# Euroopan unionin L 288/2020

| | ISSN 1977-0812 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | L 288 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Lainsäädäntö | 63. vuosikerta3. syyskuu 2020 |

ISSN 1977-0812

Euroopan unionin

virallinen lehti

L 288

Suomenkielinen laitos

Lainsäädäntö

63. vuosikerta3. syyskuu 2020

---

| Sisältö | | II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset | Sivu |
| --- | --- | --- | --- |
| | | ASETUKSET |
| | * | Komission asetus (EU) 2020/1245, annettu 2 päivänä syyskuuta 2020, elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista muovisista materiaaleista ja tarvikkeista annetun asetuksen (EU) N:o 10/2011 muuttamisesta ja oikaisemisesta (
  1
  ) | 1 |
| | * | Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2020/1246, annettu 2 päivänä syyskuuta 2020, tehoaineen fenamifossi hyväksynnän uusimatta jättämisestä kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 mukaisesti ja komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 liitteen muuttamisesta (
  1
  ) | 18 |
| | * | Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2020/1247, annettu 2 päivänä syyskuuta 2020, vuonna 2020 käytettävissä oleviin tiettyjen kantojen kalastuskiintiöihin edellisvuosien liikakalastuksen vuoksi tehtävistä vähennyksistä | 21 |

Sisältö

II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

Sivu

ASETUKSET

*

Komission asetus (EU) 2020/1245, annettu 2 päivänä syyskuuta 2020, elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista muovisista materiaaleista ja tarvikkeista annetun asetuksen (EU) N:o 10/2011 muuttamisesta ja oikaisemisesta (
  1
  )

1

1

*

Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2020/1246, annettu 2 päivänä syyskuuta 2020, tehoaineen fenamifossi hyväksynnän uusimatta jättämisestä kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 mukaisesti ja komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 liitteen muuttamisesta (
  1
  )

1

18

*

Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2020/1247, annettu 2 päivänä syyskuuta 2020, vuonna 2020 käytettävissä oleviin tiettyjen kantojen kalastuskiintiöihin edellisvuosien liikakalastuksen vuoksi tehtävistä vähennyksistä

21

| | | III   Muut säädökset |
| --- | --- | --- |
| | | EUROOPAN TALOUSALUE |
| | * | EFTAn valvontaviranomaisen delegoitu päätös N:o 47/20/KOL, annettu 25 päivänä toukokuuta 2020, luvan myöntämisestä Norjalle poiketa asetuksen (EY) N:o 216/2008 14 artiklan 6 kohdan nojalla tietyistä yhteisistä lentoturvallisuussäännöistä [2020/1248] | 26 |

III   Muut säädökset

EUROOPAN TALOUSALUE

*

EFTAn valvontaviranomaisen delegoitu päätös N:o 47/20/KOL, annettu 25 päivänä toukokuuta 2020, luvan myöntämisestä Norjalle poiketa asetuksen (EY) N:o 216/2008 14 artiklan 6 kohdan nojalla tietyistä yhteisistä lentoturvallisuussäännöistä [2020/1248]

26

| | |
| --- | --- |
| | (1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti. |

---

(1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti.

1

| FI | Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.
  Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä. |
| --- | --- |

FI

Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.

Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä.

---

II Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

ASETUKSET

| 3.9.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 288/1 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 288/1

---

KOMISSION ASETUS (EU) 2020/1245,

annettu 2 päivänä syyskuuta 2020,

elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista muovisista materiaaleista ja tarvikkeista annetun asetuksen (EU) N:o 10/2011 muuttamisesta ja oikaisemisesta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon elintarvikkeen kanssa kosketukseen joutuvista materiaaleista ja tarvikkeista ja direktiivien 80/590/ETY ja 89/109/ETY kumoamisesta 27 päivänä lokakuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1935/2004 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 1 kohdan a, d, e, h ja i alakohdan, 11 artiklan 3 kohdan ja 12 artiklan 6 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Komission asetuksessa (EU) N:o 10/2011 (2), jäljempänä ’asetus’, vahvistetaan erityiset säännöt elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista muovisista materiaaleista ja tarvikkeista. Erityisesti asetuksen liitteessä I vahvistetaan unionin luettelo aineista, joita saa käyttää muovisten elintarvikepakkausmateriaalien ja -tarvikkeiden valmistuksessa, ja liitteessä II rajoitukset, joita sovelletaan muovisiin materiaaleihin ja tarvikkeisiin. |
| --- | --- |

(1)

Komission asetuksessa (EU) N:o 10/2011 (2), jäljempänä ’asetus’, vahvistetaan erityiset säännöt elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista muovisista materiaaleista ja tarvikkeista. Erityisesti asetuksen liitteessä I vahvistetaan unionin luettelo aineista, joita saa käyttää muovisten elintarvikepakkausmateriaalien ja -tarvikkeiden valmistuksessa, ja liitteessä II rajoitukset, joita sovelletaan muovisiin materiaaleihin ja tarvikkeisiin.

| (2) | Sen jälkeen, kun asetusta viimeksi muutettiin, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’, on julkaissut uusia tieteellisiä lausuntoja tietyistä aineista, joita saa käyttää elintarvikekontaktimateriaaleissa, jäljempänä ’FCM-aineet’, sekä jo hyväksyttyjen aineiden käytöstä. Lisäksi asetuksen soveltamiseen on todettu liittyvän joitakin epäselvyyksiä. Sen varmistamiseksi, että asetuksessa otetaan huomioon elintarviketurvallisuusviranomaisen uusimmat löydökset, ja asetuksen moitteettomaan soveltamiseen liittyvien mahdollisten epäilysten poistamiseksi asetusta olisi muutettava ja oikaistava. |
| --- | --- |

(2)

Sen jälkeen, kun asetusta viimeksi muutettiin, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’, on julkaissut uusia tieteellisiä lausuntoja tietyistä aineista, joita saa käyttää elintarvikekontaktimateriaaleissa, jäljempänä ’FCM-aineet’, sekä jo hyväksyttyjen aineiden käytöstä. Lisäksi asetuksen soveltamiseen on todettu liittyvän joitakin epäselvyyksiä. Sen varmistamiseksi, että asetuksessa otetaan huomioon elintarviketurvallisuusviranomaisen uusimmat löydökset, ja asetuksen moitteettomaan soveltamiseen liittyvien mahdollisten epäilysten poistamiseksi asetusta olisi muutettava ja oikaistava.

| (3) | Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi myönteisen tieteellisen lausunnon (3) tereftaalihapon (kuvataan yleisesti 1,4-bentseenidikarboksyylihappona, FCM-aine nro 785) isostrukturaalisten suolakompleksien käytöstä seuraavien lantanoidien kanssa: lantaani (La), europium (Eu), gadolinium (Gd) ja terbium (Tb), joita käytetään yksinään tai yhdistelmänä ja erilaisissa suhteissa lisäaineina muoveissa, jotka joutuvat kosketukseen elintarvikkeiden kanssa. Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi, etteivät kyseiset suolat aiheuta turvallisuusriskiä kuluttajille, jos niitä käytetään lisäaineina polyeteeni-, polypropeeni- tai polybuteenipohjaisissa muovisissa materiaaleissa ja tarvikkeissa, jotka joutuvat kosketukseen kaikentyyppisten elintarvikkeiden kanssa enintään 4 tunnin ajan 100 °C:ssa tai jotka on tarkoitettu pitkäaikaiseen varastointiin huoneenlämmössä. Tämä päätelmä perustuu siihen, että jos muovisesta elintarvikekontaktimateriaalista tapahtuisi siirtymistä elintarvikkeeseen tai elintarvikesimulanttiin, lantanoideja olisi esiinnyttävä elintarvikkeessa tai elintarvikesimulantissa dissosioituneessa ionimuodossa, eikä yksinään tai yhdistelmänä käytettyjen neljän lantanoidi-ionin (La, Eu, Gd, Tb) summan siirtymä saisi olla yli 0,05 mg/kg elintarviketta. |
| --- | --- |

(3)

Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi myönteisen tieteellisen lausunnon (3) tereftaalihapon (kuvataan yleisesti 1,4-bentseenidikarboksyylihappona, FCM-aine nro 785) isostrukturaalisten suolakompleksien käytöstä seuraavien lantanoidien kanssa: lantaani (La), europium (Eu), gadolinium (Gd) ja terbium (Tb), joita käytetään yksinään tai yhdistelmänä ja erilaisissa suhteissa lisäaineina muoveissa, jotka joutuvat kosketukseen elintarvikkeiden kanssa. Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi, etteivät kyseiset suolat aiheuta turvallisuusriskiä kuluttajille, jos niitä käytetään lisäaineina polyeteeni-, polypropeeni- tai polybuteenipohjaisissa muovisissa materiaaleissa ja tarvikkeissa, jotka joutuvat kosketukseen kaikentyyppisten elintarvikkeiden kanssa enintään 4 tunnin ajan 100 °C:ssa tai jotka on tarkoitettu pitkäaikaiseen varastointiin huoneenlämmössä. Tämä päätelmä perustuu siihen, että jos muovisesta elintarvikekontaktimateriaalista tapahtuisi siirtymistä elintarvikkeeseen tai elintarvikesimulanttiin, lantanoideja olisi esiinnyttävä elintarvikkeessa tai elintarvikesimulantissa dissosioituneessa ionimuodossa, eikä yksinään tai yhdistelmänä käytettyjen neljän lantanoidi-ionin (La, Eu, Gd, Tb) summan siirtymä saisi olla yli 0,05 mg/kg elintarviketta.

| (4) | Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi, että kun otetaan huomioon tereftaalihapon isostrukturaalisten lantanoidisuolojen ja neljän lantanoidin (La, Eu, Gd, Tb) kemialliset ominaisuudet, näiden lisäaineiden käyttöä ei ole tarpeen rajoittaa niihin kolmeen polyolefiinimuovityyppiin, jotka on täsmennetty hakijan elintarviketurvallisuusviranomaiselle toimittamassa hakemuksessa. Elintarviketurvallisuusviranomainen perusteli, ettei ole odotettavissa sellaisia ei-toivottuja vuorovaikutuksia muovien (muun muassa polyolefiinien) kanssa, jotka johtaisivat ei-toivottujen reaktio- ja muuntumistuotteiden muodostumiseen ja mahdolliseen siirtymiseen. Jos jostakin muovisesta elintarvikekontaktimateriaalista tapahtuisi siirtymistä elintarvikkeeseen tai elintarvikesimulanttiin, lantanoideja – samalla tavoin kuin polyolefiineja – olisi esiinnyttävä elintarvikkeessa tai elintarvikesimulantissa dissosioituneessa ionimuodossa, ja yksinään tai yhdistelmänä käytettyjen neljän lantanoidi-ionin (La, Eu, Gd, Tb) summan siirtymä saisi olla enintään 0,05 mg/kg elintarviketta, mistä syystä muita rajoituksia ei tarvittaisi. Siksi on aiheellista hyväksyä lantanoidien käyttö kaikentyyppisissä muovisissa materiaaleissa ja tarvikkeissa jo hyväksyttyjen aineiden suoloina edellyttäen, että näitä rajoituksia noudatetaan. |
| --- | --- |

(4)

Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi, että kun otetaan huomioon tereftaalihapon isostrukturaalisten lantanoidisuolojen ja neljän lantanoidin (La, Eu, Gd, Tb) kemialliset ominaisuudet, näiden lisäaineiden käyttöä ei ole tarpeen rajoittaa niihin kolmeen polyolefiinimuovityyppiin, jotka on täsmennetty hakijan elintarviketurvallisuusviranomaiselle toimittamassa hakemuksessa. Elintarviketurvallisuusviranomainen perusteli, ettei ole odotettavissa sellaisia ei-toivottuja vuorovaikutuksia muovien (muun muassa polyolefiinien) kanssa, jotka johtaisivat ei-toivottujen reaktio- ja muuntumistuotteiden muodostumiseen ja mahdolliseen siirtymiseen. Jos jostakin muovisesta elintarvikekontaktimateriaalista tapahtuisi siirtymistä elintarvikkeeseen tai elintarvikesimulanttiin, lantanoideja – samalla tavoin kuin polyolefiineja – olisi esiinnyttävä elintarvikkeessa tai elintarvikesimulantissa dissosioituneessa ionimuodossa, ja yksinään tai yhdistelmänä käytettyjen neljän lantanoidi-ionin (La, Eu, Gd, Tb) summan siirtymä saisi olla enintään 0,05 mg/kg elintarviketta, mistä syystä muita rajoituksia ei tarvittaisi. Siksi on aiheellista hyväksyä lantanoidien käyttö kaikentyyppisissä muovisissa materiaaleissa ja tarvikkeissa jo hyväksyttyjen aineiden suoloina edellyttäen, että näitä rajoituksia noudatetaan.

| (5) | Asetuksen 6 artiklan 3 kohdan a alakohdassa sallitaan hyväksyttyjen happojen, alkoholien ja fenolien tiettyjen metalli- ja ammoniumsuolojen käyttö sillä perusteella, että nämä suolat liukenevat mahassa vastaaviksi kationeiksi sekä fenoleiksi, alkoholeiksi ja hapoiksi (4). Tässä asetuksessa edellytetään, että myös näiden neljän lantanoidin olisi esiinnyttävä dissosioituneessa ionimuodossa. Kyseiset neljä lantanoidia olisi yksinkertaistamisen vuoksi sisällytettävä myös 6 artiklan 3 kohdan a alakohdan soveltamisalaan, jotta voidaan hyväksyä niiden käyttö jo hyväksyttyjen happojen, alkoholien ja fenolien vastaioneina kaikentyyppisissä muovisissa materiaaleissa ja tarvikkeissa. Siksi on aiheellista muuttaa tätä artiklaa siten, että siihen sisällytetään kyseiset neljä lantanoidia. |
| --- | --- |

(5)

Asetuksen 6 artiklan 3 kohdan a alakohdassa sallitaan hyväksyttyjen happojen, alkoholien ja fenolien tiettyjen metalli- ja ammoniumsuolojen käyttö sillä perusteella, että nämä suolat liukenevat mahassa vastaaviksi kationeiksi sekä fenoleiksi, alkoholeiksi ja hapoiksi (4). Tässä asetuksessa edellytetään, että myös näiden neljän lantanoidin olisi esiinnyttävä dissosioituneessa ionimuodossa. Kyseiset neljä lantanoidia olisi yksinkertaistamisen vuoksi sisällytettävä myös 6 artiklan 3 kohdan a alakohdan soveltamisalaan, jotta voidaan hyväksyä niiden käyttö jo hyväksyttyjen happojen, alkoholien ja fenolien vastaioneina kaikentyyppisissä muovisissa materiaaleissa ja tarvikkeissa. Siksi on aiheellista muuttaa tätä artiklaa siten, että siihen sisällytetään kyseiset neljä lantanoidia.

| (6) | Asetuksen 10 artikla koskee muovisiin materiaaleihin ja tarvikkeisiin liittyviä yleisiä rajoituksia, jotka vahvistetaan asetuksen liitteessä II. Erityisesti kyseisen liitteen 1 kohdalla rajoitetaan muovisista materiaaleista ja tarvikkeista peräisin olevien tiettyjen alkuaineiden siirtymistä elintarvikkeisiin tai elintarvikesimulantteihin. Alkuaineita, joihin näitä rajoituksia sovelletaan, voi esiintyä muovisissa materiaaleissa ja tarvikkeissa useiden asetuksen II luvussa vahvistettujen säännösten perusteella. Niitä voi esiintyä muoveissa, koska niitä käytetään tarkoituksellisesti liitteen I mukaisena lisäaineena tai lähtöaineena tai koska niiden käyttöön sovelletaan 6 artiklan mukaista poikkeusta, esimerkiksi jos niitä esiintyy muoveissa epäpuhtautena tai muuna tahattomasti lisättynä aineena. Asetuksen liitteessä II olevassa 1 kohdassa vahvistettuja siirtymän raja-arvoja sovelletaan näin ollen myös muovisissa materiaaleissa tai tarvikkeissa esiintyviin metalleihin asetuksen 6 artiklan 3 kohdan a alakohdan perusteella. Kun kyseiset neljä lantanoidia lisätään 6 artiklan 3 kohdan a alakohdassa vahvistettuun metallien luetteloon, niiden raja-arvot olisi samalla lisättävä liitteessä II olevaan 1 kohtaan. |
| --- | --- |

(6)

Asetuksen 10 artikla koskee muovisiin materiaaleihin ja tarvikkeisiin liittyviä yleisiä rajoituksia, jotka vahvistetaan asetuksen liitteessä II. Erityisesti kyseisen liitteen 1 kohdalla rajoitetaan muovisista materiaaleista ja tarvikkeista peräisin olevien tiettyjen alkuaineiden siirtymistä elintarvikkeisiin tai elintarvikesimulantteihin. Alkuaineita, joihin näitä rajoituksia sovelletaan, voi esiintyä muovisissa materiaaleissa ja tarvikkeissa useiden asetuksen II luvussa vahvistettujen säännösten perusteella. Niitä voi esiintyä muoveissa, koska niitä käytetään tarkoituksellisesti liitteen I mukaisena lisäaineena tai lähtöaineena tai koska niiden käyttöön sovelletaan 6 artiklan mukaista poikkeusta, esimerkiksi jos niitä esiintyy muoveissa epäpuhtautena tai muuna tahattomasti lisättynä aineena. Asetuksen liitteessä II olevassa 1 kohdassa vahvistettuja siirtymän raja-arvoja sovelletaan näin ollen myös muovisissa materiaaleissa tai tarvikkeissa esiintyviin metalleihin asetuksen 6 artiklan 3 kohdan a alakohdan perusteella. Kun kyseiset neljä lantanoidia lisätään 6 artiklan 3 kohdan a alakohdassa vahvistettuun metallien luetteloon, niiden raja-arvot olisi samalla lisättävä liitteessä II olevaan 1 kohtaan.

| (7) | Neljän lantanoidin lisääminen 6 artiklan 3 kohdan a alakohtaan pidentää edelleen kyseisessä säännöksessä vahvistettua aineiden luetteloa. Selkeyden ja hyvän laatimiskäytännön syistä tällaisia luetteloita ei pitäisi vahvistaa asetuksen artiklaosassa vaan liitteessä. Koska liitteessä II olevaa 1 kohtaa sovelletaan jo useimpiin metalleihin, jotka tällä hetkellä luetellaan 6 artiklan 3 kohdan a alakohdassa, kyseisessä kohdassa voitaisiin myös selventää, missä määrin näiden aineiden tiettyjen suolojen käyttö on sallittua 6 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti, lisäämättä asetukseen uutta luetteloa. Asetuksen selkeyttämiseksi ja yksinkertaistamiseksi on aiheellista poistaa metallien nimet 6 artiklan 3 kohdan a alakohdasta ja muuttaa liitettä II siten, että kyseiset nimet lisätään liitteessä II olevaan 1 kohtaan. Tässä yhteydessä on aiheellista korvata liitteessä II olevassa 1 kohdassa oleva raja-arvojen luettelo taulukolla, jossa luetellaan kaikki metallit, jotka tällä hetkellä sisältyvät 6 artiklan 3 kohdan a alakohtaan, ja ne metallit, jotka lisätään liitteessä II olevaan 1 kohtaan, ottaen huomioon näiden metallien erityiset käyttöolosuhteet ja siirtymän raja-arvot. Koska 6 artiklan 3 kohdan a alakohdassa säädetään myös siitä, että hyväksyttyjen happojen, alkoholien ja fenolien ammoniumsuolat hyväksytään samalla tavoin kuin mainitut metallit, on aiheellista sisällyttää myös ammonium liitteessä II olevaan 1 kohtaan. |
| --- | --- |

(7)

Neljän lantanoidin lisääminen 6 artiklan 3 kohdan a alakohtaan pidentää edelleen kyseisessä säännöksessä vahvistettua aineiden luetteloa. Selkeyden ja hyvän laatimiskäytännön syistä tällaisia luetteloita ei pitäisi vahvistaa asetuksen artiklaosassa vaan liitteessä. Koska liitteessä II olevaa 1 kohtaa sovelletaan jo useimpiin metalleihin, jotka tällä hetkellä luetellaan 6 artiklan 3 kohdan a alakohdassa, kyseisessä kohdassa voitaisiin myös selventää, missä määrin näiden aineiden tiettyjen suolojen käyttö on sallittua 6 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti, lisäämättä asetukseen uutta luetteloa. Asetuksen selkeyttämiseksi ja yksinkertaistamiseksi on aiheellista poistaa metallien nimet 6 artiklan 3 kohdan a alakohdasta ja muuttaa liitettä II siten, että kyseiset nimet lisätään liitteessä II olevaan 1 kohtaan. Tässä yhteydessä on aiheellista korvata liitteessä II olevassa 1 kohdassa oleva raja-arvojen luettelo taulukolla, jossa luetellaan kaikki metallit, jotka tällä hetkellä sisältyvät 6 artiklan 3 kohdan a alakohtaan, ja ne metallit, jotka lisätään liitteessä II olevaan 1 kohtaan, ottaen huomioon näiden metallien erityiset käyttöolosuhteet ja siirtymän raja-arvot. Koska 6 artiklan 3 kohdan a alakohdassa säädetään myös siitä, että hyväksyttyjen happojen, alkoholien ja fenolien ammoniumsuolat hyväksytään samalla tavoin kuin mainitut metallit, on aiheellista sisällyttää myös ammonium liitteessä II olevaan 1 kohtaan.

| (8) | Aine 1,3-fenyleenidiamiini (CAS-nro 0000108-45-2, FCM-nro 236) on primaarinen aromaattinen amiini, joka tällä hetkellä sisältyy asetuksen liitteeseen I ja jota käytetään lähtöaineena elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvissa muovisissa materiaaleissa ja tarvikkeissa edellyttäen, ettei siirtymistä tapahdu. Tämän vaatimuksen noudattamisen varmentamiseksi sitä ei kuitenkaan saa olla elintarvikkeessa tai elintarvikesimulantissa pitoisuutena, joka ylittää asetuksen 11 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun osoitusrajan 0,01 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia. Määritysvalmiuksien paranemisen ansiosta on mahdollista osoittaa 1,3-fenyleenidiamiini osoitusrajassa 0,002 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia. Jotta voidaan ottaa huomioon tämä määritysvalmiuksien kehitys ja maksimoida kuluttajien terveyden suojelu, on aiheellista muuttaa asetuksen liitettä I siten, että mainittu arvo vahvistetaan tämän aineen osoitusrajaksi. |
| --- | --- |

(8)

Aine 1,3-fenyleenidiamiini (CAS-nro 0000108-45-2, FCM-nro 236) on primaarinen aromaattinen amiini, joka tällä hetkellä sisältyy asetuksen liitteeseen I ja jota käytetään lähtöaineena elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvissa muovisissa materiaaleissa ja tarvikkeissa edellyttäen, ettei siirtymistä tapahdu. Tämän vaatimuksen noudattamisen varmentamiseksi sitä ei kuitenkaan saa olla elintarvikkeessa tai elintarvikesimulantissa pitoisuutena, joka ylittää asetuksen 11 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun osoitusrajan 0,01 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia. Määritysvalmiuksien paranemisen ansiosta on mahdollista osoittaa 1,3-fenyleenidiamiini osoitusrajassa 0,002 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia. Jotta voidaan ottaa huomioon tämä määritysvalmiuksien kehitys ja maksimoida kuluttajien terveyden suojelu, on aiheellista muuttaa asetuksen liitettä I siten, että mainittu arvo vahvistetaan tämän aineen osoitusrajaksi.

| (9) | Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi myönteisen tieteellisen lausunnon (5) aineen ”heksadekyylitrimetyyliammoniumbromidilla modifioitu montmorilloniittisavi” (FCM-nro 1075) käytöstä lisäaineena muovisissa elintarvikepakkausmateriaaleissa. Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi kyseisessä lausunnossaan, että mainittu aine ei aiheuta turvallisuusriskiä kuluttajille, jos sitä käytetään lisäaineena enintään 4 painoprosentin pitoisuutena polylaktidimuoveissa, jotka on tarkoitettu veden varastointiin huoneenlämmössä tai sitä alhaisemmassa lämpötilassa. Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi, että polylaktidimuoviin dispergoituneet partikkelit voivat muodostaa hiutaleita, jotka voivat olla yhdessä tai kahdessa ulottuvuudessa nanopartikkelitasolla (< 100 nanometriä) Näiden hiutaleiden ei odoteta siirtyvän, koska ne asettautuvat samansuuntaisesti muovin pintaan nähden ja ovat kiinteä osa polymeeriä. Sen vuoksi kyseinen aine olisi lisättävä hyväksyttyjä aineita koskevaan unionin luetteloon sillä rajoituksella, että kyseiset eritelmät täyttyvät. |
| --- | --- |

(9)

Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi myönteisen tieteellisen lausunnon (5) aineen ”heksadekyylitrimetyyliammoniumbromidilla modifioitu montmorilloniittisavi” (FCM-nro 1075) käytöstä lisäaineena muovisissa elintarvikepakkausmateriaaleissa. Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi kyseisessä lausunnossaan, että mainittu aine ei aiheuta turvallisuusriskiä kuluttajille, jos sitä käytetään lisäaineena enintään 4 painoprosentin pitoisuutena polylaktidimuoveissa, jotka on tarkoitettu veden varastointiin huoneenlämmössä tai sitä alhaisemmassa lämpötilassa. Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi, että polylaktidimuoviin dispergoituneet partikkelit voivat muodostaa hiutaleita, jotka voivat olla yhdessä tai kahdessa ulottuvuudessa nanopartikkelitasolla (< 100 nanometriä) Näiden hiutaleiden ei odoteta siirtyvän, koska ne asettautuvat samansuuntaisesti muovin pintaan nähden ja ovat kiinteä osa polymeeriä. Sen vuoksi kyseinen aine olisi lisättävä hyväksyttyjä aineita koskevaan unionin luetteloon sillä rajoituksella, että kyseiset eritelmät täyttyvät.

| (10) | Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi myönteisen tieteellisen lausunnon (6) aineen ”fosforihapoke, trifenyyliesteri, polymeeri alfa-hydro-omega-hydroksipoly [oksi(metyyli-1,2-etaanidiyyli)], C10-16-alkyyliesteri” (FCM-nro 1076, CAS-nro 1227937-46-3) käytöstä lisäaineena muovisissa elintarvikepakkausmateriaaleissa. Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi kyseisessä lausunnossaan, ettei mainittu aine aiheuta turvallisuusriskiä kuluttajille, jos sitä käytetään lisäaineena enintään 0,2 painoprosentin pitoisuutena iskunkestävään polystyreeniin, jäljempänä ’HIPS’, pohjautuvissa materiaaleissa ja tarvikkeissa, jotka joutuvat kosketukseen vesipitoisten, happamien, vähän alkoholia sisältävien ja rasvaisten elintarvikkeiden kanssa ja jotka on tarkoitettu pitkäaikaiseen varastointiin huoneenlämmössä tai sitä alemmassa lämpötilassa, mukaan lukien kuumatäyttö ja/tai kuumentaminen enintään 100 °C:een enintään 2 tunnin ajan, ja jos aineen siirtymä on enintään 0,05 mg/kg elintarviketta. Sen varmistamiseksi, etteivät elintarviketurvallisuusviranomaisen vahvistamat siirtymätasot ylity, tätä ainetta ei pitäisi käyttää kosketuksessa elintarvikkeisiin, joille on osoitettu elintarvikesimulantti C ja/tai elintarvikesimulantti D1 asetuksen liitteessä III. Sen vuoksi kyseinen aine olisi lisättävä hyväksyttyjä aineita koskevaan unionin luetteloon sillä rajoituksella, että kyseiset eritelmät täyttyvät. |
| --- | --- |

(10)

Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi myönteisen tieteellisen lausunnon (6) aineen ”fosforihapoke, trifenyyliesteri, polymeeri alfa-hydro-omega-hydroksipoly [oksi(metyyli-1,2-etaanidiyyli)], C10-16-alkyyliesteri” (FCM-nro 1076, CAS-nro 1227937-46-3) käytöstä lisäaineena muovisissa elintarvikepakkausmateriaaleissa. Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi kyseisessä lausunnossaan, ettei mainittu aine aiheuta turvallisuusriskiä kuluttajille, jos sitä käytetään lisäaineena enintään 0,2 painoprosentin pitoisuutena iskunkestävään polystyreeniin, jäljempänä ’HIPS’, pohjautuvissa materiaaleissa ja tarvikkeissa, jotka joutuvat kosketukseen vesipitoisten, happamien, vähän alkoholia sisältävien ja rasvaisten elintarvikkeiden kanssa ja jotka on tarkoitettu pitkäaikaiseen varastointiin huoneenlämmössä tai sitä alemmassa lämpötilassa, mukaan lukien kuumatäyttö ja/tai kuumentaminen enintään 100 °C:een enintään 2 tunnin ajan, ja jos aineen siirtymä on enintään 0,05 mg/kg elintarviketta. Sen varmistamiseksi, etteivät elintarviketurvallisuusviranomaisen vahvistamat siirtymätasot ylity, tätä ainetta ei pitäisi käyttää kosketuksessa elintarvikkeisiin, joille on osoitettu elintarvikesimulantti C ja/tai elintarvikesimulantti D1 asetuksen liitteessä III. Sen vuoksi kyseinen aine olisi lisättävä hyväksyttyjä aineita koskevaan unionin luetteloon sillä rajoituksella, että kyseiset eritelmät täyttyvät.

| (11) | Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi myönteisen tieteellisen lausunnon (7) aineen ”fluoridilla modifioiduilla alumiinioksideilla pintakäsitelty titaanidioksidi” (FCM-nro 1077) käytöstä lisäaineena muovisissa elintarvikepakkausmateriaaleissa. Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi lausunnossaan, että mainittu aine – joka on määritelty seos partikkeleita, joista tietty lukumäärä on läpimitaltaan nanopartikkelitasoa (< 100 nanometriä) – on kiinteä osa polymeeriä eikä siirry. Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi myös, ettei mainittu aine aiheuta turvallisuusriskiä kuluttajille, jos sitä käytetään lisäaineena enintään 25 painoprosentin pitoisuutena missä tahansa polymeerityypissä kosketuksessa minkä tahansa elintarviketyypin kanssa millä tahansa aikavälillä ja missä tahansa lämpötilassa. Lisäksi elintarviketurvallisuusviranomainen totesi, että tämän aineen käyttö polaarisissa polymeereissä, jotka paisuvat kosketuksessa sellaisten elintarvikkeiden kanssa, joille asetuksen liitteessä III on osoitettu elintarvikesimulantti B (3,0 % (w/v) etikkahappo), voisi ylittää fluoridin siirtymän raja-arvon 0,15 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia ja alumiinin siirtymän raja-arvon 1,0 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia, jos näitä polaarisia polymeerejä käytetään tietyissä kosketusolosuhteissa. Kyseisten raja-arvojen on osoitettu ylittyvän huomattavasti olosuhteissa, joissa kosketus on kestänyt yli 4 tuntia 100 °C:ssa. Tästä riskistä olisi ilmoitettava tällaisten materiaalien käyttäjille ja valvontaviranomaisille vaatimustenmukaisuuden varmentamista koskevassa huomautuksessa. Siksi on aiheellista sisällyttää tämä lisäaine unionin luetteloon hyväksytyistä aineista, sallia sen käyttö enintään 25 painoprosentin pitoisuutena ja lisätä oheen vaatimustenmukaisuuden varmentamista koskeva huomautus, jossa varoitetaan, että siirtymän raja-arvot voivat ylittyä tietyissä olosuhteissa. |
| --- | --- |

(11)

Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi myönteisen tieteellisen lausunnon (7) aineen ”fluoridilla modifioiduilla alumiinioksideilla pintakäsitelty titaanidioksidi” (FCM-nro 1077) käytöstä lisäaineena muovisissa elintarvikepakkausmateriaaleissa. Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi lausunnossaan, että mainittu aine – joka on määritelty seos partikkeleita, joista tietty lukumäärä on läpimitaltaan nanopartikkelitasoa (< 100 nanometriä) – on kiinteä osa polymeeriä eikä siirry. Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi myös, ettei mainittu aine aiheuta turvallisuusriskiä kuluttajille, jos sitä käytetään lisäaineena enintään 25 painoprosentin pitoisuutena missä tahansa polymeerityypissä kosketuksessa minkä tahansa elintarviketyypin kanssa millä tahansa aikavälillä ja missä tahansa lämpötilassa. Lisäksi elintarviketurvallisuusviranomainen totesi, että tämän aineen käyttö polaarisissa polymeereissä, jotka paisuvat kosketuksessa sellaisten elintarvikkeiden kanssa, joille asetuksen liitteessä III on osoitettu elintarvikesimulantti B (3,0 % (w/v) etikkahappo), voisi ylittää fluoridin siirtymän raja-arvon 0,15 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia ja alumiinin siirtymän raja-arvon 1,0 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia, jos näitä polaarisia polymeerejä käytetään tietyissä kosketusolosuhteissa. Kyseisten raja-arvojen on osoitettu ylittyvän huomattavasti olosuhteissa, joissa kosketus on kestänyt yli 4 tuntia 100 °C:ssa. Tästä riskistä olisi ilmoitettava tällaisten materiaalien käyttäjille ja valvontaviranomaisille vaatimustenmukaisuuden varmentamista koskevassa huomautuksessa. Siksi on aiheellista sisällyttää tämä lisäaine unionin luetteloon hyväksytyistä aineista, sallia sen käyttö enintään 25 painoprosentin pitoisuutena ja lisätä oheen vaatimustenmukaisuuden varmentamista koskeva huomautus, jossa varoitetaan, että siirtymän raja-arvot voivat ylittyä tietyissä olosuhteissa.

| (12) | Antimonitrioksidi (CAS-nro 001309-64-4, FCM-nro 398) sisältyy tällä hetkellä asetuksen liitteeseen I. Sitä voidaan käyttää lisäaineena tai polymeerituotannon apuaineena muovisissa materiaaleissa ja tarvikkeissa, jotka joutuvat kosketukseen elintarvikkeiden kanssa. Elintarviketurvallisuusviranomaisen vuonna 2004 antamassa lausunnossa (8) sen ainekohtaisen siirtymän raja-arvoksi vahvistetaan 0,04 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia, ilmaistuna antimonina. Aineelle on osoitettu liitteessä I olevassa taulukossa 3 oleva vaatimustenmukaisuuden varmentamista koskeva huomautus, jonka mukaan tämä ainekohtaisen siirtymän raja-arvo saattaa ylittyä hyvin korkeassa lämpötilassa. Siirtymän raja-arvo 0,04 mg/kg perustuu antimonin siedettävään päiväsaantiin ja 10 prosentin korjauskertoimeen, jotta voidaan ottaa huomioon antimonille altistumisen osuus, joka on peräisin muista lähteistä kuin elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista muovisista materiaaleista ja tarvikkeista. Siksi tätä siirtymän raja-arvoa ja siihen liittyvää vaatimustenmukaisuuden varmentamista koskevaa huomautusta olisi sovellettava antimonin siirtymään muovisista materiaaleista ja tarvikkeista, jotka joutuvat kosketukseen elintarvikkeiden kanssa. Sen vuoksi on aiheellista muuttaa asetuksen liitettä II siten, että siihen lisätään antimoni, edellyttäen että antimonin siirtymä on enintään 0,04 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia, sekä mainitun asetuksen liitteessä I olevassa taulukossa 3 esitetty vaatimustenmukaisuuden varmentamista koskeva huomautus, jota sovelletaan antimonin ainekohtaisen siirtymän raja-arvoon. |
| --- | --- |

(12)

Antimonitrioksidi (CAS-nro 001309-64-4, FCM-nro 398) sisältyy tällä hetkellä asetuksen liitteeseen I. Sitä voidaan käyttää lisäaineena tai polymeerituotannon apuaineena muovisissa materiaaleissa ja tarvikkeissa, jotka joutuvat kosketukseen elintarvikkeiden kanssa. Elintarviketurvallisuusviranomaisen vuonna 2004 antamassa lausunnossa (8) sen ainekohtaisen siirtymän raja-arvoksi vahvistetaan 0,04 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia, ilmaistuna antimonina. Aineelle on osoitettu liitteessä I olevassa taulukossa 3 oleva vaatimustenmukaisuuden varmentamista koskeva huomautus, jonka mukaan tämä ainekohtaisen siirtymän raja-arvo saattaa ylittyä hyvin korkeassa lämpötilassa. Siirtymän raja-arvo 0,04 mg/kg perustuu antimonin siedettävään päiväsaantiin ja 10 prosentin korjauskertoimeen, jotta voidaan ottaa huomioon antimonille altistumisen osuus, joka on peräisin muista lähteistä kuin elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista muovisista materiaaleista ja tarvikkeista. Siksi tätä siirtymän raja-arvoa ja siihen liittyvää vaatimustenmukaisuuden varmentamista koskevaa huomautusta olisi sovellettava antimonin siirtymään muovisista materiaaleista ja tarvikkeista, jotka joutuvat kosketukseen elintarvikkeiden kanssa. Sen vuoksi on aiheellista muuttaa asetuksen liitettä II siten, että siihen lisätään antimoni, edellyttäen että antimonin siirtymä on enintään 0,04 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia, sekä mainitun asetuksen liitteessä I olevassa taulukossa 3 esitetty vaatimustenmukaisuuden varmentamista koskeva huomautus, jota sovelletaan antimonin ainekohtaisen siirtymän raja-arvoon.

| (13) | Elintarviketurvallisuusviranomainen on antanut lausunnot arseenista (As), kadmiumista (Cd), kromista (Cr), lyijystä (Pb) ja elohopeasta (Hg). Nämä metallit eivät sisälly asetuksen liitteeseen I, mistä syystä niitä ei ole hyväksytty käytettäväksi muovisissa materiaaleissa ja tarvikkeissa, jotka joutuvat kosketukseen elintarvikkeiden kanssa. Näiden metallien haitalliset terveysvaikutukset ovat hyvin tiedossa, ja muovisista materiaaleista ja tarvikkeista ei saisi aiheutua näiden metallien siirtymää elintarvikkeisiin tasoilla, jotka ovat vaaraksi ihmisten terveydelle. Vaikka näiden metallien tasot saadaan yleensä hallintaan muovisten materiaalien ja tarvikkeiden myöhempien valmistusvaiheiden aikana asetuksen 4 artiklan d alakohdan mukaisesti, näitä metalleja voi kuitenkin esiintyä epäpuhtauksina lopullisissa muovisissa materiaaleissa ja tarvikkeissa 6 artiklan 4 kohdan a alakohdassa säädettyjen poikkeusten perusteella, ja niillä voi olla kielteisiä vaikutuksia kuluttajien terveyteen. Näiden metallien turvallisuutta olisi ensisijaisesti hallinnoitava sekä asetuksen 19 artiklan mukaisesti että niiden asiakirjojen perusteella, jotka toimitetaan asetuksen 15 ja 16 artiklan mukaisesti, mutta tällainen työ voi olla vaikeaa toteuttaa yhdenmukaisella tavalla, se on työlästä ja toimivaltaisten viranomaisten on hankala varmentaa sitä. Selkeästi määritellyt siirtymän raja-arvot, jotka perustuvat elintarviketurvallisuusviranomaisen lausuntoihin, mahdollistaisivat yhdenmukaisen, analyyttisen vaatimustenmukaisuuden varmentamisen. Sen vuoksi on aiheellista muuttaa asetuksen liitettä II siten, että vahvistetaan raja-arvot näiden metallien siirtymälle, jotta voidaan varmistaa yhdenmukainen lähestymistapa vaatimustenmukaisuuden varmentamiseen, terveyden suojelun yhdenmukaisen tason soveltaminen ja sisämarkkinoiden moitteeton toiminta. |
| --- | --- |

(13)

Elintarviketurvallisuusviranomainen on antanut lausunnot arseenista (As), kadmiumista (Cd), kromista (Cr), lyijystä (Pb) ja elohopeasta (Hg). Nämä metallit eivät sisälly asetuksen liitteeseen I, mistä syystä niitä ei ole hyväksytty käytettäväksi muovisissa materiaaleissa ja tarvikkeissa, jotka joutuvat kosketukseen elintarvikkeiden kanssa. Näiden metallien haitalliset terveysvaikutukset ovat hyvin tiedossa, ja muovisista materiaaleista ja tarvikkeista ei saisi aiheutua näiden metallien siirtymää elintarvikkeisiin tasoilla, jotka ovat vaaraksi ihmisten terveydelle. Vaikka näiden metallien tasot saadaan yleensä hallintaan muovisten materiaalien ja tarvikkeiden myöhempien valmistusvaiheiden aikana asetuksen 4 artiklan d alakohdan mukaisesti, näitä metalleja voi kuitenkin esiintyä epäpuhtauksina lopullisissa muovisissa materiaaleissa ja tarvikkeissa 6 artiklan 4 kohdan a alakohdassa säädettyjen poikkeusten perusteella, ja niillä voi olla kielteisiä vaikutuksia kuluttajien terveyteen. Näiden metallien turvallisuutta olisi ensisijaisesti hallinnoitava sekä asetuksen 19 artiklan mukaisesti että niiden asiakirjojen perusteella, jotka toimitetaan asetuksen 15 ja 16 artiklan mukaisesti, mutta tällainen työ voi olla vaikeaa toteuttaa yhdenmukaisella tavalla, se on työlästä ja toimivaltaisten viranomaisten on hankala varmentaa sitä. Selkeästi määritellyt siirtymän raja-arvot, jotka perustuvat elintarviketurvallisuusviranomaisen lausuntoihin, mahdollistaisivat yhdenmukaisen, analyyttisen vaatimustenmukaisuuden varmentamisen. Sen vuoksi on aiheellista muuttaa asetuksen liitettä II siten, että vahvistetaan raja-arvot näiden metallien siirtymälle, jotta voidaan varmistaa yhdenmukainen lähestymistapa vaatimustenmukaisuuden varmentamiseen, terveyden suojelun yhdenmukaisen tason soveltaminen ja sisämarkkinoiden moitteeton toiminta.

| (14) | Tietyt metallit aiheuttavat elintarvikkeissa kielteisiä terveysvaikutuksia sitäkin tasoa alhaisemmalla tasolla, joka voidaan määrittää virallisten valvontalaboratorioiden määritystekniikoilla. Tällaisessa tapauksessa asetuksen 11 artiklan 4 kohdan mukainen menetelmä osoitusrajoineen on asianmukainen keino varmentaa siirtymän taso. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/625 (9) mukaisesti nimitetty elintarvikekäyttöön tarkoitettuja materiaaleja käsittelevä Euroopan unionin vertailulaboratorio, jäljempänä ’EURL-FCM’, on todennut kansallisten vertailulaboratorioiden kanssa tekemänsä työn tuloksena, että saatavilla on jo soveltuvia määritysmenetelmiä, joilla voidaan osoittaa metallien siirtymä muovisista materiaaleista nykyistä alemmilla tasoilla ja joita asiaankuuluvien laboratorioiden enemmistö voi käyttää rutiininomaisesti. Vaikka jotkin näistä raja-arvoista voivat muuttua sitä mukaa, kun määritysmenetelmät kehittyvät, kyseisille metalleille on aiheellista määrittää osoitusrajat, jotka voidaan saavuttaa nyt, jotta voidaan vahvistaa mahdollisimman suuri ja yhtenäinen turvallisuustaso. Siksi on aiheellista selventää asetuksen liitteessä II olevassa 1 kohdassa lueteltuja metallien osoitusrajoja ja laatia ne uudelleen taulukoksi, jotta voidaan tarjota selkeämpi kehys tällaisten rajojen tuleville muutoksille. |
| --- | --- |

(14)

Tietyt metallit aiheuttavat elintarvikkeissa kielteisiä terveysvaikutuksia sitäkin tasoa alhaisemmalla tasolla, joka voidaan määrittää virallisten valvontalaboratorioiden määritystekniikoilla. Tällaisessa tapauksessa asetuksen 11 artiklan 4 kohdan mukainen menetelmä osoitusrajoineen on asianmukainen keino varmentaa siirtymän taso. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/625 (9) mukaisesti nimitetty elintarvikekäyttöön tarkoitettuja materiaaleja käsittelevä Euroopan unionin vertailulaboratorio, jäljempänä ’EURL-FCM’, on todennut kansallisten vertailulaboratorioiden kanssa tekemänsä työn tuloksena, että saatavilla on jo soveltuvia määritysmenetelmiä, joilla voidaan osoittaa metallien siirtymä muovisista materiaaleista nykyistä alemmilla tasoilla ja joita asiaankuuluvien laboratorioiden enemmistö voi käyttää rutiininomaisesti. Vaikka jotkin näistä raja-arvoista voivat muuttua sitä mukaa, kun määritysmenetelmät kehittyvät, kyseisille metalleille on aiheellista määrittää osoitusrajat, jotka voidaan saavuttaa nyt, jotta voidaan vahvistaa mahdollisimman suuri ja yhtenäinen turvallisuustaso. Siksi on aiheellista selventää asetuksen liitteessä II olevassa 1 kohdassa lueteltuja metallien osoitusrajoja ja laatia ne uudelleen taulukoksi, jotta voidaan tarjota selkeämpi kehys tällaisten rajojen tuleville muutoksille.

| (15) | Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi elintarvikkeissa esiintyvää epäorgaanista arseenia koskevan lausunnon (10), jossa se yksilöi viiteannoksen (BMDL01) arvoiksi (99 prosentin luottamusvälillä) 0,3–8 μg arseenia painokiloa kohti vuorokaudessa keuhkosyövän, ihosyövän ja virtsarakon syövän sekä ihovaurioiden osalta. Elintarviketurvallisuusviranomainen arvioi lisäksi, että keskiverto- ja suurkuluttajien elintarvikeperäinen altistuminen epäorgaaniselle arseenille sijoittuu BMDL01-arvojen vaihteluvälille ja että lisäaltistumismarginaali on näin ollen vähäinen tai sitä ei ole lainkaan, mistä syystä riskin mahdollisuutta ei joidenkin kuluttajien osalta voida sulkea pois. Alemman BMDL01-arvon ja 10 prosentin korjauskertoimen perusteella, kun on tarkoitus ottaa huomioon arseenialtistumisen osuus, joka on peräisin muista lähteistä kuin elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista muovisista materiaaleista ja tarvikkeista, sekä elintarvikepakkausmateriaalia koskevien tavanomaisten altistumisolettamusten perusteella arseenin siirtymä muovisista materiaaleista ja tarvikkeista, jotka joutuvat kosketukseen arseenia mahdollisesti sisältävien elintarvikkeiden kanssa, saa olla enintään 0,002 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia. EURL-FCM:n mukaan kansallisissa vertailulaboratorioissa ei kuitenkaan ole testattu, voidaanko arseeni osoittaa luotettavasti elintarvikkeessa tai elintarvikesimulantissa asetuksen 11 artiklan 4 kohdassa säädettyä osoitusrajaa alemmilla tasoilla. Siksi se ohjeisti, että arseenin osalta säilytetään osoitusrajana 0,01 mg/kg elintarviketta. Sen vuoksi on aiheellista muuttaa asetuksen liitettä II. |
| --- | --- |

(15)

Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi elintarvikkeissa esiintyvää epäorgaanista arseenia koskevan lausunnon (10), jossa se yksilöi viiteannoksen (BMDL01) arvoiksi (99 prosentin luottamusvälillä) 0,3–8 μg arseenia painokiloa kohti vuorokaudessa keuhkosyövän, ihosyövän ja virtsarakon syövän sekä ihovaurioiden osalta. Elintarviketurvallisuusviranomainen arvioi lisäksi, että keskiverto- ja suurkuluttajien elintarvikeperäinen altistuminen epäorgaaniselle arseenille sijoittuu BMDL01-arvojen vaihteluvälille ja että lisäaltistumismarginaali on näin ollen vähäinen tai sitä ei ole lainkaan, mistä syystä riskin mahdollisuutta ei joidenkin kuluttajien osalta voida sulkea pois. Alemman BMDL01-arvon ja 10 prosentin korjauskertoimen perusteella, kun on tarkoitus ottaa huomioon arseenialtistumisen osuus, joka on peräisin muista lähteistä kuin elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista muovisista materiaaleista ja tarvikkeista, sekä elintarvikepakkausmateriaalia koskevien tavanomaisten altistumisolettamusten perusteella arseenin siirtymä muovisista materiaaleista ja tarvikkeista, jotka joutuvat kosketukseen arseenia mahdollisesti sisältävien elintarvikkeiden kanssa, saa olla enintään 0,002 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia. EURL-FCM:n mukaan kansallisissa vertailulaboratorioissa ei kuitenkaan ole testattu, voidaanko arseeni osoittaa luotettavasti elintarvikkeessa tai elintarvikesimulantissa asetuksen 11 artiklan 4 kohdassa säädettyä osoitusrajaa alemmilla tasoilla. Siksi se ohjeisti, että arseenin osalta säilytetään osoitusrajana 0,01 mg/kg elintarviketta. Sen vuoksi on aiheellista muuttaa asetuksen liitettä II.

| (16) | Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi lisäksi elintarvikkeissa esiintyvää kadmiumia koskevan lausunnon (11), jossa se yksilöi siedettäväksi viikkosaanniksi 2,5 μg kadmiumia painokiloa kohti viikossa munuaistoksisuuden osalta. Kyseisessä lausunnossa elintarviketurvallisuusviranomainen myös totesi kadmiumin saannin liittyvän suurempaan riskiin saada keuhko- tai rintasyöpä taikka kohdun limakalvon tai virtsarakon syöpä. Elintarviketurvallisuusviranomainen arvioi, että aikuisten keskimääräinen altistuminen on lähellä siedettävää viikkosaantia tai hieman sitä suurempi ja että jotkin kuluttajien alaryhmät, kuten kasvissyöjät, lapset, tupakoitsijat ja erittäin saastuneilla alueilla asuvat henkilöt, saattavat ylittää siedettävän viikkosaannin noin kaksinkertaisesti. Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi, että vaikka elintarvikeperäiseen altistumiseen liittyvä munuaisten toimintaan kohdistuvien kielteisten vaikutusten riski on Euroopassa hyvin pieni, nykyistä kadmiumaltistumista olisi vähennettävä. Siedettävän viikkosaannin ja 10 prosentin korjauskertoimen perusteella, kun on tarkoitus ottaa huomioon kadmiumaltistumisen osuus, joka on peräisin muista lähteistä kuin elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista muovisista materiaaleista ja tarvikkeista, sekä elintarvikepakkausmateriaalia koskevien tavanomaisten altistumisolettamusten perusteella kadmiumin siirtymä muovisista materiaaleista ja tarvikkeista, jotka joutuvat kosketukseen elintarvikkeiden kanssa, saa olla enintään 0,002 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia. Siksi kadmiumia ei saa olla elintarvikkeessa tai elintarvikesimulantissa pitoisuuksina, jotka ylittävät 0,002 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia. Sen vuoksi on aiheellista muuttaa asetuksen liitettä II. |
| --- | --- |

(16)

Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi lisäksi elintarvikkeissa esiintyvää kadmiumia koskevan lausunnon (11), jossa se yksilöi siedettäväksi viikkosaanniksi 2,5 μg kadmiumia painokiloa kohti viikossa munuaistoksisuuden osalta. Kyseisessä lausunnossa elintarviketurvallisuusviranomainen myös totesi kadmiumin saannin liittyvän suurempaan riskiin saada keuhko- tai rintasyöpä taikka kohdun limakalvon tai virtsarakon syöpä. Elintarviketurvallisuusviranomainen arvioi, että aikuisten keskimääräinen altistuminen on lähellä siedettävää viikkosaantia tai hieman sitä suurempi ja että jotkin kuluttajien alaryhmät, kuten kasvissyöjät, lapset, tupakoitsijat ja erittäin saastuneilla alueilla asuvat henkilöt, saattavat ylittää siedettävän viikkosaannin noin kaksinkertaisesti. Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi, että vaikka elintarvikeperäiseen altistumiseen liittyvä munuaisten toimintaan kohdistuvien kielteisten vaikutusten riski on Euroopassa hyvin pieni, nykyistä kadmiumaltistumista olisi vähennettävä. Siedettävän viikkosaannin ja 10 prosentin korjauskertoimen perusteella, kun on tarkoitus ottaa huomioon kadmiumaltistumisen osuus, joka on peräisin muista lähteistä kuin elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista muovisista materiaaleista ja tarvikkeista, sekä elintarvikepakkausmateriaalia koskevien tavanomaisten altistumisolettamusten perusteella kadmiumin siirtymä muovisista materiaaleista ja tarvikkeista, jotka joutuvat kosketukseen elintarvikkeiden kanssa, saa olla enintään 0,002 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia. Siksi kadmiumia ei saa olla elintarvikkeessa tai elintarvikesimulantissa pitoisuuksina, jotka ylittävät 0,002 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia. Sen vuoksi on aiheellista muuttaa asetuksen liitettä II.

| (17) | Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi myös lausunnon riskeistä, joita kansanterveydelle aiheutuu elintarvikkeissa ja juomavedessä olevasta kromista (12). Elintarviketurvallisuusviranomainen tunnusti lausunnossaan, että kuusiarvoisen kromin esiintymisestä elintarvikkeissa ei ole saatavilla tarvittavia tietoja, ja katsoi, että olennaisesti kaikki elintarvikkeissa määritetty kromi on todennäköisesti kolmiarvoista kromia, koska elintarvikkeet ovat suurelta osin pelkistävä väline, joka ei suosi kolmiarvoisen kromin hapettumista kuusiarvoiseksi kromiksi. Elintarviketurvallisuusviranomainen lisäsi kuitenkin, että vaikka vain pieni osuus kokonaiskromia olisi elintarvikkeessa toksisemmassa kuusiarvoisessa muodossa, se voi edistää merkittävästi altistumista kuusiarvoiselle kromille. Kuusiarvoista kromia voi esiintyä juomavedessä, myös pullotetussa juomavedessä. Vaikka edistyneemmillä määritystekniikoilla, joita on saatavilla, voidaan erottaa toisistaan kolmi- ja kuusiarvoiset kromilajit, lajien analyyttinen erottelu voi olla työlästä ja vaikeaa toimivaltaisille viranomaisille ja talouden toimijoille. Sen vuoksi on aiheellista ottaa nämä näkökohdat huomioon varmistettaessa, että muoviset materiaalit ja tarvikkeet, jotka joutuvat kosketukseen mahdollisesti kromia sisältävien elintarvikkeiden kanssa, ovat asetuksen vaatimusten mukaisia. |
| --- | --- |

(17)

Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi myös lausunnon riskeistä, joita kansanterveydelle aiheutuu elintarvikkeissa ja juomavedessä olevasta kromista (12). Elintarviketurvallisuusviranomainen tunnusti lausunnossaan, että kuusiarvoisen kromin esiintymisestä elintarvikkeissa ei ole saatavilla tarvittavia tietoja, ja katsoi, että olennaisesti kaikki elintarvikkeissa määritetty kromi on todennäköisesti kolmiarvoista kromia, koska elintarvikkeet ovat suurelta osin pelkistävä väline, joka ei suosi kolmiarvoisen kromin hapettumista kuusiarvoiseksi kromiksi. Elintarviketurvallisuusviranomainen lisäsi kuitenkin, että vaikka vain pieni osuus kokonaiskromia olisi elintarvikkeessa toksisemmassa kuusiarvoisessa muodossa, se voi edistää merkittävästi altistumista kuusiarvoiselle kromille. Kuusiarvoista kromia voi esiintyä juomavedessä, myös pullotetussa juomavedessä. Vaikka edistyneemmillä määritystekniikoilla, joita on saatavilla, voidaan erottaa toisistaan kolmi- ja kuusiarvoiset kromilajit, lajien analyyttinen erottelu voi olla työlästä ja vaikeaa toimivaltaisille viranomaisille ja talouden toimijoille. Sen vuoksi on aiheellista ottaa nämä näkökohdat huomioon varmistettaessa, että muoviset materiaalit ja tarvikkeet, jotka joutuvat kosketukseen mahdollisesti kromia sisältävien elintarvikkeiden kanssa, ovat asetuksen vaatimusten mukaisia.

| (18) | Elintarviketurvallisuusviranomainen vahvisti kolmiarvoisen kromin siedettäväksi päiväsaanniksi 0,3 mg painokiloa kohti vuorokaudessa pohjukaissuolen epiteelikudoksen diffuusin hyperplasian ja hematotoksisuuden osalta. Elintarviketurvallisuusviranomainen arvioi, että kolmiarvoisen kromin päiväsaanti on Euroopassa keskivertokuluttajilla 5 prosenttia ja suurkuluttajilla 8 prosenttia siedettävästä päiväsaannista. Siedettävän päiväsaannin ja 20 prosentin korjauskertoimen perusteella, kun on tarkoitus ottaa huomioon kromialtistumisen osuus, joka on peräisin muista lähteistä kuin elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista muovisista materiaaleista ja tarvikkeista, sekä elintarvikepakkausmateriaalia koskevien tavanomaisten altistumisolettamusten perusteella on aiheellista asettaa kolmiarvoisen kromin ainekohtaisen siirtymän raja-arvoksi 3,6 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia. Sen vuoksi on aiheellista muuttaa asetuksen liitettä II siten, että siihen lisätään kolmiarvoinen kromi, edellyttäen että kolmiarvoisen kromin siirtymä elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista muovisista materiaaleista ja tarvikkeista on enintään 3,6 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia. |
| --- | --- |

(18)

Elintarviketurvallisuusviranomainen vahvisti kolmiarvoisen kromin siedettäväksi päiväsaanniksi 0,3 mg painokiloa kohti vuorokaudessa pohjukaissuolen epiteelikudoksen diffuusin hyperplasian ja hematotoksisuuden osalta. Elintarviketurvallisuusviranomainen arvioi, että kolmiarvoisen kromin päiväsaanti on Euroopassa keskivertokuluttajilla 5 prosenttia ja suurkuluttajilla 8 prosenttia siedettävästä päiväsaannista. Siedettävän päiväsaannin ja 20 prosentin korjauskertoimen perusteella, kun on tarkoitus ottaa huomioon kromialtistumisen osuus, joka on peräisin muista lähteistä kuin elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista muovisista materiaaleista ja tarvikkeista, sekä elintarvikepakkausmateriaalia koskevien tavanomaisten altistumisolettamusten perusteella on aiheellista asettaa kolmiarvoisen kromin ainekohtaisen siirtymän raja-arvoksi 3,6 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia. Sen vuoksi on aiheellista muuttaa asetuksen liitettä II siten, että siihen lisätään kolmiarvoinen kromi, edellyttäen että kolmiarvoisen kromin siirtymä elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista muovisista materiaaleista ja tarvikkeista on enintään 3,6 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia.

| (19) | Lisäksi elintarviketurvallisuusviranomainen vahvisti kuusiarvoisen kromin viiteannokseksi (BMDL10) (90 prosentin luottamusvälillä) 1,0 mg painokiloa kohti vuorokaudessa. Koska tämä kromimuoto on genotoksinen ja karsinogeeninen, elintarviketurvallisuusviranomainen katsoi, että altistumismarginaalin on oltava yli 10 000, jotta altistuminen ei aiheuta huolta. BMDL10-arvon, vähimmäisaltistumismarginaalin 10 000 ja 20 prosentin korjauskertoimen perusteella, kun on tarkoitus ottaa huomioon kuusiarvoiselle kromille altistumisen osuus, joka on peräisin muista lähteistä kuin elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista muovisista materiaaleista ja tarvikkeista, sekä elintarvikepakkausmateriaalia koskevien tavanomaisten altistumisolettamusten perusteella kuusiarvoisen kromin siirtymä muovisista materiaaleista ja tarvikkeista, jotka joutuvat kosketukseen elintarvikkeiden kanssa, saa olla enintään 0,0012 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia haitallisten terveysvaikutusten poissulkemiseksi. EURL-FCM:n mukaan kansallisissa vertailulaboratorioissa ei kuitenkaan ole testattu, voidaanko kokonaiskromi osoittaa luotettavasti elintarvikkeessa tai elintarvikesimulantissa asetuksen 11 artiklan 4 kohdassa säädettyä osoitusrajaa alemmilla tasoilla. Siksi se ohjeisti, että kromin osalta säilytetään osoitusrajana 0,01 mg/kg elintarviketta. |
| --- | --- |

(19)

Lisäksi elintarviketurvallisuusviranomainen vahvisti kuusiarvoisen kromin viiteannokseksi (BMDL10) (90 prosentin luottamusvälillä) 1,0 mg painokiloa kohti vuorokaudessa. Koska tämä kromimuoto on genotoksinen ja karsinogeeninen, elintarviketurvallisuusviranomainen katsoi, että altistumismarginaalin on oltava yli 10 000, jotta altistuminen ei aiheuta huolta. BMDL10-arvon, vähimmäisaltistumismarginaalin 10 000 ja 20 prosentin korjauskertoimen perusteella, kun on tarkoitus ottaa huomioon kuusiarvoiselle kromille altistumisen osuus, joka on peräisin muista lähteistä kuin elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista muovisista materiaaleista ja tarvikkeista, sekä elintarvikepakkausmateriaalia koskevien tavanomaisten altistumisolettamusten perusteella kuusiarvoisen kromin siirtymä muovisista materiaaleista ja tarvikkeista, jotka joutuvat kosketukseen elintarvikkeiden kanssa, saa olla enintään 0,0012 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia haitallisten terveysvaikutusten poissulkemiseksi. EURL-FCM:n mukaan kansallisissa vertailulaboratorioissa ei kuitenkaan ole testattu, voidaanko kokonaiskromi osoittaa luotettavasti elintarvikkeessa tai elintarvikesimulantissa asetuksen 11 artiklan 4 kohdassa säädettyä osoitusrajaa alemmilla tasoilla. Siksi se ohjeisti, että kromin osalta säilytetään osoitusrajana 0,01 mg/kg elintarviketta.

| (20) | Kolmi- ja kuusiarvoinen kromi ovat myrkyllisyydeltään huomattavan erilaisia, ja näitä kahta kromilajia on vaikea erottaa toisistaan ilman työläitä määritysmenetelmiä. Sen vuoksi sen varmentaminen, ovatko muoviset materiaalit ja tarvikkeet, jotka saattavat sisältää kromia, asetuksen vaatimusten mukaisia, olisi tehtävä kuusiarvoisen kromin eli kromin myrkyllisimmän muodon perusteella. Asetuksen liitettä II olisi siksi muutettava siten, että siihen lisätään osoitusraja raja-arvoksi kromin siirtymiselle elintarvikkeeseen tai elintarvikesimulanttiin. Siksi mitään kromia, riippumatta sen hapettumistilasta, ei saa siirtyä elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista muovisista materiaaleista ja tarvikkeista elintarvikkeeseen tai elintarvikesimulanttiin yli 0,01 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia. Kuitenkin jos talouden toimija, joka saattaa materiaalin markkinoille, voi todistaa jo olemassa olevan asiakirjanäytön perusteella, että kuusiarvoisen kromin esiintyminen materiaalissa voidaan sulkea pois, koska sitä ei käytetä tai muodostu koko tuotantoprosessin aikana, siirtyvää lajia olisi pidettävä ainoastaan kolmiarvoisena kromina, mistä syystä olisi sovellettava siirtymän raja-arvoa 3,6 mg/kg elintarviketta asetuksen 11 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti. Sen vuoksi on aiheellista muuttaa asetuksen liitettä II. |
| --- | --- |

(20)

Kolmi- ja kuusiarvoinen kromi ovat myrkyllisyydeltään huomattavan erilaisia, ja näitä kahta kromilajia on vaikea erottaa toisistaan ilman työläitä määritysmenetelmiä. Sen vuoksi sen varmentaminen, ovatko muoviset materiaalit ja tarvikkeet, jotka saattavat sisältää kromia, asetuksen vaatimusten mukaisia, olisi tehtävä kuusiarvoisen kromin eli kromin myrkyllisimmän muodon perusteella. Asetuksen liitettä II olisi siksi muutettava siten, että siihen lisätään osoitusraja raja-arvoksi kromin siirtymiselle elintarvikkeeseen tai elintarvikesimulanttiin. Siksi mitään kromia, riippumatta sen hapettumistilasta, ei saa siirtyä elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista muovisista materiaaleista ja tarvikkeista elintarvikkeeseen tai elintarvikesimulanttiin yli 0,01 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia. Kuitenkin jos talouden toimija, joka saattaa materiaalin markkinoille, voi todistaa jo olemassa olevan asiakirjanäytön perusteella, että kuusiarvoisen kromin esiintyminen materiaalissa voidaan sulkea pois, koska sitä ei käytetä tai muodostu koko tuotantoprosessin aikana, siirtyvää lajia olisi pidettävä ainoastaan kolmiarvoisena kromina, mistä syystä olisi sovellettava siirtymän raja-arvoa 3,6 mg/kg elintarviketta asetuksen 11 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti. Sen vuoksi on aiheellista muuttaa asetuksen liitettä II.

| (21) | Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi lausunnon elintarvikkeissa esiintyvään lyijyyn liittyvistä kansanterveysriskeistä (13). Se määritti viiteannoksen 0,5 μg lyijyä painokiloa kohti alemmalla luottamusvälillä (95. persentiili) yhden prosentin lisäriskillä (BMDL01) lyijyn riskinluonnehdinnan viitearvoksi, kun on kyse älyllisten häiriöiden riskin arvioinnista lapsissa mitattuna täydellä älykkyysosamääräasteikolla. Yhden prosentin nousua systolisessa verenpaineessa vuosittain tai keskimäärin koko väestössä pidettiin kansanterveydellisenä ongelmana. Tältä pohjalta elintarviketurvallisuusviranomainen laski systolisen verenpaineen keskimääräiseksi BMDL01-arvoksi 36 μg/l, joka on yhtä kuin 1,5 μg lyijyä painokiloa kohti vuorokaudessa systoliseen verenpaineeseen kohdistuvien vaikutusten osalta. Se laski myös lyijyn BMDL10-arvoksi (90 prosentin luottamusvälillä) 0,63 μg painokiloa kohti vuorokaudessa krooniseen munuaissairauteen kohdistuvien vaikutusten osalta. Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi, että aikuisten, lasten ja imeväisten altistumismarginaalit olivat sellaiset, ettei lyijyperäisen vaikutuksen mahdollisuutta joissakin kuluttajaryhmissä, erityisesti lapsissa, voida sulkea pois millään altistustasolla, ja ettei siksi voida johtaa terveysperusteista ohjearvoa. Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi myös, että lasten suojeleminen neurologisten kehityshäiriöiden mahdolliselta riskiltä antaisi suojan myös muita haitallisia lyijyvaikutuksia vastaan kaikissa väestöryhmissä. |
| --- | --- |

(21)

Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi lausunnon elintarvikkeissa esiintyvään lyijyyn liittyvistä kansanterveysriskeistä (13). Se määritti viiteannoksen 0,5 μg lyijyä painokiloa kohti alemmalla luottamusvälillä (95. persentiili) yhden prosentin lisäriskillä (BMDL01) lyijyn riskinluonnehdinnan viitearvoksi, kun on kyse älyllisten häiriöiden riskin arvioinnista lapsissa mitattuna täydellä älykkyysosamääräasteikolla. Yhden prosentin nousua systolisessa verenpaineessa vuosittain tai keskimäärin koko väestössä pidettiin kansanterveydellisenä ongelmana. Tältä pohjalta elintarviketurvallisuusviranomainen laski systolisen verenpaineen keskimääräiseksi BMDL01-arvoksi 36 μg/l, joka on yhtä kuin 1,5 μg lyijyä painokiloa kohti vuorokaudessa systoliseen verenpaineeseen kohdistuvien vaikutusten osalta. Se laski myös lyijyn BMDL10-arvoksi (90 prosentin luottamusvälillä) 0,63 μg painokiloa kohti vuorokaudessa krooniseen munuaissairauteen kohdistuvien vaikutusten osalta. Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi, että aikuisten, lasten ja imeväisten altistumismarginaalit olivat sellaiset, ettei lyijyperäisen vaikutuksen mahdollisuutta joissakin kuluttajaryhmissä, erityisesti lapsissa, voida sulkea pois millään altistustasolla, ja ettei siksi voida johtaa terveysperusteista ohjearvoa. Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi myös, että lasten suojeleminen neurologisten kehityshäiriöiden mahdolliselta riskiltä antaisi suojan myös muita haitallisia lyijyvaikutuksia vastaan kaikissa väestöryhmissä.

| (22) | Lyijyä ei saa käyttää tarkoituksellisesti muovimateriaalin valmistukseen, mutta sitä voi esiintyä epäpuhtautena. Koska lyijyn esiintymistä ei voida täysin estää ja koska lyijy voi aiheuttaa terveyshaittoja millä tahansa altistustasolla, olisi laadittava yhdenmukaiset säännöt sen varmistamiseksi, että lyijyn esiintymistä voidaan säännellä. Sen vuoksi on aiheellista vahvistaa yhteinen raja-arvo lyijyn siirtymälle muovimateriaaleista. Koska terveysperusteista ohjearvoa ei ole, kyseisen raja-arvon perustana käytetään lyijyn BMDL01-arvoa 0,5 μg painokiloa kohti vuorokaudessa. Lyijyaltistusta tapahtuu kuitenkin monista muista lähteistä kuin elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista tarvikkeista ja materiaaleista. Jotta voidaan johtaa raja-arvo lyijyn siirtymälle muovisista materiaaleista ja tarvikkeista, jotka joutuvat kosketukseen elintarvikkeiden kanssa, on aiheellista soveltaa tavanomaista 10 prosentin korjauskerrointa, jotta voidaan ottaa huomioon elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista muovisista materiaaleista ja tarvikkeista peräisin olevan lyijyn osuus kokonaislyijyaltistuksesta. Kun otetaan huomioon tällaisia materiaaleja ja tarvikkeita koskevat tavanomaiset altistumisolettamukset ja olettaen, että ihmisen keskipaino on 60 kg, lyijyn siirtymä muovisista materiaaleista ja tarvikkeista, jotka joutuvat kosketukseen elintarvikkeiden kanssa, ei saa olla yli 0,003 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia, jotta voidaan minimoida haitallisten terveysvaikutusten todennäköisyys. EURL-FCM:n mukaan kansallisissa vertailulaboratorioissa ei kuitenkaan ole testattu, voidaanko lyijy osoittaa luotettavasti elintarvikkeessa tai elintarvikesimulantissa asetuksen 11 artiklan 4 kohdassa säädettyä osoitusrajaa alemmilla tasoilla. Siksi se ohjeisti, että lyijylle osoitetaan osoitusrajaksi 0,01 mg/kg elintarviketta. Sen vuoksi on aiheellista muuttaa asetuksen liitettä II. |
| --- | --- |

(22)

Lyijyä ei saa käyttää tarkoituksellisesti muovimateriaalin valmistukseen, mutta sitä voi esiintyä epäpuhtautena. Koska lyijyn esiintymistä ei voida täysin estää ja koska lyijy voi aiheuttaa terveyshaittoja millä tahansa altistustasolla, olisi laadittava yhdenmukaiset säännöt sen varmistamiseksi, että lyijyn esiintymistä voidaan säännellä. Sen vuoksi on aiheellista vahvistaa yhteinen raja-arvo lyijyn siirtymälle muovimateriaaleista. Koska terveysperusteista ohjearvoa ei ole, kyseisen raja-arvon perustana käytetään lyijyn BMDL01-arvoa 0,5 μg painokiloa kohti vuorokaudessa. Lyijyaltistusta tapahtuu kuitenkin monista muista lähteistä kuin elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista tarvikkeista ja materiaaleista. Jotta voidaan johtaa raja-arvo lyijyn siirtymälle muovisista materiaaleista ja tarvikkeista, jotka joutuvat kosketukseen elintarvikkeiden kanssa, on aiheellista soveltaa tavanomaista 10 prosentin korjauskerrointa, jotta voidaan ottaa huomioon elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista muovisista materiaaleista ja tarvikkeista peräisin olevan lyijyn osuus kokonaislyijyaltistuksesta. Kun otetaan huomioon tällaisia materiaaleja ja tarvikkeita koskevat tavanomaiset altistumisolettamukset ja olettaen, että ihmisen keskipaino on 60 kg, lyijyn siirtymä muovisista materiaaleista ja tarvikkeista, jotka joutuvat kosketukseen elintarvikkeiden kanssa, ei saa olla yli 0,003 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia, jotta voidaan minimoida haitallisten terveysvaikutusten todennäköisyys. EURL-FCM:n mukaan kansallisissa vertailulaboratorioissa ei kuitenkaan ole testattu, voidaanko lyijy osoittaa luotettavasti elintarvikkeessa tai elintarvikesimulantissa asetuksen 11 artiklan 4 kohdassa säädettyä osoitusrajaa alemmilla tasoilla. Siksi se ohjeisti, että lyijylle osoitetaan osoitusrajaksi 0,01 mg/kg elintarviketta. Sen vuoksi on aiheellista muuttaa asetuksen liitettä II.

| (23) | Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi lausunnon kansanterveysriskeistä, jotka liittyvä elintarvikkeissa esiintyvään elohopeaan ja metyylielohopeaan (14). Se yksilöi lausunnossaan epäorgaanisen elohopean siedettäväksi viikkosaanniksi 4,0 μg painokiloa kohti (ilmaistuna alkuainemuotoisena elohopeana) munuaistoksisuuden osalta. Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi, ettei pelkästään elintarvikeperäinen arvioitu altistuminen epäorgaaniselle elohopealle Euroopassa ylitä siedettävää viikkosaantia. Siedettävän viikkosaannin ja 20 prosentin korjauskertoimen perusteella, kun on tarkoitus ottaa huomioon elohopea-altistumisen osuus, joka on peräisin muista lähteistä kuin elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista muovisista materiaaleista ja tarvikkeista, sekä elintarvikepakkausmateriaalia koskevien tavanomaisten altistumisolettamusten perusteella elohopean siirtymä muovisista materiaaleista ja tarvikkeista, jotka joutuvat kosketukseen elintarvikkeiden kanssa, saa olla enintään 0,007 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia. EURL-FCM:n mukaan kansallisissa vertailulaboratorioissa ei kuitenkaan ole testattu, voidaanko elohopea osoittaa luotettavasti elintarvikkeessa tai elintarvikesimulantissa asetuksen 11 artiklan 4 kohdassa säädettyä osoitusrajaa alemmilla tasoilla. Siksi se ohjeisti, että elohopean osalta säilytetään osoitusrajana 0,01 mg/kg elintarviketta. Sen vuoksi on aiheellista muuttaa asetuksen liitettä II. |
| --- | --- |

(23)

Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi lausunnon kansanterveysriskeistä, jotka liittyvä elintarvikkeissa esiintyvään elohopeaan ja metyylielohopeaan (14). Se yksilöi lausunnossaan epäorgaanisen elohopean siedettäväksi viikkosaanniksi 4,0 μg painokiloa kohti (ilmaistuna alkuainemuotoisena elohopeana) munuaistoksisuuden osalta. Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi, ettei pelkästään elintarvikeperäinen arvioitu altistuminen epäorgaaniselle elohopealle Euroopassa ylitä siedettävää viikkosaantia. Siedettävän viikkosaannin ja 20 prosentin korjauskertoimen perusteella, kun on tarkoitus ottaa huomioon elohopea-altistumisen osuus, joka on peräisin muista lähteistä kuin elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista muovisista materiaaleista ja tarvikkeista, sekä elintarvikepakkausmateriaalia koskevien tavanomaisten altistumisolettamusten perusteella elohopean siirtymä muovisista materiaaleista ja tarvikkeista, jotka joutuvat kosketukseen elintarvikkeiden kanssa, saa olla enintään 0,007 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia. EURL-FCM:n mukaan kansallisissa vertailulaboratorioissa ei kuitenkaan ole testattu, voidaanko elohopea osoittaa luotettavasti elintarvikkeessa tai elintarvikesimulantissa asetuksen 11 artiklan 4 kohdassa säädettyä osoitusrajaa alemmilla tasoilla. Siksi se ohjeisti, että elohopean osalta säilytetään osoitusrajana 0,01 mg/kg elintarviketta. Sen vuoksi on aiheellista muuttaa asetuksen liitettä II.

| (24) | Primaarisia aromaattisia amiineja, jäljempänä ’PAA-yhdisteet’, voidaan käyttää muovisissa elintarvikepakkausmateriaaleissa väriaineina tai niitä voi esiintyä tahattomasti lisättyinä aineina asetuksen 6 artiklan mukaisesti. PAA-yhdisteet ovat laaja ryhmä yhdisteitä, joista osa on karsinogeenisia ja muut mahdollisesti karsinogeenisia. Tietyillä PAA-yhdisteillä voi olla haitallisia vaikutuksia millä tahansa siirtymän tasolla, mistä syystä niitä ei saa siirtyä elintarvikkeisiin. PAA-yhdisteiden siirtymää ei kuitenkaan voida sulkea pois analyyttisesti, koska määritysmenetelmillä voidaan sulkea pois ainoastaan siirtymä niiden osoitusrajan yläpuolella. Vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi ja oikeusvarmuuden takaamiseksi PAA-yhdisteiden siirtymistä elintarvikkeisiin on rajoitettu määrätylle tasolle, joka yleisesti käytetyillä määritysmenetelmillä ei ole osoitettavissa elintarvikkeessa tai elintarvikesimulantissa. EURL-FCM:n mukaan määritysvalmiudet ovat edistyneet siinä määrin, että tällä hetkellä on yleisesti saatavilla laitteita, joilla asetuksessa vahvistettua yksittäisten PAA-yhdisteiden osoitusrajaa 0,01 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia voidaan alentaa osoitusrajaan 0,002 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia. Sen vuoksi asetuksessa olisi määriteltävä alempi osoitusraja yksittäisten PAA-yhdisteiden osoitusrajaksi. |
| --- | --- |

(24)

Primaarisia aromaattisia amiineja, jäljempänä ’PAA-yhdisteet’, voidaan käyttää muovisissa elintarvikepakkausmateriaaleissa väriaineina tai niitä voi esiintyä tahattomasti lisättyinä aineina asetuksen 6 artiklan mukaisesti. PAA-yhdisteet ovat laaja ryhmä yhdisteitä, joista osa on karsinogeenisia ja muut mahdollisesti karsinogeenisia. Tietyillä PAA-yhdisteillä voi olla haitallisia vaikutuksia millä tahansa siirtymän tasolla, mistä syystä niitä ei saa siirtyä elintarvikkeisiin. PAA-yhdisteiden siirtymää ei kuitenkaan voida sulkea pois analyyttisesti, koska määritysmenetelmillä voidaan sulkea pois ainoastaan siirtymä niiden osoitusrajan yläpuolella. Vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi ja oikeusvarmuuden takaamiseksi PAA-yhdisteiden siirtymistä elintarvikkeisiin on rajoitettu määrätylle tasolle, joka yleisesti käytetyillä määritysmenetelmillä ei ole osoitettavissa elintarvikkeessa tai elintarvikesimulantissa. EURL-FCM:n mukaan määritysvalmiudet ovat edistyneet siinä määrin, että tällä hetkellä on yleisesti saatavilla laitteita, joilla asetuksessa vahvistettua yksittäisten PAA-yhdisteiden osoitusrajaa 0,01 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia voidaan alentaa osoitusrajaan 0,002 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia. Sen vuoksi asetuksessa olisi määriteltävä alempi osoitusraja yksittäisten PAA-yhdisteiden osoitusrajaksi.

| (25) | Tällä hetkellä liitteessä II olevaa PAA-yhdisteitä koskevaa rajoitusta sovelletaan kaikkiin PAA-yhdisteisiin, joita ei ole lueteltu asetuksen liitteessä I olevassa taulukossa 1. Tällä asetuksella osoitettavan uuden alhaisen osoitusrajan soveltamisen yhteydessä olisi testattava useita aineita, eivätkä kaikki PAA-yhdisteet vaikuta terveyteen haitallisesti kyseisen osoitusrajan yläpuolella. Kaikkein ongelmallisimmat PAA-yhdisteet luetellaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (15) liitteessä XVII olevassa lisäyksessä 8 ”Kohta 43 – Atsoväriaineet”. Sen vuoksi on aiheellista soveltaa uutta osoitusrajaa ainoastaan näihin aineisiin, jotka on vahvistettu toksisiksi. Muita PAA-yhdisteitä, joille ei ole vahvistettu raja-arvoja liitteessä I, olisi arvioitava asetuksen 19 artiklan mukaisesti, Jotta PAA-yhdisteiden yhteistoksisuus ei aiheuttaisi kielteisiä terveysvaikutuksia, on aiheellista rajoittaa niiden kokonaissiirtymää siten, että se on enintään 0,01 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia. |
| --- | --- |

(25)

Tällä hetkellä liitteessä II olevaa PAA-yhdisteitä koskevaa rajoitusta sovelletaan kaikkiin PAA-yhdisteisiin, joita ei ole lueteltu asetuksen liitteessä I olevassa taulukossa 1. Tällä asetuksella osoitettavan uuden alhaisen osoitusrajan soveltamisen yhteydessä olisi testattava useita aineita, eivätkä kaikki PAA-yhdisteet vaikuta terveyteen haitallisesti kyseisen osoitusrajan yläpuolella. Kaikkein ongelmallisimmat PAA-yhdisteet luetellaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (15) liitteessä XVII olevassa lisäyksessä 8 ”Kohta 43 – Atsoväriaineet”. Sen vuoksi on aiheellista soveltaa uutta osoitusrajaa ainoastaan näihin aineisiin, jotka on vahvistettu toksisiksi. Muita PAA-yhdisteitä, joille ei ole vahvistettu raja-arvoja liitteessä I, olisi arvioitava asetuksen 19 artiklan mukaisesti, Jotta PAA-yhdisteiden yhteistoksisuus ei aiheuttaisi kielteisiä terveysvaikutuksia, on aiheellista rajoittaa niiden kokonaissiirtymää siten, että se on enintään 0,01 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia.

| (26) | Asetuksen liitteessä II olevassa 2 kohdassa edellytetään, että PAA-yhdisteiden summa on enintään 0,01 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia, jotta niiden yhteinen esiintyminen ei aiheuta kielteisiä terveysvaikutuksia. Koska osoitusrajaa alennetaan nyt rajaan 0,002 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia kaikkien atsoväriaineita koskevassa kohdassa lueteltujen PAA-yhdisteiden osalta, summaa ei tarvitsisi arvioida, jos tällainen PAA-yhdiste havaitaan, koska materiaali ei kyseisessä tapauksessa kuitenkaan olisi asetuksen mukainen. Jos kuitenkin tiedetään tai epäillään, että tiettyjä PAA-yhdisteitä, joita ei ole lueteltu liitteessä I tai atsoväriaineita koskevassa kohdassa, saattaa esiintyä, niiden esiintymistä voidaan arvioida siirtymätestaukseen tai -mallinnukseen liittyvien näkökohtien perusteella. Siksi on aiheellista säilyttää säännös, jonka mukaan kyseisten PAA-yhdisteiden summa on enintään 0,01 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia. |
| --- | --- |

(26)

Asetuksen liitteessä II olevassa 2 kohdassa edellytetään, että PAA-yhdisteiden summa on enintään 0,01 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia, jotta niiden yhteinen esiintyminen ei aiheuta kielteisiä terveysvaikutuksia. Koska osoitusrajaa alennetaan nyt rajaan 0,002 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia kaikkien atsoväriaineita koskevassa kohdassa lueteltujen PAA-yhdisteiden osalta, summaa ei tarvitsisi arvioida, jos tällainen PAA-yhdiste havaitaan, koska materiaali ei kyseisessä tapauksessa kuitenkaan olisi asetuksen mukainen. Jos kuitenkin tiedetään tai epäillään, että tiettyjä PAA-yhdisteitä, joita ei ole lueteltu liitteessä I tai atsoväriaineita koskevassa kohdassa, saattaa esiintyä, niiden esiintymistä voidaan arvioida siirtymätestaukseen tai -mallinnukseen liittyvien näkökohtien perusteella. Siksi on aiheellista säilyttää säännös, jonka mukaan kyseisten PAA-yhdisteiden summa on enintään 0,01 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia.

| (27) | Uusista tai ajantasaistetuista rajoituksista, jotka koskevat liitteessä olevia II aineita, on ilmoitettava selkeästi toimitusketjussa sen varmistamiseksi, että talouden toimijat, jotka käyttävät välituotteita toimitusketjussa tai lopputuotteita tai -materiaaleja, jotka saattavat sisältää näitä aineita, saavat riittävästi tietoa näiden aineiden esiintymisestä. Jos tällaisia tietoja ei anneta, talouden toimijat eivät voi olla varmoja, esiintyykö näitä aineita ja millaisina määrinä niitä esiintyy, minkä vuoksi ne joutuisivat tekemään useammin testejä kuin silloin, jos tällaisia tietoja annetaan. Jos sen sijaan näiden aineiden esiintyminen ja määrä ovat talouden toimijoiden tiedossa, yksinkertaiset laskentamenetelmät voivat monissa tapauksissa riittää sen toteamiseksi, voiko raja-arvo ylittyä, jolloin analyyttistä testausta ei tarvitsisi tehdä lainkaan. Tiedot aineiden määristä ovat tarpeen myös siksi, että toimitusketjun myöhemmille vaiheille voidaan ilmoittaa näiden aineiden esiintymisestä. Sen vuoksi on aiheellista muuttaa asetuksen liitteessä IV olevaa 6 kohtaa sen selventämiseksi, että niiden aineiden määrä, joihin sovelletaan liitteen II mukaisia raja-arvoja, olisi sisällytettävä vaatimustenmukaisuusilmoitukseen. |
| --- | --- |

(27)

Uusista tai ajantasaistetuista rajoituksista, jotka koskevat liitteessä olevia II aineita, on ilmoitettava selkeästi toimitusketjussa sen varmistamiseksi, että talouden toimijat, jotka käyttävät välituotteita toimitusketjussa tai lopputuotteita tai -materiaaleja, jotka saattavat sisältää näitä aineita, saavat riittävästi tietoa näiden aineiden esiintymisestä. Jos tällaisia tietoja ei anneta, talouden toimijat eivät voi olla varmoja, esiintyykö näitä aineita ja millaisina määrinä niitä esiintyy, minkä vuoksi ne joutuisivat tekemään useammin testejä kuin silloin, jos tällaisia tietoja annetaan. Jos sen sijaan näiden aineiden esiintyminen ja määrä ovat talouden toimijoiden tiedossa, yksinkertaiset laskentamenetelmät voivat monissa tapauksissa riittää sen toteamiseksi, voiko raja-arvo ylittyä, jolloin analyyttistä testausta ei tarvitsisi tehdä lainkaan. Tiedot aineiden määristä ovat tarpeen myös siksi, että toimitusketjun myöhemmille vaiheille voidaan ilmoittaa näiden aineiden esiintymisestä. Sen vuoksi on aiheellista muuttaa asetuksen liitteessä IV olevaa 6 kohtaa sen selventämiseksi, että niiden aineiden määrä, joihin sovelletaan liitteen II mukaisia raja-arvoja, olisi sisällytettävä vaatimustenmukaisuusilmoitukseen.

| (28) | Ennen väli- tai lopputuotteen saattamista markkinoille asianomaisen tuotteen valmistajan on arvioitava, onko tuote asetuksen 19 artiklan ja/tai asetuksen (EY) N:o 1935/2004 3 artiklan mukainen. Tällaisessa arvioinnissa olisi käytettävä erilaisia ja toisiaan täydentäviä menetelmiä. Yleinen ja kustannustehokas testausmenetelmä on määrittää ainoastaan niiden aineiden turvallisuus, joita esiintyy yli 10 ppb:n pitoisuuksina, käyttämällä siirtymätestausta ja elintarvikesimulanttia. Aineita, jotka eivät ylitä tätä rajaa, voidaan pitää turvallisina. Aineiden siirtymää 10 ppb:n tasolla voidaan kuitenkin pitää turvallisena vain, jos aineiden genotoksisuus voidaan sulkea pois. Siksi tällaisen testimenetelmän käyttöä olisi aina täydennettävä arviolla siitä, esiintyykö aineita, jotka voivat olla genotoksisia. Sen vuoksi väli- tai loppumateriaalin käyttäjille tuotantoketjun loppupäässä olisi ilmoitettava, että materiaali saattaa sisältää aineita, joiden genotoksisuutta ei ole suljettu pois. Välimateriaalien valmistajat tietävät, että näitä aineita voi esiintyä niiden tuotteissa, koska ne käyttävät valmisteita, jotka sisältävät tällaisia aineita, tai koska ne saavat asiaa koskevat tiedot toimittajiltaan. Sen vuoksi myös liitteessä IV olevaa 6 kohtaa olisi selvennettävä siten, että vaaditaan tietoja materiaalissa tai tarvikkeessa esiintyvistä aineista, joiden osalta genotoksisuutta ei ole suljettu pois. |
| --- | --- |

(28)

Ennen väli- tai lopputuotteen saattamista markkinoille asianomaisen tuotteen valmistajan on arvioitava, onko tuote asetuksen 19 artiklan ja/tai asetuksen (EY) N:o 1935/2004 3 artiklan mukainen. Tällaisessa arvioinnissa olisi käytettävä erilaisia ja toisiaan täydentäviä menetelmiä. Yleinen ja kustannustehokas testausmenetelmä on määrittää ainoastaan niiden aineiden turvallisuus, joita esiintyy yli 10 ppb:n pitoisuuksina, käyttämällä siirtymätestausta ja elintarvikesimulanttia. Aineita, jotka eivät ylitä tätä rajaa, voidaan pitää turvallisina. Aineiden siirtymää 10 ppb:n tasolla voidaan kuitenkin pitää turvallisena vain, jos aineiden genotoksisuus voidaan sulkea pois. Siksi tällaisen testimenetelmän käyttöä olisi aina täydennettävä arviolla siitä, esiintyykö aineita, jotka voivat olla genotoksisia. Sen vuoksi väli- tai loppumateriaalin käyttäjille tuotantoketjun loppupäässä olisi ilmoitettava, että materiaali saattaa sisältää aineita, joiden genotoksisuutta ei ole suljettu pois. Välimateriaalien valmistajat tietävät, että näitä aineita voi esiintyä niiden tuotteissa, koska ne käyttävät valmisteita, jotka sisältävät tällaisia aineita, tai koska ne saavat asiaa koskevat tiedot toimittajiltaan. Sen vuoksi myös liitteessä IV olevaa 6 kohtaa olisi selvennettävä siten, että vaaditaan tietoja materiaalissa tai tarvikkeessa esiintyvistä aineista, joiden osalta genotoksisuutta ei ole suljettu pois.

| (29) | Asetuksen liitteessä V olevan 2.1.6 kohdan mukaan testaus tehdään kolme kertaa sellaisen materiaalin tai tarvikkeen osalta, joka on tarkoitettu toistuvaan kosketukseen elintarvikkeiden kanssa. Siirtymän raja-arvojen noudattamista arvioidaan kolmannen siirtymätestin tulosten perusteella. Jos siirtymätaso kuitenkin nousee ensimmäisen, toisen ja kolmannen testin välillä, testit eivät sovellu vaatimustenmukaisuuden varmentamiseen myöskään niissä tapauksissa, joissa ainekohtaisen siirtymän raja-arvo ei ylity yhdessäkään kolmesta testistä, koska ne eivät anna riittävää ennustetta lopullisesta siirtymätasosta jatkuvan elintarvikekosketuksen jälkeen. Siksi siirtymän pitää ehdottomasti vähentyä myöhemmissä testeissä. Tämä periaate on jo otettu huomioon 2.1.6 kohdan toisessa alakohdassa, joka koskee ensimmäisen testin tulosten käytön edellytyksiä, sekä 3.3.2 kohdassa, joka koskee kokonaissiirtymäsiirtymätestiä. Vaatimusta, jonka mukaan siirtymä ei saa nousta seuraavien testien välillä, ei kuitenkaan ole täsmennetty 2.1.6 kohdan ensimmäisessä alakohdassa. Sen vuoksi olisi aiheellista muuttaa asetusta siten, että tämä vaatimus lisätään siihen. Tietyissä tapauksissa, esimerkiksi kun siirtymä on alhainen suhteessa mittausvirheeseen, voi olla vaikeaa vahvistaa laskevaa suuntausta analyyttisesti, mistä syystä tarvitaan monimutkaisia sääntöjä. Sen vuoksi on aiheellista vaatia ainoastaan, että myöhemmässä testissä vahvistettu siirtymä ei ylitä edellisessä testissä vahvistettu siirtymää, selventää tätä periaatetta asetuksessa ja vahvistaa, että materiaalia, jonka osalta siirtymä nousee myöhemmissä testeissä, ei koskaan saa pitää vaatimusten mukaisena. |
| --- | --- |

(29)

Asetuksen liitteessä V olevan 2.1.6 kohdan mukaan testaus tehdään kolme kertaa sellaisen materiaalin tai tarvikkeen osalta, joka on tarkoitettu toistuvaan kosketukseen elintarvikkeiden kanssa. Siirtymän raja-arvojen noudattamista arvioidaan kolmannen siirtymätestin tulosten perusteella. Jos siirtymätaso kuitenkin nousee ensimmäisen, toisen ja kolmannen testin välillä, testit eivät sovellu vaatimustenmukaisuuden varmentamiseen myöskään niissä tapauksissa, joissa ainekohtaisen siirtymän raja-arvo ei ylity yhdessäkään kolmesta testistä, koska ne eivät anna riittävää ennustetta lopullisesta siirtymätasosta jatkuvan elintarvikekosketuksen jälkeen. Siksi siirtymän pitää ehdottomasti vähentyä myöhemmissä testeissä. Tämä periaate on jo otettu huomioon 2.1.6 kohdan toisessa alakohdassa, joka koskee ensimmäisen testin tulosten käytön edellytyksiä, sekä 3.3.2 kohdassa, joka koskee kokonaissiirtymäsiirtymätestiä. Vaatimusta, jonka mukaan siirtymä ei saa nousta seuraavien testien välillä, ei kuitenkaan ole täsmennetty 2.1.6 kohdan ensimmäisessä alakohdassa. Sen vuoksi olisi aiheellista muuttaa asetusta siten, että tämä vaatimus lisätään siihen. Tietyissä tapauksissa, esimerkiksi kun siirtymä on alhainen suhteessa mittausvirheeseen, voi olla vaikeaa vahvistaa laskevaa suuntausta analyyttisesti, mistä syystä tarvitaan monimutkaisia sääntöjä. Sen vuoksi on aiheellista vaatia ainoastaan, että myöhemmässä testissä vahvistettu siirtymä ei ylitä edellisessä testissä vahvistettu siirtymää, selventää tätä periaatetta asetuksessa ja vahvistaa, että materiaalia, jonka osalta siirtymä nousee myöhemmissä testeissä, ei koskaan saa pitää vaatimusten mukaisena.

| (30) | Liitteessä V täsmennetään säännöt testeille, joilla osoitetaan muovisista elintarvikepakkausmateriaaleista ja -tarvikkeista tapahtuvan siirtymän vaatimustenmukaisuus asetuksen 11 ja 12 artiklassa tarkoitettujen raja-arvojen kanssa. Tietyntyyppiset muoviset materiaalit ja tarvikkeet on tarkoitettu elintarvikekosketukseen ainoastaan alhaisessa lämpötilassa tai huoneenlämmössä ja lyhytaikaisesti (alle 30 minuuttia). Vaikka edellytykset ainekohtaisen siirtymän testaukselle ovat saatavilla tällaisen tarkoituksellisen kosketuksen osalta, vastaavia edellytyksiä kokonaissiirtymän testaukselle ei ole osoitettu asetuksen liitteessä V olevassa taulukossa 3. Kokonaissiirtymän (OM) testiolosuhde 2 (OM2), joka edellyttää testausta 40 °C:ssa 10 vuorokauden ajan, ja testiolosuhde 3 (OM3), joka edellyttää testausta 70 °C:ssa kahden tunnin ajan, ovat ne kaksi testiolosuhdetta, jotka ovat lähellä tämän tyyppisten keittiöesineiden tarkoituksellisia elintarvikekosketusolosuhteita, mutta ne ovat huomattavasti tiukemmat kuin todelliset olosuhteet, jotka voisivat ennakoidusti tapahtua tällaisten keittiöesineiden tosiasiallisen käytön aikana. Sen vuoksi on aiheellista muuttaa asetuksen liitteessä V olevaa taulukkoa 3 ja sen alla olevaa asiaa koskevaa tekstiä siten, että otetaan käyttöön kokonaissiirtymän testiolosuhde 40 °C 30 minuuttia (OM0) muovisten keittiömateriaalien ja -tarvikkeiden kokonaissiirtymän testausta varten ainoastaan alhaisessa lämpötilassa tai huoneenlämmössä ja lyhytaikaisesti. |
| --- | --- |

(30)

Liitteessä V täsmennetään säännöt testeille, joilla osoitetaan muovisista elintarvikepakkausmateriaaleista ja -tarvikkeista tapahtuvan siirtymän vaatimustenmukaisuus asetuksen 11 ja 12 artiklassa tarkoitettujen raja-arvojen kanssa. Tietyntyyppiset muoviset materiaalit ja tarvikkeet on tarkoitettu elintarvikekosketukseen ainoastaan alhaisessa lämpötilassa tai huoneenlämmössä ja lyhytaikaisesti (alle 30 minuuttia). Vaikka edellytykset ainekohtaisen siirtymän testaukselle ovat saatavilla tällaisen tarkoituksellisen kosketuksen osalta, vastaavia edellytyksiä kokonaissiirtymän testaukselle ei ole osoitettu asetuksen liitteessä V olevassa taulukossa 3. Kokonaissiirtymän (OM) testiolosuhde 2 (OM2), joka edellyttää testausta 40 °C:ssa 10 vuorokauden ajan, ja testiolosuhde 3 (OM3), joka edellyttää testausta 70 °C:ssa kahden tunnin ajan, ovat ne kaksi testiolosuhdetta, jotka ovat lähellä tämän tyyppisten keittiöesineiden tarkoituksellisia elintarvikekosketusolosuhteita, mutta ne ovat huomattavasti tiukemmat kuin todelliset olosuhteet, jotka voisivat ennakoidusti tapahtua tällaisten keittiöesineiden tosiasiallisen käytön aikana. Sen vuoksi on aiheellista muuttaa asetuksen liitteessä V olevaa taulukkoa 3 ja sen alla olevaa asiaa koskevaa tekstiä siten, että otetaan käyttöön kokonaissiirtymän testiolosuhde 40 °C 30 minuuttia (OM0) muovisten keittiömateriaalien ja -tarvikkeiden kokonaissiirtymän testausta varten ainoastaan alhaisessa lämpötilassa tai huoneenlämmössä ja lyhytaikaisesti.

| (31) | Siirtymätestaus 100 °C:ssa voi joissakin tilanteissa olla teknisesti hankalaa veden suuren haihtumisen vuoksi. Tämän ongelman ratkaisemiseksi ja siirtymätestauksen asianmukaisen suorittamisen varmistamiseksi voidaan vaihtoehtoisesti käyttää refluksointilämpötilaa testattaessa ainekohtaista siirtymää ja kokonaissiirtymää 100 °C:ssa. Tällaisesta refluksointilämpötilasta säädetään vaihtoehtona asetuksen liitteessä V olevassa taulukossa 3 olevien OM5- ja OM6-testiolosuhteiden osalta, joissa edellytetään testausta 100 °C:ssa. Refluksointilämpötilasta ei säädetä vaihtoehtoisena testausolosuhteena OM4-testiolosuhteen osalta, joka myös edellyttää testausta 100 °C:ssa. Sen vuoksi on aiheellista muuttaa asetuksen liitteessä V olevan taulukossa 3 olevaa kohtaa ”OM4” siten, että säädetään refluksointilämpötilasta vaihtoehtona, kun testaus 100 °C:ssa on teknisesti hankalaa. |
| --- | --- |

(31)

Siirtymätestaus 100 °C:ssa voi joissakin tilanteissa olla teknisesti hankalaa veden suuren haihtumisen vuoksi. Tämän ongelman ratkaisemiseksi ja siirtymätestauksen asianmukaisen suorittamisen varmistamiseksi voidaan vaihtoehtoisesti käyttää refluksointilämpötilaa testattaessa ainekohtaista siirtymää ja kokonaissiirtymää 100 °C:ssa. Tällaisesta refluksointilämpötilasta säädetään vaihtoehtona asetuksen liitteessä V olevassa taulukossa 3 olevien OM5- ja OM6-testiolosuhteiden osalta, joissa edellytetään testausta 100 °C:ssa. Refluksointilämpötilasta ei säädetä vaihtoehtoisena testausolosuhteena OM4-testiolosuhteen osalta, joka myös edellyttää testausta 100 °C:ssa. Sen vuoksi on aiheellista muuttaa asetuksen liitteessä V olevan taulukossa 3 olevaa kohtaa ”OM4” siten, että säädetään refluksointilämpötilasta vaihtoehtona, kun testaus 100 °C:ssa on teknisesti hankalaa.

| (32) | Asetuksen nojalla ei ole tällä hetkellä sallittua tehdä siirtymätestausta käyttäen elintarvikkeiden jalostukseen ja/tai tuotantoon tarkoitettua laitetta tai laitteistoa kokonaisuudessaan. Kuitenkin jos elintarvikkeiden jalostukseen tarkoitettu laite tai laitteisto on tehty useista muoviosista tai sisältävät muoviosia sekä muita materiaaleja, voi olla työlästä ja joissakin tapauksissa mahdotonta varmentaa, ovatko nämä muoviosat asetuksen mukaisia. Sen vuoksi vaatimuksenmukaisuus olisi voitava varmentaa suorittamalla siirtymätestejä elintarvikkeessa tai elintarvikesimulantissa, jonka tuotannossa tai jalostuksessa on käytetty koko laitetta tai laitteistoa taikka sen kokoonpanoratkaisuja tai moduuleja, käyttöohjeiden mukaisesti sen sijaan, että yritettäisiin vahvistaa siirtymä kustakin laitteessa tai laitteistossa käytetystä yksittäisestä muoviosasta tai -materiaalista. Jos tällainen siirtymätesti tehdään elintarvikkeessa tai tarpeen mukaan elintarvikesimulantissa kaikkein epäsuotuisimmissa ennakoitavissa olevissa käyttöolosuhteissa, jotka voidaan saavuttaa käyttöohjeiden mukaisesti, eikä ainesosien siirtymä laitteesta tai laitteistosta kokonaisuudessaan ylitä ainekohtaisen siirtymän raja-arvoja, elintarvikkeiden jalostuslaitteen muoviosien olisi katsottava täyttävän asetuksen 11 artiklan 1 kohdassa asetetut vaatimukset, jos muoviosat ovat asetuksessa vahvistettujen koostumusta koskevien säännösten mukaiset. Sen vuoksi on aiheellista muuttaa asetuksen liitettä V siten, että otetaan käyttöön säännöksiä, joilla sallitaan siirtymätestin tekeminen käyttäen elintarvikkeiden jalostukseen ja/tai tuotantoon tarkoitettua laitetta tai laitteistoa kokonaisuudessaan sen sijaan, että varmennettaisiin laitteen kunkin yksittäisen osan vaatimustenmukaisuus. |
| --- | --- |

(32)

Asetuksen nojalla ei ole tällä hetkellä sallittua tehdä siirtymätestausta käyttäen elintarvikkeiden jalostukseen ja/tai tuotantoon tarkoitettua laitetta tai laitteistoa kokonaisuudessaan. Kuitenkin jos elintarvikkeiden jalostukseen tarkoitettu laite tai laitteisto on tehty useista muoviosista tai sisältävät muoviosia sekä muita materiaaleja, voi olla työlästä ja joissakin tapauksissa mahdotonta varmentaa, ovatko nämä muoviosat asetuksen mukaisia. Sen vuoksi vaatimuksenmukaisuus olisi voitava varmentaa suorittamalla siirtymätestejä elintarvikkeessa tai elintarvikesimulantissa, jonka tuotannossa tai jalostuksessa on käytetty koko laitetta tai laitteistoa taikka sen kokoonpanoratkaisuja tai moduuleja, käyttöohjeiden mukaisesti sen sijaan, että yritettäisiin vahvistaa siirtymä kustakin laitteessa tai laitteistossa käytetystä yksittäisestä muoviosasta tai -materiaalista. Jos tällainen siirtymätesti tehdään elintarvikkeessa tai tarpeen mukaan elintarvikesimulantissa kaikkein epäsuotuisimmissa ennakoitavissa olevissa käyttöolosuhteissa, jotka voidaan saavuttaa käyttöohjeiden mukaisesti, eikä ainesosien siirtymä laitteesta tai laitteistosta kokonaisuudessaan ylitä ainekohtaisen siirtymän raja-arvoja, elintarvikkeiden jalostuslaitteen muoviosien olisi katsottava täyttävän asetuksen 11 artiklan 1 kohdassa asetetut vaatimukset, jos muoviosat ovat asetuksessa vahvistettujen koostumusta koskevien säännösten mukaiset. Sen vuoksi on aiheellista muuttaa asetuksen liitettä V siten, että otetaan käyttöön säännöksiä, joilla sallitaan siirtymätestin tekeminen käyttäen elintarvikkeiden jalostukseen ja/tai tuotantoon tarkoitettua laitetta tai laitteistoa kokonaisuudessaan sen sijaan, että varmennettaisiin laitteen kunkin yksittäisen osan vaatimustenmukaisuus.

| (33) | Koko laitteen tai laitteiston taikka sen osien käyttäminen käyttöohjeiden mukaisesti elintarvikkeen valmistukseen ei välttämättä ole edustava kaikkien osien osalta. Monet osat altistuvat erilaisille kosketusolosuhteille, erityisesti ne, jotka on tarkoitettu varastointiin, joissakin tapauksissa pitkäaikaisvarastointiin, kuten säiliöt, kapselit ja tyynyt. Nämä osat olisi testattava myös erikseen sen varmistamiseksi, että ne ovat turvallisia myös kyseisissä varastointiolosuhteissa. |
| --- | --- |

(33)

Koko laitteen tai laitteiston taikka sen osien käyttäminen käyttöohjeiden mukaisesti elintarvikkeen valmistukseen ei välttämättä ole edustava kaikkien osien osalta. Monet osat altistuvat erilaisille kosketusolosuhteille, erityisesti ne, jotka on tarkoitettu varastointiin, joissakin tapauksissa pitkäaikaisvarastointiin, kuten säiliöt, kapselit ja tyynyt. Nämä osat olisi testattava myös erikseen sen varmistamiseksi, että ne ovat turvallisia myös kyseisissä varastointiolosuhteissa.

| (34) | Elintarvikkeiden jalostukseen ja/tai tuotantoon tarkoitetun laitteen tai laitteiston siirtymätestauksella voidaan ainoastaan vahvistaa se, että laite on asetuksen mukainen. Kuitenkin jos elintarvikkeiden jalostukseen ja/tai tuotantoon tarkoitetun laitteen tai laitteiston testauksen yhteydessä havaitaan vaatimustenvastaista siirtymää, olisi varmennettava, että tämä siirtymä ei ole peräisin materiaaleista, jotka eivät kuulu asetuksen soveltamisalaan. Sen vuoksi on aiheellista edellyttää, että vahvistetaan, onko vaatimustenvastaisuuden lähde laitteen tai laitteiston muoviosa vai muu materiaali, joka ei kuulu asetuksen soveltamisalaan. Se, että laite ei ole asetuksen mukainen, olisi tämän jälkeen tarpeen vahvistaa vain, jos vaatimustenvastaisuus johtuu jostakin muoviosasta. |
| --- | --- |

(34)

Elintarvikkeiden jalostukseen ja/tai tuotantoon tarkoitetun laitteen tai laitteiston siirtymätestauksella voidaan ainoastaan vahvistaa se, että laite on asetuksen mukainen. Kuitenkin jos elintarvikkeiden jalostukseen ja/tai tuotantoon tarkoitetun laitteen tai laitteiston testauksen yhteydessä havaitaan vaatimustenvastaista siirtymää, olisi varmennettava, että tämä siirtymä ei ole peräisin materiaaleista, jotka eivät kuulu asetuksen soveltamisalaan. Sen vuoksi on aiheellista edellyttää, että vahvistetaan, onko vaatimustenvastaisuuden lähde laitteen tai laitteiston muoviosa vai muu materiaali, joka ei kuulu asetuksen soveltamisalaan. Se, että laite ei ole asetuksen mukainen, olisi tämän jälkeen tarpeen vahvistaa vain, jos vaatimustenvastaisuus johtuu jostakin muoviosasta.

| (35) | Asetuksen liitteessä V olevan 3 luvun 3.2 kohdan ensimmäisessä kohdassa vahvistetaan edellytykset, joissa elintarvikesimulantti D2 korvataan 95-prosenttisella etanolilla ja iso-oktaanilla kokonaissiirtymää (OM) koskevissa testeissä 1–6, joihin viitataan liitteessä V olevassa taulukossa 3, jos ei ole teknisesti mahdollista tehdä yhtä tai useampaa OM1–OM6-testiä elintarvikesimulantilla D2. Kyseisen kohdan kolmannessa virkkeessä mainitaan virheellisesti ainekohtaisen siirtymän raja-arvo, kun pitäisi mainita kokonaissiirtymä. Sen vuoksi kyseistä virkettä on tarpeen oikaista. |
| --- | --- |

(35)

Asetuksen liitteessä V olevan 3 luvun 3.2 kohdan ensimmäisessä kohdassa vahvistetaan edellytykset, joissa elintarvikesimulantti D2 korvataan 95-prosenttisella etanolilla ja iso-oktaanilla kokonaissiirtymää (OM) koskevissa testeissä 1–6, joihin viitataan liitteessä V olevassa taulukossa 3, jos ei ole teknisesti mahdollista tehdä yhtä tai useampaa OM1–OM6-testiä elintarvikesimulantilla D2. Kyseisen kohdan kolmannessa virkkeessä mainitaan virheellisesti ainekohtaisen siirtymän raja-arvo, kun pitäisi mainita kokonaissiirtymä. Sen vuoksi kyseistä virkettä on tarpeen oikaista.

| (36) | Asetuksen liitteessä V olevan 3 luvun 3.2 kohdan toisessa kohdassa vahvistetaan edellytykset, joissa kokonaissiirtymää (OM) koskeva testi 7 voidaan korvata OM8- tai OM9-testillä, jos ei ole teknisesti mahdollista tehdä OM7-testiä elintarvikesimulantilla D2. Kyseisen kohdan sanamuodossa ei täsmennetä selvästi, millä testillä OM7-testi olisi korvattava, ja sen viimeisessä virkkeessä viitataan korkeimpaan ainekohtaiseen siirtymään, mikä voidaan virheellisesti tulkita siten, että voitaisiin suorittaa useampi kuin kaksi OM-testiä. Sen vuoksi on aiheellista selventää kohtaa säätämällä, että olisi valittava yksi testi, ja viittaamalla suurempaan kokonaissiirtymään, joka saadaan kyseisessä testissä vaadituissa kahdessa testiolosuhteessa. |
| --- | --- |

(36)

Asetuksen liitteessä V olevan 3 luvun 3.2 kohdan toisessa kohdassa vahvistetaan edellytykset, joissa kokonaissiirtymää (OM) koskeva testi 7 voidaan korvata OM8- tai OM9-testillä, jos ei ole teknisesti mahdollista tehdä OM7-testiä elintarvikesimulantilla D2. Kyseisen kohdan sanamuodossa ei täsmennetä selvästi, millä testillä OM7-testi olisi korvattava, ja sen viimeisessä virkkeessä viitataan korkeimpaan ainekohtaiseen siirtymään, mikä voidaan virheellisesti tulkita siten, että voitaisiin suorittaa useampi kuin kaksi OM-testiä. Sen vuoksi on aiheellista selventää kohtaa säätämällä, että olisi valittava yksi testi, ja viittaamalla suurempaan kokonaissiirtymään, joka saadaan kyseisessä testissä vaadituissa kahdessa testiolosuhteessa.

| (37) | Sen vuoksi asetusta (EU) N:o 10/2011 olisi muutettava ja se olisi oikaistava. |
| --- | --- |

(37)

Sen vuoksi asetusta (EU) N:o 10/2011 olisi muutettava ja se olisi oikaistava.

| (38) | Muovisia materiaaleja ja tarvikkeita, jotka ovat asetuksen (EU) N:o 10/2011 mukaisia, sellaisena kuin sitä sovelletaan ennen tämän asetuksen voimaantuloa, ja jotka myös saatettiin ensimmäisen kerran markkinoille ennen kyseistä päivämäärää, saa edelleen saattaa markkinoille kahden vuoden ajan ja pitää markkinoilla varastojen ehtymiseen saakka. Tätä pitkää ajanjaksoa ei kuitenkaan saa käyttää sellaisten uusien materiaalien ja tarvikkeiden kehittämiseen, joita tämän asetuksen voimaantulon hetkellä ei ole vielä saatettu markkinoille ja jotka eivät vielä ole sen mukaisia. Talouden toimijat eivät ehkä ole kyenneet täysin ennakoimaan tämän asetuksen voimaantuloa ja ovat siksi ehkä jo suunnitelleet saattavansa markkinoille tällaisia uusia materiaaleja ennen tämän asetuksen voimaantuloa. Sen vuoksi on aiheellista sallia uusien materiaalien ja tarvikkeiden markkinoille saattaminen vanhojen sääntöjen perusteella kuuden kuukauden ajan tämän asetuksen voimaantulosta. |
| --- | --- |

(38)

Muovisia materiaaleja ja tarvikkeita, jotka ovat asetuksen (EU) N:o 10/2011 mukaisia, sellaisena kuin sitä sovelletaan ennen tämän asetuksen voimaantuloa, ja jotka myös saatettiin ensimmäisen kerran markkinoille ennen kyseistä päivämäärää, saa edelleen saattaa markkinoille kahden vuoden ajan ja pitää markkinoilla varastojen ehtymiseen saakka. Tätä pitkää ajanjaksoa ei kuitenkaan saa käyttää sellaisten uusien materiaalien ja tarvikkeiden kehittämiseen, joita tämän asetuksen voimaantulon hetkellä ei ole vielä saatettu markkinoille ja jotka eivät vielä ole sen mukaisia. Talouden toimijat eivät ehkä ole kyenneet täysin ennakoimaan tämän asetuksen voimaantuloa ja ovat siksi ehkä jo suunnitelleet saattavansa markkinoille tällaisia uusia materiaaleja ennen tämän asetuksen voimaantuloa. Sen vuoksi on aiheellista sallia uusien materiaalien ja tarvikkeiden markkinoille saattaminen vanhojen sääntöjen perusteella kuuden kuukauden ajan tämän asetuksen voimaantulosta.

| (39) | Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän kasvi-, eläin-, elintarvike- ja rehukomitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(39)

Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän kasvi-, eläin-, elintarvike- ja rehukomitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Muutetaan asetus (EU) N:o 10/2011 seuraavasti:

| 1) | Korvataan 6 artiklan 3 kohdan a alakohta seuraavasti:






  ”a) | kaikki niiden aineiden suolat, joiden osalta hyväksyttyjä happoja, fenoleja tai alkoholeja koskevassa liitteessä II olevan taulukon 1 sarakkeeseen 2 on merkitty ”kyllä”, kyseisen taulukon sarakkeissa 3 ja 4 vahvistetuin rajoituksin;”. |
| --- | --- | --- |

1)

Korvataan 6 artiklan 3 kohdan a alakohta seuraavasti:

”a)

kaikki niiden aineiden suolat, joiden osalta hyväksyttyjä happoja, fenoleja tai alkoholeja koskevassa liitteessä II olevan taulukon 1 sarakkeeseen 2 on merkitty ”kyllä”, kyseisen taulukon sarakkeissa 3 ja 4 vahvistetuin rajoituksin;”.

| 2) | Muutetaan liitteet I, II, IV ja V tämän asetuksen liitteen mukaisesti. |
| --- | --- |

2)

Muutetaan liitteet I, II, IV ja V tämän asetuksen liitteen mukaisesti.

2 artikla

Muovisia materiaaleja ja tarvikkeita, jotka ovat asetuksen (EU) N:o 10/2011 mukaisia, sellaisena kuin sitä sovelletaan ennen tämän asetuksen voimaantuloa, ja jotka saatettiin ensimmäisen kerran markkinoille ennen 23 päivää maaliskuuta 2021, saa edelleen saattaa markkinoille 23 päivään syyskuuta 2022 saakka ja pitää markkinoilla varastojen ehtymiseen saakka.

3 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 2 päivänä syyskuuta 2020.

Komission puolesta

Ursula VON DER LEYEN

Puheenjohtaja

---

(1)  
  EUVL L 338, 13.11.2004, s. 4.

1

(2)  Komission asetus (EU) N:o 10/2011, annettu 14 päivänä tammikuuta 2011, elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista muovisista materiaaleista ja tarvikkeista (EUVL L 12, 15.1.2011, s. 1).

2

(3)  EFSA Journal 2018; 16(11)5449.

3

(4)  EFSA Journal 2009; 7(10):1364.

4

(5)  EFSA Journal 2019; 17(1):5552.

5

(6)  EFSA Journal 2019; 17(5):5679.

6

(7)  EFSA Journal 2019; 17(6):5737.

7

(8)  EFSA Journal 2004; 24 (1–13):2903.

8

(9)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/625, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2017, virallisesta valvonnasta ja muista virallisista toimista, jotka suoritetaan elintarvike- ja rehulainsäädännön ja eläinten terveyttä ja hyvinvointia, kasvien terveyttä ja kasvinsuojeluaineita koskevien sääntöjen soveltamisen varmistamiseksi, sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 999/2001, (EY) N:o 396/2005, (EY) N:o 1069/2009, (EY) N:o 1107/2009, (EU) N:o 1151/2012, (EU) N:o 652/2014, (EU) 2016/429 ja (EU) 2016/2031, neuvoston asetusten (EY) N:o 1/2005 ja (EY) N:o 1099/2009 ja neuvoston direktiivien 98/58/EY, 1999/74/EY, 2007/43/EY, 2008/119/EY ja 2008/120/EY muuttamisesta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 854/2004 ja (EY) N:o 882/2004, neuvoston direktiivien 89/608/ETY, 89/662/ETY, 90/425/ETY, 91/496/ETY, 96/23/EY, 96/93/EY ja 97/78/EY ja neuvoston päätöksen 92/438/ETY kumoamisesta (EUVL L 95, 7.4.2017, s. 1).

9

(10)  EFSA Journal 2009; 7(10):1351.

10

(11)  EFSA Journal 2009; 980 (1-131).

11

(12)  EFSA Journal 2014;12(3):3595.

12

(13)  EFSA Journal 2010; 8(4):1570.

13

(14)  EFSA Journal 2012;10(12):2985.

14

(15)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006, annettu 18 päivänä joulukuuta 2006, kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta (EUVL L 396, 30.12.2006, s. 1).

15

---

LIITE

Muutetaan asetuksen (EU) N:o 10/2011 liitteet I, II, IV ja V seuraavasti:

| 1) | Muutetaan liite I seuraavasti:






  a) | Muutetaan 1 kohdassa oleva taulukko 1 seuraavasti:






  i) | Korvataan 1,3-fenyleenidiamiinia koskeva kohta 236 seuraavasti:















  ”236 | 23050 | 0000108-45-2 | 1,3-fenyleenidiamiini | ei | kyllä | ei | ND | | | (28)” |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

1)

Muutetaan liite I seuraavasti:

a)

Muutetaan 1 kohdassa oleva taulukko 1 seuraavasti:

i)

Korvataan 1,3-fenyleenidiamiinia koskeva kohta 236 seuraavasti:

”236

23050

0000108-45-2

1,3-fenyleenidiamiini

ei

kyllä

ei

ND

(28)”

| ii) | Korvataan antimonitrioksidia koskeva kohta 398 seuraavasti:















  ”398 | 35760 | 0001309-64-4 | Antimonitrioksidi | kyllä | ei | ei | | | | (6)” |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

ii)

Korvataan antimonitrioksidia koskeva kohta 398 seuraavasti:

”398

35760

0001309-64-4

Antimonitrioksidi

kyllä

ei

ei

(6)”

| iii) | Lisätään seuraavat kohdat numerojärjestyksessä:















  ”1075 | | | Heksadekyylitrimetyyliammoniumbromidilla modifioitu montmorilloniittisavi | kyllä | ei | ei | | | Saa käyttää lisäaineena enintään pitoisuutena 4,0 % w/w polylaktidimuoveissa, jotka on tarkoitettu pitkäaikaiseen veden varastointiin huoneenlämmössä tai sitä alhaisemmassa lämpötilassa.
  Voi muodostaa nanomuotoisia hiutaleita, jotka ovat yhdessä tai kahdessa ulottuvuudessa ohuempia kuin 100 nm. Hiutaleiden on asetuttava samansuuntaisesti polymeerin pintaan nähden ja oltava kiinteä osa polymeeriä. | |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1076 | | 1227937-46-3 | Fosforihapoke, trifenyyliesteri, polymeeri alfa-hydro-omega-hydroksipoly [oksi(metyyli-1,2-etaanidiyyli)], C10-16-alkyyliesteri | kyllä | ei | ei | 0,05 | | Saa käyttää vain lisäaineena enintään pitoisuutena 0,2 % w/w iskunkestävästä polystyreenistä tehdyissä materiaaleissa ja tarvikkeissa, jotka joutuvat kosketukseen elintarvikkeiden kanssa huoneenlämmössä tai sitä alemmassa lämpötilassa, mukaan lukien kuumatäyttö ja/tai kuumentaminen enintään 100 °C:een enintään 2 tunnin ajan. Ei saa käyttää kosketuksessa elintarvikkeisiin, joille on osoitettu simulantti C ja/tai D1 liitteessä III. | |
| 1077 | | | Fluoridilla modifioiduilla alumiinioksideilla pintakäsitelty titaanidioksidi | kyllä | ei | ei | | | Saa käyttää vain enintään pitoisuutena 25,0 % w/w, mukaan lukien nanomuodossa. | 29” |

iii)

Lisätään seuraavat kohdat numerojärjestyksessä:

”1075

Heksadekyylitrimetyyliammoniumbromidilla modifioitu montmorilloniittisavi

kyllä

ei

ei

Saa käyttää lisäaineena enintään pitoisuutena 4,0 % w/w polylaktidimuoveissa, jotka on tarkoitettu pitkäaikaiseen veden varastointiin huoneenlämmössä tai sitä alhaisemmassa lämpötilassa.

Voi muodostaa nanomuotoisia hiutaleita, jotka ovat yhdessä tai kahdessa ulottuvuudessa ohuempia kuin 100 nm. Hiutaleiden on asetuttava samansuuntaisesti polymeerin pintaan nähden ja oltava kiinteä osa polymeeriä.

1076

1227937-46-3

Fosforihapoke, trifenyyliesteri, polymeeri alfa-hydro-omega-hydroksipoly [oksi(metyyli-1,2-etaanidiyyli)], C10-16-alkyyliesteri

kyllä

ei

ei

0,05

Saa käyttää vain lisäaineena enintään pitoisuutena 0,2 % w/w iskunkestävästä polystyreenistä tehdyissä materiaaleissa ja tarvikkeissa, jotka joutuvat kosketukseen elintarvikkeiden kanssa huoneenlämmössä tai sitä alemmassa lämpötilassa, mukaan lukien kuumatäyttö ja/tai kuumentaminen enintään 100 °C:een enintään 2 tunnin ajan. Ei saa käyttää kosketuksessa elintarvikkeisiin, joille on osoitettu simulantti C ja/tai D1 liitteessä III.

1077

Fluoridilla modifioiduilla alumiinioksideilla pintakäsitelty titaanidioksidi

kyllä

ei

ei

Saa käyttää vain enintään pitoisuutena 25,0 % w/w, mukaan lukien nanomuodossa.

29”

| b) | Lisätään 3 kohdassa olevaan taulukkoon 3 kohdat seuraavasti:






  ”28 | Osoitusrajana sovelletaan 0,002 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia. |
| --- | --- | --- |
| 29 | Polaarisissa polymeereissä, jotka paisuvat ollessaan kosketuksessa elintarvikkeisiin, joille on osoitettu simulantti B liitteessä III, on riski siitä, että ankarissa kosketusolosuhteissa alumiinin ja fluoridin siirtymän raja-arvot ylittyvät. Jos kosketusolosuhteet ovat yli 4 tuntia 100 °C:ssa, tämä ylitys voi olla korkea.” |

b)

Lisätään 3 kohdassa olevaan taulukkoon 3 kohdat seuraavasti:

”28

Osoitusrajana sovelletaan 0,002 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia.

29

Polaarisissa polymeereissä, jotka paisuvat ollessaan kosketuksessa elintarvikkeisiin, joille on osoitettu simulantti B liitteessä III, on riski siitä, että ankarissa kosketusolosuhteissa alumiinin ja fluoridin siirtymän raja-arvot ylittyvät. Jos kosketusolosuhteet ovat yli 4 tuntia 100 °C:ssa, tämä ylitys voi olla korkea.”

| 2) | Korvataan liite II kokonaisuudessaan seuraavasti:


  ”LIITE II

  Muovisia materiaaleja ja tarvikkeita koskevat rajoitukset

  Sovelletaan seuraavia muovisia materiaaleja ja tarvikkeita koskevia rajoituksia:






  1. | Muovisista materiaaleista ja tarvikkeista ei saa vapautua jäljempänä taulukossa 1 mainittuja aineita määriä, jotka ylittävät sarakkeessa 3 mainitut ainekohtaisen siirtymän raja-arvot, jotka on ilmaistu muodossa mg/kg elintarviketta tai simulanttia, ottaen huomioon sarakkeessa 4 mainitut huomautukset.
  Taulukossa 1 mainittuja aineita saa käyttää ainoastaan II luvussa vahvistettujen koostumusta koskevien vaatimusten mukaisesti. Jos II luku ei anna perustetta tällaisen aineen hyväksytylle käytölle, ainetta saa esiintyä ainoastaan epäpuhtautena, ottaen huomioon taulukossa 1 täsmennetyt rajoitukset.

  Taulukko 1


  Yleinen luettelo muovisista materiaaleista ja tarvikkeista siirtyviä aineita koskevista siirtymän raja-arvoista









  (1) | (2) | (3) | (4) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nimi | 6 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti sallitut suolat | SML [mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia] | Huomautus |
| Alumiini | kyllä | 1 | |
| Ammonium | kyllä | – | (1) |
| Antimoni | ei | 0,04 | (2) |
| Arseeni | ei | ND | |
| Barium | kyllä | 1 | |
| Kadmium | ei | ND (LOD 0,002) | |
| Kalsium | kyllä | – | (1) |
| Kromi | ei | ND | (3) |
| Koboltti | kyllä | 0,05 | |
| Kupari | kyllä | 5 | |
| Europium | kyllä | 0,05 | (4) |
| Gadolinium | kyllä | 0,05 | (4) |
| Rauta | kyllä | 48 | |
| Lantaani | kyllä | 0,05 | (4) |
| Lyijy | ei | ND | |
| Litium | kyllä | 0,6 | |
| Magnesium | kyllä | – | (1) |
| Mangaani | kyllä | 0,6 | |
| Elohopea | ei | ND | |
| Nikkeli | ei | 0,02 | |
| Kalium | kyllä | – | (1) |
| Natrium | kyllä | – | (1) |
| Terbium | kyllä | 0,05 | (4) |
| Sinkki | kyllä | 5 | |
| ND: | Ei osoitettavissa; osoitusraja osoitetaan 11 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti. LOD: Täsmennetty osoitusraja. |

2)

Korvataan liite II kokonaisuudessaan seuraavasti:

”LIITE II

Muovisia materiaaleja ja tarvikkeita koskevat rajoitukset

Sovelletaan seuraavia muovisia materiaaleja ja tarvikkeita koskevia rajoituksia:

1.

Muovisista materiaaleista ja tarvikkeista ei saa vapautua jäljempänä taulukossa 1 mainittuja aineita määriä, jotka ylittävät sarakkeessa 3 mainitut ainekohtaisen siirtymän raja-arvot, jotka on ilmaistu muodossa mg/kg elintarviketta tai simulanttia, ottaen huomioon sarakkeessa 4 mainitut huomautukset.

Taulukossa 1 mainittuja aineita saa käyttää ainoastaan II luvussa vahvistettujen koostumusta koskevien vaatimusten mukaisesti. Jos II luku ei anna perustetta tällaisen aineen hyväksytylle käytölle, ainetta saa esiintyä ainoastaan epäpuhtautena, ottaen huomioon taulukossa 1 täsmennetyt rajoitukset.

Taulukko 1

Yleinen luettelo muovisista materiaaleista ja tarvikkeista siirtyviä aineita koskevista siirtymän raja-arvoista

(1)

(2)

(3)

(4)

Nimi

6 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti sallitut suolat

SML [mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia]

Huomautus

Alumiini

kyllä

1

Ammonium

kyllä

–

(1)

Antimoni

ei

0,04

(2)

Arseeni

ei

ND

Barium

kyllä

1

Kadmium

ei

ND (LOD 0,002)

Kalsium

kyllä

–

(1)

Kromi

ei

ND

(3)

Koboltti

kyllä

0,05

Kupari

kyllä

5

Europium

kyllä

0,05

(4)

Gadolinium

kyllä

0,05

(4)

Rauta

kyllä

48

Lantaani

kyllä

0,05

(4)

Lyijy

ei

ND

Litium

kyllä

0,6

Magnesium

kyllä

–

(1)

Mangaani

kyllä

0,6

Elohopea

ei

ND

Nikkeli

ei

0,02

Kalium

kyllä

–

(1)

Natrium

kyllä

–

(1)

Terbium

kyllä

0,05

(4)

Sinkki

kyllä

5

ND:

Ei osoitettavissa; osoitusraja osoitetaan 11 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti. LOD: Täsmennetty osoitusraja.

Huomautukset

| 1) | Siirtymiseen sovelletaan 11 artiklan 3 kohtaa ja 12 artiklaa. |
| --- | --- |

1)

Siirtymiseen sovelletaan 11 artiklan 3 kohtaa ja 12 artiklaa.

| 2) | Sovelletaan liitteessä I olevan taulukon 1 FCM-ainetta nro 398 koskevaa huomautusta: SML saattaa ylittyä hyvin korkeassa lämpötilassa. |
| --- | --- |

2)

Sovelletaan liitteessä I olevan taulukon 1 FCM-ainetta nro 398 koskevaa huomautusta: SML saattaa ylittyä hyvin korkeassa lämpötilassa.

| 3) | Tämän asetuksen noudattamisen varmistamiseksi kokonaiskromiin sovelletaan osoitusrajaa 0,01 mg/kg. Jos materiaalin markkinoille saattanut toimija pystyy kuitenkin aiemman asiakirjanäytön perusteella todistamaan, että kuusiarvoisen kromin esiintyminen materiaalissa voidaan sulkea pois, koska sitä ei käytetä tai sitä ei muodostu tuotantoprosessin aikana, kokonaiskromiin sovelletaan rajaa 3,6 mg/kg elintarviketta. |
| --- | --- |

3)

Tämän asetuksen noudattamisen varmistamiseksi kokonaiskromiin sovelletaan osoitusrajaa 0,01 mg/kg. Jos materiaalin markkinoille saattanut toimija pystyy kuitenkin aiemman asiakirjanäytön perusteella todistamaan, että kuusiarvoisen kromin esiintyminen materiaalissa voidaan sulkea pois, koska sitä ei käytetä tai sitä ei muodostu tuotantoprosessin aikana, kokonaiskromiin sovelletaan rajaa 3,6 mg/kg elintarviketta.

| 4) | Lantanoidiaineita – europiumia, gadoliniumia, lantaania ja/tai terbiumia – saa käyttää 6 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti, jos






  a) | kaikkien elintarvikkeeseen tai elintarvikesimulanttiin siirtyvien lantanoidiaineiden summa ei ylitä ainekohtaisen siirtymän raja-arvoa 0,05 mg/kg; sekä |
| --- | --- | --- |

4)

Lantanoidiaineita – europiumia, gadoliniumia, lantaania ja/tai terbiumia – saa käyttää 6 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti, jos

a)

kaikkien elintarvikkeeseen tai elintarvikesimulanttiin siirtyvien lantanoidiaineiden summa ei ylitä ainekohtaisen siirtymän raja-arvoa 0,05 mg/kg; sekä

| b) | osana 16 artiklassa tarkoitettua asiakirja-aineistoa on annettu analyyttistä näyttöä asianmukaisesti kuvattuine menetelmineen sen osoittamiseksi, että käytettyä lantanoidiainetta tai käytettyjä lantanoidiaineita esiintyy dissosioituneessa ionimuodossa elintarvikkeessa tai elintarvikesimulantissa. |
| --- | --- |

b)

osana 16 artiklassa tarkoitettua asiakirja-aineistoa on annettu analyyttistä näyttöä asianmukaisesti kuvattuine menetelmineen sen osoittamiseksi, että käytettyä lantanoidiainetta tai käytettyjä lantanoidiaineita esiintyy dissosioituneessa ionimuodossa elintarvikkeessa tai elintarvikesimulantissa.

| 2. | Primaarisia aromaattisia amiineja, jotka luetellaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (*1) liitteessä XVII olevassa lisäyksessä 8, joka koskee kohtaa 43, ja joille ei ole määritelty siirtymän raja-arvoa liitteessä I olevassa taulukossa 1, ei saa siirtyä tai muulla tavalla vapautua muovisista materiaaleista ja tarvikkeista elintarvikkeeseen tai elintarvikesimulanttiin. Asetuksen 11 artiklan 4 kohdan mukaisesti ne eivät saa olla osoitettavissa määrityslaitteilla, kun osoitusraja on 0,002 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia ja kun sitä sovelletaan kuhunkin yksittäiseen primaariseen aromaattiseen amiiniin.
  Kun kyseessä ovat primaariset aromaattiset amiinit, joita ei luetella asetuksen (EY) N:o 1907/2006 liitteessä XVII olevassa lisäyksessä 8, joka koskee kohtaa 43, ja joille ei ole määritetty ainekohtaisen siirtymän raja-arvoa liitteessä I, asetuksen (EY) N:o 1935/2004 3 artiklan noudattaminen on todennettava 19 artiklan mukaisesti. Tällaisten primaaristen aromaattisten amiinien summa saa kuitenkin olla enintään 0,01 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia. |
| --- | --- |

2.

Primaarisia aromaattisia amiineja, jotka luetellaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (*1) liitteessä XVII olevassa lisäyksessä 8, joka koskee kohtaa 43, ja joille ei ole määritelty siirtymän raja-arvoa liitteessä I olevassa taulukossa 1, ei saa siirtyä tai muulla tavalla vapautua muovisista materiaaleista ja tarvikkeista elintarvikkeeseen tai elintarvikesimulanttiin. Asetuksen 11 artiklan 4 kohdan mukaisesti ne eivät saa olla osoitettavissa määrityslaitteilla, kun osoitusraja on 0,002 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia ja kun sitä sovelletaan kuhunkin yksittäiseen primaariseen aromaattiseen amiiniin.

Kun kyseessä ovat primaariset aromaattiset amiinit, joita ei luetella asetuksen (EY) N:o 1907/2006 liitteessä XVII olevassa lisäyksessä 8, joka koskee kohtaa 43, ja joille ei ole määritetty ainekohtaisen siirtymän raja-arvoa liitteessä I, asetuksen (EY) N:o 1935/2004 3 artiklan noudattaminen on todennettava 19 artiklan mukaisesti. Tällaisten primaaristen aromaattisten amiinien summa saa kuitenkin olla enintään 0,01 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia.

(*1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006, annettu 18 päivänä joulukuuta 2006, kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta (EUVL L 396, 30.12.2006, s. 1)."

*1

| 3) | Korvataan liitteessä IV oleva 6 kohta seuraavasti:






  ”6) | riittävät tiedot niistä käytetyistä aineista tai niiden hajoamistuotteista, joiden osalta asetuksen liitteissä I ja II säädetään rajoituksista ja/tai eritelmistä, jotta talouden toimijat tuotantoketjun loppupäässä voivat varmistaa asetuksen noudattamisen.
  Välivaiheissa näissä tiedoissa on annettava sellaisten välimateriaaleissa olevien aineiden nimet ja määrät,






  — | joihin sovelletaan liitteessä II esitettyjä rajoituksia; tai |
| --- | --- | --- | --- |

3)

Korvataan liitteessä IV oleva 6 kohta seuraavasti:

”6)

riittävät tiedot niistä käytetyistä aineista tai niiden hajoamistuotteista, joiden osalta asetuksen liitteissä I ja II säädetään rajoituksista ja/tai eritelmistä, jotta talouden toimijat tuotantoketjun loppupäässä voivat varmistaa asetuksen noudattamisen.

Välivaiheissa näissä tiedoissa on annettava sellaisten välimateriaaleissa olevien aineiden nimet ja määrät,

—

joihin sovelletaan liitteessä II esitettyjä rajoituksia; tai

| — | joiden osalta genotoksisuutta ei ole suljettu pois, jotka ovat peräisin tarkoituksellisesta käytöstä kyseisten välimateriaalien valmistusvaiheessa ja joita voi esiintyä määränä, joka ennakoivasti aiheuttaa sellaisen siirtymän lopullisesta materiaalista, joka on yli 0,00015 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia.” |
| --- | --- |

—

joiden osalta genotoksisuutta ei ole suljettu pois, jotka ovat peräisin tarkoituksellisesta käytöstä kyseisten välimateriaalien valmistusvaiheessa ja joita voi esiintyä määränä, joka ennakoivasti aiheuttaa sellaisen siirtymän lopullisesta materiaalista, joka on yli 0,00015 mg/kg elintarviketta tai elintarvikesimulanttia.”

| 4) | Muutetaan liite V seuraavasti:






  a) | Muutetaan 2 luku seuraavasti:






  i) | Lisätään 2.1.3 kohdan toiseen kohtaan alakohta seuraavasti:






  ”iv) | Jos elintarvikkeen kanssa kosketukseen joutuvasta muovisesta materiaalista tai tarvikkeesta, jonka vaatimustenmukaisuus on varmennettava, tulee lopullisessa käyttötarkoituksessaan osa elintarvikkeiden jalostukseen tarkoitettua laitetta tai laitteistoa taikka sen osaa, siirtymätestit voidaan suorittaa määrittämällä ainekohtainen siirtymä sellaiseen elintarvikkeeseen tai elintarvikesimulanttiin, joka on valmistettu tai jalostettu koko laitteella tai laitteistolla taikka sen osalla soveltuvin osin edellyttäen, että






  — | elintarvike tai elintarvikesimulantti prosessoidaan testauksen aikana laitteella tai sen osalla sellaisissa kaikkein epäsuotuisimmissa ennakoitavissa olevissa olosuhteissa, jotka voidaan saavuttaa käytettäessä laitetta tai sen osaa käyttöohjeiden mukaisesti, ja että |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

4)

Muutetaan liite V seuraavasti:

a)

Muutetaan 2 luku seuraavasti:

i)

Lisätään 2.1.3 kohdan toiseen kohtaan alakohta seuraavasti:

”iv)

Jos elintarvikkeen kanssa kosketukseen joutuvasta muovisesta materiaalista tai tarvikkeesta, jonka vaatimustenmukaisuus on varmennettava, tulee lopullisessa käyttötarkoituksessaan osa elintarvikkeiden jalostukseen tarkoitettua laitetta tai laitteistoa taikka sen osaa, siirtymätestit voidaan suorittaa määrittämällä ainekohtainen siirtymä sellaiseen elintarvikkeeseen tai elintarvikesimulanttiin, joka on valmistettu tai jalostettu koko laitteella tai laitteistolla taikka sen osalla soveltuvin osin edellyttäen, että

—

elintarvike tai elintarvikesimulantti prosessoidaan testauksen aikana laitteella tai sen osalla sellaisissa kaikkein epäsuotuisimmissa ennakoitavissa olevissa olosuhteissa, jotka voidaan saavuttaa käytettäessä laitetta tai sen osaa käyttöohjeiden mukaisesti, ja että

| — | siirtyminen varastointiin käytettävistä osista, kuten säiliöistä, kapseleista tai tyynyistä, jotka ovat osa laitetta elintarvikkeen jalostuksen aikana, määritetään niiden käytölle ominaisten olosuhteiden avulla, paitsi jos testattuun koko laitteeseen tai laitteistoon sovelletut testiolosuhteet ovat edustavia myös osien käytön osalta. |
| --- | --- |

—

siirtyminen varastointiin käytettävistä osista, kuten säiliöistä, kapseleista tai tyynyistä, jotka ovat osa laitetta elintarvikkeen jalostuksen aikana, määritetään niiden käytölle ominaisten olosuhteiden avulla, paitsi jos testattuun koko laitteeseen tai laitteistoon sovelletut testiolosuhteet ovat edustavia myös osien käytön osalta.

Jos siirtymätestaus tehdään edellä mainituissa olosuhteissa ja jos ainesosien siirtyminen laitteesta tai laitteistosta kokonaisuudessaan ei ylitä siirtymän raja-arvoja, laitteessa tai laitteistossa olevien muoviosien tai -materiaalien katsotaan olevan 11 artiklan 1 kohdan mukaisia.

Varastointiin tai toimitukseen käytettävät osat, kuten säiliöt, kapselit tai tyynyt, on testattava niiden käyttöä edustavissa olosuhteissa, ja testauksen on katettava elintarvikkeen ennakoitavissa olevat varastointiolosuhteet näissä osissa.

Elintarvikkeiden valmistukseen ja/tai jalostukseen tarkoitetun koko laitteen tai laitteiston taikka sen osien testaus on dokumentoitava selkeästi 16 artiklassa tarkoitetuissa todistusasiakirjoissa. Asiakirjoissa on osoitettava, että testaus on edustava ennakoitavissa olevan käytön osalta, ilmoitettava, minkä aineiden osalta siirtymätestaus on suoritettu, ja esitettävä kaikki testitulokset. Yksittäisten muoviosien valmistajan on varmistettava, ettei siirtymää tapahdu, kun on kyse aineista, joiden osalta asetuksessa täsmennetään, ettei niiden siirtymä saa olla osoitettavissa tietyllä osoitustasolla 11 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

Vaatimustenmukaisuusasiakirjoissa, jotka toimitetaan asetuksen mukaisesti lopullisen laitteen tai laitteiston taikka sen osan valmistajalle, on lueteltava kaikki aineet, joihin sovelletaan siirtymän raja-arvoja, jotka saattavat ylittyä toimitetun osan tai materiaalin ennakoitavissa olevassa käytössä.

Jos tulos ei ole asetuksessa asetettujen vaatimusten mukainen, on määritettävä asiakirjatodisteiden tai määritystestien perusteella, onko vaatimustenvastaisuuden lähde asetuksen soveltamisalaan kuuluva muoviosa vai sellaisesta muusta materiaalista valmistettu osa, joka ei kuulu asetuksen soveltamisalaan. Sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 1935/2004 3 artiklan soveltamista, vaatimustenvastaisuus vahvistetaan ainoastaan, jos siirtymä on peräisin muoviosasta.”

| ii) | Korvataan 2.1.6 kohta kokonaisuudessaan seuraavasti:






  ”2.1.6 | Toistuvaan käyttöön tarkoitetut materiaalit ja tarvikkeet

  Jos materiaali tai tarvike on tarkoitettu toistuvaan kosketukseen elintarvikkeiden kanssa, siirtymätesti(t) on tehtävä kolme kertaa samalle näytteelle käyttäen uutta elintarvikesimulanttiannosta joka kerta. Ainekohtainen siirtymä ei saa toisessa testissä ylittää ensimmäisessä testissä havaittua tasoa, ja ainekohtainen siirtymä kolmannessa testissä ei saa ylittää toisessa testissä havaittua tasoa.
  Tämän jälkeen materiaalin tai tarvikkeen vaatimustenmukaisuus on varmennettava kolmannessa testissä todetun siirtymätason perustella sekä sen perusteella, mikä on materiaalin tai tarvikkeen stabiilisuus ensimmäisen ja kolmannen siirtymätestin välillä. Materiaalin stabiilisuutta pidetään riittämättömänä, jos siirtymän havaitaan ylittävän osoitustason jossakin kolmesta siirtymätestistä ja jos se nousee ensimmäisen ja kolmannen siirtymätestin välillä. Riittämättömän stabiilisuuden tapauksessa materiaalin vaatimustenmukaisuutta ei vahvisteta, vaikka ainekohtaisen siirtymän raja-arvo ei ylittyisi missään kyseisistä kolmesta testistä.
  Jos kuitenkin on ratkaisevaa tieteellistä näyttöä siitä, että siirtymätaso laskee toisessa ja kolmannessa testissä ja jos siirtymän raja-arvot eivät ylity ensimmäisessä testissä, lisätestit eivät ole tarpeen.
  Edellä mainituista säännöistä riippumatta materiaalia tai tarviketta ei milloinkaan saa pitää tämän asetuksen vaatimusten mukaisena, jos ensimmäisessä testissä osoitetaan aine, jota ei saa siirtyä tai vapautua osoitettavissa olevia määriä 11 artiklan 4 kohdan mukaisesti.” |
| --- | --- | --- |

ii)

Korvataan 2.1.6 kohta kokonaisuudessaan seuraavasti:

”2.1.6

Toistuvaan käyttöön tarkoitetut materiaalit ja tarvikkeet

Toistuvaan käyttöön tarkoitetut materiaalit ja tarvikkeet

Jos materiaali tai tarvike on tarkoitettu toistuvaan kosketukseen elintarvikkeiden kanssa, siirtymätesti(t) on tehtävä kolme kertaa samalle näytteelle käyttäen uutta elintarvikesimulanttiannosta joka kerta. Ainekohtainen siirtymä ei saa toisessa testissä ylittää ensimmäisessä testissä havaittua tasoa, ja ainekohtainen siirtymä kolmannessa testissä ei saa ylittää toisessa testissä havaittua tasoa.

Tämän jälkeen materiaalin tai tarvikkeen vaatimustenmukaisuus on varmennettava kolmannessa testissä todetun siirtymätason perustella sekä sen perusteella, mikä on materiaalin tai tarvikkeen stabiilisuus ensimmäisen ja kolmannen siirtymätestin välillä. Materiaalin stabiilisuutta pidetään riittämättömänä, jos siirtymän havaitaan ylittävän osoitustason jossakin kolmesta siirtymätestistä ja jos se nousee ensimmäisen ja kolmannen siirtymätestin välillä. Riittämättömän stabiilisuuden tapauksessa materiaalin vaatimustenmukaisuutta ei vahvisteta, vaikka ainekohtaisen siirtymän raja-arvo ei ylittyisi missään kyseisistä kolmesta testistä.

Jos kuitenkin on ratkaisevaa tieteellistä näyttöä siitä, että siirtymätaso laskee toisessa ja kolmannessa testissä ja jos siirtymän raja-arvot eivät ylity ensimmäisessä testissä, lisätestit eivät ole tarpeen.

Edellä mainituista säännöistä riippumatta materiaalia tai tarviketta ei milloinkaan saa pitää tämän asetuksen vaatimusten mukaisena, jos ensimmäisessä testissä osoitetaan aine, jota ei saa siirtyä tai vapautua osoitettavissa olevia määriä 11 artiklan 4 kohdan mukaisesti.”

| b) | Muutetaan 3 luku seuraavasti:






  i) | Korvataan 3.1 kohdassa oleva taulukko 3 ja taulukon 3 alapuolella olevat neljä kappaletta seuraavasti:

  ”Taulukko 3


  Vakioidut olosuhteet kokonaissiirtymän testaamista varten








  Sarake 1 | Sarake 2 | Sarake 3 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Testinro | Kosketusaika vuorokausina [vrk] tai tunteina [h] kosketuslämpötilassa [°C] testausta varten | Tarkoitetut elintarvikekosketusolosuhteet |
| OM0 | 30 min 40 °C:ssa | Kaikki elintarvikekosketus kylmässä lämpötilassa tai huoneenlämmössä ja lyhyen ajan (≤ 30 minuuttia). |
| OM1 | 10 vrk 20 °C:ssa | Kaikki elintarvikekosketus jäädytetyissä ja jäähdytetyissä olosuhteissa. |
| OM2 | 10 vrk 40 °C:ssa | Kaikki pitkäaikainen säilytys huoneenlämmössä tai sitä alemmassa lämpötilassa, mukaan luettuna pakkaaminen kuumatäyttöolosuhteissa ja/tai kuumentaminen lämpötilaan T, jossa 70 °C ≤ T ≤ 100 °C enintään t = 120/2^((T-70)/10) minuuttia. |
| OM3 | 2 h 70 °C:ssa | Kaikki elintarvikekosketusolosuhteet, joihin sisältyy kuumatäyttö ja/tai kuumentaminen lämpötilaan T, jossa 70 °C ≤ T ≤ 100 °C enintään t = 120/2^((T-70)/10) minuuttia, ja joita ei seuraa pitkäaikainen säilytys huoneenlämmössä tai jäähdytettynä. |
| OM4 | 1 h 100 °C:ssa tai refluksointilämpötilassa. | Korkean lämpötilan sovellukset kaiken tyyppisille elintarvikkeille enintään 100 °C:n lämpötilassa. |
| OM5 | 2 h 100 °C:ssa tai refluksointilämpötilassa taikka vaihtoehtoisesti 1 h 121 °C:ssa. | Korkean lämpötilan sovellukset enintään 121 °C:n lämpötilassa. |
| OM6 | 4 h 100 °C:ssa tai refluksointilämpötilassa. | Kaikki elintarvikekosketusolosuhteet yli 40 °C:n lämpötilassa ja elintarvikkeilla, joille liitteessä III olevassa 4 kohdassa on osoitettu simulantit A, B, C tai D1. |
| OM7 | 2 h 175 °C:ssa. | Korkean lämpötilan sovellukset rasvaisilla elintarvikkeilla; OM5:n olosuhteet ylittyvät. |
| OM7-testi kattaa myös OM0-, OM1-, OM2-, OM3-, OM4- ja OM5-testeille kuvatut elintarvikekosketusolosuhteet. Se edustaa epäsuotuisimpia olosuhteita rasvaisten elintarvikkeiden simulanttien osalta, jotka ovat kosketuksissa muiden kuin polyolefiinien kanssa. Jos ei ole teknisesti mahdollista suorittaa OM7-testiä elintarvikesimulantin D2 kanssa, testi voidaan korvata 3.2 kohdassa esitetyn mukaisesti.
  OM6-testi kattaa myös OM0-, OM1-, OM2-, OM3-, OM4- ja OM5-testeille osalta kuvatut elintarvikekosketusolosuhteet. Se edustaa epäsuotuisimpia olosuhteita elintarvikesimulanttien A, B ja C osalta, jotka ovat kosketuksissa muiden kuin polyolefiinien kanssa.
  OM5 -testi kattaa myös OM0-, OM1-, OM2-, OM3- ja OM4-testeille kuvatut elintarvikekosketusolosuhteet. Se edustaa epäsuotuisimpia olosuhteita kaikkien elintarvikesimulanttien osalta, jotka ovat kosketuksissa polyolefiinien kanssa.
  OM2-testi kattaa myös OM0-, OM1- ja OM3-testeille kuvatut elintarvikekosketusolosuhteet.” |

b)

Muutetaan 3 luku seuraavasti:

i)

Korvataan 3.1 kohdassa oleva taulukko 3 ja taulukon 3 alapuolella olevat neljä kappaletta seuraavasti:

”Taulukko 3

”Taulukko 3

Vakioidut olosuhteet kokonaissiirtymän testaamista varten

Vakioidut olosuhteet kokonaissiirtymän testaamista varten

Sarake 1

Sarake 2

Sarake 3

Testinro

Kosketusaika vuorokausina [vrk] tai tunteina [h] kosketuslämpötilassa [°C] testausta varten

Tarkoitetut elintarvikekosketusolosuhteet

OM0

30 min 40 °C:ssa

Kaikki elintarvikekosketus kylmässä lämpötilassa tai huoneenlämmössä ja lyhyen ajan (≤ 30 minuuttia).

OM1

10 vrk 20 °C:ssa

Kaikki elintarvikekosketus jäädytetyissä ja jäähdytetyissä olosuhteissa.

OM2

10 vrk 40 °C:ssa

Kaikki pitkäaikainen säilytys huoneenlämmössä tai sitä alemmassa lämpötilassa, mukaan luettuna pakkaaminen kuumatäyttöolosuhteissa ja/tai kuumentaminen lämpötilaan T, jossa 70 °C ≤ T ≤ 100 °C enintään t = 120/2^((T-70)/10) minuuttia.

OM3

2 h 70 °C:ssa

Kaikki elintarvikekosketusolosuhteet, joihin sisältyy kuumatäyttö ja/tai kuumentaminen lämpötilaan T, jossa 70 °C ≤ T ≤ 100 °C enintään t = 120/2^((T-70)/10) minuuttia, ja joita ei seuraa pitkäaikainen säilytys huoneenlämmössä tai jäähdytettynä.

OM4

1 h 100 °C:ssa tai refluksointilämpötilassa.

Korkean lämpötilan sovellukset kaiken tyyppisille elintarvikkeille enintään 100 °C:n lämpötilassa.

OM5

2 h 100 °C:ssa tai refluksointilämpötilassa taikka vaihtoehtoisesti 1 h 121 °C:ssa.

Korkean lämpötilan sovellukset enintään 121 °C:n lämpötilassa.

OM6

4 h 100 °C:ssa tai refluksointilämpötilassa.

Kaikki elintarvikekosketusolosuhteet yli 40 °C:n lämpötilassa ja elintarvikkeilla, joille liitteessä III olevassa 4 kohdassa on osoitettu simulantit A, B, C tai D1.

OM7

2 h 175 °C:ssa.

Korkean lämpötilan sovellukset rasvaisilla elintarvikkeilla; OM5:n olosuhteet ylittyvät.

OM7-testi kattaa myös OM0-, OM1-, OM2-, OM3-, OM4- ja OM5-testeille kuvatut elintarvikekosketusolosuhteet. Se edustaa epäsuotuisimpia olosuhteita rasvaisten elintarvikkeiden simulanttien osalta, jotka ovat kosketuksissa muiden kuin polyolefiinien kanssa. Jos ei ole teknisesti mahdollista suorittaa OM7-testiä elintarvikesimulantin D2 kanssa, testi voidaan korvata 3.2 kohdassa esitetyn mukaisesti.

OM6-testi kattaa myös OM0-, OM1-, OM2-, OM3-, OM4- ja OM5-testeille osalta kuvatut elintarvikekosketusolosuhteet. Se edustaa epäsuotuisimpia olosuhteita elintarvikesimulanttien A, B ja C osalta, jotka ovat kosketuksissa muiden kuin polyolefiinien kanssa.

OM5 -testi kattaa myös OM0-, OM1-, OM2-, OM3- ja OM4-testeille kuvatut elintarvikekosketusolosuhteet. Se edustaa epäsuotuisimpia olosuhteita kaikkien elintarvikesimulanttien osalta, jotka ovat kosketuksissa polyolefiinien kanssa.

OM2-testi kattaa myös OM0-, OM1- ja OM3-testeille kuvatut elintarvikekosketusolosuhteet.”

| ii) | Korvataan 3.2 kohdassa ennen taulukkoa olevat kohdat seuraavasti:

  ”Jos ei ole teknisesti mahdollista tehdä yhtä tai useampaa OM0–OM6-testiä elintarvikesimulantilla D2, siirtymätestit on tehtävä käyttämällä 95-prosenttista etanolia ja iso-oktaania. Lisäksi on tehtävä testi käyttämällä elintarvikesimulanttia E, jos epäsuotuisimmissa ennakoitavissa olevissa käyttöolosuhteissa lämpötila on yli 100 °C. Testiä, jonka tuloksena saadaan korkein kokonaissiirtymä, on käytettävä tämän asetuksen vaatimusten mukaisuuden vahvistamiseen.
  Jos ei ole teknisesti mahdollista tehdä OM7-testiä elintarvikesimulantilla D2, on valittava joko OM8- tai OM9-testi korvaavana testinä sen mukaan, kumpi näistä kahdesta testistä on tarkoituksenmukaisempi testattavan materiaalin tai tarvikkeen aiotun ja ennakoitavissa olevan käyttötarkoituksen perusteella. Tämän jälkeen on tehtävä siirtymätesti molemmissa testiolosuhteissa, jotka valitulle testille on täsmennetty, käyttäen uutta testinäytettä molemmissa testiolosuhteissa. Testiolosuhdetta, jonka tuloksena saadaan korkeampi kokonaissiirtymä, on käytettävä asetuksen vaatimusten mukaisuuden vahvistamiseen.” |
| --- | --- |

ii)

Korvataan 3.2 kohdassa ennen taulukkoa olevat kohdat seuraavasti:

”Jos ei ole teknisesti mahdollista tehdä yhtä tai useampaa OM0–OM6-testiä elintarvikesimulantilla D2, siirtymätestit on tehtävä käyttämällä 95-prosenttista etanolia ja iso-oktaania. Lisäksi on tehtävä testi käyttämällä elintarvikesimulanttia E, jos epäsuotuisimmissa ennakoitavissa olevissa käyttöolosuhteissa lämpötila on yli 100 °C. Testiä, jonka tuloksena saadaan korkein kokonaissiirtymä, on käytettävä tämän asetuksen vaatimusten mukaisuuden vahvistamiseen.

Jos ei ole teknisesti mahdollista tehdä OM7-testiä elintarvikesimulantilla D2, on valittava joko OM8- tai OM9-testi korvaavana testinä sen mukaan, kumpi näistä kahdesta testistä on tarkoituksenmukaisempi testattavan materiaalin tai tarvikkeen aiotun ja ennakoitavissa olevan käyttötarkoituksen perusteella. Tämän jälkeen on tehtävä siirtymätesti molemmissa testiolosuhteissa, jotka valitulle testille on täsmennetty, käyttäen uutta testinäytettä molemmissa testiolosuhteissa. Testiolosuhdetta, jonka tuloksena saadaan korkeampi kokonaissiirtymä, on käytettävä asetuksen vaatimusten mukaisuuden vahvistamiseen.”

| iii) | Korvataan 3.3.2 kohta kokonaisuudessaan seuraavasti:






  ”3.3.2 | Toistuvakäyttöiset tarvikkeet ja materiaalit

  Sovellettava kokonaissiirtymäsiirtymätesti on tehtävä kolme kertaa samalle näytteelle käyttäen uutta elintarvikesimulanttiannosta joka kerta. Siirtymä määritetään käyttäen määritysmenetelmää Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 2017/625 (*2) 34 artiklan vaatimusten mukaisesti. Kokonaissiirtymän on toisessa testissä oltava alempi kuin ensimmäisessä testissä, ja kokonaissiirtymän on kolmannessa testissä oltava alempi kuin toisessa testissä. Kokonaissiirtymän raja-arvon vaatimustenmukaisuus varmennetaan kolmannessa testissä todetun kokonaissiirtymän perusteella.
  Jos ei ole teknisesti mahdollista testata samaa näytettä kolme kertaa, esimerkiksi testattaessa kasviöljyssä, kokonaissiirtymätesti voidaan tehdä testaamalla kolmea eri näytettä kolmen eri ajanjakson ajan, jotka kestävät yhtä kauan kuin sovellettava kosketustestiaika sekä kaksi kertaa ja kolme kertaa niin kauan kuin sovellettava kosketustestiaika. Kolmannen ja toisen testituloksen välisen eron on katsottava edustavan kokonaissiirtymää. Vaatimustenmukaisuus on varmennettava tämä eron perusteella, joka ei saa ylittää kokonaissiirtymän raja-arvoa. Lisäksi toisen ja ensimmäisen testituloksen välisen eron on oltava pienempi kuin ensimmäinen tulos, ja kolmannen ja toisen testituloksen välisen eron on oltava pienempi kuin toisen ja ensimmäisen testituloksen välinen ero.
  Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä kohdassa säädetään, jos tieteellisen näytön perusteella vahvistetaan, että testatun materiaalin tai tarvikkeen osalta kokonaissiirtymä laskee toisessa ja kolmannessa testissä ja jos kokonaissiirtymän raja-arvo ei ylity ensimmäisessä testissä, pelkästään ensimmäinen testi on riittävä. |
| --- | --- | --- |

iii)

Korvataan 3.3.2 kohta kokonaisuudessaan seuraavasti:

”3.3.2

Toistuvakäyttöiset tarvikkeet ja materiaalit

Toistuvakäyttöiset tarvikkeet ja materiaalit

Sovellettava kokonaissiirtymäsiirtymätesti on tehtävä kolme kertaa samalle näytteelle käyttäen uutta elintarvikesimulanttiannosta joka kerta. Siirtymä määritetään käyttäen määritysmenetelmää Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 2017/625 (*2) 34 artiklan vaatimusten mukaisesti. Kokonaissiirtymän on toisessa testissä oltava alempi kuin ensimmäisessä testissä, ja kokonaissiirtymän on kolmannessa testissä oltava alempi kuin toisessa testissä. Kokonaissiirtymän raja-arvon vaatimustenmukaisuus varmennetaan kolmannessa testissä todetun kokonaissiirtymän perusteella.

*2

Jos ei ole teknisesti mahdollista testata samaa näytettä kolme kertaa, esimerkiksi testattaessa kasviöljyssä, kokonaissiirtymätesti voidaan tehdä testaamalla kolmea eri näytettä kolmen eri ajanjakson ajan, jotka kestävät yhtä kauan kuin sovellettava kosketustestiaika sekä kaksi kertaa ja kolme kertaa niin kauan kuin sovellettava kosketustestiaika. Kolmannen ja toisen testituloksen välisen eron on katsottava edustavan kokonaissiirtymää. Vaatimustenmukaisuus on varmennettava tämä eron perusteella, joka ei saa ylittää kokonaissiirtymän raja-arvoa. Lisäksi toisen ja ensimmäisen testituloksen välisen eron on oltava pienempi kuin ensimmäinen tulos, ja kolmannen ja toisen testituloksen välisen eron on oltava pienempi kuin toisen ja ensimmäisen testituloksen välinen ero.

Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä kohdassa säädetään, jos tieteellisen näytön perusteella vahvistetaan, että testatun materiaalin tai tarvikkeen osalta kokonaissiirtymä laskee toisessa ja kolmannessa testissä ja jos kokonaissiirtymän raja-arvo ei ylity ensimmäisessä testissä, pelkästään ensimmäinen testi on riittävä.

(*2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/625, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2017, virallisesta valvonnasta ja muista virallisista toimista, jotka suoritetaan elintarvike- ja rehulainsäädännön ja eläinten terveyttä ja hyvinvointia, kasvien terveyttä ja kasvinsuojeluaineita koskevien sääntöjen soveltamisen varmistamiseksi, sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 999/2001, (EY) N:o 396/2005, (EY) N:o 1069/2009, (EY) N:o 1107/2009, (EU) N:o 1151/2012, (EU) N:o 652/2014, (EU) 2016/429 ja (EU) 2016/2031, neuvoston asetusten (EY) N:o 1/2005 ja (EY) N:o 1099/2009 ja neuvoston direktiivien 98/58/EY, 1999/74/EY, 2007/43/EY, 2008/119/EY ja 2008/120/EY muuttamisesta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 854/2004 ja (EY) N:o 882/2004, neuvoston direktiivien 89/608/ETY, 89/662/ETY, 90/425/ETY, 91/496/ETY, 96/23/EY, 96/93/EY ja 97/78/EY ja neuvoston päätöksen 92/438/ETY kumoamisesta (virallista valvontaa koskeva asetus) (EUVL L 95, 7.4.2017, s. 1).”
  "

*2

---

(*1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006, annettu 18 päivänä joulukuuta 2006, kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta (EUVL L 396, 30.12.2006, s. 1).

*1

(*2)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/625, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2017, virallisesta valvonnasta ja muista virallisista toimista, jotka suoritetaan elintarvike- ja rehulainsäädännön ja eläinten terveyttä ja hyvinvointia, kasvien terveyttä ja kasvinsuojeluaineita koskevien sääntöjen soveltamisen varmistamiseksi, sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 999/2001, (EY) N:o 396/2005, (EY) N:o 1069/2009, (EY) N:o 1107/2009, (EU) N:o 1151/2012, (EU) N:o 652/2014, (EU) 2016/429 ja (EU) 2016/2031, neuvoston asetusten (EY) N:o 1/2005 ja (EY) N:o 1099/2009 ja neuvoston direktiivien 98/58/EY, 1999/74/EY, 2007/43/EY, 2008/119/EY ja 2008/120/EY muuttamisesta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 854/2004 ja (EY) N:o 882/2004, neuvoston direktiivien 89/608/ETY, 89/662/ETY, 90/425/ETY, 91/496/ETY, 96/23/EY, 96/93/EY ja 97/78/EY ja neuvoston päätöksen 92/438/ETY kumoamisesta (virallista valvontaa koskeva asetus) (EUVL L 95, 7.4.2017, s. 1).”
  ”

*2

---

| 3.9.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 288/18 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 288/18

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2020/1246,

annettu 2 päivänä syyskuuta 2020,

tehoaineen fenamifossi hyväksynnän uusimatta jättämisestä kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 mukaisesti ja komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 liitteen muuttamisesta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta sekä neuvoston direktiivien 79/117/ETY ja 91/414/ETY kumoamisesta 21 päivänä lokakuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 (1) ja erityisesti sen 20 artiklan 1 kohdan ja 78 artiklan 2 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Komission direktiivillä 2006/85/EY (2) sisällytettiin fenamifossi tehoaineena neuvoston direktiivin 91/414/ETY (3) liitteeseen I. |
| --- | --- |

(1)

Komission direktiivillä 2006/85/EY (2) sisällytettiin fenamifossi tehoaineena neuvoston direktiivin 91/414/ETY (3) liitteeseen I.

| (2) | Direktiivin 91/414/ETY liitteessä I olevia tehoaineita pidetään asetuksen (EY) N:o 1107/2009 mukaisesti hyväksyttyinä, ja ne luetellaan komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 (4) liitteessä olevassa A osassa. |
| --- | --- |

(2)

Direktiivin 91/414/ETY liitteessä I olevia tehoaineita pidetään asetuksen (EY) N:o 1107/2009 mukaisesti hyväksyttyinä, ja ne luetellaan komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 (4) liitteessä olevassa A osassa.

| (3) | Tehoaineen fenamifossi hyväksyntä, sellaisena kuin se on esitettynä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 liitteessä olevassa A osassa, päättyy 31 päivänä heinäkuuta 2021. |
| --- | --- |

(3)

Tehoaineen fenamifossi hyväksyntä, sellaisena kuin se on esitettynä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 liitteessä olevassa A osassa, päättyy 31 päivänä heinäkuuta 2021.

| (4) | Tehoaineen fenamifossi hyväksynnän uusimisesta on jätetty hakemus komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 844/2012 (5) 1 artiklan mukaisesti kyseisessä artiklassa säädetyssä määräajassa. |
| --- | --- |

(4)

Tehoaineen fenamifossi hyväksynnän uusimisesta on jätetty hakemus komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 844/2012 (5) 1 artiklan mukaisesti kyseisessä artiklassa säädetyssä määräajassa.

| (5) | Hakija on toimittanut täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 844/2012 6 artiklan mukaisesti vaaditut täydentävät asiakirja-aineistot. Esittelevä jäsenvaltio totesi hakemuksen täydelliseksi. |
| --- | --- |

(5)

Hakija on toimittanut täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 844/2012 6 artiklan mukaisesti vaaditut täydentävät asiakirja-aineistot. Esittelevä jäsenvaltio totesi hakemuksen täydelliseksi.

| (6) | Esittelevä jäsenvaltio laati rinnakkaisesittelijänä toimivaa jäsenvaltiota kuullen uusimista koskevan arviointikertomuksen ja toimitti sen Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle, jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’, ja komissiolle 2 päivänä lokakuuta 2017. |
| --- | --- |

(6)

Esittelevä jäsenvaltio laati rinnakkaisesittelijänä toimivaa jäsenvaltiota kuullen uusimista koskevan arviointikertomuksen ja toimitti sen Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle, jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’, ja komissiolle 2 päivänä lokakuuta 2017.

| (7) | Elintarviketurvallisuusviranomainen asetti täydentävän asiakirja-aineiston tiivistelmän julkisesti saataville. Lisäksi elintarviketurvallisuusviranomainen lähetti uusimista koskevan arviointikertomuksen hakijoille ja jäsenvaltioille kommentoitavaksi sekä järjesti siitä julkisen kuulemisen. Elintarviketurvallisuusviranomainen toimitti saamansa huomautukset edelleen komissiolle. |
| --- | --- |

(7)

Elintarviketurvallisuusviranomainen asetti täydentävän asiakirja-aineiston tiivistelmän julkisesti saataville. Lisäksi elintarviketurvallisuusviranomainen lähetti uusimista koskevan arviointikertomuksen hakijoille ja jäsenvaltioille kommentoitavaksi sekä järjesti siitä julkisen kuulemisen. Elintarviketurvallisuusviranomainen toimitti saamansa huomautukset edelleen komissiolle.

| (8) | Elintarviketurvallisuusviranomainen ilmoitti 10 päivänä joulukuuta 2018 komissiolle päätelmänsä (6) siitä, voidaanko fenamifossin olettaa täyttävän asetuksen (EY) N:o 1107/2009 4 artiklassa säädetyt hyväksymiskriteerit. |
| --- | --- |

(8)

Elintarviketurvallisuusviranomainen ilmoitti 10 päivänä joulukuuta 2018 komissiolle päätelmänsä (6) siitä, voidaanko fenamifossin olettaa täyttävän asetuksen (EY) N:o 1107/2009 4 artiklassa säädetyt hyväksymiskriteerit.

| (9) | Elintarviketurvallisuusviranomainen toi esiin useita huolenaiheita. Kuluttajille aiheutuvan riskin kokonaisarviointia pidettiin alustavana, koska genotoksisuutta koskeva tietopaketti metaboliiteista M01 ja M02 oli puutteellinen, mikä johti alustavaan jäämän määritelmään riskinarvioinnissa niiden viljelykasvien osalta, joissa fenamifossia on tarkoitus käyttää. Vaikka kuluttajille aiheutuvien riskien arviointia ei voitukaan saada valmiiksi, kuluttajille todettiin aiheutuvan akuutti riski kaikkien hedelmävihanneksia koskevien edustavien käyttötarkoitusten osalta. |
| --- | --- |

(9)

Elintarviketurvallisuusviranomainen toi esiin useita huolenaiheita. Kuluttajille aiheutuvan riskin kokonaisarviointia pidettiin alustavana, koska genotoksisuutta koskeva tietopaketti metaboliiteista M01 ja M02 oli puutteellinen, mikä johti alustavaan jäämän määritelmään riskinarvioinnissa niiden viljelykasvien osalta, joissa fenamifossia on tarkoitus käyttää. Vaikka kuluttajille aiheutuvien riskien arviointia ei voitukaan saada valmiiksi, kuluttajille todettiin aiheutuvan akuutti riski kaikkien hedelmävihanneksia koskevien edustavien käyttötarkoitusten osalta.

| (10) | Lisäksi, kun on kyse pitkäaikaisen saannin kautta tapahtuvasta kuluttajien altistumisesta, jos altistumisen arvioinnissa käytetään uusintaprosessia varten toimitettujen käytettävissä olevien jäämätietojen perusteella laskettuja jäämien enimmäismääriä (MRL), teoreettinen enimmäispäiväsaanti (TMDI) olisi 172 prosenttia hyväksyttävästä päiväsaannista (ADI). |
| --- | --- |

(10)

Lisäksi, kun on kyse pitkäaikaisen saannin kautta tapahtuvasta kuluttajien altistumisesta, jos altistumisen arvioinnissa käytetään uusintaprosessia varten toimitettujen käytettävissä olevien jäämätietojen perusteella laskettuja jäämien enimmäismääriä (MRL), teoreettinen enimmäispäiväsaanti (TMDI) olisi 172 prosenttia hyväksyttävästä päiväsaannista (ADI).

| (11) | Mitä tulee aineen jäljellä oleviin käyttötarkoituksiin koristekasveissa ja taimitarhoissa pitäen mielessä, että kyseisiä kasveja voidaan kasvattaa viljelykierrossa ravintokasvien kanssa, näistä käyttötarkoituksista kuluttajille aiheutuvaa akuuttia riskiä ei voitu sulkea pois, kun otetaan huomioon jäämien mahdollinen kertyminen vuoroviljelykasveihin. |
| --- | --- |

(11)

Mitä tulee aineen jäljellä oleviin käyttötarkoituksiin koristekasveissa ja taimitarhoissa pitäen mielessä, että kyseisiä kasveja voidaan kasvattaa viljelykierrossa ravintokasvien kanssa, näistä käyttötarkoituksista kuluttajille aiheutuvaa akuuttia riskiä ei voitu sulkea pois, kun otetaan huomioon jäämien mahdollinen kertyminen vuoroviljelykasveihin.

| (12) | Lopuksi todettakoon, että ihmisen ainutlaatuisia aineenvaihduntatuotteita koskevaa riskinarviointia ei voitu saattaa päätökseen, koska vertailevaa in vitro ‐aineenvaihduntatutkimusta ei toimitettu. |
| --- | --- |

(12)

Lopuksi todettakoon, että ihmisen ainutlaatuisia aineenvaihduntatuotteita koskevaa riskinarviointia ei voitu saattaa päätökseen, koska vertailevaa in vitro ‐aineenvaihduntatutkimusta ei toimitettu.

| (13) | Komissio pyysi hakijaa toimittamaan elintarviketurvallisuusviranomaisen päätelmiä koskevat huomautuksensa. Komissio kehotti myös täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 844/2012 14 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti hakijaa toimittamaan huomatuksensa uusimista koskevasta kertomuksesta. Hakija toimitti huomautuksensa, ja ne on tutkittu huolellisesti. |
| --- | --- |

(13)

Komissio pyysi hakijaa toimittamaan elintarviketurvallisuusviranomaisen päätelmiä koskevat huomautuksensa. Komissio kehotti myös täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 844/2012 14 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti hakijaa toimittamaan huomatuksensa uusimista koskevasta kertomuksesta. Hakija toimitti huomautuksensa, ja ne on tutkittu huolellisesti.

| (14) | Hakijan esittämistä perusteluista huolimatta tehoainetta koskevia huolenaiheita ei voitu poistaa. |
| --- | --- |

(14)

Hakijan esittämistä perusteluista huolimatta tehoainetta koskevia huolenaiheita ei voitu poistaa.

| (15) | Näin ollen ei ole vahvistettu vähintään yhden kasvinsuojeluaineen yhden tai useamman edustavan käyttötarkoituksen osalta, että asetuksen (EY) N:o 1107/2009 4 artiklassa säädetyt hyväksymiskriteerit täyttyvät. Sen vuoksi on aiheellista olla uusimatta tehoaineen fenamifossi hyväksyntää kyseisen asetuksen 20 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

(15)

Näin ollen ei ole vahvistettu vähintään yhden kasvinsuojeluaineen yhden tai useamman edustavan käyttötarkoituksen osalta, että asetuksen (EY) N:o 1107/2009 4 artiklassa säädetyt hyväksymiskriteerit täyttyvät. Sen vuoksi on aiheellista olla uusimatta tehoaineen fenamifossi hyväksyntää kyseisen asetuksen 20 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti.

| (16) | Sen vuoksi täytäntöönpanoasetusta (EU) N:o 540/2011 olisi muutettava. |
| --- | --- |

(16)

Sen vuoksi täytäntöönpanoasetusta (EU) N:o 540/2011 olisi muutettava.

| (17) | Jäsenvaltioille olisi annettava riittävästi aikaa fenamifossia sisältävien kasvinsuojeluaineiden lupien peruuttamiseen. |
| --- | --- |

(17)

Jäsenvaltioille olisi annettava riittävästi aikaa fenamifossia sisältävien kasvinsuojeluaineiden lupien peruuttamiseen.

| (18) | Jos jäsenvaltiot myöntävät fenamifossia sisältävien kasvinsuojeluaineiden osalta siirtymäajan asetuksen (EY) N:o 1107/2009 46 artiklan mukaisesti, kyseisen siirtymäajan olisi päätyttävä viimeistään 12 kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta. |
| --- | --- |

(18)

Jos jäsenvaltiot myöntävät fenamifossia sisältävien kasvinsuojeluaineiden osalta siirtymäajan asetuksen (EY) N:o 1107/2009 46 artiklan mukaisesti, kyseisen siirtymäajan olisi päätyttävä viimeistään 12 kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta.

| (19) | Fenamifossin hyväksynnän voimassaoloaikaa pidennettiin komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2020/869 (7)31 päivään heinäkuuta 2021 saakka, jotta uusimismenettely saataisiin päätökseen ennen kuin kyseisen aineen hyväksynnän voimassaolo päättyy. Koska hyväksynnän uusimatta jättämisestä tehdään päätös ennen kyseisen pidennetyn voimassaolon päättymispäivää, tätä asetusta olisi sovellettava mahdollisimman pian. |
| --- | --- |

(19)

Fenamifossin hyväksynnän voimassaoloaikaa pidennettiin komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2020/869 (7)31 päivään heinäkuuta 2021 saakka, jotta uusimismenettely saataisiin päätökseen ennen kuin kyseisen aineen hyväksynnän voimassaolo päättyy. Koska hyväksynnän uusimatta jättämisestä tehdään päätös ennen kyseisen pidennetyn voimassaolon päättymispäivää, tätä asetusta olisi sovellettava mahdollisimman pian.

| (20) | Tämä asetus ei estä fenamifossin hyväksymistä koskevan uuden hakemuksen toimittamista asetuksen (EY) N:o 1107/2009 7 artiklan nojalla. |
| --- | --- |

(20)

Tämä asetus ei estä fenamifossin hyväksymistä koskevan uuden hakemuksen toimittamista asetuksen (EY) N:o 1107/2009 7 artiklan nojalla.

| (21) | Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän kasvi-, eläin-, elintarvike- ja rehukomitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(21)

Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän kasvi-, eläin-, elintarvike- ja rehukomitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Tehoaineen hyväksynnän uusimatta jättäminen

Tehoaineen fenamifossi hyväksyntää ei uusita.

2 artikla

Täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 muuttaminen

Poistetaan täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 liitteessä olevasta A osasta fenamifossia koskeva rivi 141.

3 artikla

Siirtymätoimenpiteet

Jäsenvaltioiden on peruutettava fenamifossia tehoaineena sisältävien kasvinsuojeluaineiden hyväksynnät viimeistään 23 päivänä maaliskuuta 2021.

4 artikla

Siirtymäaika

Jäsenvaltioiden asetuksen (EY) N:o 1107/2009 46 artiklan mukaisesti mahdollisesti myöntämän siirtymäajan on päätyttävä viimeistään 23 päivänä syyskuuta 2021.

5 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 2 päivänä syyskuuta 2020.

Komission puolesta

Ursula VON DER LEYEN

Puheenjohtaja

---

(1)  
  EUVL L 309, 24.11.2009, s. 1.

1

(2)  Komission direktiivi 2006/85/EY, annettu 23 päivänä lokakuuta 2006, neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta fenamifossin ja etefonin sisällyttämiseksi siihen tehoaineina (EUVL L 293, 24.10.2006, s. 3).

2

(3)  Neuvoston direktiivi 91/414/ETY, annettu 15 päivänä heinäkuuta 1991, kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta (EYVL L 230, 19.8.1991, s. 1).

3

(4)  Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 540/2011, annettu 25 päivänä toukokuuta 2011, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 täytäntöönpanosta hyväksyttyjen tehoaineiden luettelon osalta (EUVL L 153, 11.6.2011, s. 1).

4

(5)  Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 844/2012, annettu 18 päivänä syyskuuta 2012, säännösten vahvistamisesta tehoaineiden uusimismenettelyn täytäntöönpanemiseksi kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 mukaisesti (EUVL L 252, 19.9.2012, s. 26).

5

(6)  EFSA (Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen) 2019. Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance fenamiphos. EFSAJournal2019;17(1):5557, 26 pp. https://doi.org/10.2903/j.efsa.2019.5557.

6

(7)  Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2020/869, annettu 24 päivänä kesäkuuta 2020, täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 muuttamisesta siltä osin kuin kyse on tehoaineiden beflubutamidi, benalaksyyli, bentiavalikarbi, bifenatsaatti, boskalidi, bromoksyniili, kaptaani, syatsofamidi, dimetomorfi, etefoni, etoksatsoli, famoksadoni, fenamifossi, flumioksatsiini, fluoksastrobiini, folpetti, formetanaatti, metributsiini, milbemektiini, Paecilomyces lilacinus kanta 251, fenmedifami, fosmetti, pirimifossi-metyyli, propamokarbi, protiokonatsoli ja S-metolaklori hyväksynnän voimassaoloajan pidentämisestä (EUVL L 201, 25.6.2020, s. 7).

7

---

| 3.9.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 288/21 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 288/21

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2020/1247,

annettu 2 päivänä syyskuuta 2020,

vuonna 2020 käytettävissä oleviin tiettyjen kantojen kalastuskiintiöihin edellisvuosien liikakalastuksen vuoksi tehtävistä vähennyksistä

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon unionin valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, asetusten (EY) N:o 847/96, (EY) N:o 2371/2002, (EY) N:o 811/2004, (EY) N:o 768/2005, (EY) N:o 2115/2005, (EY) N:o 2166/2005, (EY) N:o 388/2006, (EY) N:o 509/2007, (EY) N:o 676/2007, (EY) N:o 1098/2007, (EY) N:o 1300/2008 ja (EY) N:o 1342/2008 muuttamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1627/94 ja (EY) N:o 1966/2006 kumoamisesta 20 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1224/2009 (1) ja erityisesti sen 105 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Vuoden 2019 kalastuskiintiöt on vahvistettu seuraavilla säädöksillä:






  — | neuvoston asetus (EU) 2018/1628 (2), |
| --- | --- | --- |

(1)

Vuoden 2019 kalastuskiintiöt on vahvistettu seuraavilla säädöksillä:

—

neuvoston asetus (EU) 2018/1628 (2),

| — | neuvoston asetus (EU) 2018/2025 (3), |
| --- | --- |

—

neuvoston asetus (EU) 2018/2025 (3),

| — | neuvoston asetus (EU) 2018/2058 (4) ja |
| --- | --- |

—

neuvoston asetus (EU) 2018/2058 (4) ja

| — | neuvoston asetus (EU) 2019/124 (5). |
| --- | --- |

—

neuvoston asetus (EU) 2019/124 (5).

| (2) | Vuoden 2020 kalastuskiintiöt on vahvistettu seuraavilla säädöksillä:






  — | neuvoston asetus (EU) 2018/2025, |
| --- | --- | --- |

(2)

Vuoden 2020 kalastuskiintiöt on vahvistettu seuraavilla säädöksillä:

—

neuvoston asetus (EU) 2018/2025,

| — | neuvoston asetus (EU) 2019/1838 (6), |
| --- | --- |

—

neuvoston asetus (EU) 2019/1838 (6),

| — | neuvoston asetus (EU) 2019/2236 (7) ja |
| --- | --- |

—

neuvoston asetus (EU) 2019/2236 (7) ja

| — | neuvoston asetus (EU) 2020/123 (8). |
| --- | --- |

—

neuvoston asetus (EU) 2020/123 (8).

| (3) | Asetuksen (EY) N:o 1224/2009 105 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jos komissio on todennut jonkin jäsenvaltion ylittäneen sille osoitetut kalastuskiintiöt, komissio alentaa tuon jäsenvaltion tulevia kiintiöitä. |
| --- | --- |

(3)

Asetuksen (EY) N:o 1224/2009 105 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jos komissio on todennut jonkin jäsenvaltion ylittäneen sille osoitetut kalastuskiintiöt, komissio alentaa tuon jäsenvaltion tulevia kiintiöitä.

| (4) | Asetuksen (EY) N:o 1224/2009 105 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetään, että tällaiset vähennykset on tehtävä seuraavana vuonna tai seuraavina vuosina soveltamalla vastaavia, mainituissa kohdissa vahvistettuja kertoimia. |
| --- | --- |

(4)

Asetuksen (EY) N:o 1224/2009 105 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetään, että tällaiset vähennykset on tehtävä seuraavana vuonna tai seuraavina vuosina soveltamalla vastaavia, mainituissa kohdissa vahvistettuja kertoimia.

| (5) | Eräät jäsenvaltiot ovat ylittäneet vuoden 2019 kalastuskiintiönsä. Sen vuoksi on aiheellista tehdä niille myönnettyihin kalastuskiintiöihin liikakalastettujen kantojen osalta vähennyksiä vuonna 2020 ja tarvittaessa sitä seuraavina vuosina. |
| --- | --- |

(5)

Eräät jäsenvaltiot ovat ylittäneet vuoden 2019 kalastuskiintiönsä. Sen vuoksi on aiheellista tehdä niille myönnettyihin kalastuskiintiöihin liikakalastettujen kantojen osalta vähennyksiä vuonna 2020 ja tarvittaessa sitä seuraavina vuosina.

| (6) | Eräiden maiden kalastuskiintiöihin tehtiin vuonna 2019 tiettyjen lajien osalta vähennyksiä komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2019/1726 (9) ja komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2020/112 (10). Joidenkin jäsenvaltioiden osalta tiettyihin lajeihin sovellettavat vähennykset olivat kuitenkin suurempia kuin niiden vuoden 2019 vastaavat kiintiöt, eikä vähennyksiä voitu sen vuoksi tehdä kokonaisuudessaan kyseisenä vuonna. Sen varmistamiseksi, että myös tällaisissa tapauksissa koko määrä vähennetään asianomaisten kantojen osalta, jäljellä olevat määrät olisi otettava huomioon vahvistettaessa vähennyksiä vuoden 2020 ja tarvittaessa sitä seuraavien vuosien kiintiöistä. |
| --- | --- |

(6)

Eräiden maiden kalastuskiintiöihin tehtiin vuonna 2019 tiettyjen lajien osalta vähennyksiä komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2019/1726 (9) ja komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2020/112 (10). Joidenkin jäsenvaltioiden osalta tiettyihin lajeihin sovellettavat vähennykset olivat kuitenkin suurempia kuin niiden vuoden 2019 vastaavat kiintiöt, eikä vähennyksiä voitu sen vuoksi tehdä kokonaisuudessaan kyseisenä vuonna. Sen varmistamiseksi, että myös tällaisissa tapauksissa koko määrä vähennetään asianomaisten kantojen osalta, jäljellä olevat määrät olisi otettava huomioon vahvistettaessa vähennyksiä vuoden 2020 ja tarvittaessa sitä seuraavien vuosien kiintiöistä.

| (7) | Tässä asetuksessa säädettyjä kalastuskiintiöiden vähennyksiä olisi sovellettava rajoittamatta vuoden 2020 kiintiöihin komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 185/2013 (11) nojalla tehtäviä vähennyksiä. |
| --- | --- |

(7)

Tässä asetuksessa säädettyjä kalastuskiintiöiden vähennyksiä olisi sovellettava rajoittamatta vuoden 2020 kiintiöihin komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 185/2013 (11) nojalla tehtäviä vähennyksiä.

| (8) | Koska kiintiöt ilmaistaan tonneina, määriä, jotka ovat pienempiä kuin yksi tonni, ei oteta huomioon, |
| --- | --- |

(8)

Koska kiintiöt ilmaistaan tonneina, määriä, jotka ovat pienempiä kuin yksi tonni, ei oteta huomioon,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

1.   Tehdään vähennykset asetuksissa (EU) 2018/2025, (EU) 2019/1838, (EU) 2019/2236 ja (EU) 2020/123 vuodeksi 2020 vahvistettuihin kalastuskiintiöihin tämän asetuksen liitteessä esitetyllä tavalla.

2.   Edellä olevan 1 kohdan soveltaminen ei rajoita täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 185/2013 säädettyjen vähennysten soveltamista.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 2 päivänä syyskuuta 2020.

Komission puolesta

Ursula VON DER LEYEN

Puheenjohtaja

---

(1)  
  EUVL L 343, 22.12.2009, s. 1.

1

(2)  Neuvoston asetus (EU) 2018/1628, annettu 30 päivänä lokakuuta 2018, eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2019 ja asetuksen (EU) 2018/120 muuttamisesta tiettyjen muilla vesillä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien osalta (EUVL L 272, 31.10.2018, s. 1).

2

(3)  Neuvoston asetus (EU) 2018/2025, annettu 17 päivänä joulukuuta 2018, unionin aluksiin sovellettavien eräiden syvänmeren kalakantojen kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuosiksi 2019 ja 2020 (EUVL L 325, 20.12.2018, s. 7).

3

(4)  Neuvoston asetus (EU) 2018/2058, annettu 17 päivänä joulukuuta 2018, eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Mustallamerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2019 (EUVL L 329, 27.12.2018, s. 8).

4

(5)  Neuvoston asetus (EU) 2019/124, annettu 30 päivänä tammikuuta 2019, unionin vesillä ja unionin kalastusaluksiin tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä sovellettavien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2019 (EUVL L 29, 31.1.2019, s. 1).

5

(6)  Neuvoston asetus (EU) 2019/1838, annettu 30 päivänä lokakuuta 2019, eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2020 ja asetuksen (EU) 2019/124 muuttamisesta tiettyjen muilla vesillä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien osalta (EUVL L 281, 31.10.2019, s. 1).

6

(7)  Neuvoston asetus (EU) 2019/2236, annettu 16 päivänä joulukuuta 2019, eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Välimerellä ja Mustallamerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2020 (EUVL L 336, 30.12.2019, s. 14).

7

(8)  Neuvoston asetus (EU) 2020/123, annettu 27 päivänä tammikuuta 2020, unionin vesillä ja unionin kalastusaluksiin tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä sovellettavien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2020 (EUVL L 25, 30.1.2020, s. 1).

8

(9)  Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2019/1726, annettu 15 päivänä lokakuuta 2019, vuonna 2019 käytettävissä oleviin tiettyjen kantojen kalastuskiintiöihin edellisvuosien liikakalastuksen vuoksi tehtävistä vähennyksistä (EUVL L 263, 16.10.2019, s. 3).

9

(10)  Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2020/112, annettu 22 päivänä tammikuuta 2020, vuonna 2019 käytettävissä oleviin tiettyjen kantojen kalastuskiintiöihin muiden kantojen edellisvuosien liikakalastuksen vuoksi tehtävistä vähennyksistä ja täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2019/1726 muuttamisesta (EUVL L 21, 27.1.2020, s. 6).

10

(11)  Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 185/2013, annettu 5 päivänä maaliskuuta 2013, eräisiin Espanjalle vuodeksi 2013 ja sitä seuraaviksi vuosiksi myönnettyihin kalastuskiintiöihin tehtävistä vähennyksistä vuoden 2009 tietyn makrillikiintiön liikakalastuksen vuoksi (EUVL L 62, 6.3.2013, s. 1).

11

---

LIITE

LIIKAKALASTETTUJEN KANTOJEN KIINTIÖIHIN VUODEN 2020 OSALTA TEHTÄVÄT VÄHENNYKSET

| Jäsenvaltio | Lajin koodi | Aluekoodi | Lajin nimi | Alueen nimi | Alkuperäinen kiintiö 2019 (kilogrammoina) | Purettujen saaliiden sallitut määrät vuonna 2019 (mukautettu kokonaismäärä kilogrammoina) (1) | Saaliit yhteensä vuonna 2019 (määrä kilogrammoina) | Kiintiön käyttö suhteessa purettujen saaliiden sallittuun määrään | Purettujen saaliiden sallittuun määrään liittyvä liikakalastus (määrä kilogrammoina) | Kerroin (2) | Lisäkerroin (3)
  ,
   (4) | Edellisvuosilta tekemättä olevat vähennykset (5) (määrä kilogrammoina) | Vuonna 2020 tehtävät vähennykset (määrä kilogrammoina) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| DE | HER | 4AB. | Silli | Unionin ja Norjan vedet alueella 4 linjan 53°30′N pohjoispuolella | 39 404 000 | 25 460 900 | 27 182 070 | 106,76 % | 1 721 170 | / | / | / | 1 721 170 |
| DE | MAC | 2CX14- | Makrilli | 3a ja 4; unionin vedet alueilla 2a, 3b, 3c ja osa-alueilla 22–32 | 441 000 | 14 859 024 | 15 542 581 | 104,60 % | 683 557 | / | / | / | 683 557 |
| DK | MAC | 2CX14- | Makrilli | 6, 7, 8a, 8b, 8d ja 8e; unionin ja kansainväliset vedet alueella 5b; kansainväliset vedet alueilla 2a, 12 ja 14 | / | 2 688 463 | 2 693 920 | 100,20 % | 5 457 | / | / | / | 5 457 |
| DK | MAC | 2A34. | Makrilli | 3a ja 4; unionin vedet alueilla 2a, 3b, 3c ja osa-alueilla 22–32 | 14 480 000 | 13 330 744 | 14 022 305 | 105,19 % | 691 561 | / | / | / | 691 561 |
| DK | MAC | 2A4A-N | Makrilli | Norjan vedet alueilla 2a ja 4a | 10 242 000 | 10 252 106 | 11 197 228 | 109,22 % | 945 122 | / | / | / | 945 122 |
| DK | POK | 1N2AB. | Seiti | Norjan vedet alueilla 1 ja 2 | / | 17 000 | 50 968 | 299,81 % | 33 968 | 1,00 | / | / | 33 968 |
| ES | BET | ATLANT | Isosilmätonnikala | Atlantin valtameri | 9 415 300 | 8 941 151 | 9 095 090 | 101,72 % | 153 939 | / | C (6) | / | 153 939 |
| ES | COD | 1/2B. | Turska | 1 ja 2b | 11 562 000 | 8 455 844 | 8 463 118 | 100,09 % | 7 274 | / | / | / | 7 274 |
| ES | GHL | 1N2AB. | Grönlanninpallas | Norjan vedet alueilla 1 ja 2 | / | 2 000 | 14 225 | 711,25 % | 12 225 | 1,00 | A | / | 18 338 |
| ES | OTH | 1N2AB. | Muut lajit | Norjan vedet alueilla 1 ja 2 | / | 31 800 | 35 695 | 112,25 % | 3 895 | 1,00 | / | / | 3 895 |
| ES | POK | 1N2AB. | Seiti | Norjan vedet alueilla 1 ja 2 | / | 196 000 | 198 607 | 101,33 % | 2 607 | / | / | / | 2 607 |
| ES | RED | N3LN. | Punasimput | NAFO 3LN | / | 515 100 | 517 806 | 100,53 % | 2 706 | / | / | / | 2 706 |
| ES | RJU | 9-C. | Aaltorausku | Unionin vedet alueella 9 | 15 000 | 15 000 | 15 511 | 103,41 % | 511 (7) | Ei sovelleta | Ei sovelleta | 2 067 | 2 067 |
| FR | BET | ATLANT | Isosilmätonnikala | Atlantin valtameri | 4 167 700 | 4 167 700 | 4 687 551 | 112,47 % | 519 851 | 1,20 | C | / | 883 747 |
| FR | RJE | 7FG. | Palettirausku | Unionin vedet alueilla 7f ja 7g | 79 000 | 90 399 | 91 485 | 101,20 % | 1 086 | / | / | / | 1 086 |
| FR | RJU | 7DE. | Aaltorausku | Unionin vedet alueilla 7d ja 7e | 103 000 | 168 000 | 177 718 | 105,78 % | 9 718 | / | / | / | 9 718 |
| FR | SWO | AS05N | Miekkakala | Atlantin valtameri linjan 5° N eteläpuolella | / | / | 3 500 | Ei sovelleta | 3 500 | / | / | / | 3 500 |
| GB | COD | N1GL14 | Turska | Grönlannin vedet NAFO-alueella 1F ja Grönlannin vedet alueilla 5, 12 ja 14 | 364 000 | 353 500 | 353 500 | 100 % | 0 | / | / | 4 167 | 4 167 |
| GB | HER | 4AB. | Silli | Unionin ja Norjan vedet alueella 4 linjan 53°30′N pohjoispuolella | 55 583 000 | 62 320 196 | 62 607 628 | 100,46 % | 287 432 | / | / | / | 287 432 |
| GB | MAC | 2CX14- | Makrilli | 6, 7, 8a, 8b, 8d ja 8e; unionin ja kansainväliset vedet alueella 5b; kansainväliset vedet alueilla 2a, 12 ja 14 | 152 115 000 | 145 768 635 | 154 072 694 | 105,70 % | 8 304 059 | / | A (6) | / | 8 304 059 |
| GB | RJU | 7DE. | Aaltorausku | Unionin vedet alueilla 7d ja 7e | 58 000 | 61 200 | 63 133 | 103,16 % | 1 933 | / | / | / | 1 933 |
| EL | BFT | AE45WM | Tonnikala | Atlantin valtameri pituuspiirin 45° W itäpuolella sekä Välimeri | 285 110 | 304 110 | 312 690 | 102,82 % | 8 580 | / | C (6) | / | 8 580 |
| IE | ALB | AN05N | Pohjoisen kannan valkotonnikala | Atlantin valtameri linjan 5° N pohjoispuolella | 2 854 300 | 3 115 420 | 3 213 170 | 103,14 % | 97 750 | / | C (6) | / | 97 750 |
| NL | HER | 4CXB7D | Silli | 4c, 7d lukuun ottamatta Blackwaterin kalakantaa | 18 162 000 | 19 497 305 | 19 512 481 | 100,08 % | 15 176 | / | / | / | 15 176 |
| NL | MAC | 2A34. | Makrilli | 3a ja 4; unionin vedet alueilla 2a, 3b, 3c ja osa-alueilla 22–32 | 1 342 000 | 1 494 000 | 2 012 324 | 134,69 % | 518 324 | 1,40 | / | / | 725 654 |
| PT | ALB | AN05N | Pohjoisen kannan valkotonnikala | Atlantin valtameri linjan 5° N pohjoispuolella | 1 994 200 | 1 794 200 | 2 463 161 | 137,28 % | 668 961 | 1,40 | C | / | 1 271 026 |
| PT | ALF | 3X14- | Limapäät | Unionin ja kansainväliset vedet alueilla 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 12 ja 14 | 164 000 | 149 034 | 156 756 | 105,18 % | 7 722 | / | A (6) | / | 7 722 |
| PT | BUM | ATLANT | Sinimarliini | Atlantin valtameri | 50 440 | 7 076 | 18 016 | 254,61 % | 10 940 | 1,00 | A | / | 16 410 |
| PT | RJU | 9-C. | Aaltorausku | Unionin vedet alueella 9 | 15 000 | 21 705 | 24 589 | 113,29 % | 2 884 | 1,00 | / | / | 2 884 |
| PT | SWO | AN05N | Miekkakala | Atlantin valtameri linjan 5° N pohjoispuolella | 1 010 390 | 2 410 390 | 2 414 333 | 100,16 % | 3 943 | / | / | / | 3 943 |
| SE | MAC | 2A34. | Makrilli | 3a ja 4; unionin vedet alueilla 2a, 3b, 3c ja osa-alueilla 22–32 | 4 034 000 | 2 945 203 | 3 075 839 | 104,44 % | 130 636 | / | / | / | 130 636 |

Jäsenvaltio

Lajin koodi

Aluekoodi

Lajin nimi

Alueen nimi

Alkuperäinen kiintiö 2019 (kilogrammoina)

Purettujen saaliiden sallitut määrät vuonna 2019 (mukautettu kokonaismäärä kilogrammoina) (1)

Saaliit yhteensä vuonna 2019 (määrä kilogrammoina)

Kiintiön käyttö suhteessa purettujen saaliiden sallittuun määrään

Purettujen saaliiden sallittuun määrään liittyvä liikakalastus (määrä kilogrammoina)

Kerroin (2)

Lisäkerroin (3)
  ,
   (4)

Edellisvuosilta tekemättä olevat vähennykset (5) (määrä kilogrammoina)

Vuonna 2020 tehtävät vähennykset (määrä kilogrammoina)

DE

HER

4AB.

Silli

Unionin ja Norjan vedet alueella 4 linjan 53°30′N pohjoispuolella

39 404 000

25 460 900

27 182 070

106,76 %

1 721 170

/

/

/

1 721 170

DE

MAC

2CX14-

Makrilli

3a ja 4; unionin vedet alueilla 2a, 3b, 3c ja osa-alueilla 22–32

441 000

14 859 024

15 542 581

104,60 %

683 557

/

/

/

683 557

DK

MAC

2CX14-

Makrilli

6, 7, 8a, 8b, 8d ja 8e; unionin ja kansainväliset vedet alueella 5b; kansainväliset vedet alueilla 2a, 12 ja 14

/

2 688 463

2 693 920

100,20 %

5 457

/

/

/

5 457

DK

MAC

2A34.

Makrilli

3a ja 4; unionin vedet alueilla 2a, 3b, 3c ja osa-alueilla 22–32

14 480 000

13 330 744

14 022 305

105,19 %

691 561

/

/

/

691 561

DK

MAC

2A4A-N

Makrilli

Norjan vedet alueilla 2a ja 4a

10 242 000

10 252 106

11 197 228

109,22 %

945 122

/

/

/

945 122

DK

POK

1N2AB.

Seiti

Norjan vedet alueilla 1 ja 2

/

17 000

50 968

299,81 %

33 968

1,00

/

/

33 968

ES

BET

ATLANT

Isosilmätonnikala

Atlantin valtameri

9 415 300

8 941 151

9 095 090

101,72 %

153 939

/

C (6)

/

153 939

ES

COD

1/2B.

Turska

1 ja 2b

11 562 000

8 455 844

8 463 118

100,09 %

7 274

/

/

/

7 274

ES

GHL

1N2AB.

Grönlanninpallas

Norjan vedet alueilla 1 ja 2

/

2 000

14 225

711,25 %

12 225

1,00

A

/

18 338

ES

OTH

1N2AB.

Muut lajit

Norjan vedet alueilla 1 ja 2

/

31 800

35 695

112,25 %

3 895

1,00

/

/

3 895

ES

POK

1N2AB.

Seiti

Norjan vedet alueilla 1 ja 2

/

196 000

198 607

101,33 %

2 607

/

/

/

2 607

ES

RED

N3LN.

Punasimput

NAFO 3LN

/

515 100

517 806

100,53 %

2 706

/

/

/

2 706

ES

RJU

9-C.

Aaltorausku

Unionin vedet alueella 9

15 000

15 000

15 511

103,41 %

511 (7)

Ei sovelleta

Ei sovelleta

2 067

2 067

FR

BET

ATLANT

Isosilmätonnikala

Atlantin valtameri

4 167 700

4 167 700

4 687 551

112,47 %

519 851

1,20

C

/

883 747

FR

RJE

7FG.

Palettirausku

Unionin vedet alueilla 7f ja 7g

79 000

90 399

91 485

101,20 %

1 086

/

/

/

1 086

FR

RJU

7DE.

Aaltorausku

Unionin vedet alueilla 7d ja 7e

103 000

168 000

177 718

105,78 %

9 718

/

/

/

9 718

FR

SWO

AS05N

Miekkakala

Atlantin valtameri linjan 5° N eteläpuolella

/

/

3 500

Ei sovelleta

3 500

/

/

/

3 500

GB

COD

N1GL14

Turska

Grönlannin vedet NAFO-alueella 1F ja Grönlannin vedet alueilla 5, 12 ja 14

364 000

353 500

353 500

100 %

0

/

/

4 167

4 167

GB

HER

4AB.

Silli

Unionin ja Norjan vedet alueella 4 linjan 53°30′N pohjoispuolella

55 583 000

62 320 196

62 607 628

100,46 %

287 432

/

/

/

287 432

GB

MAC

2CX14-

Makrilli

6, 7, 8a, 8b, 8d ja 8e; unionin ja kansainväliset vedet alueella 5b; kansainväliset vedet alueilla 2a, 12 ja 14

152 115 000

145 768 635

154 072 694

105,70 %

8 304 059

/

A (6)

/

8 304 059

GB

RJU

7DE.

Aaltorausku

Unionin vedet alueilla 7d ja 7e

58 000

61 200

63 133

103,16 %

1 933

/

/

/

1 933

EL

BFT

AE45WM

Tonnikala

Atlantin valtameri pituuspiirin 45° W itäpuolella sekä Välimeri

285 110

304 110

312 690

102,82 %

8 580

/

C (6)

/

8 580

IE

ALB

AN05N

Pohjoisen kannan valkotonnikala

Atlantin valtameri linjan 5° N pohjoispuolella

2 854 300

3 115 420

3 213 170

103,14 %

97 750

/

C (6)

/

97 750

NL

HER

4CXB7D

Silli

4c, 7d lukuun ottamatta Blackwaterin kalakantaa

18 162 000

19 497 305

19 512 481

100,08 %

15 176

/

/

/

15 176

NL

MAC

2A34.

Makrilli

3a ja 4; unionin vedet alueilla 2a, 3b, 3c ja osa-alueilla 22–32

1 342 000

1 494 000

2 012 324

134,69 %

518 324

1,40

/

/

725 654

PT

ALB

AN05N

Pohjoisen kannan valkotonnikala

Atlantin valtameri linjan 5° N pohjoispuolella

1 994 200

1 794 200

2 463 161

137,28 %

668 961

1,40

C

/

1 271 026

PT

ALF

3X14-

Limapäät

Unionin ja kansainväliset vedet alueilla 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 12 ja 14

164 000

149 034

156 756

105,18 %

7 722

/

A (6)

/

7 722

PT

BUM

ATLANT

Sinimarliini

Atlantin valtameri

50 440

7 076

18 016

254,61 %

10 940

1,00

A

/

16 410

PT

RJU

9-C.

Aaltorausku

Unionin vedet alueella 9

15 000

21 705

24 589

113,29 %

2 884

1,00

/

/

2 884

PT

SWO

AN05N

Miekkakala

Atlantin valtameri linjan 5° N pohjoispuolella

1 010 390

2 410 390

2 414 333

100,16 %

3 943

/

/

/

3 943

SE

MAC

2A34.

Makrilli

3a ja 4; unionin vedet alueilla 2a, 3b, 3c ja osa-alueilla 22–32

4 034 000

2 945 203

3 075 839

104,44 %

130 636

/

/

/

130 636

---

(1)  Kiintiöt, jotka ovat asiaankuuluvien kalastusmahdollisuusasetusten nojalla jäsenvaltion käytettävissä sen jälkeen, kun on otettu huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1380/2013 (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22) 16 artiklan 8 kohdan mukainen kalastusmahdollisuuksien vaihto, neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96 (EYVL L 115, 9.5.1996, s. 3) 4 artiklan 2 kohdan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaiset kiintiömäärän siirrot vuodelta 2018 vuodelle 2019 tai asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 ja 105 artiklan mukainen kalastusmahdollisuuksien uudelleenjako ja vähennys.

(2)  Kuten asetuksen (EY) N:o 1224/2009 105 artiklan 2 kohdassa säädetään. Vähennystä, joka on yhtä suuri kuin liikakalastus * 1,00, sovelletaan kaikissa liikakalastustapauksissa, jotka ovat enintään 100 tonnia.

(3)  Kuten asetuksen (EY) N:o 1224/2009 105 artiklan 3 kohdassa säädetään ja jos liikakalastuksen osuus on yli 10 prosenttia.

(4)  Kirjain ”A” osoittaa, että vuosina 2017, 2018 ja 2019 tapahtuneen jatkuvan liikakalastuksen vuoksi on sovellettu lisäkerrointa 1,5. Kirjain ”C” osoittaa, että koska kantaan sovelletaan monivuotista suunnitelmaa, on sovellettu lisäkerrointa 1,5.

(5)  Edelliseltä vuodelta tai edellisiltä vuosilta jäljellä olevat määrät.

(6)  Lisäkerrointa ei sovelleta, koska liikakalastuksen osuus ei ole yli 10 prosenttia purettujen saaliiden sallituista määristä.

(7)  Alle yhden tonnin määriä ei oteta huomioon.

---

III Muut säädökset

EUROOPAN TALOUSALUE

| 3.9.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 288/26 |
| --- | --- | --- | --- |

3.9.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 288/26

---

EFTAN VALVONTAVIRANOMAISEN DELEGOITU PÄÄTÖS N:o 47/20/KOL,

annettu 25 päivänä toukokuuta 2020,

luvan myöntämisestä Norjalle poiketa asetuksen (EY) N:o 216/2008 14 artiklan 6 kohdan nojalla tietyistä yhteisistä lentoturvallisuussäännöistä [2020/1248]

EFTAN VALVONTAVIRANOMAINEN, joka

ottaa huomioon ETA-sopimuksen liitteessä XIII olevassa 66n kohdassa tarkoitetun säädöksen,

ottaa huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2008, annettu 20 päivänä helmikuuta 2008, yhteisistä siviili-ilmailua koskevista säännöistä ja Euroopan lentoturvallisuusviraston perustamisesta sekä neuvoston direktiivin 91/670/ETY, asetuksen (EY) N:o 1592/2002 ja direktiivin 2004/36/EY (1) kumoamisesta, sellaisena kuin se on muutettuna, jäljempänä ’säädös’, sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sen pöytäkirjalla 1 ja ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 163/2011 ja erityisesti sen liitteessä olevan 3 kohdan e alakohdalla,

ottaa huomioon erityisesti säädöksen 14 artiklan 6 ja 7 kohdan,

ottaa huomioon EFTAn liikennekomitean 6 päivänä toukokuuta 2020 hiljaisen hyväksynnän muodossa antaman lausunnon, jonka alkuperäistä määräaikaa jatkettiin poikkeuksellisesti yhdellä kuukaudella koronaviruskriisin vuoksi,

sekä katsoo seuraavaa:

Norja ilmoitti EFTAn valvontaviranomaiselle, jäljempänä ’valvontaviranomainen’, ja Euroopan lentoturvallisuusvirastolle, jäljempänä ’virasto’, aikovansa poiketa komission asetuksen (EU) N:o 1178/2011 (2) liitteessä I olevan FCL.905.SFI kohdan vaatimuksista myöntämällä simulaattorikouluttajille (SFI) oikeuden antaa koulutusta SFI-valtuutuksen hakijoille ilman vaatimusta vähintään kolmen vuoden kokemuksesta tyyppikouluttajana.

Säädöksen 14 artiklan 6 kohdassa todetaan, että jos asetuksen täytäntöönpanosääntöjä soveltamalla saavutettavaa turvallisuustasoa vastaava taso voidaan saavuttaa muilla keinoin, jäsenvaltiot voivat myöntää näistä täytäntöönpanosäännöistä poikkeuksen, mutta se ei saa johtaa hakijoiden syrjintään kansallisuuden perusteella.

Säädöksen 14 artiklan 7 kohdan nojalla valvontaviranomainen on arvioinut pyydetyn poikkeuksen tarpeen ja siitä seuraavan turvallisuustason viraston 29 päivänä lokakuuta 2019 antaman (asiakirja N:o 1094402) ja 6 päivänä marraskuuta 2019 oikaistun suosituksen (asiakirja N:o 1095781) perusteella. Valvontaviranomainen on myös ottanut huomioon, että Euroopan komissio on antanut samankaltaisesta poikkeuksesta myönteisen arvion komission päätöksessä 2014/69/EU (3), ja toteaa, että poikkeaman myötä saavutettava turvallisuustaso vastaa yhteisiä lentoturvallisuussääntöjä soveltamalla saavutettavaa tasoa, kunhan tietyt ehdot täyttyvät.

ETA:n sekakomitean antaman päätöksen N:o 163/2011 1 artiklan ja sen liitteessä olevassa 3 kohdassa esitetyn a mukautuksen mukaisesti käsitteellä ’jäsenvaltio(t)’ tarkoitetaan asetuksessa olevan määritelmän lisäksi EFTA-valtioita.

Säädöksen 14 artiklan 7 kohdan mukaisesti poikkeus, joka myönnetään yhdelle EFTA-valtiolle, on ilmoitettava kaikille EFTA-valtioille, joilla on myös oikeus soveltaa kyseistä poikkeusta. Tämä päätös olisi sen vuoksi osoitettava kaikille EFTA-valtioille. Kunkin poikkeuksen kuvauksen sekä siihen liittyvien ehtojen olisi oltava sellaisia, että muut EFTA-valtiot voivat soveltaa kyseistä toimenpidettä heti kun ne ovat samassa tilanteessa ilman, että valvontaviranomaisen on annettava uudelleen hyväksyntänsä. EFTA-valtioiden olisi kuitenkin ilmoitettava poikkeusten soveltamisesta, koska niiden vaikutukset voivat ulottua kyseisen EFTA-valtion alueen ulkopuolelle.

Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat EFTAn liikennekomitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

| 1. | Norja voi poiketa asetuksen (EU) N:o 1178/2011 liitteessä I olevan FCL.905.SFI kohdan vaatimuksista tämän päätöksen liitteessä esitetyn mukaisesti edellyttäen, että tämän päätöksen liitteessä olevassa 4 kohdassa täsmennetyt ehdot täyttyvät. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Kaikilla EFTA-valtioilla on oikeus soveltaa samaa toimenpidettä, sellaisina kuin se vahvistetaan tämän päätöksen liitteessä. EFTA-valtioiden on ilmoitettava tästä valvontaviranomaiselle, virastolle ja kansallisille ilmailuviranomaisille. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Päätös on osoitettu kaikille EFTA-valtioille. Se on todistusvoimainen englannin kielellä. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Tämä päätös annetaan tiedoksi Norjalle, Islannille ja Liechtensteinille. |
| --- | --- |

4.

Tehty Brysselissä 25 päivänä toukokuuta 2020.

EFTAn valvontaviranomaisen puolesta, delegointipäätöksellä N:o 103/13/KOL

Högni KRISTJÁNSSON

Asiasta vastaava kollegion jäsen

Carsten ZATSCHLER

Allekirjoittaja oikeus- ja hallintoasioista

vastaavan johtajan ominaisuudessa

---

(1)  
  EUVL L 79, 19.3.2008, s. 1.

1

(2)  Komission asetus (EU) N:o 1178/2011, annettu 3 päivänä marraskuuta 2011, siviili-ilmailun lentomiehistöä koskevien teknisten vaatimusten ja hallinnollisten menettelyjen säätämisestä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2008 nojalla (EUVL L 311, 25.11.2011, s. 1), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sen pöytäkirjalla 1.

2

(3)  Komission päätös 2014/69/EU, annettu 6 päivänä helmikuuta 2014, luvan antamisesta Ruotsille ja Yhdistyneelle kuningaskunnalle poiketa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2008 14 artiklan 6 kohdan nojalla tietyistä yhteisistä lentoturvallisuussäännöistä (EUVL L 39, 8.2.2014, s. 60).

3

---

LIITE

EFTA-valtioiden poikkeus asetuksesta (EU) N:o 1178/2011 simulaattorikouluttajan oikeuksien ja ehtojen osalta

1.   Pyynnön kuvaus

Asetuksen (EU) N:o 1178/2011 liitteessä I olevassa FCL.905.SFI kohdassa vahvistetaan simulaattorikouluttajan (SFI) oikeudet, eikä simulaattorikouluttaja sen mukaan saa kouluttaa SFI-valtuutuksen hakijoita. Osassa FCL oikeus tämän koulutuksen antamiseen annetaan ainoastaan niille, joilla on tyyppikouluttajan (TRI) kelpuutus, ja heiltä edellytetään vähintään kolmen vuoden kokemusta tyyppikouluttajana.

Norjan hallitus ilmoitti valvontaviranomaiselle 11 päivänä heinäkuuta 2019 päivätyllä kirjeellä (asiakirja N:o 1080642) aikovansa poiketa liitteessä I olevan FCL.905.SFI kohdan vaatimuksista. Norjan hallitus ilmoitti asiasta Euroopan lentoturvallisuusvirastolle, jäljempänä ’virasto’, 20 päivänä elokuuta 2019 päivätyllä kirjeellä (asiakirja N:o 1084282).

Norja ehdotti, että simulaattorikouluttajille (SFI) annettaisiin oikeus kouluttaa SFI-valtuutuksen hakijoita ilman vaatimusta vähintään kolmen vuoden kokemuksesta tyyppikouluttajana.

2.   Pyynnön arviointi

2.1   Tarpeellisuus

Norjan mukaan asetuksen (EU) N:o 1178/2011 liitteessä I oleva FCL.905.SFI kohta ei salli simulaattorikouluttajan kouluttaa SFI-valtuutuksen hakijoita. Osassa FCL oikeus tämän koulutuksen antamiseen annetaan niille, joilla on tyyppikouluttajan (TRI) kelpuutus, ja heiltä edellytetään vähintään kolmen vuoden kokemusta tyyppikouluttajana. Monet simulaattorikouluttajat, jotka toimivat SFI-kurssien kouluttajina Norjassa, eivät täytä vaatimusta, jonka mukaan heillä pitäisi olla kolmen vuoden kokemus tyyppikouluttajana. Sen vuoksi nämä simulaattorikouluttajat eivät voi enää toimia SFI-kurssien kouluttajina. Lisäksi monet nykyisistä simulaattorikouluttajista eivät kykenisi täyttämään TRI-vaatimuksia lääketieteellisistä syistä.

Norjan tämänhetkisestä tilanteesta tekemän arvioinnin perusteella tyyppikouluttajia ei ole tarpeeksi opettamaan riittävän monia SFI-valtuutuksen hakijoita ja täyttämään toimialan koulutustarpeita. Tästä syystä tällaiseen koulutukseen pätevistä kouluttajista tulee pula, mikä voi haitata lentäjien koulutusta erityisesti liike- ja yrityslentotoiminnan osalta, jollei poikkeusta myönnetä.

2.2   Turvallisuustason vastaavuus

Norja ehdotti, että simulaattorikouluttajille, jotka eivät täytä vaatimusta vähintään kolmen vuoden kokemuksesta tyyppikouluttajana, annettaisiin lupa kouluttaa SFI-valtuutuksen hakijoita. Tällaisilla simulaattorikouluttajilla on oltava vähintään kolmen vuoden kokemus simulaattorikouluttajana, minkä lisäksi heidän on pitänyt suorittaa erityinen kaksipäiväinen SFI-kouluttajan pitämä SFI-kouluttajakurssi ja läpäistä pätevyyden arviointi. Norja ehdotti myös, että näiltä simulaattorikouluttajilta edellytettäisiin pätevyyden arvioinnin läpäisemistä SFI-kurssin aikana, jotta he voisivat säilyttää oikeuden toimia SFI-kouluttajana.

Virasto yhtyi Norjan arvioon, jonka mukaan suunnitellulla poikkeuksella saavutetaan vastaava turvallisuustaso kuin soveltamalla yhteisiä lentoturvallisuussääntöjä, erityisesti ehdotettujen lisäkoulutus- ja tarkastuslentovaatimusten avulla.

3.   Poikkeuksen kuvaus

Norja saa asetuksen (EU) N:o 1178/2011 liitteessä I olevasta FCL.905.SFI kohdasta poiketen myöntää simulaattorikouluttajille, jotka eivät täytä vaatimusta vähintään kolmen vuoden kokemuksesta tyyppikouluttajana, oikeuden kouluttaa SFI-valtuutuksen hakijoita.

4.   Poikkeuksen soveltamisen ehdot

Tällaisilla simulaattorikouluttajilla on oltava vähintään kolmen vuoden kokemus simulaattorikouluttajana, minkä lisäksi heidän on suoritettava erityinen kaksipäiväinen SFI-kouluttajan pitämä SFI-kouluttajakurssi ja läpäistävä pätevyyden arviointi.

5.   Poikkeuksen yleinen sovellettavuus

Kaikki EFTA-valtiot voivat soveltaa tätä poikkeusta, jos 4 kohdassa kuvatut ehdot täyttyvät.

---