. „bottom-up” módszert használták.

(43)  A jelentés szerint: „Ideális esetben a végül megvalósult, tényleges CSF-kiadásokat kellene alapul vennünk. Ezek azonban nem minden ország vagy régió esetében álltak rendelkezésre fontosság szerinti és évenkénti lebontásban. Az egységesség érdekében ezért úgy használtuk fel a tervezett CSF-kiadások adatait, ahogy azok a 1994–99 közötti, CSF-re vonatkozó szerződésekben szerepelnek. Noha ezek a kiadásokra elég pontos végösszeget adnak, a kiadások tényleges ütemezéséről nem mindig mutatnak megbízható képet”. (Összefoglaló jelentés, 150. o.).

(44)  Összefoglaló jelentés, 161. o.

(45)  Egyes tanulmányok szerint ugyanis az uniós támogatások olyan mértékben szorítják ki a nemzeti befektetéseket, hogy a gazdaság CSF-támogatások nélküli fejlődési útja a HERMIN-szimulációk által felvázoltnál jobb képet mutatna.

(46)  Erre az érzékenységvizsgálatra Kelet-Németország, Spanyolország, Görögország, Írország és Portugália vonatkozásában került sor.

(47)  Összefoglaló jelentés, 183–184. o.

(48)  Az értékelésekből kiviláglik, hogy a strukturális alapok kedvező hatást gyakoroltak a következőkre: a többéves programozás fejlesztése; a program fogalmának és a célkitűzésalapú irányításnak az alkalmazása; az irányítási struktúrák és folyamatok kialakítása, különösen a felügyeleti rendszereknek és mutatóknak, az építési beruházások minőségbiztosítási rendszereinek és az állami támogatásra irányuló pályázati eljárásoknak a kialakítása; értékelési rendszerek, kapacitások és kultúra kifejlesztése; a projektkiválasztási eljárások és az ellenőrzési rendszerek. A strukturális alapok ösztönzik a fejlesztési projektek kezelésére alkalmasabb struktúrák és kapacitások kialakítását.

(49)  Összefoglaló jelentés, 9.1. szakasz.

(50)  Összefoglaló jelentés, 196. o.

(51)  2/2005. sz. vélemény az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló tanácsi rendeletjavaslatról (COM (2004) 492 végleges 2004.7.14) (HL C 121., 2005.5.20., 18. o.); 7/2003. sz. különjelentés a strukturális alapok keretén belül a 2000−2006 közötti időszak segítségnyújtási programjának végrehajtásáról, 90. bekezdés (HL C 174., 2003.7.23., 22. o.).

(52)  Az előnyök a következők voltak: eredményesebb programfejlesztés és -felügyelet; eredményesebb projektkiválasztás; a döntések és a döntéshozatali eljárás nagyobb legitimitása és jobb átláthatósága; a kedvezményezettek inkább a sajátjuknak érezték a programot, és elkötelezettebbek voltak a programteljesítmények megvalósítása mellett, stb. Lásd a partnerségi elv tematikus értékelését, II. o.

(53)  Összefoglaló jelentés, 188. o.

(54)  Összefoglaló jelentés, 218. o.

(55)  Éves jelentés a 2003-as pénzügyi évről, 5.22., 5.32. d), 5.33., és 5.34. bekezdés (HL C 293., 2004.11.30., 162. o.). Éves jelentés a 2004-es pénzügyi évről, 5.30. bekezdés (HL C 301., 2005.11.30., 143. o.).

(56)  Összefoglaló jelentés, 224. o.

(57)  Összefoglaló jelentés, 219. o.

(58)  Összefoglaló jelentés, 221. o.

(59)  Itt valójában időközi értékelésekről van szó.

(60)  Összefoglaló jelentés, 222. o.

(61)  Például: összefoglaló jelentés, 246. o.: „világosan látszik, hogy a partnerségi rendszerek elmélyültek és kiszélesedtek, és hogy gyakoribbá vált a döntéshozatali jogkörnek a program keretében létrejött partnerségre történő átruházása.”

(62)  Feladatmeghatározás, 16. o.

(63)  Módszertani útmutatás, 16–17. o.

(64)  A „nettó” véghatás megbecsülése úgy történik, hogy a bruttó véghatásból levonják a külső tényezőknek tulajdonítható, illetve az elmozdulási/helyettesítési hatásokat.

(65)  Különösen a hatáselemzések eredményei, illetve a stratégia eredményességére és megfelelőségére vonatkozó vizsgálatok eredményei közötti kapcsolatokat kellett volna vizsgálni.

(66)  Munkaindító jelentés, 7. o.

(67)  Feladatmeghatározás, 102–109. o.

(68)  Munkaindító jelentés, 13. o. A módszertani útmutatás is tesz fel fontos kérdéseket, például: Milyen általános hatást gyakoroltak a strukturális alapok a régiók felzárkóztatására az 1994–1999 közötti időszakban? Milyen gazdasági hatást gyakoroltak a strukturális alapok befektetései a jövedelemszintek konvergenciájára? (24. o.).

(69)  Feladatmeghatározás, 94–95. o. (1. célkitűzés).

(70)  Például az összefoglaló jelentés, 249. o. amellett érvel, hogy sokkal nagyobb önállóságot kellene adni az eredményes nemzeti felügyeleti rendszerekkel bíró tagállamoknak, hogy az EU által támogatott kezdeményezések esetében is alkalmazhassák saját felügyeleti előírásaikat. Ez csökkentené a felügyelet költségeit, és valószínű, hogy az így kapott adatok jelentősége is nagyobb lenne.

(71)  Összefoglaló jelentés, 249. o.

(72)  Összefoglaló jelentés, 251. o.

(73)  Pl. a képzés következtében megnövekedett „munkaerő-rugalmasság”.

(74)  Összefoglaló jelentés, 124. o.

(75)  Összefoglaló jelentés, 125–126. o.

(76)  A megjegyzésekben szerepel például az, hogy a 17 milliós francia adatot a „kétszeres beszámítás”„kiszűrése végett”„kétszeresen ellenőrizték”, a 8,7 milliós holland adatot pedig „nemzeti csoportok viszontellenőrzik”. Egy további megjegyzés szerint Németország, Írország és az Egyesült Királyság esetében jelentős az adathiány – ennek ellenére a jelentésben szereplő lista az Egyesült Királyságban 7,9 millió, Írországban pedig 680 000 kedvezményezettet tüntet fel.

(77)  A 3. táblázat részben megismétli az összefoglaló jelentés 4.8. táblázatát.

(78)  Itt elsősorban a nemek közötti esélyegyenlőségről van szó.

(79)  Összefoglaló jelentés, 173. o.

(80)  Vegyes intézkedések a következők: intenzív tanácsadási és képzési, munkatapasztalati és képzési, valamint foglalkoztatás-ösztönzési és képzési intézkedések.

(81)  Összefoglaló jelentés, 122. o.

(82)  Összefoglaló jelentés, 3.2.8. bekezdés.

(83)  Összefoglaló jelentés, 86. o.

(84)  Összefoglaló jelentés, 144. o.

(85)  Ilyenek például a megszerzett képesítések, vagy a brit értékelési jelentésben szereplő nem számszerűsíthető eredmények („a munkaerőpiac irányába megtett út”).

(86)  Ezt egyes értékelők (spanyol, olasz) is megállapították.

(87)  Például egyes spanyolországi esetekben.

(88)  Ezzel kapcsolatban egy német példa került említésre.

(89)  Az Európai Foglalkoztatási Stratégia külön támogatja, hogy erősödjenek a kapcsolatok egyfelől az uniós programfinanszírozási mechanizmusok, másfelől az egyéb politikai eszközök, szabályozások és nemzeti programok, pl. a passzív munkaerőpiaci politikák között.

(90)  Németországban például a következő területeken lehet közösségi hozzáadott értékről beszélni: a társadalom hátrányos helyzetű rétegeire vonatkozó célkitűzések támogatása, a fenntartható fejlődés, az esélyegyenlőség, és a pénzügyi kiegyenlítődési hatás az új tartományokban. A többi országos jelentés számos egyéb szempontot is megemlített.

(91)  Országos jelentés, 95. o.

(92)  Módszertani jelentés, 24–40. o.

(93)  Módszertani jelentés, 44–49. o.

(94)  Lásd a Franciaországról, Spanyolországról és Olaszországról szóló értékelés.

(95)  Erre példák: a tervezett célkitűzéseknek szorosabban kell kapcsolódniuk a helyi társadalmi-gazdasági helyzethez (Olaszország); a kedvezményezettek kiválasztása során fokozottan szem előtt kell tartani a célkitűzéseket (Franciaország); ki kell terjeszteni az integrált intézkedéseket alkalmazó megközelítéseket (Egyesült Királyság); ki kell bővíteni a programok hatókörét, hogy azok több innovatív és magas kockázatú intézkedést tartalmazzanak (Spanyolország); meg kell erősíteni az előrejelzéseken alapuló intézkedések szerepét a képzés területén (Spanyolország); a munkanélküliség, hosszú távú munkanélküliség és társadalmi kirekesztettség változóinak nagyobb súlyozást kell kapniuk, hogy a hátrányos helyzetű régiók több figyelemben részesüljenek (Spanyolország).

(96)  1. és 3. célkitűzés: összefoglaló jelentés, 188–189. o.

(97)  Összefoglaló jelentés, 198–204. o.

----

I. MELLÉKLET

Az 1994 és 1999 közötti időszak közösségi támogatási kerettervéhez rendelkezésre álló források

A strukturális alapok támogatásainak megoszlása Az 1994–1999 közötti időszak közösségi kezdeményezéseihez rendelkezésre álló források (1)

----

(1)  A strukturális alapok programjai szerinti lebontásban; az egyes programokról további tájékoztatás a Bizottság költségvetésének B2. alszakaszában található.

Forrás: 16/98. sz. különjelentés (HL C 347., 1998.11.16.).

----

II. MELLÉKLET

A GDP és a foglalkoztatási ráta

1. táblázat (2)

Az egy főre jutó GDP változása a foglalkoztatásban (CEMPL), illetve a munkanélküliek számában (CUNEMP) bekövetkezett változás függvényében

2. táblázat (3)

Az egy főre jutó GDP változása a foglalkoztatás (CEMPL), illetve a munkanélküliség (CUNEMP) átlagos változási ütemének függvényében

----

(1)  Összefoglaló jelentés, 62. o.

(2)  A becslés 50 példán alapul. A BE, IR és DX mesterséges változók, melyek Belgiumot, Írországot és Németországot képviselik. A C1 a metszési pont.

(3)  A becslés 145 példán alapul. Az ID, LD, BED és DED mesterséges változók, melyek Írországot, Luxemburgot, Belgiumot és Németországot képviselik. A C a metszési pont.

----

III. MELLÉKLET

A GDP növekedése és a strukturális alapok

1. táblázat

Az egy főre jutó GDP átlagos változása az egy főre jutó uniós strukturális támogatások (EUSFPC) átlagos változásának függvényében

----

IV. MELLÉKLET

A HERMIN-szimulációk és a munkanélküliség

1. táblázat

HERMIN-szimulációk

----

(1)  Németország értékelési jelentése (1. célkitűzés), (42., 48., 70., 72., 85. és 86. o.).

(2)  Írország értékelési jelentése (61. és 92. o.).

(3)  Előrejelzési és Tervezési Osztály (DPP, Portugália).

(4)  Országos jelentés, 210. o.

----

A BIZOTTSÁG VÁLASZA

ÖSSZEFOGLALÁS

BEVEZETÉS

AZ 1. CÉLKITŰZÉS DG REGIO ÁLTALI UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSE

AZ ESZA (1. ÉS 3. CÉLKITŰZÉS KERETÉBEN VÉGZETT) TEVÉKENYSÉGEINEK DG EMPL ÁLTALI UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSE

KÖVETKEZTETÉS

AJÁNLÁSOK

----

----

6/2006. sz. VÉLEMÉNY

a Közösség pénzügyi érdekeinek védelme területén végzett tevékenységek előmozdítására irányuló közösségi cselekvési program (Hercule II program) létrehozásáról szóló, 2004. április 21-i 804/2004/EK európai parlamenti és tanácsi határozat módosításáról és meghosszabbításáról szóló európai parlamenti és tanácsi határozatra irányuló javaslatról

(az EK-Szerződés 248. cikke (4) bekezdésének második albekezdése alapján)

(2006/C 000/02)

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK SZÁMVEVŐSZÉKE,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 280. cikke (4) bekezdésére,

tekintettel a Közösség pénzügyi érdekeinek védelme területén végzett tevékenységek előmozdítására irányuló közösségi cselekvési program módosításáról és meghosszabbításáról szóló európai parlamenti és tanácsi határozatra irányuló javaslatra (1),

tekintettel az e javaslatra irányuló, a Számvevőszékhez 2006. július 14-én beérkezett tanácsi véleménykérésre,

tekintettel a Számvevőszék 2003. november 11-i 8/2003. sz. véleményére az eredeti közösségi cselekvési programról,

mivel a javasolt határozat a Szerződés 280. cikkének (4) bekezdésén alapul, amely kimondja, hogy „a Tanács ... a Számvevőszékkel folytatott konzultációt követően meghozza a Közösség pénzügyi érdekeit sértő csalások megelőzése és az azok elleni küzdelem terén a szükséges intézkedéseket”;

mivel a Bizottság javaslatának fő célja a Hercule program (2) további hét évre (2007–2013) történő meghosszabbítása, mivel a 98,5 millió EUR összegűre tervezett összköltség évente körülbelül 14 millió EUR ráfordítást tenne lehetővé, és mivel ez a program ellátja az OLAF-ot azokkal a pénzügyi forrásokkal, amelyekből működtethető a tagállamok számára a csalás elleni küzdelem uniós szinten történő összehangolása céljából fenntartott szolgáltatási platform (3),

ELFOGADTA A KÖVETKEZŐ VÉLEMÉNYT:

Ezt a véleményt a Számvevőszék 2006. október 26-i ülésén, Luxembourgban fogadta el.

a Számvevőszék nevében

Hubert WEBER

Elnök

----

(1)  COM(2006) 339 végleges, 2006. június 28.

(2)  804/2004/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (HL L 143., 2004.4.30., 9. o).

(3)  A Számvevőszék 1/2005. sz. különjelentésének 50. és 76. bekezdése (HL C 202., 2005.8.18.).

(4)  Philip Morris-csoport (PMI).

----