# Den Europæiske Unions L 249/2020

| | ISSN 1977-0634 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 249 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 63. årgang31. juli 2020 |

ISSN 1977-0634

Den Europæiske Unions

Tidende

L 249

Dansk udgave

Retsforskrifter

63. årgang31. juli 2020

---

| Indhold | | I   Lovgivningsmæssige retsakter | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FORORDNINGER |
| | * | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1054 af 15. juli 2020 om ændring af forordning (EF) nr. 561/2006, for så vidt angår minimumskravene for maksimal daglig og ugentlig køretid, minimumspauser samt daglig og ugentlig hviletid, og forordning (EU) nr. 165/2014, for så vidt angår lokalisering ved hjælp af takografer | 1 |
| | * | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1055 af 15. juli 2020 om ændring af forordning (EF) nr. 1071/2009, (EF) nr. 1072/2009 og (EU) nr. 1024/2012 med henblik på at tilpasse dem til udviklingen i vejtransportsektoren | 17 |
| | * | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1056 af 15. juli 2020 om elektronisk godstransportinformation (
  1
  ) | 33 |
| | | DIREKTIVER |
| | * | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2020/1057 af 15. juli 2020 om fastsættelse af særlige regler med hensyn til direktiv 96/71/EF og direktiv 2014/67/EU om udstationering af førere i vejtransportsektoren og om ændring af direktiv 2006/22/EF, for så vidt angår håndhævelseskravene, og af forordning (EU) nr. 1024/2012 | 49 |

Indhold

I   Lovgivningsmæssige retsakter

Side

FORORDNINGER

*

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1054 af 15. juli 2020 om ændring af forordning (EF) nr. 561/2006, for så vidt angår minimumskravene for maksimal daglig og ugentlig køretid, minimumspauser samt daglig og ugentlig hviletid, og forordning (EU) nr. 165/2014, for så vidt angår lokalisering ved hjælp af takografer

1

*

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1055 af 15. juli 2020 om ændring af forordning (EF) nr. 1071/2009, (EF) nr. 1072/2009 og (EU) nr. 1024/2012 med henblik på at tilpasse dem til udviklingen i vejtransportsektoren

17

*

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1056 af 15. juli 2020 om elektronisk godstransportinformation (
  1
  )

1

33

DIREKTIVER

*

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2020/1057 af 15. juli 2020 om fastsættelse af særlige regler med hensyn til direktiv 96/71/EF og direktiv 2014/67/EU om udstationering af førere i vejtransportsektoren og om ændring af direktiv 2006/22/EF, for så vidt angår håndhævelseskravene, og af forordning (EU) nr. 1024/2012

49

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst |

---

(1)   EØS-relevant tekst

1

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

I Lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

| 31.7.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 249/1 |
| --- | --- | --- | --- |

31.7.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 249/1

---

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) 2020/1054

af 15. juli 2020

om ændring af forordning (EF) nr. 561/2006, for så vidt angår minimumskravene for maksimal daglig og ugentlig køretid, minimumspauser samt daglig og ugentlig hviletid, og forordning (EU) nr. 165/2014, for så vidt angår lokalisering ved hjælp af takografer

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 91, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),

efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Gode arbejdsvilkår for førere og fair forretningsvilkår for vejtransportvirksomhedere er af afgørende betydning for at skabe en sikker, effektiv og socialt ansvarlig vejtransportsektor med henblik på at sikre ikkeforskelsbehandling og tiltrække kvalificerede arbejdstagere. For at fremme denne proces er det altafgørende, at Unionens sociale bestemmelser om vejtransport er klare, forholdsmæssige, egnede til formålet og lette at anvende og håndhæve og gennemføres på effektiv og konsekvent vis i hele Unionen. |
| --- | --- |

(1)

Gode arbejdsvilkår for førere og fair forretningsvilkår for vejtransportvirksomhedere er af afgørende betydning for at skabe en sikker, effektiv og socialt ansvarlig vejtransportsektor med henblik på at sikre ikkeforskelsbehandling og tiltrække kvalificerede arbejdstagere. For at fremme denne proces er det altafgørende, at Unionens sociale bestemmelser om vejtransport er klare, forholdsmæssige, egnede til formålet og lette at anvende og håndhæve og gennemføres på effektiv og konsekvent vis i hele Unionen.

| (2) | Efter at have evalueret effektiviteten og virkningen af gennemførelsen af Unionens gældende sociale bestemmelser vedrørende vejtransport, navnlig Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 (4), blev der konstateret visse mangler i gennemførelsen af denne retlige ramme. Uklare regler om ugentlig hviletid, hvilefaciliteter og pauser i flermandsbetjeningen samt fraværet af regler om føreres tilbagevenden til deres bopæl har ført til forskellige fortolkninger og håndhævelsespraksis i medlemsstaterne. Adskillige medlemsstater har for nylig vedtaget ensidige foranstaltninger, der yderligere øger den retlige usikkerhed og den ulige behandling af førere og operatører. Den maksimale køretid pr. dag og pr. uge er imidlertid effektiv med hensyn til at forbedre de sociale vilkår for førere og færdselssikkerheden generelt. Der er behov for en vedvarende indsats for at sikre overholdelse. |
| --- | --- |

(2)

Efter at have evalueret effektiviteten og virkningen af gennemførelsen af Unionens gældende sociale bestemmelser vedrørende vejtransport, navnlig Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 (4), blev der konstateret visse mangler i gennemførelsen af denne retlige ramme. Uklare regler om ugentlig hviletid, hvilefaciliteter og pauser i flermandsbetjeningen samt fraværet af regler om føreres tilbagevenden til deres bopæl har ført til forskellige fortolkninger og håndhævelsespraksis i medlemsstaterne. Adskillige medlemsstater har for nylig vedtaget ensidige foranstaltninger, der yderligere øger den retlige usikkerhed og den ulige behandling af førere og operatører. Den maksimale køretid pr. dag og pr. uge er imidlertid effektiv med hensyn til at forbedre de sociale vilkår for førere og færdselssikkerheden generelt. Der er behov for en vedvarende indsats for at sikre overholdelse.

| (3) | For at fremme færdselssikkerheden er det vigtigt at tilskynde transportvirksomheder til at indføre en sikkerhedskultur, der overholdes på alle niveauer. Med henblik på at undgå overtrædelser af køre- og hviletidsreglerne eller undgå at bringe færdselssikkerheden i fare bør det navnlig ikke være tilladt at forbinde resultatafhængig løn med den tid, der medgår til transport af passagerer til deres bestemmelsessteder eller til levering af varer. |
| --- | --- |

(3)

For at fremme færdselssikkerheden er det vigtigt at tilskynde transportvirksomheder til at indføre en sikkerhedskultur, der overholdes på alle niveauer. Med henblik på at undgå overtrædelser af køre- og hviletidsreglerne eller undgå at bringe færdselssikkerheden i fare bør det navnlig ikke være tilladt at forbinde resultatafhængig løn med den tid, der medgår til transport af passagerer til deres bestemmelsessteder eller til levering af varer.

| (4) | Den efterfølgende evaluering af forordning (EF) nr. 561/2006 bekræftede, at den inkonsekvente og ineffektive håndhævelse af Unionens sociale bestemmelser primært skyldtes uklare regler, ineffektiv og uensartet anvendelse af kontrolredskaberne, og utilstrækkelig administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(4)

Den efterfølgende evaluering af forordning (EF) nr. 561/2006 bekræftede, at den inkonsekvente og ineffektive håndhævelse af Unionens sociale bestemmelser primært skyldtes uklare regler, ineffektiv og uensartet anvendelse af kontrolredskaberne, og utilstrækkelig administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne.

| (5) | Med henblik på at forbedre klarhed og sammenhæng bør undtagelsen fra anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 561/2006 for ikkeerhvervsmæssig anvendelse af et køretøj defineres. |
| --- | --- |

(5)

Med henblik på at forbedre klarhed og sammenhæng bør undtagelsen fra anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 561/2006 for ikkeerhvervsmæssig anvendelse af et køretøj defineres.

| (6) | Klare, egnede og forholdsmæssige regler, som håndhæves ens, er også afgørende for at opnå de politiske målsætninger om at forbedre føreres arbejdsvilkår og især for at sikre lige og fair konkurrencevilkår mellem operatører og bidrage til færdselssikkerheden for alle trafikanter. |
| --- | --- |

(6)

Klare, egnede og forholdsmæssige regler, som håndhæves ens, er også afgørende for at opnå de politiske målsætninger om at forbedre føreres arbejdsvilkår og især for at sikre lige og fair konkurrencevilkår mellem operatører og bidrage til færdselssikkerheden for alle trafikanter.

| (7) | De gældende krav om pauser har vist sig at være uegnede og upraktiske for førere, der arbejder i et team. Det er derfor hensigtsmæssigt, at kravet om registrering af pauser tilpasses til de særlige omstændigheder, der gør sig gældende for transporter, der foretages af førere, der arbejder i et team, uden at det bringer førerens sikkerhed og færdselssikkerheden i fare. |
| --- | --- |

(7)

De gældende krav om pauser har vist sig at være uegnede og upraktiske for førere, der arbejder i et team. Det er derfor hensigtsmæssigt, at kravet om registrering af pauser tilpasses til de særlige omstændigheder, der gør sig gældende for transporter, der foretages af førere, der arbejder i et team, uden at det bringer førerens sikkerhed og færdselssikkerheden i fare.

| (8) | Førere, som udfører international godstransport over store afstande, tilbringer lange perioder væk fra deres bopæl. De gældende krav om regulært ugentligt hvil kan forlænge disse perioder unødigt. Det er derfor ønskværdigt, at bestemmelserne om regulær ugentlig hviletid tilpasses på en sådan måde, at det er nemmere for førere at udføre internationale transporter i overensstemmelse med reglerne og samtidig nå hjem til deres bopæl for at afholde deres regulære ugentlige hviletid, og at de bliver fuldt kompenseret for alle reducerede ugentlige hviletider. I betragtning af forskellene mellem passager- og godstransport bør denne mulighed ikke gælde for førere, når de udfører passagertransport. |
| --- | --- |

(8)

Førere, som udfører international godstransport over store afstande, tilbringer lange perioder væk fra deres bopæl. De gældende krav om regulært ugentligt hvil kan forlænge disse perioder unødigt. Det er derfor ønskværdigt, at bestemmelserne om regulær ugentlig hviletid tilpasses på en sådan måde, at det er nemmere for førere at udføre internationale transporter i overensstemmelse med reglerne og samtidig nå hjem til deres bopæl for at afholde deres regulære ugentlige hviletid, og at de bliver fuldt kompenseret for alle reducerede ugentlige hviletider. I betragtning af forskellene mellem passager- og godstransport bør denne mulighed ikke gælde for førere, når de udfører passagertransport.

| (9) | Enhver fleksibilitet i planlægningen af førernes hviletid bør være gennemsigtig og forudsigelig for føreren og bør på ingen måde bringe færdselssikkerheden i fare ved at øge førernes træthedsniveau eller forringe arbejdsvilkårene. Denne fleksibilitet bør derfor ikke ændre førerens aktuelle arbejdstid eller den maksimalt tilladte køretid for 14 dage og bør være omfattet af strengere regler om kompensationen for reducerede hvil. |
| --- | --- |

(9)

Enhver fleksibilitet i planlægningen af førernes hviletid bør være gennemsigtig og forudsigelig for føreren og bør på ingen måde bringe færdselssikkerheden i fare ved at øge førernes træthedsniveau eller forringe arbejdsvilkårene. Denne fleksibilitet bør derfor ikke ændre førerens aktuelle arbejdstid eller den maksimalt tilladte køretid for 14 dage og bør være omfattet af strengere regler om kompensationen for reducerede hvil.

| (10) | For at sikre, at denne fleksibilitet ikke misbruges, har det afgørende betydning klart at definere dens anvendelsesområde og også at fastsætte passende kontrol. Anvendelsesområdet bør derfor begrænses til de førere, der afholder deres reducerede ugentlige hviletider i referenceperioden uden for virksomhedens medlemsstater og uden for førerens bopælsland. Dette kan kontrolleres ved at konsultere data fra takografen på vejene og hos transportvirksomheden, da de indeholder oplysninger om hviletidens begyndelse og afslutning og oplysninger om de enkelte førere. |
| --- | --- |

(10)

For at sikre, at denne fleksibilitet ikke misbruges, har det afgørende betydning klart at definere dens anvendelsesområde og også at fastsætte passende kontrol. Anvendelsesområdet bør derfor begrænses til de førere, der afholder deres reducerede ugentlige hviletider i referenceperioden uden for virksomhedens medlemsstater og uden for førerens bopælsland. Dette kan kontrolleres ved at konsultere data fra takografen på vejene og hos transportvirksomheden, da de indeholder oplysninger om hviletidens begyndelse og afslutning og oplysninger om de enkelte førere.

| (11) | For at sikre effektiv håndhævelse er det afgørende, at de kompetente myndigheder, når de udfører vejkontrol, kan fastslå, om køretiderne og hvileperioderne er blevet overholdt den dag, kontrollen blev udført, og de forudgående 56 dage. |
| --- | --- |

(11)

For at sikre effektiv håndhævelse er det afgørende, at de kompetente myndigheder, når de udfører vejkontrol, kan fastslå, om køretiderne og hvileperioderne er blevet overholdt den dag, kontrollen blev udført, og de forudgående 56 dage.

| (12) | Hurtige teknologiske fremskridt fører til gradvis automatisering af køresystemerne, der kræver færre eller ingen direkte input fra føreren. Det kan for at forholde sig til disse ændringer være nødvendigt at tilpasse den nuværende lovgivning, herunder regler om køre- og hviletid, for at sikre færdselssikkerheden og lige konkurrencevilkår og for at forbedre arbejdsvilkårene, samtidig med at Unionen sættes i stand til at gå i spidsen for innovative teknologier og praksisser. Kommissionen bør derfor forelægge en evalueringsrapport om brugen af selvkørende systemer i medlemsstaterne, herunder fordelene ved selvkørende teknologier. Denne rapport bør, hvis det er relevant, ledsages af et lovgivningsforslag. |
| --- | --- |

(12)

Hurtige teknologiske fremskridt fører til gradvis automatisering af køresystemerne, der kræver færre eller ingen direkte input fra føreren. Det kan for at forholde sig til disse ændringer være nødvendigt at tilpasse den nuværende lovgivning, herunder regler om køre- og hviletid, for at sikre færdselssikkerheden og lige konkurrencevilkår og for at forbedre arbejdsvilkårene, samtidig med at Unionen sættes i stand til at gå i spidsen for innovative teknologier og praksisser. Kommissionen bør derfor forelægge en evalueringsrapport om brugen af selvkørende systemer i medlemsstaterne, herunder fordelene ved selvkørende teknologier. Denne rapport bør, hvis det er relevant, ledsages af et lovgivningsforslag.

| (13) | For at fremme sociale fremskridt er det hensigtsmæssigt at præcisere, hvor den ugentlige hviletid kan afholdes, så det sikres, at førere får passende hvileforhold. Indkvarteringens kvalitet er særlig vigtig under den regulære ugentlige hviletid, som føreren bør afholde væk fra køretøjets førerhus i egnet indkvartering på regning af transportvirksomheden som arbejdsgiver. Med henblik på at sikre gode arbejdsvilkår og sikkerhed for førere, er det hensigtsmæssigt at præcisere kravet om, at førere får stillet kvalitetssikret og kønsvenlig indkvartering til rådighed i forbindelse med deres regulære ugentlige hviletider, hvis de afholdes væk fra egen bopæl. |
| --- | --- |

(13)

For at fremme sociale fremskridt er det hensigtsmæssigt at præcisere, hvor den ugentlige hviletid kan afholdes, så det sikres, at førere får passende hvileforhold. Indkvarteringens kvalitet er særlig vigtig under den regulære ugentlige hviletid, som føreren bør afholde væk fra køretøjets førerhus i egnet indkvartering på regning af transportvirksomheden som arbejdsgiver. Med henblik på at sikre gode arbejdsvilkår og sikkerhed for førere, er det hensigtsmæssigt at præcisere kravet om, at førere får stillet kvalitetssikret og kønsvenlig indkvartering til rådighed i forbindelse med deres regulære ugentlige hviletider, hvis de afholdes væk fra egen bopæl.

| (14) | Det er også nødvendigt at sørge for, at transportvirksomheder tilrettelægger føreres arbejde, således at perioder væk hjemmefra ikke er uforholdsmæssigt lange, og at førere kan afholde lange hviletider som kompensation for reduceret ugentlig hviletid. Tilbagerejsen bør tilrettelægges, således at den gør det muligt at nå frem til transportvirksomheden i etableringsmedlemsstaten eller førerens bopæl, og førerne frit kan vælge, hvor de ønsker at afholde deres hviletid. For at påvise, at transportvirksomheden opfylder sine forpligtelser med hensyn til tilrettelæggelsen af de regelmæssige tilbagerejser, bør transportvirksomheden kunne anvende data fra takografen, arbejdstidsplaner for førerne eller anden dokumentation. En sådan dokumentation bør være tilgængelig hos transportvirksomheden med henblik på fremlæggelse, hvis kontrolmyndigheder anmoder herom. |
| --- | --- |

(14)

Det er også nødvendigt at sørge for, at transportvirksomheder tilrettelægger føreres arbejde, således at perioder væk hjemmefra ikke er uforholdsmæssigt lange, og at førere kan afholde lange hviletider som kompensation for reduceret ugentlig hviletid. Tilbagerejsen bør tilrettelægges, således at den gør det muligt at nå frem til transportvirksomheden i etableringsmedlemsstaten eller førerens bopæl, og førerne frit kan vælge, hvor de ønsker at afholde deres hviletid. For at påvise, at transportvirksomheden opfylder sine forpligtelser med hensyn til tilrettelæggelsen af de regelmæssige tilbagerejser, bør transportvirksomheden kunne anvende data fra takografen, arbejdstidsplaner for førerne eller anden dokumentation. En sådan dokumentation bør være tilgængelig hos transportvirksomheden med henblik på fremlæggelse, hvis kontrolmyndigheder anmoder herom.

| (15) | Selv om regulære ugentlige hviletider og længere hviletider ikke kan afholdes i køretøjet eller på et parkeringsområde, men kun i egnet indkvartering, der kan støde op til et parkeringsområde, er det yderst vigtigt at give førere mulighed for at finde sikrede parkeringsområder, som har et passende sikkerhedsniveau og passende faciliteter. Kommissionen har allerede undersøgt, hvordan udviklingen af parkeringsområder af høj kvalitet, herunder de nødvendige minimumskrav, kan fremmes. Kommissionen bør derfor udvikle standarder for sikrede parkeringsområder. Disse standarder bør bidrage til at fremme parkeringsområder af høj kvalitet. Standarderne kan revideres for at sikre bedre adgang til alternative brændstoffer i overensstemmelse med de politikker, der vedrører udvikling af den pågældende infrastruktur. Det er også vigtigt, at parkeringsområder holdes fri for is og sne. |
| --- | --- |

(15)

Selv om regulære ugentlige hviletider og længere hviletider ikke kan afholdes i køretøjet eller på et parkeringsområde, men kun i egnet indkvartering, der kan støde op til et parkeringsområde, er det yderst vigtigt at give førere mulighed for at finde sikrede parkeringsområder, som har et passende sikkerhedsniveau og passende faciliteter. Kommissionen har allerede undersøgt, hvordan udviklingen af parkeringsområder af høj kvalitet, herunder de nødvendige minimumskrav, kan fremmes. Kommissionen bør derfor udvikle standarder for sikrede parkeringsområder. Disse standarder bør bidrage til at fremme parkeringsområder af høj kvalitet. Standarderne kan revideres for at sikre bedre adgang til alternative brændstoffer i overensstemmelse med de politikker, der vedrører udvikling af den pågældende infrastruktur. Det er også vigtigt, at parkeringsområder holdes fri for is og sne.

| (16) | Sikrede parkeringsområder bør være omfattet af revisionsprocedurer, så de certificeres i overensstemmelse med EU-standarder. Disse revisionsprocedurer bør samtidig sikre, at parkeringsområderne fortsat opfylder disse standarder. Kommissionen bør derfor pålægges at udarbejde en certificeringsprocedure for udvikling af sikrede parkeringsområder i Unionen. |
| --- | --- |

(16)

Sikrede parkeringsområder bør være omfattet af revisionsprocedurer, så de certificeres i overensstemmelse med EU-standarder. Disse revisionsprocedurer bør samtidig sikre, at parkeringsområderne fortsat opfylder disse standarder. Kommissionen bør derfor pålægges at udarbejde en certificeringsprocedure for udvikling af sikrede parkeringsområder i Unionen.

| (17) | Af hensyn til færdselssikkerheden og håndhævelsen bør alle førere være fuldt ud klar over reglerne for køre- og hviletid og farerne ved træthed. I den forbindelse er det vigtigt med let tilgængelige oplysninger om tilgængelige hvilefaciliteter. Kommissionen bør derfor give oplysninger om sikrede parkeringsområder på et brugervenligt websted. Disse oplysninger bør ajourføres. |
| --- | --- |

(17)

Af hensyn til færdselssikkerheden og håndhævelsen bør alle førere være fuldt ud klar over reglerne for køre- og hviletid og farerne ved træthed. I den forbindelse er det vigtigt med let tilgængelige oplysninger om tilgængelige hvilefaciliteter. Kommissionen bør derfor give oplysninger om sikrede parkeringsområder på et brugervenligt websted. Disse oplysninger bør ajourføres.

| (18) | For at sikre parkeringsområdernes fortsatte sikkerhed bør beføjelsen til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde delegeres til Kommissionen for så vidt angår fastsættelse af tandarder for serviceniveauet på sikrede parkeringsområder og procedurer for certificering af sikkerheden på parkeringsområder. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (5). For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter. |
| --- | --- |

(18)

For at sikre parkeringsområdernes fortsatte sikkerhed bør beføjelsen til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde delegeres til Kommissionen for så vidt angår fastsættelse af tandarder for serviceniveauet på sikrede parkeringsområder og procedurer for certificering af sikkerheden på parkeringsområder. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (5). For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter.

| (19) | De reviderede TEN-T-retningslinjer, der er fastsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1315/2013 (6), lægger op til anlæggelse af parkeringsområder på motorveje med ca. 100 km afstand for at tilvejebringe tilstrækkeligt sikre parkeringspladser til erhvervstrafikanter. For at fremskynde og fremme opbygningen af en passende parkeringsinfrastruktur er det vigtigt, at der er tilstrækkelige muligheder for medfinansiering fra Unionens side i overensstemmelse med nuværende og fremtidige EU-retsakter, der fastsætter betingelserne for denne finansielle støtte. |
| --- | --- |

(19)

De reviderede TEN-T-retningslinjer, der er fastsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1315/2013 (6), lægger op til anlæggelse af parkeringsområder på motorveje med ca. 100 km afstand for at tilvejebringe tilstrækkeligt sikre parkeringspladser til erhvervstrafikanter. For at fremskynde og fremme opbygningen af en passende parkeringsinfrastruktur er det vigtigt, at der er tilstrækkelige muligheder for medfinansiering fra Unionens side i overensstemmelse med nuværende og fremtidige EU-retsakter, der fastsætter betingelserne for denne finansielle støtte.

| (20) | Vejtransporter i Unionen omfatter i mange tilfælde transport med færge eller med jernbane på en del af strækningen. Der bør derfor fastsættes klare og hensigtsmæssige regler for hviletider og pauser i forbindelse med udførelsen af sådanne transporter. |
| --- | --- |

(20)

Vejtransporter i Unionen omfatter i mange tilfælde transport med færge eller med jernbane på en del af strækningen. Der bør derfor fastsættes klare og hensigtsmæssige regler for hviletider og pauser i forbindelse med udførelsen af sådanne transporter.

| (21) | Førere står nogle gange over for uforudsigelige omstændigheder, der gør det umuligt at nå det sted, hvor den ugentlige hviletid planmæssigt skulle afholdes, uden at overtræde EU-reglerne. Det er derfor ønskværdigt at gøre det nemmere for førere at håndtere disse omstændigheder og sætte dem i stand til at nå deres destination med henblik på at afholde en ugentlig hviletid. Sådanne ekstraordinære omstændigheder er pludseligt opståede omstændigheder, der er uundgåelige og ikke kan forudses, hvor det uventet bliver umuligt at anvende denne forordnings bestemmelser i deres helhed i en kortere periode. Sådanne omstændigheder kan derfor ikke påberåbes på en systematisk måde for at undgå overholdelse af denne forordning. For at sikre korrekt håndhævelse bør føreren dokumentere de ekstraordinære omstændigheder, der medfører en afvigelse fra reglerne. Der bør endvidere træffes foranstaltninger, der sikrer, at køretiden ikke er urimelig. |
| --- | --- |

(21)

Førere står nogle gange over for uforudsigelige omstændigheder, der gør det umuligt at nå det sted, hvor den ugentlige hviletid planmæssigt skulle afholdes, uden at overtræde EU-reglerne. Det er derfor ønskværdigt at gøre det nemmere for førere at håndtere disse omstændigheder og sætte dem i stand til at nå deres destination med henblik på at afholde en ugentlig hviletid. Sådanne ekstraordinære omstændigheder er pludseligt opståede omstændigheder, der er uundgåelige og ikke kan forudses, hvor det uventet bliver umuligt at anvende denne forordnings bestemmelser i deres helhed i en kortere periode. Sådanne omstændigheder kan derfor ikke påberåbes på en systematisk måde for at undgå overholdelse af denne forordning. For at sikre korrekt håndhævelse bør føreren dokumentere de ekstraordinære omstændigheder, der medfører en afvigelse fra reglerne. Der bør endvidere træffes foranstaltninger, der sikrer, at køretiden ikke er urimelig.

| (22) | For at reducere og forebygge forskellig håndhævelsespraksis og yderligere øge effektiviteten og virkningen af en grænseoverskridende håndhævelsesindsats er det afgørende at fastsætte klare regler for regulært administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(22)

For at reducere og forebygge forskellig håndhævelsespraksis og yderligere øge effektiviteten og virkningen af en grænseoverskridende håndhævelsesindsats er det afgørende at fastsætte klare regler for regulært administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne.

| (23) | Medlemsstaterne bør træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de nationale regler om sanktioner for overtrædelse af forordning (EF) nr. 561/2006 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 (7) er gennemført på en effektiv, forholdsmæssig og afskrækkende måde. Det er vigtigt at sikre, at fagfolk har let adgang til oplysninger om de sanktioner, der finder anvendelse i hver medlemsstat. Den europæiske arbejdsmarkedsmyndighed, som er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1149 (8), kunne lette denne adgang ved at stille oplysningerne til rådighed på det enkelte EU-dækkende websted, som fungerer som en fælles portal for adgang til informationskilder og tjenester på EU-plan og nationalt plan på alle Unionens officielle sprog, og som er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1724 (9). |
| --- | --- |

(23)

Medlemsstaterne bør træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de nationale regler om sanktioner for overtrædelse af forordning (EF) nr. 561/2006 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 (7) er gennemført på en effektiv, forholdsmæssig og afskrækkende måde. Det er vigtigt at sikre, at fagfolk har let adgang til oplysninger om de sanktioner, der finder anvendelse i hver medlemsstat. Den europæiske arbejdsmarkedsmyndighed, som er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1149 (8), kunne lette denne adgang ved at stille oplysningerne til rådighed på det enkelte EU-dækkende websted, som fungerer som en fælles portal for adgang til informationskilder og tjenester på EU-plan og nationalt plan på alle Unionens officielle sprog, og som er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1724 (9).

| (24) | For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af forordning (EF) nr. 561/2006 bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med henblik på at præcisere bestemmelserne i nævnte forordning og på at fastlægge fælles tilgange til anvendelsen og håndhævelsen heraf. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (10). |
| --- | --- |

(24)

For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af forordning (EF) nr. 561/2006 bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med henblik på at præcisere bestemmelserne i nævnte forordning og på at fastlægge fælles tilgange til anvendelsen og håndhævelsen heraf. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (10).

| (25) | For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af forordning (EU) nr. 165/2014 bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med henblik på at fastlægge detaljerede bestemmelser for den ensartede anvendelse af forpligtelsen til at registrere og lagre oplysninger om alle køretøjets grænsepassager og aktiviteter og detaljerede bestemmelser for den ensartede anvendelse af bestemmelserne om datakrav og funktioner og installationen af takografer. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011. |
| --- | --- |

(25)

For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af forordning (EU) nr. 165/2014 bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med henblik på at fastlægge detaljerede bestemmelser for den ensartede anvendelse af forpligtelsen til at registrere og lagre oplysninger om alle køretøjets grænsepassager og aktiviteter og detaljerede bestemmelser for den ensartede anvendelse af bestemmelserne om datakrav og funktioner og installationen af takografer. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011.

| (26) | Med henblik på at øge omkostningseffektiviteten for så vidt angår håndhævelsen af de sociale bestemmelser bør de eksisterende intelligente takografsystemer udnyttes fuldt ud, og intelligente takografer bør gøres obligatorisk også for lette erhvervskøretøjer over en vis vægt, som anvendes i international transport mod vederlag. Takografens funktionaliteter bør derfor forbedres for at gøre lokalisering mere præcis. |
| --- | --- |

(26)

Med henblik på at øge omkostningseffektiviteten for så vidt angår håndhævelsen af de sociale bestemmelser bør de eksisterende intelligente takografsystemer udnyttes fuldt ud, og intelligente takografer bør gøres obligatorisk også for lette erhvervskøretøjer over en vis vægt, som anvendes i international transport mod vederlag. Takografens funktionaliteter bør derfor forbedres for at gøre lokalisering mere præcis.

| (27) | Omkostningseffektiviteten for så vidt angår håndhævelsen af de sociale bestemmelser, den rivende udvikling af nye teknologier, digitaliseringen gennem hele Unionens økonomi og behovet for lige konkurrencevilkår for virksomheder i international vejtransport gør det nødvendigt at afkorte overgangsperioden for montering af intelligente takografer i indregistrerede køretøjer. Intelligente takografer vil bidrage til at forenklede kontroller og dermed lette de nationale myndigheders arbejde. |
| --- | --- |

(27)

Omkostningseffektiviteten for så vidt angår håndhævelsen af de sociale bestemmelser, den rivende udvikling af nye teknologier, digitaliseringen gennem hele Unionens økonomi og behovet for lige konkurrencevilkår for virksomheder i international vejtransport gør det nødvendigt at afkorte overgangsperioden for montering af intelligente takografer i indregistrerede køretøjer. Intelligente takografer vil bidrage til at forenklede kontroller og dermed lette de nationale myndigheders arbejde.

| (28) | For at sikre at førere, operatører og kontrolmyndigheder hurtigst muligt nyder godt af fordelene ved intelligente takografer, herunder den automatiske registrering af grænsepassage, bør eksisterende vognparker udstyres med sådanne anordninger inden for en passende periode efter de detaljerede tekniske bestemmelsers ikrafttræden. En sådan periode vil sikre tilstrækkelig tid til forberedelse. |
| --- | --- |

(28)

For at sikre at førere, operatører og kontrolmyndigheder hurtigst muligt nyder godt af fordelene ved intelligente takografer, herunder den automatiske registrering af grænsepassage, bør eksisterende vognparker udstyres med sådanne anordninger inden for en passende periode efter de detaljerede tekniske bestemmelsers ikrafttræden. En sådan periode vil sikre tilstrækkelig tid til forberedelse.

| (29) | For køretøjer, som ikke er udstyret med intelligente takografer, bør passage af en medlemsstats grænse registreres i takografen på den nærmest mulige holdeplads ved eller efter grænsen. |
| --- | --- |

(29)

For køretøjer, som ikke er udstyret med intelligente takografer, bør passage af en medlemsstats grænse registreres i takografen på den nærmest mulige holdeplads ved eller efter grænsen.

| (30) | Registreringen af aktiviteter på takografen er en vigtig del af førernes arbejde. Det er derfor afgørende, at førerne får passende uddannelse i at bruge nye funktionaliteter i de takografer, som indføres på markedet. Omkostningerne i forbindelse med denne uddannelse bør afholdes af transportvirksomhederne i deres egenskab af arbejdsgivere. |
| --- | --- |

(30)

Registreringen af aktiviteter på takografen er en vigtig del af førernes arbejde. Det er derfor afgørende, at førerne får passende uddannelse i at bruge nye funktionaliteter i de takografer, som indføres på markedet. Omkostningerne i forbindelse med denne uddannelse bør afholdes af transportvirksomhederne i deres egenskab af arbejdsgivere.

| (31) | Kontrolmedarbejdere, der kontrollerer overholdelsen af relevant EU-ret indenfor vejtransportsektoren, står over for udfordringer på grund af de mange forskellige takografanordninger i brug og den hurtige udvikling af avancerede manipulationsteknikker. Dette gælder navnlig, når denne kontrol foretages på vejene. Det er derfor afgørende, at kontrolmedarbejdere får passende uddannelse for at sikre, at de har fuldt kendskab til den seneste teknologiske udvikling og de seneste manipulationsteknikker. |
| --- | --- |

(31)

Kontrolmedarbejdere, der kontrollerer overholdelsen af relevant EU-ret indenfor vejtransportsektoren, står over for udfordringer på grund af de mange forskellige takografanordninger i brug og den hurtige udvikling af avancerede manipulationsteknikker. Dette gælder navnlig, når denne kontrol foretages på vejene. Det er derfor afgørende, at kontrolmedarbejdere får passende uddannelse for at sikre, at de har fuldt kendskab til den seneste teknologiske udvikling og de seneste manipulationsteknikker.

| (32) | For at mindske transportvirksomheders og kontrolmyndigheders byrde, hvor en kontrolmedarbejder fjerner plomberingen på en takograf af kontrolhensyn, bør det i visse veldokumenterede tilfælde tillades, at kontrolmedarbejderen plomberer takografen igen. |
| --- | --- |

(32)

For at mindske transportvirksomheders og kontrolmyndigheders byrde, hvor en kontrolmedarbejder fjerner plomberingen på en takograf af kontrolhensyn, bør det i visse veldokumenterede tilfælde tillades, at kontrolmedarbejderen plomberer takografen igen.

| (33) | Under hensyntagen til den løbende teknologiske udvikling undersøger Kommissionen muligheden for at udvikle nye tekniske løsninger, der giver samme fordele og sikkerhed som dem, den intelligente takograf giver, med samme eller lavere tilknyttede omkostninger. |
| --- | --- |

(33)

Under hensyntagen til den løbende teknologiske udvikling undersøger Kommissionen muligheden for at udvikle nye tekniske løsninger, der giver samme fordele og sikkerhed som dem, den intelligente takograf giver, med samme eller lavere tilknyttede omkostninger.

| (34) | Det er vigtigt, at transportvirksomheder, der er etableret i tredjelande, er underlagt regler, der svarer til EU-reglerne, når de udfører vejtransporter på Unionens område. Kommissionen bør vurdere anvendelsen af dette princip på EU-plan og foreslå passende løsninger, der skal forhandles inden for rammerne af den europæiske overenskomst om arbejde, der udføres af det kørende personale i international vejtransport (»AETR-overenskomsten«). |
| --- | --- |

(34)

Det er vigtigt, at transportvirksomheder, der er etableret i tredjelande, er underlagt regler, der svarer til EU-reglerne, når de udfører vejtransporter på Unionens område. Kommissionen bør vurdere anvendelsen af dette princip på EU-plan og foreslå passende løsninger, der skal forhandles inden for rammerne af den europæiske overenskomst om arbejde, der udføres af det kørende personale i international vejtransport (»AETR-overenskomsten«).

| (35) | Transport af varer er forskellig fra personbefordring. Kommissionen bør derfor vurdere, om der bør foreslås mere hensigtsmæssige regler for passagertransport, navnlig for lejlighedsvis kørsel som defineret i artikel 2, nr. 4), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/2009 (11). |
| --- | --- |

(35)

Transport af varer er forskellig fra personbefordring. Kommissionen bør derfor vurdere, om der bør foreslås mere hensigtsmæssige regler for passagertransport, navnlig for lejlighedsvis kørsel som defineret i artikel 2, nr. 4), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/2009 (11).

| (36) | Målene for denne forordning, nemlig at forbedre vejsikkerheden og føreres arbejdsvilkår i Unionen gennem harmonisering af reglerne om køretider, pauser og hviletider for vejtransport og harmonisering af reglerne om anvendelse og håndhævelse af takografer, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af målenes karakter bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål. |
| --- | --- |

(36)

Målene for denne forordning, nemlig at forbedre vejsikkerheden og føreres arbejdsvilkår i Unionen gennem harmonisering af reglerne om køretider, pauser og hviletider for vejtransport og harmonisering af reglerne om anvendelse og håndhævelse af takografer, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af målenes karakter bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

| (37) | Forordning (EF) nr. 561/2006 og (EU) nr. 165/2014 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed — |
| --- | --- |

(37)

Forordning (EF) nr. 561/2006 og (EU) nr. 165/2014 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EF) nr. 561/2006 foretages følgende ændringer:

| 1) | I artikel 2, stk. 1, indsættes følgende litra:






  »aa) | fra den 1. juli 2026 for godstransport ad vej i forbindelse med international transport eller cabotagekørsel, hvor køretøjets største tilladte totalvægt inklusive påhængsvogn eller sættevogn overstiger 2,5 ton, eller«. |
| --- | --- | --- |

1)

I artikel 2, stk. 1, indsættes følgende litra:

»aa)

fra den 1. juli 2026 for godstransport ad vej i forbindelse med international transport eller cabotagekørsel, hvor køretøjets største tilladte totalvægt inklusive påhængsvogn eller sættevogn overstiger 2,5 ton, eller«.

| 2) | Artikel 3 ændres således:






  a) | Litra aa) affattes således:






  »aa) | køretøjer eller kombinationer af køretøjer med en største tilladt totalvægt på ikke over 7,5 ton, der benyttes til:






  i) | transport af materiel, udstyr eller maskiner, som føreren benytter til udøvelsen af sit erhverv, eller |
| --- | --- | --- | --- | --- |

2)

Artikel 3 ændres således:

a)

Litra aa) affattes således:

»aa)

køretøjer eller kombinationer af køretøjer med en største tilladt totalvægt på ikke over 7,5 ton, der benyttes til:

i)

transport af materiel, udstyr eller maskiner, som føreren benytter til udøvelsen af sit erhverv, eller

| ii) | levering af varer, der er fremstillet ved håndværksmæssig fremgangsmåde, |
| --- | --- |

ii)

levering af varer, der er fremstillet ved håndværksmæssig fremgangsmåde,

inden for en radius af 100 km fra virksomhedens hjemsted, og på den betingelse, at kørslen af køretøjet ikke er førerens hovedaktivitet og at transporten ikke udføres mod vederlag«.

| b) | Følgende litra indsættes:






  »ha) | køretøjer med en størst tilladt totalvægt, inklusive påhængsvogn eller sættevogn, på over 2,5 ton, men ikke over 3,5 ton, som bruges til godstransport, hvor transporten ikke udføres mod vederlag, men for virksomhedens eller førerens egen regning, og hvor kørsel ikke udgør hovedaktiviteten for føreren af køretøjet«. |
| --- | --- | --- |

b)

Følgende litra indsættes:

»ha)

køretøjer med en størst tilladt totalvægt, inklusive påhængsvogn eller sættevogn, på over 2,5 ton, men ikke over 3,5 ton, som bruges til godstransport, hvor transporten ikke udføres mod vederlag, men for virksomhedens eller førerens egen regning, og hvor kørsel ikke udgør hovedaktiviteten for føreren af køretøjet«.

| 3) | I artikel 4 tilføjes følgende litra:






  »r) | »ikkeerhvervsmæssig varetransport«: vejtransport, dog ikke vejtransport mod vederlag eller for egen regning, for hvilken der ikke opkræves nogen direkte eller indirekte betaling, og som ikke direkte eller indirekte genererer nogen indtægt for føreren af køretøjet eller for andre, og som ikke har forbindelse med professionelle eller kommercielle aktiviteter.« |
| --- | --- | --- |

3)

I artikel 4 tilføjes følgende litra:

»r)

»ikkeerhvervsmæssig varetransport«: vejtransport, dog ikke vejtransport mod vederlag eller for egen regning, for hvilken der ikke opkræves nogen direkte eller indirekte betaling, og som ikke direkte eller indirekte genererer nogen indtægt for føreren af køretøjet eller for andre, og som ikke har forbindelse med professionelle eller kommercielle aktiviteter.«

| 4) | Artikel 6, stk. 5, affattes således:

  »5.   En fører registrerer den tid, der er omhandlet i artikel 4, litra e), samt den tid, vedkommende bruger på kørsel i erhvervsmæssigt øjemed, og som ikke falder ind under anvendelsesområdet for denne forordning, som »andet arbejde« og registrerer alle rådighedsperioder som defineret i artikel 3, litra b), i direktiv 2002/15/EF i overensstemmelse med artikel 34, stk. 5, litra b), nr. iii), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 (*1). Registreringen skal ske enten manuelt på et diagramark eller en udskrift eller ved anvendelse af faciliteter til manuel registrering i kontrolapparatet.


  (*1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 af 4. februar 2014 om takografer inden for vejtransport, om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport (EUT L 60 af 28.2.2014, s. 1).«
  " |
| --- | --- |

4)

Artikel 6, stk. 5, affattes således:

»5.   En fører registrerer den tid, der er omhandlet i artikel 4, litra e), samt den tid, vedkommende bruger på kørsel i erhvervsmæssigt øjemed, og som ikke falder ind under anvendelsesområdet for denne forordning, som »andet arbejde« og registrerer alle rådighedsperioder som defineret i artikel 3, litra b), i direktiv 2002/15/EF i overensstemmelse med artikel 34, stk. 5, litra b), nr. iii), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 (*1). Registreringen skal ske enten manuelt på et diagramark eller en udskrift eller ved anvendelse af faciliteter til manuel registrering i kontrolapparatet.

(*1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 af 4. februar 2014 om takografer inden for vejtransport, om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport (EUT L 60 af 28.2.2014, s. 1).«
  "

*1

| 5) | I artikel 7 tilføjes følgende stykke:
  »En fører, der deltager i flermandsbetjening, kan tage en pause på 45 minutter i et køretøj, som køres af en anden fører, forudsat at den fører, der tager pausen, ikke assisterer den fører, der fører køretøjet.« |
| --- | --- |

5)

I artikel 7 tilføjes følgende stykke:

»En fører, der deltager i flermandsbetjening, kan tage en pause på 45 minutter i et køretøj, som køres af en anden fører, forudsat at den fører, der tager pausen, ikke assisterer den fører, der fører køretøjet.«

| 6) | Artikel 8 ændres således:






  a) | Stk. 6 affattes således:

  »6.   I to på hinanden følgende uger skal en fører afholde mindst:






  a) | to regulære ugentlige hviletider, eller |
| --- | --- | --- | --- |

6)

Artikel 8 ændres således:

a)

Stk. 6 affattes således:

»6.   I to på hinanden følgende uger skal en fører afholde mindst:

a)

to regulære ugentlige hviletider, eller

| b) | en regulær ugentlig hviletid og en reduceret ugentlig hviletid på mindst 24 timer. |
| --- | --- |

b)

en regulær ugentlig hviletid og en reduceret ugentlig hviletid på mindst 24 timer.

En ugentlig hviletid skal starte senest ved afslutningen af seks på hinanden følgende 24 timers perioder efter afslutningen af den foregående ugentlige hviletid.

Uanset første afsnit kan en fører, der udfører international godstransport, uden for etableringsmedlemsstatens område afholde to på hinanden følgende reducerede ugentlige hviletider, forudsat at føreren i fire på hinanden følgende uger afholder mindst fire ugentlige hviletider, hvoraf mindst to skal være regulære ugentlige hviletider.

I dette stykke anses en fører for at udføre international transport, hvor føreren starter to på hinanden følgende reducerede ugentlige hviletider uden for arbejdsgiverens etableringsmedlemsstat og førerens bopælsland.«

| b) | Følgende stykke indsættes:

  »6b.   Enhver reduktion i den ugentlige hviletid kompenseres med en tilsvarende hviletid, som skal afholdes samlet inden tre uger efter udløbet af den pågældende uge.
  Hvor der er afholdt to på hinanden følgende reducerede ugentlige hviletider i overensstemmelse med stk. 6, tredje afsnit, skal der umiddelbart forud for den næste ugentlige hviletid afholdes en hviletid som kompensation for disse to reducerede ugentlige hviletider.« |
| --- | --- |

b)

Følgende stykke indsættes:

»6b.   Enhver reduktion i den ugentlige hviletid kompenseres med en tilsvarende hviletid, som skal afholdes samlet inden tre uger efter udløbet af den pågældende uge.

Hvor der er afholdt to på hinanden følgende reducerede ugentlige hviletider i overensstemmelse med stk. 6, tredje afsnit, skal der umiddelbart forud for den næste ugentlige hviletid afholdes en hviletid som kompensation for disse to reducerede ugentlige hviletider.«

| c) | Stk. 8 affattes således:

  »8.   De regulære ugentlige hviletider og ugentlige hviletider på mere end 45 timer, der afholdes som kompensation for tidligere reducerede ugentlige hviletider, må ikke afholdes i et køretøj. De skal afholdes i egnet og kønsvenlig indkvartering med passende sovefaciliteter og sanitære forhold.
  Alle omkostninger til indkvartering uden for køretøjet dækkes af arbejdsgiveren.« |
| --- | --- |

c)

Stk. 8 affattes således:

»8.   De regulære ugentlige hviletider og ugentlige hviletider på mere end 45 timer, der afholdes som kompensation for tidligere reducerede ugentlige hviletider, må ikke afholdes i et køretøj. De skal afholdes i egnet og kønsvenlig indkvartering med passende sovefaciliteter og sanitære forhold.

Alle omkostninger til indkvartering uden for køretøjet dækkes af arbejdsgiveren.«

| d) | Følgende stykke indsættes:

  »8a.   Transportvirksomheder tilrettelægger førernes arbejde, således at førerne kan vende tilbage til arbejdsgiverens virksomhed, hvor føreren sædvanligvis er baseret, og hvor førerens regulære ugentlige hviletid begynder, i etableringsmedlemsstaten eller tilbage til førernes bopæl indenfor hver fire på hinanden følgende uger med henblik på at afholde mindst én regulær ugentlig hviletid eller en ugentlig hviletid på mere end 45 timer, der tages som kompensation for reduceret ugentligt hviletid.
  Hvor føreren har afholdt to på hinanden følgende reducerede ugentlige hviletider i overensstemmelse med stk. 6, tilrettelægger transportvirksomheden imidlertid førerens arbejde, således at føreren kan vende tilbage inden starten på den regulære ugentlige hviletid på mere end 45 timer, der afholdes som kompensation.
  Virksomheden dokumenterer, hvordan den opfylder denne forpligtelse, og opbevarer dokumentationen i sine lokaler med henblik på at kunne forelægge den efter anmodning fra kontrolmyndigheder.« |
| --- | --- |

d)

Følgende stykke indsættes:

»8a.   Transportvirksomheder tilrettelægger førernes arbejde, således at førerne kan vende tilbage til arbejdsgiverens virksomhed, hvor føreren sædvanligvis er baseret, og hvor førerens regulære ugentlige hviletid begynder, i etableringsmedlemsstaten eller tilbage til førernes bopæl indenfor hver fire på hinanden følgende uger med henblik på at afholde mindst én regulær ugentlig hviletid eller en ugentlig hviletid på mere end 45 timer, der tages som kompensation for reduceret ugentligt hviletid.

Hvor føreren har afholdt to på hinanden følgende reducerede ugentlige hviletider i overensstemmelse med stk. 6, tilrettelægger transportvirksomheden imidlertid førerens arbejde, således at føreren kan vende tilbage inden starten på den regulære ugentlige hviletid på mere end 45 timer, der afholdes som kompensation.

Virksomheden dokumenterer, hvordan den opfylder denne forpligtelse, og opbevarer dokumentationen i sine lokaler med henblik på at kunne forelægge den efter anmodning fra kontrolmyndigheder.«

| e) | Følgende stykke tilføjes:

  »10.   Kommissionen skal senest den 21. august 2022 evaluere og rapportere til Europa-Parlamentet og til Rådet, om der kan vedtages mere hensigtsmæssige regler for førere, der lejlighedsvis udfører personbefordring, som defineret i artikel 2, nr. 4), i forordning (EF) nr. 1073/2009.« |
| --- | --- |

e)

Følgende stykke tilføjes:

»10.   Kommissionen skal senest den 21. august 2022 evaluere og rapportere til Europa-Parlamentet og til Rådet, om der kan vedtages mere hensigtsmæssige regler for førere, der lejlighedsvis udfører personbefordring, som defineret i artikel 2, nr. 4), i forordning (EF) nr. 1073/2009.«

| 7) | Følgende artikel indsættes:

  »Artikel 8a

  1.   Kommissionen sikrer, at oplysninger om sikrede parkeringsområder er let tilgængelige for førere, der udfører godstransport og passagerbefordring ad vej. Kommissionen offentliggør en liste over alle de parkeringsområder, der er certificeret, for at give førerne adgang til passende:






  — | afsløring og forebyggelse af indtrængen |
| --- | --- | --- |

7)

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 8a

1.   Kommissionen sikrer, at oplysninger om sikrede parkeringsområder er let tilgængelige for førere, der udfører godstransport og passagerbefordring ad vej. Kommissionen offentliggør en liste over alle de parkeringsområder, der er certificeret, for at give førerne adgang til passende:

—

afsløring og forebyggelse af indtrængen

| — | belysning og synlighed |
| --- | --- |

—

belysning og synlighed

| — | kontaktpunkter og procedurer i nødsituationer |
| --- | --- |

—

kontaktpunkter og procedurer i nødsituationer

| — | kønsvenlige sanitære faciliteter |
| --- | --- |

—

kønsvenlige sanitære faciliteter

| — | muligheder for køb af mad og drikke |
| --- | --- |

—

muligheder for køb af mad og drikke

| — | kommunikationsforbindelser |
| --- | --- |

—

kommunikationsforbindelser

| — | strømforsyning. |
| --- | --- |

—

strømforsyning.

Listen over sådanne parkeringsområder skal være tilgængelig på et enkelt officielt websted, der ajourføres regelmæssigt.

2.   Kommissionen vedtager delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 23a med henblik på at fastsætte standarder, der præciserer service- og sikkerhedsniveauet for de områder, der er anført i stk. 1, og procedurerne for certificering af parkeringsområder.

3.   Alle parkeringsområder, der er certificeret, kan angive, at de er certificeret i henhold til EU-standarder og -procedurer.

I henhold til artikel 39, stk. 2, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1315/2013 (*2) skal medlemsstaterne tilskynde til etablering af parkeringspladser til erhvervstrafikanter.

4.   Senest den 31. december 2024 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om tilgængeligheden af egnede hvilefaciliteter for førere og af sikrede parkeringsfaciliteter samt om udviklingen af trygge og sikre parkeringsområder, der er certificeret i overensstemmelse med de delegerede retsakter omhandlet i stk. 2. Rapporten kan angive foranstaltninger til at øge antallet og kvaliteten af sikrede parkeringsområder.

(*2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1315/2013 af 11. december 2013 om Unionens retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet og om ophævelse af afgørelse nr. 661/2010/EU (EUT L 348 af 20.12.2013, s. 1).«
  "

*2

| 8) | Artikel 9 ændres således:






  a) | Stk. 1 affattes således:

  »1.   Uanset artikel 8 må en regulær daglig hviletid eller en reduceret ugentlig hviletid, som afholdes, mens føreren ledsager et køretøj om bord på færge eller tog, højst afbrydes to gange af andre aktiviteter i sammenlagt højst én time. I den nævnte regulære daglige hviletid eller reducerede ugentlige hviletid skal føreren have adgang til en sovekabine, en køje eller liggeplads, der er til dennes rådighed.
  For så vidt angår regulære ugentlige hviletider gælder denne undtagelse kun for færge- og togrejser, hvor:






  a) | rejsen efter planen varer 8 timer eller længere, og |
| --- | --- | --- | --- |

8)

Artikel 9 ændres således:

a)

Stk. 1 affattes således:

»1.   Uanset artikel 8 må en regulær daglig hviletid eller en reduceret ugentlig hviletid, som afholdes, mens føreren ledsager et køretøj om bord på færge eller tog, højst afbrydes to gange af andre aktiviteter i sammenlagt højst én time. I den nævnte regulære daglige hviletid eller reducerede ugentlige hviletid skal føreren have adgang til en sovekabine, en køje eller liggeplads, der er til dennes rådighed.

For så vidt angår regulære ugentlige hviletider gælder denne undtagelse kun for færge- og togrejser, hvor:

a)

rejsen efter planen varer 8 timer eller længere, og

| b) | føreren har adgang til en sovekabine på færgen eller i toget.« |
| --- | --- |

b)

føreren har adgang til en sovekabine på færgen eller i toget.«

| b) | Stk. 2 affattes således:

  »2.   Enhver tid, føreren bruger på at rejse til eller fra et køretøj, der er omfattet af denne forordning, og som ikke befinder sig ved førerens bopæl eller ved arbejdsgiverens virksomhed, hvor føreren normalt er baseret, beregnes ikke som pause eller hvil, medmindre føreren befinder sig på en færge eller et tog med adgang til en sovekabine, køje eller liggeplads.« |
| --- | --- |

b)

Stk. 2 affattes således:

»2.   Enhver tid, føreren bruger på at rejse til eller fra et køretøj, der er omfattet af denne forordning, og som ikke befinder sig ved førerens bopæl eller ved arbejdsgiverens virksomhed, hvor føreren normalt er baseret, beregnes ikke som pause eller hvil, medmindre føreren befinder sig på en færge eller et tog med adgang til en sovekabine, køje eller liggeplads.«

| 9) | Følgende artikel indsættes:

  »Artikel 9a
  Senest den 31. december 2025 udarbejder og forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport, hvori brugen af selvkørende systemer i medlemsstaterne evalueres. Denne rapport skal have særlig fokus på disse systemers potentielle indvirkning på køre- og hviletidsreglerne. Rapporten ledsages, hvis det er relevant, af et lovgivningsforslag om ændring af denne forordning.« |
| --- | --- |

9)

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 9a

Senest den 31. december 2025 udarbejder og forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport, hvori brugen af selvkørende systemer i medlemsstaterne evalueres. Denne rapport skal have særlig fokus på disse systemers potentielle indvirkning på køre- og hviletidsreglerne. Rapporten ledsages, hvis det er relevant, af et lovgivningsforslag om ændring af denne forordning.«

| 10) | Artikel 10, stk. 1, affattes således:

  »1.   En transportvirksomhed må ikke give førere, som er ansat af eller stillet til rådighed for den, nogen betaling, heller ikke i form af præmier eller løntillæg, i forhold til den tilbagelagte strækning, leveringshastigheden og/eller den transporterede godsmængde, hvis betalingen er af en sådan art, at den udgør en fare for færdselssikkerheden og/eller tilskynder til overtrædelse af denne forordning.« |
| --- | --- |

10)

Artikel 10, stk. 1, affattes således:

»1.   En transportvirksomhed må ikke give førere, som er ansat af eller stillet til rådighed for den, nogen betaling, heller ikke i form af præmier eller løntillæg, i forhold til den tilbagelagte strækning, leveringshastigheden og/eller den transporterede godsmængde, hvis betalingen er af en sådan art, at den udgør en fare for færdselssikkerheden og/eller tilskynder til overtrædelse af denne forordning.«

| 11) | I artikel 12 tilføjes følgende stykker:
  »Forudsat at færdselssikkerheden ikke dermed bringes i fare, kan føreren under ekstraordinære omstændigheder også fravige artikel 6, stk. 1 og 2, og artikel 8, stk. 2, ved at overskride den daglige og ugentlige køretid med op til én time for at nå frem til arbejdsgiverens virksomhed eller førerens bopæl med henblik på at afholde den ugentlige hvileperiode.
  Føreren kan på samme betingelser overskride den daglige og ugentlige køretid med op til to timer for at nå frem til arbejdsgiverens virksomhed eller førerens bopæl med henblik på at afholde en regulær ugentlig hviletid, forudsat at der blev taget en uafbrudt pause på 30 minutter umiddelbart før den yderligere kørsel.
  Føreren skal på kontrolapparatets diagramark eller på en udskrift fra kontrolapparatet eller på arbejdstidsplanen manuelt angive årsagen til fravigelsen senest ved ankomsten til destinationen eller den egnede holdeplads.
  Enhver forlængelse kompenseres med en tilsvarende hviletid, som afholdes samlet i forlængelse af enhver hviletid inden tre uger efter udløbet af den pågældende uge.« |
| --- | --- |

11)

I artikel 12 tilføjes følgende stykker:

»Forudsat at færdselssikkerheden ikke dermed bringes i fare, kan føreren under ekstraordinære omstændigheder også fravige artikel 6, stk. 1 og 2, og artikel 8, stk. 2, ved at overskride den daglige og ugentlige køretid med op til én time for at nå frem til arbejdsgiverens virksomhed eller førerens bopæl med henblik på at afholde den ugentlige hvileperiode.

Føreren kan på samme betingelser overskride den daglige og ugentlige køretid med op til to timer for at nå frem til arbejdsgiverens virksomhed eller førerens bopæl med henblik på at afholde en regulær ugentlig hviletid, forudsat at der blev taget en uafbrudt pause på 30 minutter umiddelbart før den yderligere kørsel.

Føreren skal på kontrolapparatets diagramark eller på en udskrift fra kontrolapparatet eller på arbejdstidsplanen manuelt angive årsagen til fravigelsen senest ved ankomsten til destinationen eller den egnede holdeplads.

Enhver forlængelse kompenseres med en tilsvarende hviletid, som afholdes samlet i forlængelse af enhver hviletid inden tre uger efter udløbet af den pågældende uge.«

| 12) | Artikel 13, stk. 1, ændres således:






  a) | Litra e) affattes således:






  »e) | køretøjer, der udelukkende anvendes på øer eller i regioner, der ligger isoleret fra resten af landet, med et areal på højst 2 300 km2, som ikke er forbundet med resten af landet med en bro, et vadested eller en tunnel med adgang for motorkøretøjer, og som ikke grænser op til en anden medlemsstat«. |
| --- | --- | --- | --- |

12)

Artikel 13, stk. 1, ændres således:

a)

Litra e) affattes således:

»e)

køretøjer, der udelukkende anvendes på øer eller i regioner, der ligger isoleret fra resten af landet, med et areal på højst 2 300 km2, som ikke er forbundet med resten af landet med en bro, et vadested eller en tunnel med adgang for motorkøretøjer, og som ikke grænser op til en anden medlemsstat«.

2

| b) | Følgende litraer tilføjes:






  »q) | køretøjer eller kombinationer af køretøjer, der transporterer entreprenørmaskiner for en entreprenørvirksomhed inden for en radius af 100 km fra virksomhedens hjemsted, forudsat at kørslen af køretøjerne ikke er førerens hovedaktivitet |
| --- | --- | --- |

b)

Følgende litraer tilføjes:

»q)

køretøjer eller kombinationer af køretøjer, der transporterer entreprenørmaskiner for en entreprenørvirksomhed inden for en radius af 100 km fra virksomhedens hjemsted, forudsat at kørslen af køretøjerne ikke er førerens hovedaktivitet

| r) | køretøjer til levering af færdigblandet beton.« |
| --- | --- |

r)

køretøjer til levering af færdigblandet beton.«

| 13) | Artikel 14, stk. 2, affattes således:

  »2.   I nødstilfælde kan medlemsstaterne under særlige omstændigheder for en periode af højst 30 dage meddele en behørigt begrundet midlertidig undtagelse, hvorom Kommissionen omgående skal underrettes. Kommissionen offentliggør omgående disse oplysninger på et offentligt websted.« |
| --- | --- |

13)

Artikel 14, stk. 2, affattes således:

»2.   I nødstilfælde kan medlemsstaterne under særlige omstændigheder for en periode af højst 30 dage meddele en behørigt begrundet midlertidig undtagelse, hvorom Kommissionen omgående skal underrettes. Kommissionen offentliggør omgående disse oplysninger på et offentligt websted.«

| 14) | Artikel 15 affattes således:

  »Artikel 15
  Medlemsstaterne sikrer, at førere af køretøjer, der er omhandlet i. artikel 3, litra a), er omfattet af nationale bestemmelser, der yder tilstrækkelig beskyttelse med hensyn til tilladte køretider og påbudte pauser og hviletider. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen, hvilke nationale bestemmelser der gælder sådanne førere.« |
| --- | --- |

14)

Artikel 15 affattes således:

»Artikel 15

Medlemsstaterne sikrer, at førere af køretøjer, der er omhandlet i. artikel 3, litra a), er omfattet af nationale bestemmelser, der yder tilstrækkelig beskyttelse med hensyn til tilladte køretider og påbudte pauser og hviletider. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen, hvilke nationale bestemmelser der gælder sådanne førere.«

| 15) | Artikel 16, stk. 3, litra a), affattes således:






  »a) | indeholder alle de i stk. 2 nævnte oplysninger for en minimumsperiode, som omfatter kontroldagen og de 56 foregående dage; disse oplysninger skal ajourføres regelmæssigt og mindst en gang om måneden.« |
| --- | --- | --- |

15)

Artikel 16, stk. 3, litra a), affattes således:

»a)

indeholder alle de i stk. 2 nævnte oplysninger for en minimumsperiode, som omfatter kontroldagen og de 56 foregående dage; disse oplysninger skal ajourføres regelmæssigt og mindst en gang om måneden.«

| 16) | Artikel 19, stk. 1, affattes således:

  »1.   Medlemsstaterne fastsætter regler om sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelser af bestemmelserne i denne forordning og forordning (EU) nr. 165/2014 og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de anvendes. Sanktionerne skal være effektive og stå i et rimeligt forhold til overtrædelsernes alvor som anført i bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF (*3), samt have afskrækkende virkning og ikke medføre forskelsbehandling. Der må for samme overtrædelse af nærværende forordning og af forordning (EU) nr. 165/2014 ikke pålægges mere end én sanktion eller indledes mere end én retsforfølgning. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om disse regler og foranstaltninger sammen med den metode og de kriterier, der på nationalt plan er valgt med henblik på at vurdere deres forholdsmæssighed. Medlemsstaterne giver straks meddelelse om senere ændringer, der berører dem. Kommissionen underretter medlemsstaterne om disse regler og foranstaltninger og om ændringer heraf. Kommissionen sikrer, at disse oplysninger offentliggøres på et dedikeret offentligt websted på alle officielle EU-sprog, der indeholder detaljerede oplysninger om de sanktioner, der gælder i medlemsstaterne.


  (*3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF af 15. marts 2006 om minimumsbetingelser for gennemførelse af forordning (EF) nr. 561/2006 og (EU) nr. 165/2014 samt direktiv 2002/15/EF med hensyn til sociale bestemmelser inden for vejtransportvirksomhed og om ophævelse af Rådets direktiv 88/599/EØF (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 35).«
  " |
| --- | --- |

16)

Artikel 19, stk. 1, affattes således:

»1.   Medlemsstaterne fastsætter regler om sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelser af bestemmelserne i denne forordning og forordning (EU) nr. 165/2014 og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de anvendes. Sanktionerne skal være effektive og stå i et rimeligt forhold til overtrædelsernes alvor som anført i bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF (*3), samt have afskrækkende virkning og ikke medføre forskelsbehandling. Der må for samme overtrædelse af nærværende forordning og af forordning (EU) nr. 165/2014 ikke pålægges mere end én sanktion eller indledes mere end én retsforfølgning. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om disse regler og foranstaltninger sammen med den metode og de kriterier, der på nationalt plan er valgt med henblik på at vurdere deres forholdsmæssighed. Medlemsstaterne giver straks meddelelse om senere ændringer, der berører dem. Kommissionen underretter medlemsstaterne om disse regler og foranstaltninger og om ændringer heraf. Kommissionen sikrer, at disse oplysninger offentliggøres på et dedikeret offentligt websted på alle officielle EU-sprog, der indeholder detaljerede oplysninger om de sanktioner, der gælder i medlemsstaterne.

(*3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF af 15. marts 2006 om minimumsbetingelser for gennemførelse af forordning (EF) nr. 561/2006 og (EU) nr. 165/2014 samt direktiv 2002/15/EF med hensyn til sociale bestemmelser inden for vejtransportvirksomhed og om ophævelse af Rådets direktiv 88/599/EØF (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 35).«
  "

*3

| 17) | Artikel 22 ændres således:






  a) | Stk. 1 affattes således:

  »1.   Medlemsstaterne arbejder tæt sammen med hinanden og yder hinanden gensidig bistand uden ugrundet ophold med henblik på at fremme konsekvent anvendelse og effektiv håndhævelse af denne forordning i overensstemmelse med kravene i artikel 8 i direktiv 2006/22/EF.« |
| --- | --- | --- |

17)

Artikel 22 ændres således:

a)

Stk. 1 affattes således:

»1.   Medlemsstaterne arbejder tæt sammen med hinanden og yder hinanden gensidig bistand uden ugrundet ophold med henblik på at fremme konsekvent anvendelse og effektiv håndhævelse af denne forordning i overensstemmelse med kravene i artikel 8 i direktiv 2006/22/EF.«

| b) | I stk. 2 tilføjes følgende litra:






  »c) | andre specifikke oplysninger, herunder risikoklassificering af virksomheden, som kan få følger for overholdelsen af denne forordning.« |
| --- | --- | --- |

b)

I stk. 2 tilføjes følgende litra:

»c)

andre specifikke oplysninger, herunder risikoklassificering af virksomheden, som kan få følger for overholdelsen af denne forordning.«

| c) | Følgende stykker indsættes:

  »3a.   Med henblik på udveksling af oplysninger inden for rammerne af denne forordning anvender medlemsstaterne de forbindelsesorganer inden for Unionen, der er udpeget i medfør af artikel 7 i direktiv 2006/22/EF.


  3b.   Gensidigt administrativt samarbejde og gensidig bistand ydes uden betaling.« |
| --- | --- |

c)

Følgende stykker indsættes:

»3a.   Med henblik på udveksling af oplysninger inden for rammerne af denne forordning anvender medlemsstaterne de forbindelsesorganer inden for Unionen, der er udpeget i medfør af artikel 7 i direktiv 2006/22/EF.

3b.   Gensidigt administrativt samarbejde og gensidig bistand ydes uden betaling.«

| 18) | Følgende artikel indsættes:

  »Artikel 23a

  1.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.


  2.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 8a, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 20. august 2020.
  Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af 5-årsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.


  3.   Den i artikel 8a omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.


  4.   Inden vedtagelsen af en delegeret retsakt hører Kommissionen eksperter, som er udpeget af hver enkelt medlemsstat, i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (*4).


  5.   Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.


  6.   En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 8a træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har underrettet Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.



  (*4)  
  EUT L 123 af 12.5.2016, s. 1.«
  " |
| --- | --- |

18)

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 23a

1.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.

2.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 8a, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 20. august 2020.

Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af 5-årsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.

3.   Den i artikel 8a omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.

4.   Inden vedtagelsen af en delegeret retsakt hører Kommissionen eksperter, som er udpeget af hver enkelt medlemsstat, i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (*4).

5.   Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

6.   En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 8a træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har underrettet Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.

(*4)  
  EUT L 123 af 12.5.2016, s. 1.«
  "

*4

| 19) | Artikel 24, stk. 2, erstattes af følgende:

  »2.   Når der henvises til dette stykke, finder artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (*5) anvendelse.


  2a.   Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.


  (*5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).«
  " |
| --- | --- |

19)

Artikel 24, stk. 2, erstattes af følgende:

»2.   Når der henvises til dette stykke, finder artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (*5) anvendelse.

2a.   Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.

(*5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).«
  "

*5

| 20) | Artikel 25, stk. 2, affattes således:

  »2.   I de i stk. 1, litra b), omhandlede tilfælde vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, der fastsætter fælles tilgange.
  Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 24, stk. 2a.« |
| --- | --- |

20)

Artikel 25, stk. 2, affattes således:

»2.   I de i stk. 1, litra b), omhandlede tilfælde vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, der fastsætter fælles tilgange.

Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 24, stk. 2a.«

Artikel 2

I forordning (EU) nr. 165/2014 foretages følgende ændringer:

| 1) | Artikel 1, stk. 1, første afsnit, affattes således:

  »1.   Ved denne forordning fastsættes forpligtelser og krav i forhold til konstruktion, installering, brug, afprøvning og kontrol af takografer, som anvendes i vejtransport med henblik på at kontrollere overholdelsen af forordning (EF) nr. 561/2006, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 (*6), (EF) nr. 1072/2009 (*7) og (EF) nr. 1073/2009 (*8) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/15/EF (*9) og Rådets direktiv 92/6/EØF (*10) og 92/106/EØF (*11) og, for så vidt angår udstationering af arbejdstagere inden for vejtransport, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/71/EF (*12), direktiv 2014/67/EU (*13) og direktiv (EU) 2020/1057 (*14).


  (*6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet og om ophævelse af Rådets direktiv 96/26/EF (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 51)."


  (*7)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1072/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 72)."


  (*8)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler for adgang til det internationale marked for buskørsel og om ændring af forordning (EF) nr. 561/2006 (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 88)."


  (*9)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/15/EF af 11. marts 2002 om tilrettelæggelse af arbejdstid for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter (EFT L 80 af 23.3.2002, s. 35)."


  (*10)  Rådets direktiv 92/6/EØF af 10. februar 1992 om montering og anvendelse af hastighedsbegrænsende anordninger i visse klasser af motorkøretøjer i Fællesskabet (EFT L 57 af 2.3.1992, s. 27)."


  (*11)  Rådets direktiv 92/106/EØF af 7. december 1992 om indførelse af fælles regler for visse former for kombineret godstransport mellem medlemsstaterne (EFT L 368 af 17.12.1992, s. 38)."


  (*12)  Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 96/71/EF af 16. december 1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser (EFT L 18 af 21.1.1997, s. 1)."


  (*13)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/67/EU af 15. maj 2014 om håndhævelse af direktiv 96/71/EF om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser og om ændring af forordning (EU) nr. 1024/2012 om administrativt samarbejde via informationssystemet for det indre marked (»IMI-forordningen«) (EUT L 159 af 28.5.2014, s. 11)."


  (*14)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2020/1057 af 15. juli 2020 om fastsættelse af særlige regler med hensyn til direktiv 96/71/EF og direktiv 2014/67/EU om udstationering af førere i vejtransportsektoren og om ændring af direktiv 2006/22/EF, for så vidt angår håndhævelseskravene, og af forordning (EU) nr. 1024/2012 (EUT L 249 af 31.7.2020, s. 49).«
  " |
| --- | --- |

1)

Artikel 1, stk. 1, første afsnit, affattes således:

»1.   Ved denne forordning fastsættes forpligtelser og krav i forhold til konstruktion, installering, brug, afprøvning og kontrol af takografer, som anvendes i vejtransport med henblik på at kontrollere overholdelsen af forordning (EF) nr. 561/2006, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 (*6), (EF) nr. 1072/2009 (*7) og (EF) nr. 1073/2009 (*8) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/15/EF (*9) og Rådets direktiv 92/6/EØF (*10) og 92/106/EØF (*11) og, for så vidt angår udstationering af arbejdstagere inden for vejtransport, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/71/EF (*12), direktiv 2014/67/EU (*13) og direktiv (EU) 2020/1057 (*14).

(*6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet og om ophævelse af Rådets direktiv 96/26/EF (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 51)."

*6

(*7)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1072/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 72)."

*7

(*8)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler for adgang til det internationale marked for buskørsel og om ændring af forordning (EF) nr. 561/2006 (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 88)."

*8

(*9)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/15/EF af 11. marts 2002 om tilrettelæggelse af arbejdstid for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter (EFT L 80 af 23.3.2002, s. 35)."

*9

(*10)  Rådets direktiv 92/6/EØF af 10. februar 1992 om montering og anvendelse af hastighedsbegrænsende anordninger i visse klasser af motorkøretøjer i Fællesskabet (EFT L 57 af 2.3.1992, s. 27)."

*10

(*11)  Rådets direktiv 92/106/EØF af 7. december 1992 om indførelse af fælles regler for visse former for kombineret godstransport mellem medlemsstaterne (EFT L 368 af 17.12.1992, s. 38)."

*11

(*12)  Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 96/71/EF af 16. december 1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser (EFT L 18 af 21.1.1997, s. 1)."

*12

(*13)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/67/EU af 15. maj 2014 om håndhævelse af direktiv 96/71/EF om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser og om ændring af forordning (EU) nr. 1024/2012 om administrativt samarbejde via informationssystemet for det indre marked (»IMI-forordningen«) (EUT L 159 af 28.5.2014, s. 11)."

*13

(*14)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2020/1057 af 15. juli 2020 om fastsættelse af særlige regler med hensyn til direktiv 96/71/EF og direktiv 2014/67/EU om udstationering af førere i vejtransportsektoren og om ændring af direktiv 2006/22/EF, for så vidt angår håndhævelseskravene, og af forordning (EU) nr. 1024/2012 (EUT L 249 af 31.7.2020, s. 49).«
  "

*14

| 2) | Artikel 3, stk. 4, erstattes af følgende:

  »4.   Senest tre år efter udgangen af det år, hvor de i artikel 11, stk. 2, omhandlede detaljerede bestemmelser træder i kraft, skal følgende kategorier af køretøjer, der anvendes i en anden medlemsstat end den medlemsstat, der har indregistreret dem, udstyres med en intelligent takograf som fastsat i denne forordnings artikel 8, 9 og 10:






  a) | køretøjer, der er udstyret med en analog takograf |
| --- | --- | --- |

2)

Artikel 3, stk. 4, erstattes af følgende:

»4.   Senest tre år efter udgangen af det år, hvor de i artikel 11, stk. 2, omhandlede detaljerede bestemmelser træder i kraft, skal følgende kategorier af køretøjer, der anvendes i en anden medlemsstat end den medlemsstat, der har indregistreret dem, udstyres med en intelligent takograf som fastsat i denne forordnings artikel 8, 9 og 10:

a)

køretøjer, der er udstyret med en analog takograf

| b) | køretøjer, der er udstyret med en digital takograf, som overholder de specifikationer i bilag I B til forordning (EØF) nr. 3821/85, der var gældende indtil den 30. september 2011 |
| --- | --- |

b)

køretøjer, der er udstyret med en digital takograf, som overholder de specifikationer i bilag I B til forordning (EØF) nr. 3821/85, der var gældende indtil den 30. september 2011

| c) | køretøjer, der er udstyret med en digital takograf, som overholder de specifikationer i bilag I B til forordning (EØF) nr. 3821/85, der er gældende fra den 1. oktober 2011, og |
| --- | --- |

c)

køretøjer, der er udstyret med en digital takograf, som overholder de specifikationer i bilag I B til forordning (EØF) nr. 3821/85, der er gældende fra den 1. oktober 2011, og

| d) | køretøjer, der er udstyret med en digital takograf, som overholder de specifikationer i bilag I B til forordning (EØF) nr. 3821/85, der er gældende fra den 1. oktober 2012. |
| --- | --- |

d)

køretøjer, der er udstyret med en digital takograf, som overholder de specifikationer i bilag I B til forordning (EØF) nr. 3821/85, der er gældende fra den 1. oktober 2012.

4a.   Senest fire år efter det år, hvor de i artikel 11, stk. 2, omhandlede detaljerede bestemmelser træder i kraft, skal køretøjer, der er udstyret med en intelligent takograf, som overholder bilag I C til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/799 (*15), og som anvendes i en anden medlemsstat end den medlemsstat, der har indregistreret dem, udstyres med en intelligent takograf som fastsat i denne forordnings artikel 8, 9 og 10.

(*15)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/799 af 18. marts 2016 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 om fastsættelse af forskrifter for konstruktion, afprøvning, installering, brug og reparation af takografer og deres komponenter (EUT L 139 af 26.5.2016, s. 1).«
  "

*15

| 3) | I artikel 4, stk. 2, indsættes følgende led efter det fjerde led:






  »— | have tilstrækkelig hukommelseskapacitet til at lagre alle de data, der kræves i henhold til denne forordning.« |
| --- | --- | --- |

3)

I artikel 4, stk. 2, indsættes følgende led efter det fjerde led:

»—

have tilstrækkelig hukommelseskapacitet til at lagre alle de data, der kræves i henhold til denne forordning.«

| 4) | Artikel 7 affattes således:

  »Artikel 7
  Databeskyttelse

  1.   Medlemsstaterne sørger for, at behandlingen af personoplysninger i forbindelse med denne forordning udelukkende udføres med henblik på at kontrollere overholdelse af denne forordning og forordning (EF) nr. 561/2006, (EF) nr. 1071/2009, (EF) nr. 1072/2009, (EF) nr. 1073/2009, direktiv 2002/15/EF, 92/6/EØF og 92/106/EØF og, for så vidt angår udstationering af førere inden for vejtransport, direktiv 96/71/EF, 2014/67/EU og (EU) 2020/1057.


  2.   Medlemsstaterne sørger navnlig for, at personoplysninger er beskyttet mod andre anvendelser end dem, der hænger snævert sammen med de EU-retsakter, der er omhandlet i stk. 1, vedrørende:






  a) | anvendelsen af et globalt satellitnavigationssystem (GNSS) til registrering af positionsdata som omhandlet i artikel 8 |
| --- | --- | --- |

4)

Artikel 7 affattes således:

»Artikel 7

Databeskyttelse

1.   Medlemsstaterne sørger for, at behandlingen af personoplysninger i forbindelse med denne forordning udelukkende udføres med henblik på at kontrollere overholdelse af denne forordning og forordning (EF) nr. 561/2006, (EF) nr. 1071/2009, (EF) nr. 1072/2009, (EF) nr. 1073/2009, direktiv 2002/15/EF, 92/6/EØF og 92/106/EØF og, for så vidt angår udstationering af førere inden for vejtransport, direktiv 96/71/EF, 2014/67/EU og (EU) 2020/1057.

2.   Medlemsstaterne sørger navnlig for, at personoplysninger er beskyttet mod andre anvendelser end dem, der hænger snævert sammen med de EU-retsakter, der er omhandlet i stk. 1, vedrørende:

a)

anvendelsen af et globalt satellitnavigationssystem (GNSS) til registrering af positionsdata som omhandlet i artikel 8

| b) | anvendelsen af fjernkommunikation til kontrolformål som omhandlet i artikel 9, anvendelsen af takografer med et interface som omhandlet i artikel 10, den elektroniske udveksling af oplysninger om førerkort som omhandlet i artikel 31 og navnlig enhver grænseoverskridende udveksling af sådanne data med tredjelande, og |
| --- | --- |

b)

anvendelsen af fjernkommunikation til kontrolformål som omhandlet i artikel 9, anvendelsen af takografer med et interface som omhandlet i artikel 10, den elektroniske udveksling af oplysninger om førerkort som omhandlet i artikel 31 og navnlig enhver grænseoverskridende udveksling af sådanne data med tredjelande, og

| c) | transportvirksomheders opbevaring af optegnelser som omhandlet i artikel 33. |
| --- | --- |

c)

transportvirksomheders opbevaring af optegnelser som omhandlet i artikel 33.

3.   Digitale takografer udformes således, at privatlivets fred sikres. Kun data, som er nødvendige til de i stk. 1 omhandlede formål, må behandles.

4.   Køretøjers ejere, transportvirksomheder og eventuelt andre berørte enheder skal i givet fald opfylde de relevante bestemmelser om beskyttelse af personoplysninger.«

| 5) | Artikel 8, stk. 1, affattes således:

  »1.   Med henblik på at lette kontrollen af overholdelsen af den relevante lovgivning skal køretøjets position registreres automatisk på følgende punkter eller på det punkt tættest ved sådanne steder, hvor satellitsignalet er til rådighed:






  — | stedet, hvor den daglige arbejdsperiode påbegyndes |
| --- | --- | --- |

5)

Artikel 8, stk. 1, affattes således:

»1.   Med henblik på at lette kontrollen af overholdelsen af den relevante lovgivning skal køretøjets position registreres automatisk på følgende punkter eller på det punkt tættest ved sådanne steder, hvor satellitsignalet er til rådighed:

—

stedet, hvor den daglige arbejdsperiode påbegyndes

| — | hver gang, køretøjet krydser en medlemsstats grænse |
| --- | --- |

—

hver gang, køretøjet krydser en medlemsstats grænse

| — | hver gang, der i forbindelse med køretøjet foretages læsnings- eller aflæsningsaktiviteter |
| --- | --- |

—

hver gang, der i forbindelse med køretøjet foretages læsnings- eller aflæsningsaktiviteter

| — | hver tredje times kumulerede køretid og |
| --- | --- |

—

hver tredje times kumulerede køretid og

| — | stedet, hvor den daglige arbejdsperiode afsluttes. |
| --- | --- |

—

stedet, hvor den daglige arbejdsperiode afsluttes.

Med henblik på at lette kontrolmyndighedernes kontrol af overholdelse af reglerne skal den intelligente takograf også registrere, om køretøjet er blevet brugt til godstransport eller personbefordring som påkrævet i henhold til forordning (EF) nr. 561/2006.

Til disse formål skal køretøjer, som registreres for første gang 36 måneder efter de i artikel 11, stk. 1, omhandlede detaljerede bestemmelsers ikrafttræden, have en takograf monteret, der er tilsluttet en lokaliseringstjeneste, der er baseret på et satellitnavigationssystem.

Registreringen af grænsepassage og supplerende aktiviteter, der er omhandlet i første afsnit, andet og tredje led, og i andet afsnit, gælder imidlertid for køretøjer, som blev registreret i en medlemsstat for første gang mere end to år efter de i artikel 11, stk. 2, omhandlede detaljerede bestemmelsers ikrafttræden, uden at dette berører forpligtelsen til senere at opgradere visse køretøjer i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4.«

| 6) | Artikel 9 ændres således:






  a) | Stk. 2 affattes således:

  »2.   Tre år efter ikrafttræden af de i artikel 11, stk. 2, omhandlede detaljerede bestemmelser udstyrer medlemsstaterne i behørigt omfang deres kontrolmyndigheder med det udstyr til tidlig fjernafsløring, der er nødvendigt for at muliggøre den i nærværende artikel omhandlede datakommunikation, idet der tages højde for medlemsstaternes specifikke håndhævelseskrav og -strategier. Indtil dette tidspunkt kan medlemsstaterne bestemme, hvorvidt deres kontrolmyndigheder skal udstyres med sådan udstyr til tidlig fjernafsløring.« |
| --- | --- | --- |

6)

Artikel 9 ændres således:

a)

Stk. 2 affattes således:

»2.   Tre år efter ikrafttræden af de i artikel 11, stk. 2, omhandlede detaljerede bestemmelser udstyrer medlemsstaterne i behørigt omfang deres kontrolmyndigheder med det udstyr til tidlig fjernafsløring, der er nødvendigt for at muliggøre den i nærværende artikel omhandlede datakommunikation, idet der tages højde for medlemsstaternes specifikke håndhævelseskrav og -strategier. Indtil dette tidspunkt kan medlemsstaterne bestemme, hvorvidt deres kontrolmyndigheder skal udstyres med sådan udstyr til tidlig fjernafsløring.«

| b) | Stk. 3 affattes således:

  »3.   Den i stk. 1 omhandlede kommunikation med takografen etableres udelukkende, når kontrolmyndighedernes udstyr anmoder herom. Det skal sikres, at integriteten og ægtheden af data fra registreringen og kontroludstyret garanteres. Adgang til de kommunikerede data begrænses til kontrolmyndigheder, der er bemyndiget til at kontrollere overtrædelser af de i artikel 7, stk. 1, omhandlede EU-retsakter og af nærværende forordning, og til værksteder, for så vidt det er nødvendigt at kontrollere takografens korrekte funktion.« |
| --- | --- |

b)

Stk. 3 affattes således:

»3.   Den i stk. 1 omhandlede kommunikation med takografen etableres udelukkende, når kontrolmyndighedernes udstyr anmoder herom. Det skal sikres, at integriteten og ægtheden af data fra registreringen og kontroludstyret garanteres. Adgang til de kommunikerede data begrænses til kontrolmyndigheder, der er bemyndiget til at kontrollere overtrædelser af de i artikel 7, stk. 1, omhandlede EU-retsakter og af nærværende forordning, og til værksteder, for så vidt det er nødvendigt at kontrollere takografens korrekte funktion.«

| c) | I stk. 4 tilføjes følgende led:






  »— | overskridelse af maksimal køretid.« |
| --- | --- | --- |

c)

I stk. 4 tilføjes følgende led:

»—

overskridelse af maksimal køretid.«

| 7) | I artikel 10 tilføjes følgende stykke:
  »Takograferne til køretøjer, som registreres for første gang i en medlemsstat mere end to år efter ikrafttræden af de i artikel 11, stk. 2, omhandlede detaljerede bestemmelser, skal være udstyret med det i stk. 1 omhandlede interface.« |
| --- | --- |

7)

I artikel 10 tilføjes følgende stykke:

»Takograferne til køretøjer, som registreres for første gang i en medlemsstat mere end to år efter ikrafttræden af de i artikel 11, stk. 2, omhandlede detaljerede bestemmelser, skal være udstyret med det i stk. 1 omhandlede interface.«

| 8) | Artikel 11 ændres således:






  a) | Stk. 1 affattes således:
  »For at sikre, at intelligente takografer overholder principperne og kravene i denne forordning, vedtager Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter detaljerede bestemmelser, der er nødvendige for den ensartede anvendelse af artikel 8, 9 og 10, bortset fra bestemmelser om takografens registrering af supplerende data.
  Senest den 21. august 2021 vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, der fastlægger de detaljerede bestemmelser for den ensartede anvendelse af forpligtelsen til at registrere og lagre oplysninger om alle køretøjets grænsepassager og aktiviteter, der er omhandlet i artikel 8, stk. 1, første afsnit, andet og tredje led, og artikel 8, stk. 1, andet afsnit.
  Senest den 21. februar 2022 vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter om de detaljerede bestemmelser, der er nødvendige for den ensartede anvendelse af regler om datakrav og funktioner, herunder denne forordnings artikel 8, 9 og 10, og installationen af takografer for de køretøjer, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra aa), i forordning (EF) nr. 561/2006.
  Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 42, stk. 3.« |
| --- | --- | --- |

8)

Artikel 11 ændres således:

a)

Stk. 1 affattes således:

»For at sikre, at intelligente takografer overholder principperne og kravene i denne forordning, vedtager Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter detaljerede bestemmelser, der er nødvendige for den ensartede anvendelse af artikel 8, 9 og 10, bortset fra bestemmelser om takografens registrering af supplerende data.

Senest den 21. august 2021 vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, der fastlægger de detaljerede bestemmelser for den ensartede anvendelse af forpligtelsen til at registrere og lagre oplysninger om alle køretøjets grænsepassager og aktiviteter, der er omhandlet i artikel 8, stk. 1, første afsnit, andet og tredje led, og artikel 8, stk. 1, andet afsnit.

Senest den 21. februar 2022 vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter om de detaljerede bestemmelser, der er nødvendige for den ensartede anvendelse af regler om datakrav og funktioner, herunder denne forordnings artikel 8, 9 og 10, og installationen af takografer for de køretøjer, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra aa), i forordning (EF) nr. 561/2006.

Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 42, stk. 3.«

| b) | Stk. 2, indledningen, affattes således:
  »De i denne artikels stk. 1, 2 og 3 omhandlede detaljerede bestemmelser skal:« |
| --- | --- |

b)

Stk. 2, indledningen, affattes således:

»De i denne artikels stk. 1, 2 og 3 omhandlede detaljerede bestemmelser skal:«

| 9) | I artikel 22, stk. 5, erstattes tredje og fjerde afsnit af følgende:
  »Fjernede eller brudte plomberinger erstattes af en autoriseret installatør eller et autoriseret værksted uden unødig forsinkelse, og senest syv dage efter at de blev fjernet eller brudt. Er plomberingerne blevet fjernet eller brudt til kontrolformål, kan de erstattes af en kontrolmedarbejder ved hjælp af plomberingsudstyr og et unikt særligt mærke uden unødig forsinkelse.
  Når en kontrolmedarbejder fjerner en plombering, indsættes kontrolkortet i takografen, i det øjeblik plomberingen fjernes, og indtil kontrollen er afsluttet, herunder i tilfælde af anbringelse af en ny plombering. Kontrolmedarbejderen udsteder en skriftlig erklæring, som mindst indeholder følgende oplysninger:






  — | køretøjets identifikationsnummer |
| --- | --- | --- |

9)

I artikel 22, stk. 5, erstattes tredje og fjerde afsnit af følgende:

»Fjernede eller brudte plomberinger erstattes af en autoriseret installatør eller et autoriseret værksted uden unødig forsinkelse, og senest syv dage efter at de blev fjernet eller brudt. Er plomberingerne blevet fjernet eller brudt til kontrolformål, kan de erstattes af en kontrolmedarbejder ved hjælp af plomberingsudstyr og et unikt særligt mærke uden unødig forsinkelse.

Når en kontrolmedarbejder fjerner en plombering, indsættes kontrolkortet i takografen, i det øjeblik plomberingen fjernes, og indtil kontrollen er afsluttet, herunder i tilfælde af anbringelse af en ny plombering. Kontrolmedarbejderen udsteder en skriftlig erklæring, som mindst indeholder følgende oplysninger:

—

køretøjets identifikationsnummer

| — | kontrolmedarbejderens navn |
| --- | --- |

—

kontrolmedarbejderens navn

| — | kontrolmyndighed og medlemsstat |
| --- | --- |

—

kontrolmyndighed og medlemsstat

| — | kontrolkortets nummer |
| --- | --- |

—

kontrolkortets nummer

| — | den fjernede plomberings nummer |
| --- | --- |

—

den fjernede plomberings nummer

| — | dato og tidspunkt for fjernelse af plomberingen |
| --- | --- |

—

dato og tidspunkt for fjernelse af plomberingen

| — | den nye plomberings nummer, hvor kontrolmedarbejderen har anbragt en ny plombering. |
| --- | --- |

—

den nye plomberings nummer, hvor kontrolmedarbejderen har anbragt en ny plombering.

Inden plomberingerne erstattes, foretager et autoriseret værksted kontrol og kalibrering af takografen, undtagen når en plombering er blevet fjernet eller brudt til kontrolformål og erstattet af en kontrolmedarbejder.«

| 10) | I artikel 26 indsættes følgende stykke:

  »7a.   De kompetente myndigheder i den udstedende medlemsstat kan kræve, at en fører udskifter førerkortet med et nyt, hvis det er nødvendigt for at overholde de relevante tekniske specifikationer.« |
| --- | --- |

10)

I artikel 26 indsættes følgende stykke:

»7a.   De kompetente myndigheder i den udstedende medlemsstat kan kræve, at en fører udskifter førerkortet med et nyt, hvis det er nødvendigt for at overholde de relevante tekniske specifikationer.«

| 11) | Artikel 34 ændres således:






  a) | Stk. 1 affattes således:

  »1.   Førerne anvender diagramark eller førerkort, hver dag de kører, fra det øjeblik de overtager køretøjet. Diagramarket eller førerkortet udtages først ved afslutningen af den daglige arbejdsperiode, medmindre det er tilladt at udtage det på andre tidspunkter, eller det er nødvendigt for at indlæse landets nationalitetsmærke efter at have krydset en grænse. Intet diagramark eller førerkort må anvendes ud over det tidsrum, det gælder for.« |
| --- | --- | --- |

11)

Artikel 34 ændres således:

a)

Stk. 1 affattes således:

»1.   Førerne anvender diagramark eller førerkort, hver dag de kører, fra det øjeblik de overtager køretøjet. Diagramarket eller førerkortet udtages først ved afslutningen af den daglige arbejdsperiode, medmindre det er tilladt at udtage det på andre tidspunkter, eller det er nødvendigt for at indlæse landets nationalitetsmærke efter at have krydset en grænse. Intet diagramark eller førerkort må anvendes ud over det tidsrum, det gælder for.«

| b) | Stk. 5, litra b), ændres således:






  i) | Nr. iv) affattes således:






  »iv) | under tegnet



: pauser, hvil, årlig ferie eller sygeorlov« |
| --- | --- | --- | --- |

b)

Stk. 5, litra b), ændres således:

i)

Nr. iv) affattes således:

»iv)

under tegnet

  Image 1

: pauser, hvil, årlig ferie eller sygeorlov«

| ii) | Følgende nummer tilføjes:






  »v) | under tegnet for »færge/tog«: som supplement til tegnet



: hviletiden om bord på færge eller tog som påkrævet i artikel 9 i forordning (EF) nr. 561/2006.« |
| --- | --- | --- |

ii)

Følgende nummer tilføjes:

»v)

under tegnet for »færge/tog«: som supplement til tegnet

  Image 2

: hviletiden om bord på færge eller tog som påkrævet i artikel 9 i forordning (EF) nr. 561/2006.«

| c) | I stk. 6 tilføjes følgende litra:






  »f) | nationalitetsmærket for de lande, hvori den daglige arbejdsperiode begyndte og sluttede. Føreren skal også anføre nationalitetsmærket for det land, som føreren kører ind i efter at have krydset en medlemsstats grænse, ved begyndelsen af førerens første stop i denne medlemsstat. Dette første stop foretages på den nærmest mulige holdeplads ved eller efter grænsen. Hvor en medlemsstats grænse krydses på en færge eller i et tog, anfører føreren nationalitetsmærket for landet ved ankomsthavnen eller ankomststationen.« |
| --- | --- | --- |

c)

I stk. 6 tilføjes følgende litra:

»f)

nationalitetsmærket for de lande, hvori den daglige arbejdsperiode begyndte og sluttede. Føreren skal også anføre nationalitetsmærket for det land, som føreren kører ind i efter at have krydset en medlemsstats grænse, ved begyndelsen af førerens første stop i denne medlemsstat. Dette første stop foretages på den nærmest mulige holdeplads ved eller efter grænsen. Hvor en medlemsstats grænse krydses på en færge eller i et tog, anfører føreren nationalitetsmærket for landet ved ankomsthavnen eller ankomststationen.«

| d) | Stk. 7 affattes således:

  »7.   Føreren indlæser i den digitale takograf nationalitetsmærket for de lande, hvori den daglige arbejdsperiode begyndte og sluttede.
  Fra den 2. februar 2022 indlæser føreren også nationalitetsmærket for det land, som føreren kører ind i efter at have krydset en medlemsstats grænse, ved begyndelsen af førerens første stop i denne medlemsstat. Dette første stop skal foretages på den nærmest mulige holdeplads ved eller efter grænsen. Hvis en medlemsstats grænse krydses på en færge eller i et tog, indlæser føreren nationalitetsmærket for landet ved ankomsthavnen eller ankomststationen.
  En medlemsstat kan pålægge førerne af køretøjer, der udfører indlandstransport på landets område, ud over landets nationalitetsmærke at tilføje mere detaljerede geografiske betegnelser, hvis medlemsstaten inden den 1. april 1998 har underrettet Kommissionen om disse detaljerede geografiske betegnelser.
  Førerne pålægges ikke at indlæse de i første afsnit omhandlede oplysninger, hvis takografen automatisk registrerer positionsdata i overensstemmelse med artikel 8.« |
| --- | --- |

d)

Stk. 7 affattes således:

»7.   Føreren indlæser i den digitale takograf nationalitetsmærket for de lande, hvori den daglige arbejdsperiode begyndte og sluttede.

Fra den 2. februar 2022 indlæser føreren også nationalitetsmærket for det land, som føreren kører ind i efter at have krydset en medlemsstats grænse, ved begyndelsen af førerens første stop i denne medlemsstat. Dette første stop skal foretages på den nærmest mulige holdeplads ved eller efter grænsen. Hvis en medlemsstats grænse krydses på en færge eller i et tog, indlæser føreren nationalitetsmærket for landet ved ankomsthavnen eller ankomststationen.

En medlemsstat kan pålægge førerne af køretøjer, der udfører indlandstransport på landets område, ud over landets nationalitetsmærke at tilføje mere detaljerede geografiske betegnelser, hvis medlemsstaten inden den 1. april 1998 har underrettet Kommissionen om disse detaljerede geografiske betegnelser.

Førerne pålægges ikke at indlæse de i første afsnit omhandlede oplysninger, hvis takografen automatisk registrerer positionsdata i overensstemmelse med artikel 8.«

| 12) | Artikel 36 ændres således:






  a) | Stk. 1 ændres således:






  i) | Nr. i) affattes således:






  »i) | diagramarkene for den pågældende dag og de forudgående 56 dage«. |
| --- | --- | --- | --- | --- |

12)

Artikel 36 ændres således:

a)

Stk. 1 ændres således:

i)

Nr. i) affattes således:

»i)

diagramarkene for den pågældende dag og de forudgående 56 dage«.

| ii) | Nr. iii) affattes således:






  »iii) | alle manuelle registreringer og udskrifter, der er foretaget den pågældende dag og de forudgående 56 dage.« |
| --- | --- | --- |

ii)

Nr. iii) affattes således:

»iii)

alle manuelle registreringer og udskrifter, der er foretaget den pågældende dag og de forudgående 56 dage.«

| b) | Stk. 2, nr. ii), affattes således:






  »ii) | alle manuelle registreringer og udskrifter, der er foretaget den pågældende dag og de forudgående 56 dage.« |
| --- | --- | --- |

b)

Stk. 2, nr. ii), affattes således:

»ii)

alle manuelle registreringer og udskrifter, der er foretaget den pågældende dag og de forudgående 56 dage.«

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 1, nr. 15), og artikel 2, nr. 12), finder dog anvendelse fra den 31. december 2024.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 15. juli 2020.

På Europa-Parlamentets vegne

D.M. SASSOLI

Formand

På Rådets vegne

J. KLOECKNER

Formand

---

(1)  
  EUT C 197 af 8.6.2018, s. 45.

1

(2)  
  EUT C 176 af 23.5.2018, s. 57.

2

(3)  Europa-Parlamentets holdning af 4.4.2019 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets førstebehandlingsholdning af 7.4.2020 (EUT C 151 af 6.5.2020, s. 1). Europa-Parlamentets holdning af 9.7.2020 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

3

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 af 15. marts 2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 og (EF) nr. 2135/98 samt ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 1).

4

(5)  
  EUT L 123 af 12.5.2016, s. 1.

5

(6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1315/2013 af 11. december 2013 om Unionens retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet og om ophævelse af afgørelse nr. 661/2010/EU (EUT L 348 af 20.12.2013, s. 1).

6

(7)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 af 4. februar 2014 om takografer inden for vejtransport, om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport (EUT L 60 af 28.2.2014, s. 1).

7

(8)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1149 af 20. juni 2019 om oprettelse af en europæisk arbejdsmarkedsmyndighed, om ændring af forordning (EF) nr. 883/2004, (EU) nr. 492/2011 og (EU) 2016/589 og om ophævelse af afgørelse (EU) 2016/344 (EUT L 186 af 11.7.2019, s. 21).

8

(9)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1724 af 2. oktober 2018 om oprettelse af en fælles digital portal, der giver adgang til oplysninger, procedurer og bistands- og problemløsningstjenester, og om ændring af forordning (EU) nr. 1024/2012 (EUT L 295 af 21.11.2018, s. 1).

9

(10)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).

10

(11)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler for adgang til det internationale marked for buskørsel og om ændring af forordning (EF) nr. 561/2006 (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 88).

11

---

| 31.7.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 249/17 |
| --- | --- | --- | --- |

31.7.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 249/17

---

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) 2020/1055

af 15. juli 2020

om ændring af forordning (EF) nr. 1071/2009, (EF) nr. 1072/2009 og (EU) nr. 1024/2012 med henblik på at tilpasse dem til udviklingen i vejtransportsektoren

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 91, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),

efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Erfaringerne med gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 (4) og forordning (EF) nr. 1072/2009 (5) har vist, at reglerne i disse forordninger rummer mulighed for forbedring på en række punkter. |
| --- | --- |

(1)

Erfaringerne med gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 (4) og forordning (EF) nr. 1072/2009 (5) har vist, at reglerne i disse forordninger rummer mulighed for forbedring på en række punkter.

| (2) | Medmindre andet er fastsat i national ret, finder reglerne om adgang til vejtransporterhvervet indtil videre ikke anvendelse på virksomheder, der udøver godskørselserhvervet udelukkende med motorkøretøjer eller vogntog med en tilladt totalmasse på højst 3,5 ton. Antallet af sådanne virksomheder, der er aktive inden for både national og international transport, har været stigende. Derfor har en række medlemsstater besluttet også at anvende reglerne om adgang til vejtransporterhvervet som fastsat i forordning (EF) nr. 1071/2009 på disse virksomheder. For at undgå mulige smuthuller og sikre et minimum af professionalisering af den sektor, der benytter motorkøretøjer, der udelukkende er bestemt til godskørsel, med en tilladt totalmasse på højst 3,5 ton, ved hjælp af fælles regler og således sikre en indbyrdes tilnærmelse af konkurrencevilkårene for alle udøvere af transporterhvervet, bør nævnte forordning ændres. Kravene for adgang til erhvervet bør gøres obligatoriske for udøvere af transporterhvervet, der anvender motorkøretøjer eller vogntog, der udelukkende er bestemt til godskørsel og med en tilladt totalmasse på over 2,5 ton, men ikke over 3,5 ton, og som indgår i international transport. |
| --- | --- |

(2)

Medmindre andet er fastsat i national ret, finder reglerne om adgang til vejtransporterhvervet indtil videre ikke anvendelse på virksomheder, der udøver godskørselserhvervet udelukkende med motorkøretøjer eller vogntog med en tilladt totalmasse på højst 3,5 ton. Antallet af sådanne virksomheder, der er aktive inden for både national og international transport, har været stigende. Derfor har en række medlemsstater besluttet også at anvende reglerne om adgang til vejtransporterhvervet som fastsat i forordning (EF) nr. 1071/2009 på disse virksomheder. For at undgå mulige smuthuller og sikre et minimum af professionalisering af den sektor, der benytter motorkøretøjer, der udelukkende er bestemt til godskørsel, med en tilladt totalmasse på højst 3,5 ton, ved hjælp af fælles regler og således sikre en indbyrdes tilnærmelse af konkurrencevilkårene for alle udøvere af transporterhvervet, bør nævnte forordning ændres. Kravene for adgang til erhvervet bør gøres obligatoriske for udøvere af transporterhvervet, der anvender motorkøretøjer eller vogntog, der udelukkende er bestemt til godskørsel og med en tilladt totalmasse på over 2,5 ton, men ikke over 3,5 ton, og som indgår i international transport.

| (3) | I henhold til forordning (EF) nr. 1072/2009 er visse internationale godskørselsaktiviteter fritaget fra kravet om en fællesskabstilladelse for at få adgang til det europæiske marked for godskørsel. Som led i organiseringen af dette marked bør godskørselsvirksomheder, der transporterer varer med motorkøretøjer eller vogntog med en tilladt totalmasse på højst 2,5 ton, fritages fra kravet om en fællesskabstilladelse eller anden transporttilladelse. |
| --- | --- |

(3)

I henhold til forordning (EF) nr. 1072/2009 er visse internationale godskørselsaktiviteter fritaget fra kravet om en fællesskabstilladelse for at få adgang til det europæiske marked for godskørsel. Som led i organiseringen af dette marked bør godskørselsvirksomheder, der transporterer varer med motorkøretøjer eller vogntog med en tilladt totalmasse på højst 2,5 ton, fritages fra kravet om en fællesskabstilladelse eller anden transporttilladelse.

| (4) | Selv om køretøjer med en tilladt totalmasse under en vis tærskel ikke er omfattet af anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 1071/2009, giver nævnte forordning medlemsstaterne mulighed for at anvende en del af eller alle bestemmelserne heri på sådanne køretøjer. |
| --- | --- |

(4)

Selv om køretøjer med en tilladt totalmasse under en vis tærskel ikke er omfattet af anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 1071/2009, giver nævnte forordning medlemsstaterne mulighed for at anvende en del af eller alle bestemmelserne heri på sådanne køretøjer.

| (5) | I dag har medlemsstaterne mulighed for at indføre betingelser for adgang til vejtransporterhvervet, der går videre end dem, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1071/2009. Denne mulighed har vist sig ikke at være nødvendig for at opfylde bydende nødvendige behov og har ført til forskelle i reglerne om adgang til vejtransporterhvervet. Den bør derfor ophæves. |
| --- | --- |

(5)

I dag har medlemsstaterne mulighed for at indføre betingelser for adgang til vejtransporterhvervet, der går videre end dem, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1071/2009. Denne mulighed har vist sig ikke at være nødvendig for at opfylde bydende nødvendige behov og har ført til forskelle i reglerne om adgang til vejtransporterhvervet. Den bør derfor ophæves.

| (6) | For at bekæmpe fænomenet med såkaldte skuffeselskaber og sikre fair konkurrence og lige vilkår på det indre marked er det nødvendigt at sikre, at vejtransportvirksomheder, der er etableret i en medlemsstat, har en reel og vedvarende tilstedeværelse i den pågældende medlemsstat og udøver deres transportvirksomhed derfra. Derfor, og i lyset af erfaringerne, er det nødvendigt at tydeliggøre og skærpe bestemmelserne om eksistensen af et faktisk etableret og varigt forretningssted, samtidig med at det undgås, at der pålægges uforholdsmæssige administrative byrder. |
| --- | --- |

(6)

For at bekæmpe fænomenet med såkaldte skuffeselskaber og sikre fair konkurrence og lige vilkår på det indre marked er det nødvendigt at sikre, at vejtransportvirksomheder, der er etableret i en medlemsstat, har en reel og vedvarende tilstedeværelse i den pågældende medlemsstat og udøver deres transportvirksomhed derfra. Derfor, og i lyset af erfaringerne, er det nødvendigt at tydeliggøre og skærpe bestemmelserne om eksistensen af et faktisk etableret og varigt forretningssted, samtidig med at det undgås, at der pålægges uforholdsmæssige administrative byrder.

| (7) | Den reelle og vedvarende tilstedeværelse i etableringsmedlemsstaten bør navnlig kræve, at virksomheden udfører transporter med det passende tekniske udstyr, der befinder sig i denne medlemsstat. |
| --- | --- |

(7)

Den reelle og vedvarende tilstedeværelse i etableringsmedlemsstaten bør navnlig kræve, at virksomheden udfører transporter med det passende tekniske udstyr, der befinder sig i denne medlemsstat.

| (8) | Forordning (EF) nr. 1071/2009 pålægger virksomhederne at udføre deres aktiviteter effektivt og vedvarende med det hensigtsmæssige tekniske udstyr og de hensigtsmæssige faciliteter i en driftscentral beliggende i etableringsmedlemsstaten, og den giver mulighed for at indføre yderligere krav på nationalt plan, hvoraf det mest almindelige er et krav om at stille parkeringspladser til rådighed i etableringsmedlemsstaten. Disse krav, der anvendes på en uensartet måde, har imidlertid ikke været tilstrækkelige til at sikre en reel forbindelse til den pågældende medlemsstat med henblik på effektivt at bekæmpe skuffeselskaber og mindske risikoen for systematisk cabotagekørsel og nomadechauffører, der er organiseret fra en virksomhed, som køretøjerne ikke vender tilbage til. I betragtning af, at det for at sikre et velfungerende indre marked på transportområdet kan være nødvendigt at indføre særlige regler om etableringsretten og udvekslingen af tjenesteydelser, er det hensigtsmæssigt at harmonisere etableringskravene yderligere og styrke de krav, der er knyttet til tilstedeværelse i etableringsmedlemsstaten af de køretøjer, der anvendes af transportvirksomheden. Definitionen af et klart minimumsinterval, inden for hvilket køretøjet skal vende tilbage, bidrager også til at sikre, at de pågældende køretøjer kan vedligeholdes korrekt med det tekniske udstyr, der befinder sig i etableringsmedlemsstaten, og letter kontrol.
  Cyklussen for sådan tilbagevenden bør synkroniseres med transportvirksomhedens forpligtelse i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 (6) til at tilrettelægge sin drift på en sådan måde, at føreren kan vende tilbage til sin bopæl mindst hver fjerde uge, således at begge forpligtelser kan opfyldes ved, at føreren sammen med køretøjet som minimum vender tilbage efter hver anden cyklus på fire uger. Denne synkronisering styrker førerens ret til at vende tilbage og mindsker risikoen for, at køretøjet kun skal vende tilbage for at opfylde dette nye etableringskrav. Kravet om at vende tilbage til etableringsmedlemsstaten bør dog ikke omfatte krav om, at der udføres et bestemt antal aktiviteter i etableringsmedlemsstaten, eller på anden måde begrænse virksomhedernes mulighed for at levere tjenesteydelser i hele det indre marked. |
| --- | --- |

(8)

Forordning (EF) nr. 1071/2009 pålægger virksomhederne at udføre deres aktiviteter effektivt og vedvarende med det hensigtsmæssige tekniske udstyr og de hensigtsmæssige faciliteter i en driftscentral beliggende i etableringsmedlemsstaten, og den giver mulighed for at indføre yderligere krav på nationalt plan, hvoraf det mest almindelige er et krav om at stille parkeringspladser til rådighed i etableringsmedlemsstaten. Disse krav, der anvendes på en uensartet måde, har imidlertid ikke været tilstrækkelige til at sikre en reel forbindelse til den pågældende medlemsstat med henblik på effektivt at bekæmpe skuffeselskaber og mindske risikoen for systematisk cabotagekørsel og nomadechauffører, der er organiseret fra en virksomhed, som køretøjerne ikke vender tilbage til. I betragtning af, at det for at sikre et velfungerende indre marked på transportområdet kan være nødvendigt at indføre særlige regler om etableringsretten og udvekslingen af tjenesteydelser, er det hensigtsmæssigt at harmonisere etableringskravene yderligere og styrke de krav, der er knyttet til tilstedeværelse i etableringsmedlemsstaten af de køretøjer, der anvendes af transportvirksomheden. Definitionen af et klart minimumsinterval, inden for hvilket køretøjet skal vende tilbage, bidrager også til at sikre, at de pågældende køretøjer kan vedligeholdes korrekt med det tekniske udstyr, der befinder sig i etableringsmedlemsstaten, og letter kontrol.

Cyklussen for sådan tilbagevenden bør synkroniseres med transportvirksomhedens forpligtelse i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 (6) til at tilrettelægge sin drift på en sådan måde, at føreren kan vende tilbage til sin bopæl mindst hver fjerde uge, således at begge forpligtelser kan opfyldes ved, at føreren sammen med køretøjet som minimum vender tilbage efter hver anden cyklus på fire uger. Denne synkronisering styrker førerens ret til at vende tilbage og mindsker risikoen for, at køretøjet kun skal vende tilbage for at opfylde dette nye etableringskrav. Kravet om at vende tilbage til etableringsmedlemsstaten bør dog ikke omfatte krav om, at der udføres et bestemt antal aktiviteter i etableringsmedlemsstaten, eller på anden måde begrænse virksomhedernes mulighed for at levere tjenesteydelser i hele det indre marked.

| (9) | I det omfang adgangen til vejtransportvirksomhedserhvervet afhænger af den pågældende virksomheds opfyldelse af vandelskravet, er der behov for en præcisering vedrørende de personer, hvis adfærd skal tages i betragtning, de administrative procedurer, der skal følges, og karenstiden for rehabilitering, når en transportleder ikke længere opfylder vandelskravet. |
| --- | --- |

(9)

I det omfang adgangen til vejtransportvirksomhedserhvervet afhænger af den pågældende virksomheds opfyldelse af vandelskravet, er der behov for en præcisering vedrørende de personer, hvis adfærd skal tages i betragtning, de administrative procedurer, der skal følges, og karenstiden for rehabilitering, når en transportleder ikke længere opfylder vandelskravet.

| (10) | I betragtning af, at alvorlige overtrædelser af nationale skatteregler i høj grad kan påvirke vilkårene for fair konkurrence på markedet for godskørsel, bør sådanne overtrædelser føjes til de emner, der er relevante for vurderingen af opfyldelsen af vandelskravet. |
| --- | --- |

(10)

I betragtning af, at alvorlige overtrædelser af nationale skatteregler i høj grad kan påvirke vilkårene for fair konkurrence på markedet for godskørsel, bør sådanne overtrædelser føjes til de emner, der er relevante for vurderingen af opfyldelsen af vandelskravet.

| (11) | I betragtning af, at alvorlige overtrædelser af EU-reglerne om udstationering af arbejdstagere inden for vejtransport, cabotagekørsel og lovvalget for kontraktlige forpligtelser i høj grad kan påvirke markedet for godskørsel og arbejdstagernes sociale beskyttelse, bør sådanne overtrædelser føjes til de emner, der er relevante for vurderingen af opfyldelsen af vandelskravet. |
| --- | --- |

(11)

I betragtning af, at alvorlige overtrædelser af EU-reglerne om udstationering af arbejdstagere inden for vejtransport, cabotagekørsel og lovvalget for kontraktlige forpligtelser i høj grad kan påvirke markedet for godskørsel og arbejdstagernes sociale beskyttelse, bør sådanne overtrædelser føjes til de emner, der er relevante for vurderingen af opfyldelsen af vandelskravet.

| (12) | I lyset af betydningen af fair konkurrence på det indre marked bør overtrædelser af EU-regler, der er relevante for dette spørgsmål, herunder regler om adgang til markedet såsom cabotageregler, tages i betragtning ved vurderingen af, om transportledere og transportvirksomheder opfylder vandelskravet. Vilkårene for Kommissionens beføjelse til at definere alvorlighedsgraden af relevante overtrædelser bør derfor tydeliggøres. |
| --- | --- |

(12)

I lyset af betydningen af fair konkurrence på det indre marked bør overtrædelser af EU-regler, der er relevante for dette spørgsmål, herunder regler om adgang til markedet såsom cabotageregler, tages i betragtning ved vurderingen af, om transportledere og transportvirksomheder opfylder vandelskravet. Vilkårene for Kommissionens beføjelse til at definere alvorlighedsgraden af relevante overtrædelser bør derfor tydeliggøres.

| (13) | De kompetente nationale myndigheder har haft problemer med at fastslå, hvilke dokumenter virksomheder kan fremlægge som dokumentation for deres økonomiske grundlag, navnlig i mangel af attesterede årsregnskaber. Reglerne vedrørende den fornødne dokumentation for det økonomiske grundlag bør præciseres. |
| --- | --- |

(13)

De kompetente nationale myndigheder har haft problemer med at fastslå, hvilke dokumenter virksomheder kan fremlægge som dokumentation for deres økonomiske grundlag, navnlig i mangel af attesterede årsregnskaber. Reglerne vedrørende den fornødne dokumentation for det økonomiske grundlag bør præciseres.

| (14) | Virksomheder, der udøver godskørselserhvervet med motorkøretøjer eller vogntog, der udelukkende er bestemt til godskørsel og indgår i international transport, og som har en tilladt totalmasse på over 2,5 ton, men ikke over 3,5 ton, bør have et økonomisk grundlag af et vist minimum for at sikre, at de har de nødvendige midler til at gennemføre deres transporter på et stabilt og langsigtet grundlag. Da omfanget af de transporter, der udføres med disse køretøjer, generelt er begrænset, bør de tilsvarende krav til det økonomiske grundlag dog være mindre vidtgående end dem, der gælder for virksomheder, der anvender køretøjer, som overstiger denne grænse. Vogntog bør tages i betragtning ved fastsættelsen af det nødvendige økonomiske grundlag. Den kompetente myndighed bør anvende det højere økonomiske krav, hvis den tilladte totalmasse for vogntoget overstiger 3,5 ton. |
| --- | --- |

(14)

Virksomheder, der udøver godskørselserhvervet med motorkøretøjer eller vogntog, der udelukkende er bestemt til godskørsel og indgår i international transport, og som har en tilladt totalmasse på over 2,5 ton, men ikke over 3,5 ton, bør have et økonomisk grundlag af et vist minimum for at sikre, at de har de nødvendige midler til at gennemføre deres transporter på et stabilt og langsigtet grundlag. Da omfanget af de transporter, der udføres med disse køretøjer, generelt er begrænset, bør de tilsvarende krav til det økonomiske grundlag dog være mindre vidtgående end dem, der gælder for virksomheder, der anvender køretøjer, som overstiger denne grænse. Vogntog bør tages i betragtning ved fastsættelsen af det nødvendige økonomiske grundlag. Den kompetente myndighed bør anvende det højere økonomiske krav, hvis den tilladte totalmasse for vogntoget overstiger 3,5 ton.

| (15) | For at opretholde og skabe høje standarder for virksomheder uden at forårsage negative virkninger for det indre marked for vejtransport bør medlemsstaterne have mulighed for også at anvende de økonomiske krav, der vedrører anvendelsen af tunge køretøjer, på virksomheder, der er etableret på deres områder, for så vidt angår køretøjer, som har en tilladt totalmasse på ikke over 3,5 ton. |
| --- | --- |

(15)

For at opretholde og skabe høje standarder for virksomheder uden at forårsage negative virkninger for det indre marked for vejtransport bør medlemsstaterne have mulighed for også at anvende de økonomiske krav, der vedrører anvendelsen af tunge køretøjer, på virksomheder, der er etableret på deres områder, for så vidt angår køretøjer, som har en tilladt totalmasse på ikke over 3,5 ton.

| (16) | For at sikre en pålidelig vejtransportsektor og forbedre inddrivelsen af gæld til offentligretlige organer bør medlemsstaterne have mulighed for at kræve overholdelse af betalingsforpligtelser over for offentlige enheder såsom momsgæld og socialsikringsbidrag og for at kræve, at virksomheder ikke er genstand for en sag, som er indledt for at beskytte deres aktiver. |
| --- | --- |

(16)

For at sikre en pålidelig vejtransportsektor og forbedre inddrivelsen af gæld til offentligretlige organer bør medlemsstaterne have mulighed for at kræve overholdelse af betalingsforpligtelser over for offentlige enheder såsom momsgæld og socialsikringsbidrag og for at kræve, at virksomheder ikke er genstand for en sag, som er indledt for at beskytte deres aktiver.

| (17) | Oplysningerne om transportvirksomhederne i de nationale elektroniske registre bør være så fuldstændige og ajourførte som muligt, så de nationale myndigheder med ansvar for håndhævelsen af de relevante regler har et tilstrækkeligt overblik over de virksomheder, der er genstand for undersøgelse. Oplysningerne vedrørende registreringsnumrene på de køretøjer, som virksomhederne råder over, og virksomhedernes risikoklassificering bør navnlig muliggøre en bedre national og grænseoverskridende håndhævelse af bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1071/2009 og (EF) nr. 1072/2009. Reglerne om de nationale elektroniske registre bør derfor ændres i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

(17)

Oplysningerne om transportvirksomhederne i de nationale elektroniske registre bør være så fuldstændige og ajourførte som muligt, så de nationale myndigheder med ansvar for håndhævelsen af de relevante regler har et tilstrækkeligt overblik over de virksomheder, der er genstand for undersøgelse. Oplysningerne vedrørende registreringsnumrene på de køretøjer, som virksomhederne råder over, og virksomhedernes risikoklassificering bør navnlig muliggøre en bedre national og grænseoverskridende håndhævelse af bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1071/2009 og (EF) nr. 1072/2009. Reglerne om de nationale elektroniske registre bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

| (18) | For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser til bl.a. at vedtage de tekniske procedurer for elektronisk søgning i andre medlemsstaters nationale elektroniske registre. Dette kunne indebære procedurer, der er nødvendige for at sikre, at de kompetente myndigheder kan få adgang til den harmoniserede risikoklassificering af en virksomhed i henhold til artikel 9 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF (7) i forbindelse med vejkontroller. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (8). |
| --- | --- |

(18)

For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser til bl.a. at vedtage de tekniske procedurer for elektronisk søgning i andre medlemsstaters nationale elektroniske registre. Dette kunne indebære procedurer, der er nødvendige for at sikre, at de kompetente myndigheder kan få adgang til den harmoniserede risikoklassificering af en virksomhed i henhold til artikel 9 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF (7) i forbindelse med vejkontroller. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (8).

| (19) | Definitionen af den alvorligste overtrædelse for så vidt angår overskridelse af den daglige køretid som fastsat i bilag IV til forordning (EF) nr. 1071/2009 stemmer ikke overens med den relevante bestemmelse i forordning (EF) nr. 561/2006. Denne uoverensstemmelse fører til usikkerhed og forskelle i praksis blandt de nationale myndigheder, hvilket giver problemer i forbindelse med håndhævelsen af de pågældende regler. Definitionen bør derfor præciseres, så der sikres overensstemmelse mellem de to forordninger. |
| --- | --- |

(19)

Definitionen af den alvorligste overtrædelse for så vidt angår overskridelse af den daglige køretid som fastsat i bilag IV til forordning (EF) nr. 1071/2009 stemmer ikke overens med den relevante bestemmelse i forordning (EF) nr. 561/2006. Denne uoverensstemmelse fører til usikkerhed og forskelle i praksis blandt de nationale myndigheder, hvilket giver problemer i forbindelse med håndhævelsen af de pågældende regler. Definitionen bør derfor præciseres, så der sikres overensstemmelse mellem de to forordninger.

| (20) | Reglerne om national transport, der udføres i en begrænset periode af transportvirksomheder i en medlemsstat, hvor de ikke er hjemmehørende (»cabotagekørsel«), bør være klare, enkle og lette at håndhæve, samtidig med at den grad af liberalisering, der hidtil er opnået, bevares. |
| --- | --- |

(20)

Reglerne om national transport, der udføres i en begrænset periode af transportvirksomheder i en medlemsstat, hvor de ikke er hjemmehørende (»cabotagekørsel«), bør være klare, enkle og lette at håndhæve, samtidig med at den grad af liberalisering, der hidtil er opnået, bevares.

| (21) | Cabotagekørsel bør bidrage til at øge tunge erhvervskøretøjers belastningsfaktor og reducere tomkørsel og bør tillades, så længe den ikke foregår på en måde, som skaber en permanent eller vedvarende aktivitet i den berørte medlemsstat. For at undgå, at cabotagekørsel foregår på en måde, som skaber en permanent eller vedvarende aktivitet, bør transportvirksomheder ikke have tilladelse til at udføre cabotagekørsel i samme medlemsstat inden for et vist tidsrum efter afslutningen af en periode med cabotagekørsel. |
| --- | --- |

(21)

Cabotagekørsel bør bidrage til at øge tunge erhvervskøretøjers belastningsfaktor og reducere tomkørsel og bør tillades, så længe den ikke foregår på en måde, som skaber en permanent eller vedvarende aktivitet i den berørte medlemsstat. For at undgå, at cabotagekørsel foregår på en måde, som skaber en permanent eller vedvarende aktivitet, bør transportvirksomheder ikke have tilladelse til at udføre cabotagekørsel i samme medlemsstat inden for et vist tidsrum efter afslutningen af en periode med cabotagekørsel.

| (22) | Selv om den yderligere liberalisering, der er fastsat ved artikel 4 i Rådets direktiv 92/106/EØF (9), i forhold til cabotagekørsel i henhold til forordning (EF) nr. 1072/2009 har været gavnlig i forbindelse med at fremme kombineret transport og i princippet bør bibeholdes, er det nødvendigt at sikre, at den ikke misbruges. Erfaringen viser, at denne bestemmelse i visse dele af Unionen er blevet anvendt systematisk til at omgå cabotagekørslens midlertidige karakter og som grundlag for den vedvarende tilstedeværelse af køretøjer i en anden medlemsstat end den, hvor virksomheden har hjemsted. Sådan illoyal praksis risikerer at føre til social dumping og bringe overholdelse af lovrammen vedrørende cabotagekørsel i fare. Medlemsstaterne bør derfor have mulighed for at fravige artikel 4 i direktiv 92/106/EØF og at anvende bestemmelserne om cabotagekørsel i forordning (EF) nr. 1072/2009 med henblik på at håndtere sådanne problemer ved at indføre et forholdsmæssigt loft for den vedvarende tilstedeværelse af køretøjer på deres område. |
| --- | --- |

(22)

Selv om den yderligere liberalisering, der er fastsat ved artikel 4 i Rådets direktiv 92/106/EØF (9), i forhold til cabotagekørsel i henhold til forordning (EF) nr. 1072/2009 har været gavnlig i forbindelse med at fremme kombineret transport og i princippet bør bibeholdes, er det nødvendigt at sikre, at den ikke misbruges. Erfaringen viser, at denne bestemmelse i visse dele af Unionen er blevet anvendt systematisk til at omgå cabotagekørslens midlertidige karakter og som grundlag for den vedvarende tilstedeværelse af køretøjer i en anden medlemsstat end den, hvor virksomheden har hjemsted. Sådan illoyal praksis risikerer at føre til social dumping og bringe overholdelse af lovrammen vedrørende cabotagekørsel i fare. Medlemsstaterne bør derfor have mulighed for at fravige artikel 4 i direktiv 92/106/EØF og at anvende bestemmelserne om cabotagekørsel i forordning (EF) nr. 1072/2009 med henblik på at håndtere sådanne problemer ved at indføre et forholdsmæssigt loft for den vedvarende tilstedeværelse af køretøjer på deres område.

| (23) | Effektiv og virkningsfuld håndhævelse af reglerne er en forudsætning for fair konkurrence på det indre marked. Yderligere digitalisering af håndhævelsesværktøjerne er afgørende for at kunne frigøre håndhævelseskapacitet, reducere unødvendige administrative byrder for udøvere af det internationale transporterhverv og for navnlig små og mellemstore virksomheder, sætte mere målrettet ind over for højrisikable transportvirksomheder og afsløre svigagtig praksis. Det bør præciseres, hvilke midler vejtransportvirksomheder kan benytte til at dokumentere overensstemmelse med reglerne for cabotagekørsel. Vejkontrol bør baseres på transportdokumenter og på registreringer fra en takograf, hvis disse foreligger. For at forenkle tilvejebringelsen af relevant dokumentation og de kompetente myndigheders behandling heraf bør brug og overførsel af elektroniske transportoplysninger anerkendes som et middel til at dokumentere overensstemmelse med reglerne. Det format, der anvendes til dette formål, bør garantere oplysningernes pålidelighed og ægthed. På baggrund af den stigende anvendelse af effektiv elektronisk udveksling af oplysninger inden for transport og logistik er det vigtigt at sikre sammenhæng i de lovgivningsmæssige rammer og at fastsætte bestemmelser, der vedrører forenkling af de administrative procedurer. |
| --- | --- |

(23)

Effektiv og virkningsfuld håndhævelse af reglerne er en forudsætning for fair konkurrence på det indre marked. Yderligere digitalisering af håndhævelsesværktøjerne er afgørende for at kunne frigøre håndhævelseskapacitet, reducere unødvendige administrative byrder for udøvere af det internationale transporterhverv og for navnlig små og mellemstore virksomheder, sætte mere målrettet ind over for højrisikable transportvirksomheder og afsløre svigagtig praksis. Det bør præciseres, hvilke midler vejtransportvirksomheder kan benytte til at dokumentere overensstemmelse med reglerne for cabotagekørsel. Vejkontrol bør baseres på transportdokumenter og på registreringer fra en takograf, hvis disse foreligger. For at forenkle tilvejebringelsen af relevant dokumentation og de kompetente myndigheders behandling heraf bør brug og overførsel af elektroniske transportoplysninger anerkendes som et middel til at dokumentere overensstemmelse med reglerne. Det format, der anvendes til dette formål, bør garantere oplysningernes pålidelighed og ægthed. På baggrund af den stigende anvendelse af effektiv elektronisk udveksling af oplysninger inden for transport og logistik er det vigtigt at sikre sammenhæng i de lovgivningsmæssige rammer og at fastsætte bestemmelser, der vedrører forenkling af de administrative procedurer.

| (24) | Reglerne om international transport er rettet til transportvirksomhederne, der således må bære følgerne af eventuelle overtrædelser af reglerne. For at undgå misbrug blandt virksomheder, der køber transporttjenester af udøvere af godskørselserhvervet, bør medlemsstaterne imidlertid også fastsætte klare og forudsigelige regler om sanktioner over for afsendere, speditører, kontrahenter og underkontrahenter, i tilfælde hvor de havde kendskab til eller i lyset af alle relevante omstændigheder burde have haft kendskab til, at de transporttjenester, som de afgiver ordre på, indebærer overtrædelse af forordning (EF) nr. 1072/2009. |
| --- | --- |

(24)

Reglerne om international transport er rettet til transportvirksomhederne, der således må bære følgerne af eventuelle overtrædelser af reglerne. For at undgå misbrug blandt virksomheder, der køber transporttjenester af udøvere af godskørselserhvervet, bør medlemsstaterne imidlertid også fastsætte klare og forudsigelige regler om sanktioner over for afsendere, speditører, kontrahenter og underkontrahenter, i tilfælde hvor de havde kendskab til eller i lyset af alle relevante omstændigheder burde have haft kendskab til, at de transporttjenester, som de afgiver ordre på, indebærer overtrædelse af forordning (EF) nr. 1072/2009.

| (25) | Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndighed, hvis aktiviteters anvendelsesområde som fastsat i artikel 1, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1149 (10) omfatter forordning (EF) nr. 1071/2009, vil spille en vigtig rolle med hensyn til at bistå medlemsstaterne med i tilstrækkelig grad at håndhæve nærværende forordnings regler. Denne rolle vil navnlig vedrøre samordnet kontrol, lettelse af samarbejde og informationsudveksling mellem medlemsstaterne, fremme og udveksling af bedste praksis, støtte til kapacitetsopbygning, uddannelse og bevidstgørelseskampagner. |
| --- | --- |

(25)

Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndighed, hvis aktiviteters anvendelsesområde som fastsat i artikel 1, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1149 (10) omfatter forordning (EF) nr. 1071/2009, vil spille en vigtig rolle med hensyn til at bistå medlemsstaterne med i tilstrækkelig grad at håndhæve nærværende forordnings regler. Denne rolle vil navnlig vedrøre samordnet kontrol, lettelse af samarbejde og informationsudveksling mellem medlemsstaterne, fremme og udveksling af bedste praksis, støtte til kapacitetsopbygning, uddannelse og bevidstgørelseskampagner.

| (26) | For at tage højde for markedsudviklingen og tekniske fremskridt bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår ændring af bilag I, II og III til forordning (EF) nr. 1071/2009 og for så vidt angår ændring af bilag I, II og III til forordning (EF) nr. 1072/2009. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (11). For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelsen af delegerede retsakter. |
| --- | --- |

(26)

For at tage højde for markedsudviklingen og tekniske fremskridt bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår ændring af bilag I, II og III til forordning (EF) nr. 1071/2009 og for så vidt angår ændring af bilag I, II og III til forordning (EF) nr. 1072/2009. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (11). For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelsen af delegerede retsakter.

| (27) | Målene for denne forordning, nemlig at indføre en grad af harmonisering på visse områder, der ikke hidtil har været harmoniseret ved EU-retten, navnlig med hensyn til transport med lette erhvervskøretøjer og håndhævelsespraksis, og en indbyrdes tilnærmelse af konkurrencevilkårene samt at forbedre håndhævelse, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af karakteren af de mål, der forfølges, og vejtransportens grænseoverskridende karakter bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål. |
| --- | --- |

(27)

Målene for denne forordning, nemlig at indføre en grad af harmonisering på visse områder, der ikke hidtil har været harmoniseret ved EU-retten, navnlig med hensyn til transport med lette erhvervskøretøjer og håndhævelsespraksis, og en indbyrdes tilnærmelse af konkurrencevilkårene samt at forbedre håndhævelse, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af karakteren af de mål, der forfølges, og vejtransportens grænseoverskridende karakter bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

| (28) | Forordning (EF) nr. 1071/2009 og (EF) nr. 1072/2009 samt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1024/2012 (12) bør derfor ændres i overensstemmelse hermed — |
| --- | --- |

(28)

Forordning (EF) nr. 1071/2009 og (EF) nr. 1072/2009 samt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1024/2012 (12) bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Ændring af forordning (EF) nr. 1071/2009

I forordning (EF) nr. 1071/2009 foretages følgende ændringer:

| 1) | Artikel 1, stk. 4, ændres således:






  a) | Litra a) affattes således:






  »a) | der kun udøver godskørselserhvervet med motorkøretøjer eller vogntog, hvis tilladte totalmasse ikke overstiger 3,5 ton og udelukkende udfører nationale transporter i deres etableringsmedlemsstat«. |
| --- | --- | --- | --- |

1)

Artikel 1, stk. 4, ændres således:

a)

Litra a) affattes således:

»a)

der kun udøver godskørselserhvervet med motorkøretøjer eller vogntog, hvis tilladte totalmasse ikke overstiger 3,5 ton og udelukkende udfører nationale transporter i deres etableringsmedlemsstat«.

| b) | Følgende litra indsættes:






  »aa) | der kun udøver godskørselserhvervet med motorkøretøjer eller vogntog, hvis tilladte totalmasse ikke overstiger 2,5 ton«. |
| --- | --- | --- |

b)

Følgende litra indsættes:

»aa)

der kun udøver godskørselserhvervet med motorkøretøjer eller vogntog, hvis tilladte totalmasse ikke overstiger 2,5 ton«.

| c) | Litra b) affattes således:






  »b) | der udelukkende udøver ikkeerhvervsmæssig buskørsel, eller hvis hovedaktivitet ikke er buskørsel«. |
| --- | --- | --- |

c)

Litra b) affattes således:

»b)

der udelukkende udøver ikkeerhvervsmæssig buskørsel, eller hvis hovedaktivitet ikke er buskørsel«.

| d) | Følgende afsnit tilføjes:
  »Med henblik på første afsnit, litra b), betragtes al vejtransport, dog ikke vejtransport mod vederlag eller for egen regning, for hvilken der ikke opkræves nogen direkte eller indirekte betaling, og som ikke direkte eller indirekte genererer nogen indtægt for føreren af køretøjet eller for andre, og som ikke har forbindelse med professionelle aktiviteter, som ikkeerhvervsmæssig transport.« |
| --- | --- |

d)

Følgende afsnit tilføjes:

»Med henblik på første afsnit, litra b), betragtes al vejtransport, dog ikke vejtransport mod vederlag eller for egen regning, for hvilken der ikke opkræves nogen direkte eller indirekte betaling, og som ikke direkte eller indirekte genererer nogen indtægt for føreren af køretøjet eller for andre, og som ikke har forbindelse med professionelle aktiviteter, som ikkeerhvervsmæssig transport.«

| 2) | Artikel 3, stk. 2, udgår. |
| --- | --- |

2)

Artikel 3, stk. 2, udgår.

| 3) | Artikel 5 affattes således:

  »Artikel 5
  Opfyldelse af etableringskravet

  1.   For at opfylde kravet i artikel 3, stk. 1, litra a), skal virksomheden i etableringsmedlemsstaten:






  a) | råde over lokaler, hvor den kan få adgang til de originale udgaver af sine kernedokumenter i enten elektronisk eller andet format, navnlig sine transportkontrakter, dokumenter vedrørende de køretøjer, som virksomheden råder over, regnskaber, dokumenter vedrørende personaleforvaltning, ansættelseskontrakter, socialsikringsdokumenter, dokumenter med oplysninger om afsendelse og udstationering af førere, dokumenter med oplysninger om cabotagekørsel, køre- og hviletider samt andre dokumenter, som den kompetente myndighed skal have adgang til for at kunne kontrollere, om virksomheden opfylder kravene i denne forordning |
| --- | --- | --- |

3)

Artikel 5 affattes således:

»Artikel 5

Opfyldelse af etableringskravet

1.   For at opfylde kravet i artikel 3, stk. 1, litra a), skal virksomheden i etableringsmedlemsstaten:

a)

råde over lokaler, hvor den kan få adgang til de originale udgaver af sine kernedokumenter i enten elektronisk eller andet format, navnlig sine transportkontrakter, dokumenter vedrørende de køretøjer, som virksomheden råder over, regnskaber, dokumenter vedrørende personaleforvaltning, ansættelseskontrakter, socialsikringsdokumenter, dokumenter med oplysninger om afsendelse og udstationering af førere, dokumenter med oplysninger om cabotagekørsel, køre- og hviletider samt andre dokumenter, som den kompetente myndighed skal have adgang til for at kunne kontrollere, om virksomheden opfylder kravene i denne forordning

| b) | planlægge sin flåde af køretøjers aktiviteter på en sådan måde, at det sikres, at køretøjer, som virksomheden råder over, og som anvendes til international transport, vender tilbage til en af driftscentralerne i denne medlemsstat senest otte uger efter, at de har forladt den |
| --- | --- |

b)

planlægge sin flåde af køretøjers aktiviteter på en sådan måde, at det sikres, at køretøjer, som virksomheden råder over, og som anvendes til international transport, vender tilbage til en af driftscentralerne i denne medlemsstat senest otte uger efter, at de har forladt den

| c) | være opført i handelsselskabsregistret i denne medlemsstat eller i et tilsvarende register, når det er påkrævet i henhold til national ret |
| --- | --- |

c)

være opført i handelsselskabsregistret i denne medlemsstat eller i et tilsvarende register, når det er påkrævet i henhold til national ret

| d) | være skattepligtig af indtægter og, når det er påkrævet i henhold til national ret, have et gyldigt momsregistreringsnummer |
| --- | --- |

d)

være skattepligtig af indtægter og, når det er påkrævet i henhold til national ret, have et gyldigt momsregistreringsnummer

| e) | når der er givet tilladelse, råde over et eller flere køretøjer, som er indregistreret eller godkendt til kørsel eller godkendt til anvendelse i overensstemmelse med lovgivningen i denne medlemsstat, uanset om disse køretøjer er 100 % ejet eller f.eks. besiddes i henhold til en afbetalingsaftale eller en leje- eller leasingkontrakt |
| --- | --- |

e)

når der er givet tilladelse, råde over et eller flere køretøjer, som er indregistreret eller godkendt til kørsel eller godkendt til anvendelse i overensstemmelse med lovgivningen i denne medlemsstat, uanset om disse køretøjer er 100 % ejet eller f.eks. besiddes i henhold til en afbetalingsaftale eller en leje- eller leasingkontrakt

| f) | effektivt og vedvarende udføre sine administrative og kommercielle aktiviteter med det hensigtsmæssige udstyr og de hensigtsmæssige faciliteter i lokaler som omhandlet i litra a) beliggende i denne medlemsstat og effektivt og vedvarende forvalte sine transporter ved hjælp af de køretøjer, der er omhandlet i litra g), med det hensigtsmæssige tekniske udstyr, der befinder sig i denne medlemsstat |
| --- | --- |

f)

effektivt og vedvarende udføre sine administrative og kommercielle aktiviteter med det hensigtsmæssige udstyr og de hensigtsmæssige faciliteter i lokaler som omhandlet i litra a) beliggende i denne medlemsstat og effektivt og vedvarende forvalte sine transporter ved hjælp af de køretøjer, der er omhandlet i litra g), med det hensigtsmæssige tekniske udstyr, der befinder sig i denne medlemsstat

| g) | løbende og regelmæssigt råde over et antal køretøjer, som opfylder betingelserne i litra e), og førere, der normalt er baseret i en driftscentral i denne medlemsstat, som i begge tilfælde står i forhold til omfanget af de transporter, der udføres af virksomheden. |
| --- | --- |

g)

løbende og regelmæssigt råde over et antal køretøjer, som opfylder betingelserne i litra e), og førere, der normalt er baseret i en driftscentral i denne medlemsstat, som i begge tilfælde står i forhold til omfanget af de transporter, der udføres af virksomheden.

2.   Ud over de krav, der er fastsat i stk. 1, kan medlemsstaterne kræve af en virksomhed, at den i etableringsmedlemsstaten:

| a) | i forhold til størrelsen af virksomhedens aktivitet råder over behørigt kvalificeret administrativt personale på stedet, eller at transportlederen kan kontaktes i almindelig forretningstid |
| --- | --- |

a)

i forhold til størrelsen af virksomhedens aktivitet råder over behørigt kvalificeret administrativt personale på stedet, eller at transportlederen kan kontaktes i almindelig forretningstid

| b) | i forhold til størrelsen af virksomhedens aktivitet råder over den operationelle infrastruktur ud over det tekniske udstyr, der er omhandlet i stk. 1, litra f), på den pågældende medlemsstats område, herunder et kontor med almindelige forretningstider.« |
| --- | --- |

b)

i forhold til størrelsen af virksomhedens aktivitet råder over den operationelle infrastruktur ud over det tekniske udstyr, der er omhandlet i stk. 1, litra f), på den pågældende medlemsstats område, herunder et kontor med almindelige forretningstider.«

| 4) | Artikel 6 ændres således:






  a) | Stk. 1 ændres således:






  i) | Andet afsnit affattes således:
  »Ved afgørelsen af, om en virksomhed opfylder vandelskravet, tager medlemsstaterne hensyn til virksomhedens, dens transportlederes, administrerende direktørers og andre relevante personers adfærd efter medlemsstatens nærmere bestemmelse. Enhver henvisning i denne artikel til straffe, sanktioner eller overtrædelser i forbindelse med en virksomhed omfatter straffe, sanktioner eller overtrædelser, som gør sig gældende for selve virksomheden, dens transportledere, administrerende direktører og andre relevante personer efter medlemsstatens nærmere bestemmelse.« |
| --- | --- | --- | --- |

4)

Artikel 6 ændres således:

a)

Stk. 1 ændres således:

i)

Andet afsnit affattes således:

»Ved afgørelsen af, om en virksomhed opfylder vandelskravet, tager medlemsstaterne hensyn til virksomhedens, dens transportlederes, administrerende direktørers og andre relevante personers adfærd efter medlemsstatens nærmere bestemmelse. Enhver henvisning i denne artikel til straffe, sanktioner eller overtrædelser i forbindelse med en virksomhed omfatter straffe, sanktioner eller overtrædelser, som gør sig gældende for selve virksomheden, dens transportledere, administrerende direktører og andre relevante personer efter medlemsstatens nærmere bestemmelse.«

| ii) | I tredje afsnit, litra a), nr. vi), udgår ordet », og«. |
| --- | --- |

ii)

I tredje afsnit, litra a), nr. vi), udgår ordet », og«.

| iii) | I tredje afsnit, litra a), tilføjes følgende nummer:






  »vii) | skatteret, og« |
| --- | --- | --- |

iii)

I tredje afsnit, litra a), tilføjes følgende nummer:

»vii)

skatteret, og«

| iv) | I tredje afsnit, litra b), tilføjes følgende numre:






  »xi) | udstationering af arbejdstagere inden for vejtransport |
| --- | --- | --- |

iv)

I tredje afsnit, litra b), tilføjes følgende numre:

»xi)

udstationering af arbejdstagere inden for vejtransport

| xii) | lovvalgsregler for kontraktlige forpligtelser |
| --- | --- |

xii)

lovvalgsregler for kontraktlige forpligtelser

| xiii) | cabotagekørsel.« |
| --- | --- |

xiii)

cabotagekørsel.«

| b) | Stk. 2 affattes således:

  »2.   Ved anvendelse af stk. 1, tredje afsnit, litra b), hvis en transportleder eller en transportvirksomhed er idømt en straf eller er pålagt en sanktion for en af de alvorligste overtrædelser af EU-reglerne, som fastsat i bilag IV, i en eller flere medlemsstater, gennemfører og afslutter den kompetente myndighed i virksomhedens etableringsmedlemsstat en korrekt og rettidigt udført administrativ procedure, der, hvis det er relevant, omfatter et kontrolbesøg i den pågældende virksomheds lokaler.
  Under den administrative procedure har transportlederen eller, alt efter omstændighederne, andre retlige repræsentanter for transportvirksomheden, ret til at fremføre deres argumenter og forklaringer.
  Den kompetente myndighed vurderer under den administrative procedure, hvorvidt særlige omstændigheder indebærer, at en konstatering af manglende opfyldelse af vandelskravet vil udgøre en uforholdsmæssig reaktion i det enkelte tilfælde. I forbindelse med denne vurdering tager den kompetente myndighed hensyn til antallet af alvorlige overtrædelser af nationale regler og EU-reglerne som omhandlet i stk. 1, tredje afsnit, samt antallet af de alvorligste overtrædelser af EU-reglerne, som fastsat i bilag IV, for hvilke transportlederen eller transportvirksomheden er blevet dømt eller er blevet pålagt sanktioner. Enhver sådan konklusion skal være behørigt begrundet og berettiget.
  Hvis den kompetente myndighed anser en konstatering af manglende opfyldelse af vandelskravet for uforholdsmæssig, træffer den afgørelse om, at den berørte virksomhed fortsat opfylder vandelskravet. Begrundelsen for en sådan afgørelse skal registreres i det nationale register. Antallet af sådanne afgørelser anføres i den rapport, der er omhandlet i artikel 26, stk. 1.
  Hvis den kompetente myndighed ikke anser en konstatering af manglende opfyldelse af vandelskravet for uforholdsmæssig, indebærer straffen eller sanktionen, at vandelskravet ikke er opfyldt.« |
| --- | --- |

b)

Stk. 2 affattes således:

»2.   Ved anvendelse af stk. 1, tredje afsnit, litra b), hvis en transportleder eller en transportvirksomhed er idømt en straf eller er pålagt en sanktion for en af de alvorligste overtrædelser af EU-reglerne, som fastsat i bilag IV, i en eller flere medlemsstater, gennemfører og afslutter den kompetente myndighed i virksomhedens etableringsmedlemsstat en korrekt og rettidigt udført administrativ procedure, der, hvis det er relevant, omfatter et kontrolbesøg i den pågældende virksomheds lokaler.

Under den administrative procedure har transportlederen eller, alt efter omstændighederne, andre retlige repræsentanter for transportvirksomheden, ret til at fremføre deres argumenter og forklaringer.

Den kompetente myndighed vurderer under den administrative procedure, hvorvidt særlige omstændigheder indebærer, at en konstatering af manglende opfyldelse af vandelskravet vil udgøre en uforholdsmæssig reaktion i det enkelte tilfælde. I forbindelse med denne vurdering tager den kompetente myndighed hensyn til antallet af alvorlige overtrædelser af nationale regler og EU-reglerne som omhandlet i stk. 1, tredje afsnit, samt antallet af de alvorligste overtrædelser af EU-reglerne, som fastsat i bilag IV, for hvilke transportlederen eller transportvirksomheden er blevet dømt eller er blevet pålagt sanktioner. Enhver sådan konklusion skal være behørigt begrundet og berettiget.

Hvis den kompetente myndighed anser en konstatering af manglende opfyldelse af vandelskravet for uforholdsmæssig, træffer den afgørelse om, at den berørte virksomhed fortsat opfylder vandelskravet. Begrundelsen for en sådan afgørelse skal registreres i det nationale register. Antallet af sådanne afgørelser anføres i den rapport, der er omhandlet i artikel 26, stk. 1.

Hvis den kompetente myndighed ikke anser en konstatering af manglende opfyldelse af vandelskravet for uforholdsmæssig, indebærer straffen eller sanktionen, at vandelskravet ikke er opfyldt.«

| c) | Følgende stykke indsættes:

  »2a.   Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der opstiller en liste over hvilke kategorier, hvilke typer og hvilken grad af alvor af alvorlige overtrædelser af de i stk. 1, tredje afsnit, litra b), omhandlede EU-regler, der ud over overtrædelserne i bilag IV kan indebære, at vandelskravet ikke er opfyldt. Medlemsstaterne tager hensyn til oplysninger om disse overtrædelser, herunder oplysninger modtaget fra andre medlemsstater, når de fastsætter prioriteter for kontrol efter artikel 12, stk. 1.
  Kommissionen skal med henblik herpå:






  a) | fastlægge hvilke kategorier og typer af overtrædelser, der er de hyppigst forekommende |
| --- | --- | --- |

c)

Følgende stykke indsættes:

»2a.   Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der opstiller en liste over hvilke kategorier, hvilke typer og hvilken grad af alvor af alvorlige overtrædelser af de i stk. 1, tredje afsnit, litra b), omhandlede EU-regler, der ud over overtrædelserne i bilag IV kan indebære, at vandelskravet ikke er opfyldt. Medlemsstaterne tager hensyn til oplysninger om disse overtrædelser, herunder oplysninger modtaget fra andre medlemsstater, når de fastsætter prioriteter for kontrol efter artikel 12, stk. 1.

Kommissionen skal med henblik herpå:

a)

fastlægge hvilke kategorier og typer af overtrædelser, der er de hyppigst forekommende

| b) | definere graden af alvor af overtrædelser i forhold til risikoen for, at de medfører alvorlig livsfare eller fare for alvorlig tilskadekomst, og for at de forvrider konkurrencen på markedet for vejtransport, herunder ved at underminere arbejdsvilkårene for arbejdstagere |
| --- | --- |

b)

definere graden af alvor af overtrædelser i forhold til risikoen for, at de medfører alvorlig livsfare eller fare for alvorlig tilskadekomst, og for at de forvrider konkurrencen på markedet for vejtransport, herunder ved at underminere arbejdsvilkårene for arbejdstagere

| c) | fastsætte en overtrædelseshyppighed, hvorefter gentagne overtrædelser anses for mere alvorlige, under hensyntagen til antallet af køretøjer, der benyttes i de transportaktiviteter, som ledes af transportlederen. |
| --- | --- |

c)

fastsætte en overtrædelseshyppighed, hvorefter gentagne overtrædelser anses for mere alvorlige, under hensyntagen til antallet af køretøjer, der benyttes i de transportaktiviteter, som ledes af transportlederen.

Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 25, stk. 3.«

| 5) | Artikel 7 ændres således:






  a) | Stk. 1, første afsnit, erstattes af følgende:

  »1.   For at opfylde kravet i artikel 3, stk. 1, litra c), skal en virksomhed til enhver tid kunne opfylde sine økonomiske forpligtelser i løbet af regnskabsåret. Virksomheden skal på grundlag af sit årsregnskab, som skal være attesteret af en revisor eller anden autoriseret person, godtgøre, at den for hvert år råder over kapital og reserver af en værdi på mindst:






  a) | 9 000 EUR for det første benyttede motorkøretøj, |
| --- | --- | --- | --- |

5)

Artikel 7 ændres således:

a)

Stk. 1, første afsnit, erstattes af følgende:

»1.   For at opfylde kravet i artikel 3, stk. 1, litra c), skal en virksomhed til enhver tid kunne opfylde sine økonomiske forpligtelser i løbet af regnskabsåret. Virksomheden skal på grundlag af sit årsregnskab, som skal være attesteret af en revisor eller anden autoriseret person, godtgøre, at den for hvert år råder over kapital og reserver af en værdi på mindst:

a)

9 000 EUR for det første benyttede motorkøretøj,

| b) | 5 000 EUR for hvert derudover benyttet motorkøretøj eller vogntog med en tilladt totalmasse på over 3,5 ton, og |
| --- | --- |

b)

5 000 EUR for hvert derudover benyttet motorkøretøj eller vogntog med en tilladt totalmasse på over 3,5 ton, og

| c) | 900 EUR for hvert derudover benyttet motorkøretøj eller vogntog med en tilladt totalmasse på over 2,5 ton, men ikke over 3,5 ton. |
| --- | --- |

c)

900 EUR for hvert derudover benyttet motorkøretøj eller vogntog med en tilladt totalmasse på over 2,5 ton, men ikke over 3,5 ton.

Virksomheder, der udøver godskørselserhvervet udelukkende med motorkøretøjer eller vogntog med en tilladt totalmasse på over 2,5 ton, men ikke over 3,5 ton, skal på grundlag af sit årsregnskab, som skal være attesteret af en revisor eller anden autoriseret person, godtgøre, at de for hvert år råder over kapital og reserver af en værdi på mindst:

| a) | 1 800 EUR for det første benyttede køretøj, og |
| --- | --- |

a)

1 800 EUR for det første benyttede køretøj, og

| b) | 900 EUR for hvert derudover benyttet køretøj. |
| --- | --- |

b)

900 EUR for hvert derudover benyttet køretøj.

Medlemsstaterne kan kræve, at virksomheder, der er etableret på deres område, godtgør, at de for sådanne køretøjer råder over den samme mængde kapital og reserver som for de køretøjer, der er omhandlet i første afsnit. I sådanne tilfælde underretter den pågældende medlemsstats kompetente myndighed Kommissionen herom, og Kommissionen gør disse oplysninger offentligt tilgængelige.«

| b) | Følgende stykke indsættes:

  »1a.   Ud over de krav, der er fastsat i stk. 1, kan medlemsstaterne kræve, at virksomheden, transportlederen eller en anden relevant person, som medlemsstaten kan bestemme, ikke har udestående ikkepersonlig gæld til offentligretlige organer, og ikke er gået konkurs eller er under insolvens- eller likvidationsbehandling.« |
| --- | --- |

b)

Følgende stykke indsættes:

»1a.   Ud over de krav, der er fastsat i stk. 1, kan medlemsstaterne kræve, at virksomheden, transportlederen eller en anden relevant person, som medlemsstaten kan bestemme, ikke har udestående ikkepersonlig gæld til offentligretlige organer, og ikke er gået konkurs eller er under insolvens- eller likvidationsbehandling.«

| c) | Stk. 2 affattes således:

  »2.   Uanset stk. 1 kan den kompetente myndighed anerkende eller kræve, at en virksomhed dokumenterer sit økonomiske grundlag ved en erklæring efter den kompetente myndigheds nærmere bestemmelse såsom en bankgaranti eller en forsikring, herunder en erhvervsmæssig ansvarsforsikring fra en eller flere banker eller andre pengeinstitutter, herunder forsikringsselskaber, eller ved et andet bindende dokument, der giver en solidarisk hæftelse for virksomheden for de beløb, der er fastsat i stk. 1.« |
| --- | --- |

c)

Stk. 2 affattes således:

»2.   Uanset stk. 1 kan den kompetente myndighed anerkende eller kræve, at en virksomhed dokumenterer sit økonomiske grundlag ved en erklæring efter den kompetente myndigheds nærmere bestemmelse såsom en bankgaranti eller en forsikring, herunder en erhvervsmæssig ansvarsforsikring fra en eller flere banker eller andre pengeinstitutter, herunder forsikringsselskaber, eller ved et andet bindende dokument, der giver en solidarisk hæftelse for virksomheden for de beløb, der er fastsat i stk. 1.«

| d) | Følgende stykke indsættes:

  »2a.   Uanset stk. 1 accepterer den kompetente myndighed, at en virksomhed i mangel af attesterede årsregnskaber for året for en virksomheds registrering dokumenterer sit økonomiske grundlag ved hjælp af en erklæring såsom en bankgaranti, et dokument udstedt af et pengeinstitut om adgang til kredit i virksomhedens navn, eller ved et andet bindende dokument efter den kompetente myndigheds nærmere bestemmelse, der beviser, at virksomheden råder over de beløb, der er fastsat i stk. 1.« |
| --- | --- |

d)

Følgende stykke indsættes:

»2a.   Uanset stk. 1 accepterer den kompetente myndighed, at en virksomhed i mangel af attesterede årsregnskaber for året for en virksomheds registrering dokumenterer sit økonomiske grundlag ved hjælp af en erklæring såsom en bankgaranti, et dokument udstedt af et pengeinstitut om adgang til kredit i virksomhedens navn, eller ved et andet bindende dokument efter den kompetente myndigheds nærmere bestemmelse, der beviser, at virksomheden råder over de beløb, der er fastsat i stk. 1.«

| 6) | Artikel 8 ændres således:






  a) | Stk. 5 affattes således:

  »5.   Medlemsstaterne kan tilskynde til, at der med tre års mellemrum afholdes uddannelseskurser i de fag, der er beskrevet i bilag I, for at sikre, at den eller de personer, der henvises til i stk. 1, er tilstrækkeligt orienteret om udviklingen i sektoren.« |
| --- | --- | --- |

6)

Artikel 8 ændres således:

a)

Stk. 5 affattes således:

»5.   Medlemsstaterne kan tilskynde til, at der med tre års mellemrum afholdes uddannelseskurser i de fag, der er beskrevet i bilag I, for at sikre, at den eller de personer, der henvises til i stk. 1, er tilstrækkeligt orienteret om udviklingen i sektoren.«

| b) | Stk. 9 affattes således:

  »9.   Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 24a vedrørende ændring af bilag I, II og III for at tilpasse dem til markedsudviklingen og de tekniske fremskridt.« |
| --- | --- |

b)

Stk. 9 affattes således:

»9.   Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 24a vedrørende ændring af bilag I, II og III for at tilpasse dem til markedsudviklingen og de tekniske fremskridt.«

| 7) | I artikel 9 tilføjes følgende stykke:
  »Med henblik på udstedelse af en tilladelse til en virksomhed, der udelukkende udfører godskørsel med motorkøretøjer eller vogntog, hvis tilladte totalmasse ikke overstiger 3,5 ton, kan medlemsstaterne beslutte, at personer, der fremlægger dokumentation for, at de vedvarende i en periode på ti år før den 20. august 2020 har ledet en virksomhed af samme type, fritages fra de prøver, der er omhandlet i artikel 8, stk. 1.« |
| --- | --- |

7)

I artikel 9 tilføjes følgende stykke:

»Med henblik på udstedelse af en tilladelse til en virksomhed, der udelukkende udfører godskørsel med motorkøretøjer eller vogntog, hvis tilladte totalmasse ikke overstiger 3,5 ton, kan medlemsstaterne beslutte, at personer, der fremlægger dokumentation for, at de vedvarende i en periode på ti år før den 20. august 2020 har ledet en virksomhed af samme type, fritages fra de prøver, der er omhandlet i artikel 8, stk. 1.«

| 8) | Artikel 11, stk. 4, tredje afsnit, udgår. |
| --- | --- |

8)

Artikel 11, stk. 4, tredje afsnit, udgår.

| 9) | Artikel 12 ændres således:






  a) | Stk. 1 affattes således:

  »1.   De kompetente myndigheder fører tilsyn med, at de virksomheder, som de har udstedt vejtransporttilladelse til, til stadighed opfylder kravene i denne forordnings artikel 3. Med henblik herpå foretager medlemsstaterne kontrol af virksomheder, der er klassificeret i en højere risikoklasse, herunder, hvor det er relevant, kontrolbesøg i den pågældende virksomheds lokaler. Medlemsstaterne udvider derfor det risikoklassificeringssystem, som medlemsstaterne har indført i medfør af artikel 9 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF (*1), til at omfatte alle de overtrædelser, der er anført i denne forordnings artikel 6.


  (*1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF af 15. marts 2006 om minimumsbetingelser for gennemførelse af forordning (EF) nr. 561/2006 og (EU) nr. 165/2014 samt direktiv 2002/15/EF med hensyn til sociale bestemmelser inden for vejtransportvirksomhed og om ophævelse af Rådets direktiv 88/599/EØF (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 35).«
  " |
| --- | --- | --- |

9)

Artikel 12 ændres således:

a)

Stk. 1 affattes således:

»1.   De kompetente myndigheder fører tilsyn med, at de virksomheder, som de har udstedt vejtransporttilladelse til, til stadighed opfylder kravene i denne forordnings artikel 3. Med henblik herpå foretager medlemsstaterne kontrol af virksomheder, der er klassificeret i en højere risikoklasse, herunder, hvor det er relevant, kontrolbesøg i den pågældende virksomheds lokaler. Medlemsstaterne udvider derfor det risikoklassificeringssystem, som medlemsstaterne har indført i medfør af artikel 9 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF (*1), til at omfatte alle de overtrædelser, der er anført i denne forordnings artikel 6.

(*1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF af 15. marts 2006 om minimumsbetingelser for gennemførelse af forordning (EF) nr. 561/2006 og (EU) nr. 165/2014 samt direktiv 2002/15/EF med hensyn til sociale bestemmelser inden for vejtransportvirksomhed og om ophævelse af Rådets direktiv 88/599/EØF (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 35).«
  "

*1

| b) | Stk. 2, andet afsnit, udgår. |
| --- | --- |

b)

Stk. 2, andet afsnit, udgår.

| 10) | Artikel 13, stk. 1, litra c), affattes således:






  »c) | højst seks måneder, hvis kravet vedrørende det økonomiske grundlag ikke var opfyldt, med henblik på at godtgøre, at dette krav på ny er varigt opfyldt.« |
| --- | --- | --- |

10)

Artikel 13, stk. 1, litra c), affattes således:

»c)

højst seks måneder, hvis kravet vedrørende det økonomiske grundlag ikke var opfyldt, med henblik på at godtgøre, at dette krav på ny er varigt opfyldt.«

| 11) | Artikel 14 ændres således:






  a) | I stk. 1 tilføjes følgende afsnit:
  »Den kompetente myndighed rehabiliterer ikke transportlederen tidligere end ét år fra datoen for konstatering af manglende opfyldelse af vandelskravet, og under alle omstændigheder ikke før transportlederen har dokumenteret, at vedkommende har fulgt relevant uddannelse i en periode på mindst tre måneder eller har bestået en prøve i de emner, der er opført i denne forordnings bilag I, del I.« |
| --- | --- | --- |

11)

Artikel 14 ændres således:

a)

I stk. 1 tilføjes følgende afsnit:

»Den kompetente myndighed rehabiliterer ikke transportlederen tidligere end ét år fra datoen for konstatering af manglende opfyldelse af vandelskravet, og under alle omstændigheder ikke før transportlederen har dokumenteret, at vedkommende har fulgt relevant uddannelse i en periode på mindst tre måneder eller har bestået en prøve i de emner, der er opført i denne forordnings bilag I, del I.«

| b) | Stk. 2 affattes således:

  »2.   Så længe der ikke er truffet rehabiliteringsforanstaltninger i overensstemmelse med de relevante nationale bestemmelser og denne artikels stk. 1, er beviset for faglige kvalifikationer, jf. artikel 8, stk. 8, som er udstedt til den transportleder, der er erklæret uegnet til at lede transportarbejde, ugyldigt i alle medlemsstater.« |
| --- | --- |

b)

Stk. 2 affattes således:

»2.   Så længe der ikke er truffet rehabiliteringsforanstaltninger i overensstemmelse med de relevante nationale bestemmelser og denne artikels stk. 1, er beviset for faglige kvalifikationer, jf. artikel 8, stk. 8, som er udstedt til den transportleder, der er erklæret uegnet til at lede transportarbejde, ugyldigt i alle medlemsstater.«

| 12) | Artikel 16 ændres således:






  a) | Stk. 2 ændres således:






  i) | Litra c) affattes således:






  »c) | navnene på de transportledere, der er udpeget som opfyldende de krav, der er fastsat i artikel 3 med hensyn til vandel og kvalifikationer, samt eventuelt navnet på en retlig repræsentant«. |
| --- | --- | --- | --- | --- |

12)

Artikel 16 ændres således:

a)

Stk. 2 ændres således:

i)

Litra c) affattes således:

»c)

navnene på de transportledere, der er udpeget som opfyldende de krav, der er fastsat i artikel 3 med hensyn til vandel og kvalifikationer, samt eventuelt navnet på en retlig repræsentant«.

| ii) | Følgende litraer tilføjes:






  »g) | registreringsnumrene på de køretøjer, som virksomheden råder over i henhold til artikel 5, stk. 1, litra g) |
| --- | --- | --- |

ii)

Følgende litraer tilføjes:

»g)

registreringsnumrene på de køretøjer, som virksomheden råder over i henhold til artikel 5, stk. 1, litra g)

| h) | antallet af ansatte i virksomheden pr. 31. december det foregående år, som skal registreres i det nationale register senest den 31. marts hvert år |
| --- | --- |

h)

antallet af ansatte i virksomheden pr. 31. december det foregående år, som skal registreres i det nationale register senest den 31. marts hvert år

| i) | risikoklassificeringen af virksomheden i henhold til artikel 9, stk. 1, i direktiv 2006/22/EF.« |
| --- | --- |

i)

risikoklassificeringen af virksomheden i henhold til artikel 9, stk. 1, i direktiv 2006/22/EF.«

| iii) | Andet, tredje og fjerde afsnit erstattes af følgende:
  »De i første afsnit, litra a)-d), omhandlede data gøres offentligt tilgængelige i overensstemmelse med de relevante bestemmelser om beskyttelse af personoplysninger.
  Medlemsstaterne kan vælge at opbevare de i første afsnit, litra e)-i), omhandlede data i separate registre. I så tilfælde skal de i litra e) og f) omhandlede data stilles til rådighed efter anmodning, eller den pågældende medlemsstats kompetente myndigheder skal have direkte adgang til dem. De ønskede data fremsendes inden fem arbejdsdage fra modtagelsen af anmodningen.
  De i første afsnit, litra g), h) og i), omhandlede data skal stilles til rådighed for de kompetente myndigheder i forbindelse med vejkontroller senest 12 måneder efter ikrafttrædelsen af den gennemførelsesretsakt vedtaget i henhold til stk. 6, der præciserer de funktionaliteter, der gør det muligt at stille disse data til rådighed for de kompetente myndigheder i forbindelse med vejkontroller.
  Andre myndigheder end de kompetente myndigheder skal kun have adgang til de data, der er omhandlet i første afsnit, litra e)-i), hvis disse myndigheder har kontrol- og sanktionsbeføjelser inden for vejtransport, og deres ansatte er underlagt edsvoren tavshedspligt eller på anden måde formelt har tavshedspligt.« |
| --- | --- |

iii)

Andet, tredje og fjerde afsnit erstattes af følgende:

»De i første afsnit, litra a)-d), omhandlede data gøres offentligt tilgængelige i overensstemmelse med de relevante bestemmelser om beskyttelse af personoplysninger.

Medlemsstaterne kan vælge at opbevare de i første afsnit, litra e)-i), omhandlede data i separate registre. I så tilfælde skal de i litra e) og f) omhandlede data stilles til rådighed efter anmodning, eller den pågældende medlemsstats kompetente myndigheder skal have direkte adgang til dem. De ønskede data fremsendes inden fem arbejdsdage fra modtagelsen af anmodningen.

De i første afsnit, litra g), h) og i), omhandlede data skal stilles til rådighed for de kompetente myndigheder i forbindelse med vejkontroller senest 12 måneder efter ikrafttrædelsen af den gennemførelsesretsakt vedtaget i henhold til stk. 6, der præciserer de funktionaliteter, der gør det muligt at stille disse data til rådighed for de kompetente myndigheder i forbindelse med vejkontroller.

Andre myndigheder end de kompetente myndigheder skal kun have adgang til de data, der er omhandlet i første afsnit, litra e)-i), hvis disse myndigheder har kontrol- og sanktionsbeføjelser inden for vejtransport, og deres ansatte er underlagt edsvoren tavshedspligt eller på anden måde formelt har tavshedspligt.«

| b) | Stk. 4 affattes således:

  »4.   Medlemsstaterne tager alle nødvendige skridt til at sikre, at alle data i det nationale elektroniske register holdes ajour og er korrekte.« |
| --- | --- |

b)

Stk. 4 affattes således:

»4.   Medlemsstaterne tager alle nødvendige skridt til at sikre, at alle data i det nationale elektroniske register holdes ajour og er korrekte.«

| c) | I stk. 6 tilføjes følgende afsnit:
  »Senest 14 måneder efter vedtagelsen af en gennemførelsesretsakt om en fælles formel til beregning af risikoklassificering som omhandlet i artikel 9, stk. 1, i direktiv 2006/22/EF, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, der fastsætter de funktionaliteter, der gør det muligt at stille de i stk. 2, første afsnit, litra g), h) og i), omhandlede data til rådighed for de kompetente myndigheder i forbindelse med vejkontroller.
  Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren, jf. artikel 25, stk. 2.« |
| --- | --- |

c)

I stk. 6 tilføjes følgende afsnit:

»Senest 14 måneder efter vedtagelsen af en gennemførelsesretsakt om en fælles formel til beregning af risikoklassificering som omhandlet i artikel 9, stk. 1, i direktiv 2006/22/EF, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, der fastsætter de funktionaliteter, der gør det muligt at stille de i stk. 2, første afsnit, litra g), h) og i), omhandlede data til rådighed for de kompetente myndigheder i forbindelse med vejkontroller.

Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren, jf. artikel 25, stk. 2.«

| d) | Stk. 7 udgår. |
| --- | --- |

d)

Stk. 7 udgår.

| 13) | Artikel 18 affattes således:

  »Artikel 18
  Administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne

  1.   Medlemsstaterne udpeger et nationalt kontaktpunkt med ansvar for udveksling af oplysninger om anvendelsen af denne forordning med de andre medlemsstater. Medlemsstaterne sender Kommissionen navn og adresse på deres nationale kontaktpunkt senest den 4. december 2011. Kommissionen udarbejder en liste over alle de nationale kontaktpunkter og sender den til medlemsstaterne.


  2.   Medlemsstaternes kompetente myndigheder samarbejder tæt, yder hinanden hurtig gensidig bistand og giver hinanden alle andre relevante oplysninger med henblik på at lette gennemførelsen og håndhævelsen af denne forordning.


  3.   De kompetente myndigheder i medlemsstaterne udveksler oplysninger om domfældelser og sanktioner for eventuelle alvorlige overtrædelser, der er omhandlet i artikel 6, stk. 2. En medlemsstat, der modtager underretning om en i artikel 6, stk. 2, omhandlet alvorlig overtrædelse, der har ført til domfældelse eller en sanktion i en anden medlemsstat i løbet af de forudgående to år, indfører denne overtrædelse i deres nationale elektroniske registre.


  4.   Medlemsstaterne besvarer anmodninger om oplysninger fra de kompetente myndigheder i andre medlemsstater og foretager kontrol, inspektioner og undersøgelser af overholdelsen af det krav, der er fastsat i artikel 3, stk. 1, litra a), blandt udøvere af vejtransporterhvervet, der er etableret på deres område. Sådanne anmodninger om oplysninger kan omfatte aktindsigt i dokumenter, der er nødvendig for at godgøre, at betingelserne i artikel 5 er opfyldt. Anmodninger om oplysninger fra medlemsstaternes kompetente myndigheder skal være behørigt berettigede og begrundede. Med henblik herpå skal de omfatte troværdige oplysninger om mulige overtrædelser af artikel 3, stk. 1, litra a), angive formålet med anmodningen og tilstrækkeligt detaljeret præcisere, hvilke oplysninger og dokumenter der anmodes om.


  5.   Medlemsstaterne forelægger de oplysninger, som andre medlemsstater har anmodet om i henhold til stk. 4, senest 30 arbejdsdage fra modtagelsen af anmodningen. Der kan fastsættes en kortere frist efter gensidig aftale mellem medlemsstaterne.


  6.   Hvis den anmodede medlemsstat finder, at anmodningen ikke er tilstrækkeligt begrundet, underretter den den anmodende medlemsstat herom inden for ti arbejdsdage efter modtagelsen af anmodningen. Den anmodende medlemsstat begrunder derefter anmodningen yderligere. Er den anmodende medlemsstat ikke i stand til at begrunde anmodningen yderligere, kan den anmodede medlemsstat afvise anmodningen.


  7.   Hvis det er vanskeligt for en medlemsstat at imødekomme en anmodning om oplysninger eller at udføre kontrol, inspektioner eller undersøgelser, underretter den anmodede medlemsstat den anmodende medlemsstat herom inden for ti arbejdsdage efter modtagelsen af anmodningen med angivelse af grundene til vanskelighederne. De berørte medlemsstater drøfter sagen med hinanden med henblik på at finde en løsning på de vanskeligheder, der er gjort opmærksom på. I tilfælde af vedvarende forsinkelser i leveringen af oplysninger til den anmodende medlemsstat underrettes Kommissionen, der træffer passende foranstaltninger.


  8.   Den udveksling af oplysninger, der er omhandlet i stk. 3, foregår gennem systemet til udveksling af meddelelser, nemlig det europæiske register over vejtransportvirksomheder (ERRU), oprettet ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1213/2010 (*2). Det administrative samarbejde og den gensidige bistand mellem de kompetente myndigheder i medlemsstaterne, der er fastsat ved stk. 4-7, foregår via informationssystemet for det indre marked (IMI), oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1024/2012 (*3). Med henblik herpå kan hver medlemsstat udpege det i stk. 1 omhandlede kontaktpunkt som den kompetente myndighed og skal underrette Kommissionen herom via IMI.


  9.   Medlemsstaterne sikrer, at de oplysninger, de har fået tilsendt i henhold til denne artikel, kun anvendes i forbindelse med den eller de sager, der ligger til grund for anmodningen. Enhver behandling af personoplysninger udføres udelukkende med henblik på at overholde denne forordning og skal være i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 (*4).


  10.   Gensidigt administrativt samarbejde og gensidig bistand ydes vederlagsfrit.


  11.   En anmodning om oplysninger udelukker ikke de kompetente myndigheder fra i overensstemmelse med den relevante nationale ret og EU-ret at træffe foranstaltninger til at undersøge og forebygge påståede overtrædelser af denne forordning.



  (*2)  Kommissionens forordning (EU) nr. 1213/2010 af 16. december 2010 om fælles regler for sammenkobling af nationale elektroniske registre om vejtransportvirksomheder (EUT L 335 af 18.12.2010, s. 21)."


  (*3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1024/2012 af 25. oktober 2012 om administrativt samarbejde via informationssystemet for det indre marked og om ophævelse af Kommissionens beslutning 2008/49/EF (»IMI-forordningen«) (EUT L 316 af 14.11.2012, s. 1)."


  (*4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse) (EUT L 119 af 4.5.2016, s. 1).«
  " |
| --- | --- |

13)

Artikel 18 affattes således:

»Artikel 18

Administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne

1.   Medlemsstaterne udpeger et nationalt kontaktpunkt med ansvar for udveksling af oplysninger om anvendelsen af denne forordning med de andre medlemsstater. Medlemsstaterne sender Kommissionen navn og adresse på deres nationale kontaktpunkt senest den 4. december 2011. Kommissionen udarbejder en liste over alle de nationale kontaktpunkter og sender den til medlemsstaterne.

2.   Medlemsstaternes kompetente myndigheder samarbejder tæt, yder hinanden hurtig gensidig bistand og giver hinanden alle andre relevante oplysninger med henblik på at lette gennemførelsen og håndhævelsen af denne forordning.

3.   De kompetente myndigheder i medlemsstaterne udveksler oplysninger om domfældelser og sanktioner for eventuelle alvorlige overtrædelser, der er omhandlet i artikel 6, stk. 2. En medlemsstat, der modtager underretning om en i artikel 6, stk. 2, omhandlet alvorlig overtrædelse, der har ført til domfældelse eller en sanktion i en anden medlemsstat i løbet af de forudgående to år, indfører denne overtrædelse i deres nationale elektroniske registre.

4.   Medlemsstaterne besvarer anmodninger om oplysninger fra de kompetente myndigheder i andre medlemsstater og foretager kontrol, inspektioner og undersøgelser af overholdelsen af det krav, der er fastsat i artikel 3, stk. 1, litra a), blandt udøvere af vejtransporterhvervet, der er etableret på deres område. Sådanne anmodninger om oplysninger kan omfatte aktindsigt i dokumenter, der er nødvendig for at godgøre, at betingelserne i artikel 5 er opfyldt. Anmodninger om oplysninger fra medlemsstaternes kompetente myndigheder skal være behørigt berettigede og begrundede. Med henblik herpå skal de omfatte troværdige oplysninger om mulige overtrædelser af artikel 3, stk. 1, litra a), angive formålet med anmodningen og tilstrækkeligt detaljeret præcisere, hvilke oplysninger og dokumenter der anmodes om.

5.   Medlemsstaterne forelægger de oplysninger, som andre medlemsstater har anmodet om i henhold til stk. 4, senest 30 arbejdsdage fra modtagelsen af anmodningen. Der kan fastsættes en kortere frist efter gensidig aftale mellem medlemsstaterne.

6.   Hvis den anmodede medlemsstat finder, at anmodningen ikke er tilstrækkeligt begrundet, underretter den den anmodende medlemsstat herom inden for ti arbejdsdage efter modtagelsen af anmodningen. Den anmodende medlemsstat begrunder derefter anmodningen yderligere. Er den anmodende medlemsstat ikke i stand til at begrunde anmodningen yderligere, kan den anmodede medlemsstat afvise anmodningen.

7.   Hvis det er vanskeligt for en medlemsstat at imødekomme en anmodning om oplysninger eller at udføre kontrol, inspektioner eller undersøgelser, underretter den anmodede medlemsstat den anmodende medlemsstat herom inden for ti arbejdsdage efter modtagelsen af anmodningen med angivelse af grundene til vanskelighederne. De berørte medlemsstater drøfter sagen med hinanden med henblik på at finde en løsning på de vanskeligheder, der er gjort opmærksom på. I tilfælde af vedvarende forsinkelser i leveringen af oplysninger til den anmodende medlemsstat underrettes Kommissionen, der træffer passende foranstaltninger.

8.   Den udveksling af oplysninger, der er omhandlet i stk. 3, foregår gennem systemet til udveksling af meddelelser, nemlig det europæiske register over vejtransportvirksomheder (ERRU), oprettet ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1213/2010 (*2). Det administrative samarbejde og den gensidige bistand mellem de kompetente myndigheder i medlemsstaterne, der er fastsat ved stk. 4-7, foregår via informationssystemet for det indre marked (IMI), oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1024/2012 (*3). Med henblik herpå kan hver medlemsstat udpege det i stk. 1 omhandlede kontaktpunkt som den kompetente myndighed og skal underrette Kommissionen herom via IMI.

9.   Medlemsstaterne sikrer, at de oplysninger, de har fået tilsendt i henhold til denne artikel, kun anvendes i forbindelse med den eller de sager, der ligger til grund for anmodningen. Enhver behandling af personoplysninger udføres udelukkende med henblik på at overholde denne forordning og skal være i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 (*4).

10.   Gensidigt administrativt samarbejde og gensidig bistand ydes vederlagsfrit.

11.   En anmodning om oplysninger udelukker ikke de kompetente myndigheder fra i overensstemmelse med den relevante nationale ret og EU-ret at træffe foranstaltninger til at undersøge og forebygge påståede overtrædelser af denne forordning.

(*2)  Kommissionens forordning (EU) nr. 1213/2010 af 16. december 2010 om fælles regler for sammenkobling af nationale elektroniske registre om vejtransportvirksomheder (EUT L 335 af 18.12.2010, s. 21)."

*2

(*3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1024/2012 af 25. oktober 2012 om administrativt samarbejde via informationssystemet for det indre marked og om ophævelse af Kommissionens beslutning 2008/49/EF (»IMI-forordningen«) (EUT L 316 af 14.11.2012, s. 1)."

*3

(*4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse) (EUT L 119 af 4.5.2016, s. 1).«
  "

*4

| 14) | I artikel 23 tilføjes følgende stykker:
  »Uanset artikel 1, stk. 2, er godskørselsvirksomheder, der udøver international transport udelukkende med motorkøretøjer eller vogntog, hvis tilladte totalmasse ikke overstiger 3,5 ton, indtil den 21. maj 2022 fritaget fra bestemmelserne i denne forordning, medmindre andet er fastsat i etableringsmedlemsstatens ret.
  Uanset artikel 16, stk. 2, finder kravet om at medtage risikoklassificering af virksomheder i de nationale elektroniske registre anvendelse fra 14 måneder efter ikrafttrædelsen af gennemførelsesretsakten om en fælles formel til beregning af risikoklassificering, der er omhandlet i artikel 9, stk. 1, i direktiv 2006/22/EF.« |
| --- | --- |

14)

I artikel 23 tilføjes følgende stykker:

»Uanset artikel 1, stk. 2, er godskørselsvirksomheder, der udøver international transport udelukkende med motorkøretøjer eller vogntog, hvis tilladte totalmasse ikke overstiger 3,5 ton, indtil den 21. maj 2022 fritaget fra bestemmelserne i denne forordning, medmindre andet er fastsat i etableringsmedlemsstatens ret.

Uanset artikel 16, stk. 2, finder kravet om at medtage risikoklassificering af virksomheder i de nationale elektroniske registre anvendelse fra 14 måneder efter ikrafttrædelsen af gennemførelsesretsakten om en fælles formel til beregning af risikoklassificering, der er omhandlet i artikel 9, stk. 1, i direktiv 2006/22/EF.«

| 15) | Artikel 24 udgår. |
| --- | --- |

15)

Artikel 24 udgår.

| 16) | Følgende artikel indsættes:

  »Artikel 24a
  Udøvelse af de delegerede beføjelser

  1.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.


  2.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 8, stk. 9, tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode fra 20. august 2020.


  3.   Den i artikel 8, stk. 9, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.


  4.   Inden vedtagelsen af en delegeret retsakt hører Kommissionen eksperter, som er udpeget af hver enkelt medlemsstat, i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (*5).


  5.   Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.


  6.   En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 8, stk. 9, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har underrettet Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.



  (*5)  
  EUT L 123 af 12.5.2016, s. 1.«
  " |
| --- | --- |

16)

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 24a

Udøvelse af de delegerede beføjelser

1.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.

2.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 8, stk. 9, tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode fra 20. august 2020.

3.   Den i artikel 8, stk. 9, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.

4.   Inden vedtagelsen af en delegeret retsakt hører Kommissionen eksperter, som er udpeget af hver enkelt medlemsstat, i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (*5).

5.   Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

6.   En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 8, stk. 9, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har underrettet Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.

(*5)  
  EUT L 123 af 12.5.2016, s. 1.«
  "

*5

| 17) | Artikel 25 ændres således:






  a) | Stk. 2 affattes således:

  »2.   Når der henvises til dette stykke, finder artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (*6) anvendelse.


  (*6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).«
  " |
| --- | --- | --- |

17)

Artikel 25 ændres således:

a)

Stk. 2 affattes således:

»2.   Når der henvises til dette stykke, finder artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (*6) anvendelse.

(*6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).«
  "

*6

| b) | Stk. 3 affattes således:

  »3.   Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse« |
| --- | --- |

b)

Stk. 3 affattes således:

»3.   Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse«

| 18) | Artikel 26 ændres således:






  a) | Overskriften affattes således:

  »
  Rapport og gennemgang
  « |
| --- | --- | --- |

18)

Artikel 26 ændres således:

a)

Overskriften affattes således:

»
  Rapport og gennemgang
  «

Rapport og gennemgang

| b) | Stk. 1, litra b), affattes således:






  »b) | oplyse antallet af udstedte tilladelser i henhold til denne forordning pr. år og pr. type, antallet af suspenderede tilladelser, antallet af inddragne tilladelser, antallet af uegnethedserklæringer samt begrundelserne herfor. Rapporter vedrørende perioden efter den 21. maj 2022 skal også indeholde en opdeling af disse oplysninger efter:






  i) | buskørselsvirksomheder |
| --- | --- | --- | --- |

b)

Stk. 1, litra b), affattes således:

»b)

oplyse antallet af udstedte tilladelser i henhold til denne forordning pr. år og pr. type, antallet af suspenderede tilladelser, antallet af inddragne tilladelser, antallet af uegnethedserklæringer samt begrundelserne herfor. Rapporter vedrørende perioden efter den 21. maj 2022 skal også indeholde en opdeling af disse oplysninger efter:

i)

buskørselsvirksomheder

| ii) | godskørselsvirksomheder, der udelukkende anvender motorkøretøjer eller vogntog, hvis tilladte totalmasse ikke overstiger 3,5 ton, og |
| --- | --- |

ii)

godskørselsvirksomheder, der udelukkende anvender motorkøretøjer eller vogntog, hvis tilladte totalmasse ikke overstiger 3,5 ton, og

| iii) | alle andre godskørselsvirksomheder.« |
| --- | --- |

iii)

alle andre godskørselsvirksomheder.«

| c) | Følgende stykker tilføjes:

  »3.   Hvert andet år aflægger medlemsstaterne rapport til Kommissionen om de anmodninger, de har fremsat i henhold til artikel 18, stk. 4-9, om de svar, de har modtaget fra andre medlemsstater, og om de tiltag, de har taget på grundlag af de modtagne oplysninger.


  4.   På grundlag af de oplysninger, som Kommissionen indsamler i henhold til stk. 3 samt på grundlag af yderligere dokumentation, forelægger Kommissionen senest den 21. august 2023 Europa-Parlamentet og Rådet en detaljeret rapport om omfanget af det administrative samarbejde mellem medlemsstaterne, om eventuelle mangler i denne henseende og om mulighederne for at forbedre samarbejdet. På grundlag af denne rapport vurderer Kommissionen, om det er nødvendigt at foreslå yderligere foranstaltninger.


  5.   Kommissionen evaluerer gennemførelsen af denne forordning senest den 21. august 2023 og forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen af denne forordning.


  6.   Efter den i stk. 5 omhandlede rapport evaluerer Kommissionen regelmæssigt denne forordning og forelægger Europa-Parlamentet og Rådet resultaterne af evalueringen.


  7.   Hvor det er hensigtsmæssigt, ledsages de rapporter, der er omhandlet i stk. 5 og 6, af relevante lovgivningsmæssige forslag.« |
| --- | --- |

c)

Følgende stykker tilføjes:

»3.   Hvert andet år aflægger medlemsstaterne rapport til Kommissionen om de anmodninger, de har fremsat i henhold til artikel 18, stk. 4-9, om de svar, de har modtaget fra andre medlemsstater, og om de tiltag, de har taget på grundlag af de modtagne oplysninger.

4.   På grundlag af de oplysninger, som Kommissionen indsamler i henhold til stk. 3 samt på grundlag af yderligere dokumentation, forelægger Kommissionen senest den 21. august 2023 Europa-Parlamentet og Rådet en detaljeret rapport om omfanget af det administrative samarbejde mellem medlemsstaterne, om eventuelle mangler i denne henseende og om mulighederne for at forbedre samarbejdet. På grundlag af denne rapport vurderer Kommissionen, om det er nødvendigt at foreslå yderligere foranstaltninger.

5.   Kommissionen evaluerer gennemførelsen af denne forordning senest den 21. august 2023 og forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen af denne forordning.

6.   Efter den i stk. 5 omhandlede rapport evaluerer Kommissionen regelmæssigt denne forordning og forelægger Europa-Parlamentet og Rådet resultaterne af evalueringen.

7.   Hvor det er hensigtsmæssigt, ledsages de rapporter, der er omhandlet i stk. 5 og 6, af relevante lovgivningsmæssige forslag.«

| 19) | Bilag IV ændres således:






  a) | Overskriften affattes således:

  »
  De alvorligste overtrædelser, jf. Artikel 6, stk. 2, er følgende:
  «. |
| --- | --- | --- |

19)

Bilag IV ændres således:

a)

Overskriften affattes således:

»
  De alvorligste overtrædelser, jf. Artikel 6, stk. 2, er følgende:
  «.

De alvorligste overtrædelser, jf. Artikel 6, stk. 2, er følgende:

| b) | Punkt 1, litra b), affattes således:






  »b) | overskridelse i den daglige arbejdstid af den maksimalt tilladte køretid med 50 % eller derover.« |
| --- | --- | --- |

b)

Punkt 1, litra b), affattes således:

»b)

overskridelse i den daglige arbejdstid af den maksimalt tilladte køretid med 50 % eller derover.«

| c) | Punkt 2 affattes således:






  »2. | Der forefindes ingen takograf og/eller fartbegrænser, eller der forefindes i køretøjet og/eller anvendes en falsk anordning, der kan ændre kontrolapparatets og/eller fartbegrænserens registreringer, eller der er tale om forfalskning af diagramark eller data fra takografen og/eller førerkortet.« |
| --- | --- | --- |

c)

Punkt 2 affattes således:

»2.

Der forefindes ingen takograf og/eller fartbegrænser, eller der forefindes i køretøjet og/eller anvendes en falsk anordning, der kan ændre kontrolapparatets og/eller fartbegrænserens registreringer, eller der er tale om forfalskning af diagramark eller data fra takografen og/eller førerkortet.«

Artikel 2

Ændring af forordning (EF) nr. 1072/2009

I forordning (EF) nr. 1072/2009 foretages følgende ændringer:

| 1) | Artikel 1, stk. 5, ændres således:






  a) | Litra c) affattes således:






  »c) | indtil den 20. maj 2022: transport af gods med køretøjer, hvis tilladte totalvægt ikke overstiger 3,5 ton«. |
| --- | --- | --- | --- |

1)

Artikel 1, stk. 5, ændres således:

a)

Litra c) affattes således:

»c)

indtil den 20. maj 2022: transport af gods med køretøjer, hvis tilladte totalvægt ikke overstiger 3,5 ton«.

| b) | Følgende litra indsættes:






  »ca) | fra den 21. maj 2022: transport af gods med køretøjer, hvis tilladte totalvægt ikke overstiger 2,5 ton«. |
| --- | --- | --- |

b)

Følgende litra indsættes:

»ca)

fra den 21. maj 2022: transport af gods med køretøjer, hvis tilladte totalvægt ikke overstiger 2,5 ton«.

| 2) | Artikel 4 ændres således:






  a) | Stk. 2, tredje afsnit, udgår. |
| --- | --- | --- |

2)

Artikel 4 ændres således:

a)

Stk. 2, tredje afsnit, udgår.

| b) | Stk. 4 affattes således:

  »4.   Fællesskabstilladelsen og de bekræftede kopier skal være i overensstemmelse med modellen i bilag II, der endvidere fastsætter betingelserne for anvendelsen af fællesskabstilladelsen. Den skal indeholde mindst to af de sikkerhedselementer, der er nævnt i bilag I.
  For køretøjer, der anvendes til transport af gods, hvis tilladte totalvægt ikke overstiger 3,5 ton, og for hvilke der anvendes de lavere økonomiske krav som fastsat i artikel 7, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1071/2009, skal den udstedende myndighed i rubrikken »særlige bemærkninger« på fællesskabstilladelsen eller den bekræftede kopi heraf anføre: »≤ 3,5 ton«.
  Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 14b vedrørende ændring af bilag I og II for at tilpasse dem til de tekniske fremskridt.« |
| --- | --- |

b)

Stk. 4 affattes således:

»4.   Fællesskabstilladelsen og de bekræftede kopier skal være i overensstemmelse med modellen i bilag II, der endvidere fastsætter betingelserne for anvendelsen af fællesskabstilladelsen. Den skal indeholde mindst to af de sikkerhedselementer, der er nævnt i bilag I.

For køretøjer, der anvendes til transport af gods, hvis tilladte totalvægt ikke overstiger 3,5 ton, og for hvilke der anvendes de lavere økonomiske krav som fastsat i artikel 7, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1071/2009, skal den udstedende myndighed i rubrikken »særlige bemærkninger« på fællesskabstilladelsen eller den bekræftede kopi heraf anføre: »≤ 3,5 ton«.

Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 14b vedrørende ændring af bilag I og II for at tilpasse dem til de tekniske fremskridt.«

| 3) | Artikel 5, stk. 4, affattes således:

  »4.   Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 14b vedrørende ændring af bilag III for at tilpasse det til de tekniske fremskridt.« |
| --- | --- |

3)

Artikel 5, stk. 4, affattes således:

»4.   Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 14b vedrørende ændring af bilag III for at tilpasse det til de tekniske fremskridt.«

| 4) | Artikel 8 ændres således:






  a) | Følgende stykke indsættes:

  »2a.   Transportvirksomheder har ikke tilladelse til at udføre cabotagekørsler med samme køretøj eller, hvis der er tale om et sammenkoblet vogntog, med motorkøretøjet heri, i den samme værtsmedlemsstat i fire dage fra afslutningen af dets cabotagekørsel i denne medlemsstat.« |
| --- | --- | --- |

4)

Artikel 8 ændres således:

a)

Følgende stykke indsættes:

»2a.   Transportvirksomheder har ikke tilladelse til at udføre cabotagekørsler med samme køretøj eller, hvis der er tale om et sammenkoblet vogntog, med motorkøretøjet heri, i den samme værtsmedlemsstat i fire dage fra afslutningen af dets cabotagekørsel i denne medlemsstat.«

| b) | Stk. 3, første afsnit, affattes således:

  »3.   National godskørsel, der udføres i værtsmedlemsstaten af en ikkehjemmehørende transportvirksomhed, anses kun for at være i overensstemmelse med denne forordning, hvis transportvirksomheden kan fremlægge klart bevis for den forudgående internationale transport samt bevis for hver efterfølgende cabotagekørsel, der er udført dér. I det tilfælde at køretøjet har befundet sig på værtsmedlemsstatens område i fire dage før den internationale transport, skal transportvirksomheden desuden fremlægge klart bevis for alle kørsler, der har været udført i den pågældende periode.« |
| --- | --- |

b)

Stk. 3, første afsnit, affattes således:

»3.   National godskørsel, der udføres i værtsmedlemsstaten af en ikkehjemmehørende transportvirksomhed, anses kun for at være i overensstemmelse med denne forordning, hvis transportvirksomheden kan fremlægge klart bevis for den forudgående internationale transport samt bevis for hver efterfølgende cabotagekørsel, der er udført dér. I det tilfælde at køretøjet har befundet sig på værtsmedlemsstatens område i fire dage før den internationale transport, skal transportvirksomheden desuden fremlægge klart bevis for alle kørsler, der har været udført i den pågældende periode.«

| c) | Følgende stykke indsættes:

  »4a.   Bevis som omhandlet i stk. 3 skal forelægges for eller fremsendes til kontrolpersonalet i værtsmedlemsstaten på anmodning og i løbet af vejkontrollen. Det kan forelægges eller fremsendes elektronisk ved brug af et reviderbart struktureret format, der kan anvendes direkte til elektronisk lagring og behandling, såsom et elektronisk fragtbrev (e-CMR) i henhold til Genève-tillægsprotokollen til konventionen om fragtaftaler ved international godsbefordring ad landevej (CMR) vedrørende det elektroniske fragtbrev af 20. februar 2008. I forbindelse med vejkontrollen er det tilladt for føreren at kontakte hovedkontoret, transportlederen eller en anden person eller enhed, således at ethvert bevis, der er omhandlet i stk. 3, kan fremsendes inden afslutningen af vejkontrollen.« |
| --- | --- |

c)

Følgende stykke indsættes:

»4a.   Bevis som omhandlet i stk. 3 skal forelægges for eller fremsendes til kontrolpersonalet i værtsmedlemsstaten på anmodning og i løbet af vejkontrollen. Det kan forelægges eller fremsendes elektronisk ved brug af et reviderbart struktureret format, der kan anvendes direkte til elektronisk lagring og behandling, såsom et elektronisk fragtbrev (e-CMR) i henhold til Genève-tillægsprotokollen til konventionen om fragtaftaler ved international godsbefordring ad landevej (CMR) vedrørende det elektroniske fragtbrev af 20. februar 2008. I forbindelse med vejkontrollen er det tilladt for føreren at kontakte hovedkontoret, transportlederen eller en anden person eller enhed, således at ethvert bevis, der er omhandlet i stk. 3, kan fremsendes inden afslutningen af vejkontrollen.«

| d) | Stk. 5 ændres således:

  »5.   Enhver transportvirksomhed, der i etableringsmedlemsstaten har ret til at udføre godskørsel for fremmed regning som fastsat i artikel 1, stk. 5, litra a)-ca), i overensstemmelse med lovgivningen i denne medlemsstat, har på de betingelser, der er fastsat i nærværende kapitel, alt efter det enkelte tilfælde, adgang til at udføre cabotagekørsel af samme art eller cabotagekørsel med køretøjer af samme kategori.« |
| --- | --- |

d)

Stk. 5 ændres således:

»5.   Enhver transportvirksomhed, der i etableringsmedlemsstaten har ret til at udføre godskørsel for fremmed regning som fastsat i artikel 1, stk. 5, litra a)-ca), i overensstemmelse med lovgivningen i denne medlemsstat, har på de betingelser, der er fastsat i nærværende kapitel, alt efter det enkelte tilfælde, adgang til at udføre cabotagekørsel af samme art eller cabotagekørsel med køretøjer af samme kategori.«

| 5) | Artikel 10 ændres således:






  a) | Stk. 3, første afsnit, affattes således:

  »3.   Kommissionen undersøger situationen på grundlag af navnlig de relevante oplysninger og træffer efter høring af det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 42, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 (*7), inden for en frist på en måned efter modtagelsen af medlemsstatens anmodning afgørelse om, hvorvidt der er grundlag for at træffe beskyttelsesforanstaltninger, og vedtager dem i bekræftende fald.


  (*7)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 af 4. februar 2014 om takografer inden for vejtransport, om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport (EUT L 60 af 28.2.2014, s. 1).«
  " |
| --- | --- | --- |

5)

Artikel 10 ændres således:

a)

Stk. 3, første afsnit, affattes således:

»3.   Kommissionen undersøger situationen på grundlag af navnlig de relevante oplysninger og træffer efter høring af det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 42, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 (*7), inden for en frist på en måned efter modtagelsen af medlemsstatens anmodning afgørelse om, hvorvidt der er grundlag for at træffe beskyttelsesforanstaltninger, og vedtager dem i bekræftende fald.

(*7)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 af 4. februar 2014 om takografer inden for vejtransport, om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport (EUT L 60 af 28.2.2014, s. 1).«
  "

*7

| b) | Følgende stykke tilføjes:

  »7.   Ud over denne artikels stk. 1-6 og uanset artikel 4 i direktiv 92/106/EØF, kan medlemsstater, hvor det er nødvendigt for at undgå misbrug af sidstnævnte bestemmelse ved at udføre ubegrænsede og kontinuerlige tjenester bestående af indledende eller afsluttende vejstrækninger i en værtsmedlemsstat, der indgår i kombineret transport mellem medlemsstater, fastsætte, at artikel 8 i denne forordning finder anvendelse på transportvirksomheder, når de gennemfører sådanne indledende og/eller afsluttende vejstrækninger i den pågældende medlemsstat. For så vidt angår sådanne vejstrækninger kan medlemsstaterne fastsætte en længere periode end den i denne forordnings artikel 8, stk. 2, fastsatte frist på syv dage og kan fastsætte en kortere periode end den i denne forordnings artikel 8, stk. 2a, fastsatte frist på fire dage. Anvendelsen af denne forordnings artikel 8, stk. 4, på sådanne transporter berører ikke krav, der følger af direktiv 92/106/EØF. Medlemsstater, der gør brug af undtagelsen i nærværende stykke, underretter Kommissionen herom inden anvendelsen af deres relevante nationale foranstaltninger. De reviderer disse foranstaltninger mindst hvert femte år og underretter Kommissionen om resultaterne af denne revision. De gør reglerne, herunder varigheden af de respektive perioder, offentligt tilgængelige på en gennemsigtig måde.« |
| --- | --- |

b)

Følgende stykke tilføjes:

»7.   Ud over denne artikels stk. 1-6 og uanset artikel 4 i direktiv 92/106/EØF, kan medlemsstater, hvor det er nødvendigt for at undgå misbrug af sidstnævnte bestemmelse ved at udføre ubegrænsede og kontinuerlige tjenester bestående af indledende eller afsluttende vejstrækninger i en værtsmedlemsstat, der indgår i kombineret transport mellem medlemsstater, fastsætte, at artikel 8 i denne forordning finder anvendelse på transportvirksomheder, når de gennemfører sådanne indledende og/eller afsluttende vejstrækninger i den pågældende medlemsstat. For så vidt angår sådanne vejstrækninger kan medlemsstaterne fastsætte en længere periode end den i denne forordnings artikel 8, stk. 2, fastsatte frist på syv dage og kan fastsætte en kortere periode end den i denne forordnings artikel 8, stk. 2a, fastsatte frist på fire dage. Anvendelsen af denne forordnings artikel 8, stk. 4, på sådanne transporter berører ikke krav, der følger af direktiv 92/106/EØF. Medlemsstater, der gør brug af undtagelsen i nærværende stykke, underretter Kommissionen herom inden anvendelsen af deres relevante nationale foranstaltninger. De reviderer disse foranstaltninger mindst hvert femte år og underretter Kommissionen om resultaterne af denne revision. De gør reglerne, herunder varigheden af de respektive perioder, offentligt tilgængelige på en gennemsigtig måde.«

| 6) | Følgende artikel indsættes:

  »Artikel 10a
  Kontrolforanstaltninger

  1.   Med henblik på yderligere håndhævelse af de forpligtelser, der er fastsat i dette kapitel, sikrer medlemsstaterne, at der anvendes en sammenhængende national håndhævelsesstrategi på deres område. Denne strategi skal fokusere på virksomheder i en høj risikoklasse som omhandlet i artikel 9 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF (*8).


  2.   Hver medlemsstat sikrer, at den kontrol, der er omhandlet i artikel 2 i direktiv 2006/22/EF, omfatter en kontrol af cabotagekørsel, hvor det er relevant.


  3.   Medlemsstaterne gennemfører mindst to gange om året samordnet vejkontrol af cabotagekørsel. Sådan kontrol gennemføres samtidigt af de nationale myndigheder med ansvar for håndhævelsen af reglerne for vejtransport i to eller flere medlemsstater, idet hver national myndighed udfører kontrollen på dens eget område. Medlemsstaterne kan kombinere disse aktiviteter med dem, der er fastsat i artikel 5 i direktiv 2006/22/EF. De nationale kontaktpunkter, der er udpeget i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1071/2009, udveksler oplysninger om antallet og arten af de konstaterede overtrædelser, efter at den samordnede vejkontrol har fundet sted.



  (*8)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF af 15. marts 2006 om minimumsbetingelser for gennemførelse af forordning (EF) nr. 561/2006 og (EU) nr. 165/2014 samt direktiv 2002/15/EF med hensyn til sociale bestemmelser inden for vejtransportvirksomhed og om ophævelse af Rådets direktiv 88/599/EØF (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 35).«
  " |
| --- | --- |

6)

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 10a

Kontrolforanstaltninger

1.   Med henblik på yderligere håndhævelse af de forpligtelser, der er fastsat i dette kapitel, sikrer medlemsstaterne, at der anvendes en sammenhængende national håndhævelsesstrategi på deres område. Denne strategi skal fokusere på virksomheder i en høj risikoklasse som omhandlet i artikel 9 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF (*8).

2.   Hver medlemsstat sikrer, at den kontrol, der er omhandlet i artikel 2 i direktiv 2006/22/EF, omfatter en kontrol af cabotagekørsel, hvor det er relevant.

3.   Medlemsstaterne gennemfører mindst to gange om året samordnet vejkontrol af cabotagekørsel. Sådan kontrol gennemføres samtidigt af de nationale myndigheder med ansvar for håndhævelsen af reglerne for vejtransport i to eller flere medlemsstater, idet hver national myndighed udfører kontrollen på dens eget område. Medlemsstaterne kan kombinere disse aktiviteter med dem, der er fastsat i artikel 5 i direktiv 2006/22/EF. De nationale kontaktpunkter, der er udpeget i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1071/2009, udveksler oplysninger om antallet og arten af de konstaterede overtrædelser, efter at den samordnede vejkontrol har fundet sted.

(*8)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF af 15. marts 2006 om minimumsbetingelser for gennemførelse af forordning (EF) nr. 561/2006 og (EU) nr. 165/2014 samt direktiv 2002/15/EF med hensyn til sociale bestemmelser inden for vejtransportvirksomhed og om ophævelse af Rådets direktiv 88/599/EØF (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 35).«
  "

*8

| 7) | Følgende artikler indsættes:

  »Artikel 14a
  Ansvar
  Medlemsstaterne fastsætter regler om sanktioner over for afsendere, speditører, kontrahenter og underkontrahenter for manglende overholdelse af kapitel II og III, hvor de havde kendskab til eller i lyset af alle relevante omstændigheder burde have haft kendskab til, at de transporttjenesteydelser, som de har afgivet ordre på, indebar overtrædelser af denne forordnings bestemmelser.


  Artikel 14b
  Udøvelse af de delegerede beføjelser

  1.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.


  2.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 4, stk. 4, og artikel 5, stk. 4, tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode fra 20. august 2020.


  3.   Den i artikel 4, stk. 4, og artikel 5, stk. 4, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller af Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.


  4.   Inden vedtagelsen af en delegeret retsakt hører Kommissionen eksperter, som er udpeget af hver enkelt medlemsstat, i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (*9).


  5.   Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.


  6.   En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 4, stk. 4, og artikel 5, stk. 4, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har underrettet Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.



  (*9)  
  EUT L 123 af 12.5.2016, s. 1.«
  " |
| --- | --- |

7)

Følgende artikler indsættes:

»Artikel 14a

Ansvar

Medlemsstaterne fastsætter regler om sanktioner over for afsendere, speditører, kontrahenter og underkontrahenter for manglende overholdelse af kapitel II og III, hvor de havde kendskab til eller i lyset af alle relevante omstændigheder burde have haft kendskab til, at de transporttjenesteydelser, som de har afgivet ordre på, indebar overtrædelser af denne forordnings bestemmelser.

Artikel 14b

Udøvelse af de delegerede beføjelser

1.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.

2.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 4, stk. 4, og artikel 5, stk. 4, tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode fra 20. august 2020.

3.   Den i artikel 4, stk. 4, og artikel 5, stk. 4, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller af Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.

4.   Inden vedtagelsen af en delegeret retsakt hører Kommissionen eksperter, som er udpeget af hver enkelt medlemsstat, i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (*9).

5.   Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

6.   En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 4, stk. 4, og artikel 5, stk. 4, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har underrettet Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.

(*9)  
  EUT L 123 af 12.5.2016, s. 1.«
  "

*9

| 8) | Artikel 15 udgår. |
| --- | --- |

8)

Artikel 15 udgår.

| 9) | Artikel 17 affattes således:

  »Artikel 17
  Rapport og gennemgang

  1.   Senest den 31. marts hvert andet år underretter medlemsstaterne Kommissionen om antallet af transportvirksomheder, der var indehavere af en fællesskabstilladelse pr. 31. december i hvert af de to foregående år, og om antallet af bekræftede kopier, der svarer til antallet af køretøjer, som var i brug på det pågældende tidspunkt. Rapporter vedrørende perioden efter den 20. maj 2022 skal også indeholde en opdeling af disse tilladelser efter udøvere af godskørselhvervet, der kun beskæftiger sig med international transport ved hjælp af køretøjer, hvis tilladte totalvægt ikke overstiger 3,5 ton, og øvrige udøvere af godskørselhvervet.


  2.   Senest den 31. marts hvert andet år underretter medlemsstaterne Kommissionen om antallet af førerattester, der er udstedt i hvert af de to foregående kalenderår, samt om det samlede antal førerattester, der var i brug pr. 31. december i hvert af de to foregående år. Rapporter vedrørende perioden efter den 20. maj 2022 skal også indeholde en opdeling af disse tilladelser efter udøvere af godskørselhvervet, der kun beskæftiger sig med international transport ved hjælp af køretøjer, hvis tilladte totalvægt ikke overstiger 3,5 ton, og øvrige udøvere af godskørselhvervet.


  3.   Senest den 21. august 2022 forelægger medlemsstaterne Kommissionen deres nationale håndhævelsesstrategi vedtaget i henhold til artikel 10a. Senest den 31. marts hvert år underretter medlemsstaterne Kommissionen om de håndhævelsesaktiviteter, der er foretaget i henhold til artikel 10a i det foregående kalenderår, herunder, hvor det er relevant, antallet af foretagne kontroller. Oplysningerne skal omfatte antallet af kontrollerede køretøjer.


  4.   Kommissionen udarbejder en rapport, hvori der gøres status over EU-markedet for vejtransport ved udgangen af 21. august 2024. Rapporten skal indeholde en analyse af markedssituationen, herunder en evaluering af kontrollens effektivitet, og udviklingen med hensyn til beskæftigelsesforholdene i erhvervet.


  5.   Kommissionen evaluerer gennemførelsen af denne forordning, navnlig virkningen af ændringerne af artikel 8, som indført ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1055 (*10), senest den 21. august 2023 og aflægger rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om anvendelsen af nærværende forordning.


  6.   Efter den i stk. 5 nævnte rapport evaluerer Kommissionen regelmæssigt denne forordning og forelægger Europa-Parlamentet og Rådet resultaterne af evalueringen.


  7.   Hvor det er hensigtsmæssigt, ledsages de rapporter, der er omhandlet i stk. 5 og 6, af relevante lovgivningsmæssige forslag.



  (*10)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1055 af 15. juli 2020 om ændring af forordning (EF) nr. 1071/2009, (EF) nr. 1072/2009 og (EU) nr. 1024/2012 med henblik på at tilpasse dem til udviklingen i vejtransportsektoren (EUT L 249 af 31.7.2020, s. 17).«
  " |
| --- | --- |

9)

Artikel 17 affattes således:

»Artikel 17

Rapport og gennemgang

1.   Senest den 31. marts hvert andet år underretter medlemsstaterne Kommissionen om antallet af transportvirksomheder, der var indehavere af en fællesskabstilladelse pr. 31. december i hvert af de to foregående år, og om antallet af bekræftede kopier, der svarer til antallet af køretøjer, som var i brug på det pågældende tidspunkt. Rapporter vedrørende perioden efter den 20. maj 2022 skal også indeholde en opdeling af disse tilladelser efter udøvere af godskørselhvervet, der kun beskæftiger sig med international transport ved hjælp af køretøjer, hvis tilladte totalvægt ikke overstiger 3,5 ton, og øvrige udøvere af godskørselhvervet.

2.   Senest den 31. marts hvert andet år underretter medlemsstaterne Kommissionen om antallet af førerattester, der er udstedt i hvert af de to foregående kalenderår, samt om det samlede antal førerattester, der var i brug pr. 31. december i hvert af de to foregående år. Rapporter vedrørende perioden efter den 20. maj 2022 skal også indeholde en opdeling af disse tilladelser efter udøvere af godskørselhvervet, der kun beskæftiger sig med international transport ved hjælp af køretøjer, hvis tilladte totalvægt ikke overstiger 3,5 ton, og øvrige udøvere af godskørselhvervet.

3.   Senest den 21. august 2022 forelægger medlemsstaterne Kommissionen deres nationale håndhævelsesstrategi vedtaget i henhold til artikel 10a. Senest den 31. marts hvert år underretter medlemsstaterne Kommissionen om de håndhævelsesaktiviteter, der er foretaget i henhold til artikel 10a i det foregående kalenderår, herunder, hvor det er relevant, antallet af foretagne kontroller. Oplysningerne skal omfatte antallet af kontrollerede køretøjer.

4.   Kommissionen udarbejder en rapport, hvori der gøres status over EU-markedet for vejtransport ved udgangen af 21. august 2024. Rapporten skal indeholde en analyse af markedssituationen, herunder en evaluering af kontrollens effektivitet, og udviklingen med hensyn til beskæftigelsesforholdene i erhvervet.

5.   Kommissionen evaluerer gennemførelsen af denne forordning, navnlig virkningen af ændringerne af artikel 8, som indført ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1055 (*10), senest den 21. august 2023 og aflægger rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om anvendelsen af nærværende forordning.

6.   Efter den i stk. 5 nævnte rapport evaluerer Kommissionen regelmæssigt denne forordning og forelægger Europa-Parlamentet og Rådet resultaterne af evalueringen.

7.   Hvor det er hensigtsmæssigt, ledsages de rapporter, der er omhandlet i stk. 5 og 6, af relevante lovgivningsmæssige forslag.

(*10)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1055 af 15. juli 2020 om ændring af forordning (EF) nr. 1071/2009, (EF) nr. 1072/2009 og (EU) nr. 1024/2012 med henblik på at tilpasse dem til udviklingen i vejtransportsektoren (EUT L 249 af 31.7.2020, s. 17).«
  "

*10

Artikel 3

Ændring af forordning (EU) nr. 1024/2012

I bilaget til forordning (EU) nr. 1024/2012 tilføjes følgende punkt:

| »15. | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet og om ophævelse af Rådets direktiv 96/26/EF (*11): artikel 18, stk. 8. |
| --- | --- |

»15.

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet og om ophævelse af Rådets direktiv 96/26/EF (*11): artikel 18, stk. 8.

*11

Artikel 4

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den Europæiske Unions Tidende

Den finder anvendelse fra den 21. februar 2022.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 15. juli 2020.

På Europa-Parlamentets vegne

D.M. SASSOLI

Formand

På Rådets vegne

J. KLOECKNER

Formand

---

(1)  
  EUT C 197 af 8.6.2018, s. 38.

1

(2)  
  EUT C 176 af 23.5.2018, s. 57.

2

(3)  Europa-Parlamentets holdning af 4.4.2019 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets førstebehandlingsholdning af 7.4.2020 (EUT C 153 af 7.5.2020, s. 1). Europa-Parlamentets holdning af 9.7.2020 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

3

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet og om ophævelse af Rådets direktiv 96/26/EF (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 51).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1072/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 72).

5

(6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 af 15. marts 2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 og (EF) nr. 2135/98 samt ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 1).

6

(7)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF af 15. marts 2006 om minimumsbetingelser for gennemførelse af forordning (EF) nr. 561/2006 og (EU) nr. 165/2014 samt direktiv 2002/15/EF med hensyn til sociale bestemmelser inden for vejtransportvirksomhed og om ophævelse af Rådets direktiv 88/599/EØF (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 35).

7

(8)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).

8

(9)  Rådets direktiv 92/106/EØF af 7. december 1992 om indførelse af fælles regler for visse former for kombineret godstransport mellem medlemsstaterne (EFT L 368 af 17.12.1992, s. 38).

9

(10)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1149 af 20. juni 2019 om oprettelse af en europæisk arbejdsmarkedsmyndighed, om ændring af forordning (EF) nr. 883/2004, (EU) nr. 492/2011 og (EU) 2016/589 og om ophævelse af afgørelse (EU) 2016/344 (EUT L 186 af 11.7.2019, s. 21).

10

(11)  
  EUT L 123 af 12.5.2016, s. 1.

11

(12)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1024/2012 af 25. oktober 2012 om administrativt samarbejde via informationssystemet for det indre marked og om ophævelse af Kommissionens beslutning 2008/49/EF (»IMI-forordningen«) (EUT L 316 af 14.11.2012, s. 1).

12

---

| 31.7.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 249/33 |
| --- | --- | --- | --- |

31.7.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 249/33

---

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) 2020/1056

af 15. juli 2020

om elektronisk godstransportinformation

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 91 og artikel 100, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter høring af Regionsudvalget,

efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Effektiviteten af godstransport og logistik er afgørende for væksten og konkurrenceevnen i Unionens økonomi, det indre markeds funktion og den sociale og økonomiske samhørighed i alle EU-regioner. |
| --- | --- |

(1)

Effektiviteten af godstransport og logistik er afgørende for væksten og konkurrenceevnen i Unionens økonomi, det indre markeds funktion og den sociale og økonomiske samhørighed i alle EU-regioner.

| (2) | Formålet med denne forordning er at tilskynde til digitalisering af godstransport og logistik for at mindske de administrative omkostninger, forbedre de kompetente myndigheders håndhævelseskapacitet og øge transportens effektivitet og bæredygtighed. |
| --- | --- |

(2)

Formålet med denne forordning er at tilskynde til digitalisering af godstransport og logistik for at mindske de administrative omkostninger, forbedre de kompetente myndigheders håndhævelseskapacitet og øge transportens effektivitet og bæredygtighed.

| (3) | Bevægeligheden for varer, herunder affald, er ledsaget af en stor mængde oplysninger, der fortsat udveksles i papirformat blandt virksomheder og mellem virksomheder og kompetente myndigheder. Brugen af papirdokumenter udgør en betydelig administrativ byrde for erhvervsdrivende inden for logistik og en yderligere omkostning for erhvervsdrivende inden for logistik og de dermed forbundne industrier (såsom handel og fremstilling), navnlig for SMV'er, og har en negativ indvirkning på miljøet. |
| --- | --- |

(3)

Bevægeligheden for varer, herunder affald, er ledsaget af en stor mængde oplysninger, der fortsat udveksles i papirformat blandt virksomheder og mellem virksomheder og kompetente myndigheder. Brugen af papirdokumenter udgør en betydelig administrativ byrde for erhvervsdrivende inden for logistik og en yderligere omkostning for erhvervsdrivende inden for logistik og de dermed forbundne industrier (såsom handel og fremstilling), navnlig for SMV'er, og har en negativ indvirkning på miljøet.

| (4) | Manglen på en ensartet juridisk ramme på EU-plan, der pålægger kompetente myndigheder at acceptere relevant lovpligtig godstransportinformation i elektronisk form, betragtes som hovedårsagen til manglende fremskridt med hensyn til den forenkling af og større effektivitet i udvekslinger af oplysninger, som er muliggjort af tilgængelige elektroniske midler. De kompetente myndigheders accept af oplysninger i elektronisk form med fælles specifikationer letter ikke kun kommunikationen mellem kompetente myndigheder og erhvervsdrivende, men indirekte også udviklingen af ensartet og forenklet elektronisk kommunikation mellem virksomheder i hele EU. Det vil også føre til betydelige administrative omkostningsbesparelser for de erhvervsdrivende, navnlig SMV'er, som udgør langt størstedelen af transport- og logistikvirksomheder i Unionen. |
| --- | --- |

(4)

Manglen på en ensartet juridisk ramme på EU-plan, der pålægger kompetente myndigheder at acceptere relevant lovpligtig godstransportinformation i elektronisk form, betragtes som hovedårsagen til manglende fremskridt med hensyn til den forenkling af og større effektivitet i udvekslinger af oplysninger, som er muliggjort af tilgængelige elektroniske midler. De kompetente myndigheders accept af oplysninger i elektronisk form med fælles specifikationer letter ikke kun kommunikationen mellem kompetente myndigheder og erhvervsdrivende, men indirekte også udviklingen af ensartet og forenklet elektronisk kommunikation mellem virksomheder i hele EU. Det vil også føre til betydelige administrative omkostningsbesparelser for de erhvervsdrivende, navnlig SMV'er, som udgør langt størstedelen af transport- og logistikvirksomheder i Unionen.

| (5) | På nogle områder af EU-transportretten kræves det, at de kompetente myndigheder accepterer digitaliserede oplysninger, men dette gælder langt fra alle relevante EU-retsakter. Det bør være muligt at benytte elektroniske midler til at gøre lovgivningsmæssige oplysninger om godstransport tilgængelige for kompetente myndigheder på hele Unionens område med hensyn til alle relevante faser af transporter udført inden for Unionen. Derudover bør denne mulighed gælde for alle lovgivningsmæssige oplysninger og inden for alle transportformer. |
| --- | --- |

(5)

På nogle områder af EU-transportretten kræves det, at de kompetente myndigheder accepterer digitaliserede oplysninger, men dette gælder langt fra alle relevante EU-retsakter. Det bør være muligt at benytte elektroniske midler til at gøre lovgivningsmæssige oplysninger om godstransport tilgængelige for kompetente myndigheder på hele Unionens område med hensyn til alle relevante faser af transporter udført inden for Unionen. Derudover bør denne mulighed gælde for alle lovgivningsmæssige oplysninger og inden for alle transportformer.

| (6) | De kompetente myndigheder bør derfor have pligt til at acceptere oplysninger, der stilles til rådighed elektronisk, når erhvervsdrivende er forpligtede til at stille oplysninger til rådighed som bevis på overholdelse af de krav, der er fastlagt i EU-retsakter, som er omfattet af denne forordning. Dette krav bør også omfatte oplysninger, som myndighederne anmoder om som supplerende oplysninger i overensstemmelse med bestemmelserne i disse EU-retsakter, når der f.eks. mangler nogle oplysninger. Det samme bør gælde, hvis national ret kræver fremlæggelse af lovgivningsmæssige oplysninger, der helt eller delvis er identiske med oplysninger, der skal fremlægges i medfør af EU-retsakter, som er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde. Myndighederne bør også bestræbe sig på at kommunikere elektronisk med de berørte erhvervsdrivende i forbindelse med disse oplysninger. En sådan kommunikation bør ikke berøre relevante EU-retsakter og national ret i forbindelse med opfølgende foranstaltninger under eller efter kontrol af lovgivningsmæssige oplysninger. De kompetente myndigheders forpligtelse til at acceptere oplysninger, der stilles til rådighed elektronisk af erhvervsdrivende, bør også gælde, når bestemmelser i EU-retsakter eller national ret, der er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde, stiller krav om oplysninger, som der også henvises til i relevante internationale konventioner, såsom de konventioner, der regulerer de internationale fragtaftaler inden for de forskellige transportformer, f.eks. FN's konvention om fragtaftaler ved international godsbefordring ad landevej (CMR), konventionen om internationale jernbanebefordringer (COTIF), IATA's resolution 672 om elektroniske luftfragtbreve, konventionen om indførelse af visse ensartede regler for international luftbefordring (Montrealkonventionen) og Budapestkonventionen om transportaftalen ved godstransport ad indre vandveje (CMNI). |
| --- | --- |

(6)

De kompetente myndigheder bør derfor have pligt til at acceptere oplysninger, der stilles til rådighed elektronisk, når erhvervsdrivende er forpligtede til at stille oplysninger til rådighed som bevis på overholdelse af de krav, der er fastlagt i EU-retsakter, som er omfattet af denne forordning. Dette krav bør også omfatte oplysninger, som myndighederne anmoder om som supplerende oplysninger i overensstemmelse med bestemmelserne i disse EU-retsakter, når der f.eks. mangler nogle oplysninger. Det samme bør gælde, hvis national ret kræver fremlæggelse af lovgivningsmæssige oplysninger, der helt eller delvis er identiske med oplysninger, der skal fremlægges i medfør af EU-retsakter, som er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde. Myndighederne bør også bestræbe sig på at kommunikere elektronisk med de berørte erhvervsdrivende i forbindelse med disse oplysninger. En sådan kommunikation bør ikke berøre relevante EU-retsakter og national ret i forbindelse med opfølgende foranstaltninger under eller efter kontrol af lovgivningsmæssige oplysninger. De kompetente myndigheders forpligtelse til at acceptere oplysninger, der stilles til rådighed elektronisk af erhvervsdrivende, bør også gælde, når bestemmelser i EU-retsakter eller national ret, der er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde, stiller krav om oplysninger, som der også henvises til i relevante internationale konventioner, såsom de konventioner, der regulerer de internationale fragtaftaler inden for de forskellige transportformer, f.eks. FN's konvention om fragtaftaler ved international godsbefordring ad landevej (CMR), konventionen om internationale jernbanebefordringer (COTIF), IATA's resolution 672 om elektroniske luftfragtbreve, konventionen om indførelse af visse ensartede regler for international luftbefordring (Montrealkonventionen) og Budapestkonventionen om transportaftalen ved godstransport ad indre vandveje (CMNI).

| (7) | Da denne forordning kun har til formål at lette og tilskynde til fremlæggelse af oplysninger mellem de erhvervsdrivende og kompetente myndigheder med elektroniske midler, bør den ikke berøre bestemmelserne i EU-retsakter eller national ret, der fastlægger indholdet af lovgivningsmæssige oplysninger, og den bør navnlig ikke pålægge yderligere lovgivningsmæssige oplysnings- eller sprogkrav. Selv om denne forordning har til formål at gøre det muligt at overholde de lovgivningsmæssige oplysningskrav med elektroniske midler snarere end papirdokumenter, berører den ikke de berørte erhvervsdrivendes mulighed for at fremlægge disse oplysninger i papirformat som fastsat i de relevante bestemmelser i EU-retsakter eller national ret, og den bør ikke berøre relevante EU-krav vedrørende de dokumenter, der skal anvendes til struktureret fremlæggelse af de pågældende oplysninger. Denne forordning bør ikke berøre de bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1013/2006 (3), der vedrører procedurekrav for overførsel af affald, og de bestemmelser, som omhandler kontrol gennemført af toldmyndighederne. Nærværende forordning bør heller ikke berøre meddelelsespligten, herunder bestemmelser vedrørende toldmyndighedernes eller andre myndigheders kompetencer som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 (4) eller i gennemførelsesretsakter eller delegerede retsakter vedtaget i henhold til nævnte forordning eller i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1239 (5). |
| --- | --- |

(7)

Da denne forordning kun har til formål at lette og tilskynde til fremlæggelse af oplysninger mellem de erhvervsdrivende og kompetente myndigheder med elektroniske midler, bør den ikke berøre bestemmelserne i EU-retsakter eller national ret, der fastlægger indholdet af lovgivningsmæssige oplysninger, og den bør navnlig ikke pålægge yderligere lovgivningsmæssige oplysnings- eller sprogkrav. Selv om denne forordning har til formål at gøre det muligt at overholde de lovgivningsmæssige oplysningskrav med elektroniske midler snarere end papirdokumenter, berører den ikke de berørte erhvervsdrivendes mulighed for at fremlægge disse oplysninger i papirformat som fastsat i de relevante bestemmelser i EU-retsakter eller national ret, og den bør ikke berøre relevante EU-krav vedrørende de dokumenter, der skal anvendes til struktureret fremlæggelse af de pågældende oplysninger. Denne forordning bør ikke berøre de bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1013/2006 (3), der vedrører procedurekrav for overførsel af affald, og de bestemmelser, som omhandler kontrol gennemført af toldmyndighederne. Nærværende forordning bør heller ikke berøre meddelelsespligten, herunder bestemmelser vedrørende toldmyndighedernes eller andre myndigheders kompetencer som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 (4) eller i gennemførelsesretsakter eller delegerede retsakter vedtaget i henhold til nævnte forordning eller i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1239 (5).

| (8) | Brugen af elektroniske midler til udveksling af lovgivningsmæssige oplysninger kan mindske de administrative omkostninger for erhvervsdrivende og øge de kompetente myndigheders effektivitet. Både erhvervsdrivende og kompetente myndigheder vil skulle træffe de nødvendige foranstaltninger for at muliggøre elektronisk udveksling af godstransportoplysninger (eFTI) i maskinlæsbart format via platforme, som er baserede på informations- og kommunikationsteknologi (IKT) (eFTI-platforme), herunder erhvervelse af det nødvendige udstyr. De berørte erhvervsdrivende bør dog fortsat være ansvarlige for at levere oplysninger i menneskeligt læsbart format, når kompetente myndigheder udtrykkeligt anmoder herom, for at kompetente myndigheder kan udføre deres opgaver i situationer, hvor der ikke er adgang til eFTI-platformen. |
| --- | --- |

(8)

Brugen af elektroniske midler til udveksling af lovgivningsmæssige oplysninger kan mindske de administrative omkostninger for erhvervsdrivende og øge de kompetente myndigheders effektivitet. Både erhvervsdrivende og kompetente myndigheder vil skulle træffe de nødvendige foranstaltninger for at muliggøre elektronisk udveksling af godstransportoplysninger (eFTI) i maskinlæsbart format via platforme, som er baserede på informations- og kommunikationsteknologi (IKT) (eFTI-platforme), herunder erhvervelse af det nødvendige udstyr. De berørte erhvervsdrivende bør dog fortsat være ansvarlige for at levere oplysninger i menneskeligt læsbart format, når kompetente myndigheder udtrykkeligt anmoder herom, for at kompetente myndigheder kan udføre deres opgaver i situationer, hvor der ikke er adgang til eFTI-platformen.

| (9) | Med henblik på at gøre det muligt for erhvervsdrivende at fremlægge relevante oplysninger i elektronisk form på samme måde i alle medlemsstater, er det nødvendigt at benytte sig af fælles specifikationer, der bør vedtages af Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter som omhandlet i denne forordning. |
| --- | --- |

(9)

Med henblik på at gøre det muligt for erhvervsdrivende at fremlægge relevante oplysninger i elektronisk form på samme måde i alle medlemsstater, er det nødvendigt at benytte sig af fælles specifikationer, der bør vedtages af Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter som omhandlet i denne forordning.

| (10) | Fælles specifikationer om dataelementers definition og tekniske karakteristika bør sikre datainteroperabilitet ved at fastlægge et enkelt omfattende datasæt, der skal anvendes til elektronisk formidling af oplysningerne. Dette omfattende datasæt bør indeholde alle de dataelementer, der svarer til oplysningskravene i de relevante bestemmelser i EU-retsakter og national ret, hvor hvert dataelement, der er fælles for et eller flere undersæt, kun medtages én gang. |
| --- | --- |

(10)

Fælles specifikationer om dataelementers definition og tekniske karakteristika bør sikre datainteroperabilitet ved at fastlægge et enkelt omfattende datasæt, der skal anvendes til elektronisk formidling af oplysningerne. Dette omfattende datasæt bør indeholde alle de dataelementer, der svarer til oplysningskravene i de relevante bestemmelser i EU-retsakter og national ret, hvor hvert dataelement, der er fælles for et eller flere undersæt, kun medtages én gang.

| (11) | Fælles specifikationer bør også fastsætte fælles procedurer og nærmere regler for de kompetente myndigheders adgang til og behandling af disse oplysninger, herunder enhver relateret kommunikation mellem kompetente myndigheder og de berørte erhvervsdrivende, såsom anmodninger om supplerende oplysninger, som er nødvendige for, at kompetente myndigheder kan udøve deres respektive lovgivningsmæssige håndhævelsesbeføjelser i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i EU-retsakter og national ret. |
| --- | --- |

(11)

Fælles specifikationer bør også fastsætte fælles procedurer og nærmere regler for de kompetente myndigheders adgang til og behandling af disse oplysninger, herunder enhver relateret kommunikation mellem kompetente myndigheder og de berørte erhvervsdrivende, såsom anmodninger om supplerende oplysninger, som er nødvendige for, at kompetente myndigheder kan udøve deres respektive lovgivningsmæssige håndhævelsesbeføjelser i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i EU-retsakter og national ret.

| (12) | Ved fastlæggelsen af disse fælles specifikationer bør der tages behørigt hensyn til relevante dataudvekslingsspecifikationer fastsat i relevante EU-retsakter og indeholdt i relevante europæiske og internationale standarder for dataudveksling, herunder multimodale standarder, og til principperne og anbefalingerne i Kommissionens meddelelse af 23. marts 2017 med titlen »Den europæiske interoperabilitetsramme — strategi for gennemførelse«, som anviser en tilgang til levering af europæiske digitale offentlige tjenester, som medlemsstaterne har aftalt i fællesskab. Der bør også drages behørigt omsorg for, at disse specifikationer forbliver teknologineutrale og åbne for innovative teknologier. |
| --- | --- |

(12)

Ved fastlæggelsen af disse fælles specifikationer bør der tages behørigt hensyn til relevante dataudvekslingsspecifikationer fastsat i relevante EU-retsakter og indeholdt i relevante europæiske og internationale standarder for dataudveksling, herunder multimodale standarder, og til principperne og anbefalingerne i Kommissionens meddelelse af 23. marts 2017 med titlen »Den europæiske interoperabilitetsramme — strategi for gennemførelse«, som anviser en tilgang til levering af europæiske digitale offentlige tjenester, som medlemsstaterne har aftalt i fællesskab. Der bør også drages behørigt omsorg for, at disse specifikationer forbliver teknologineutrale og åbne for innovative teknologier.

| (13) | Med henblik på at minimere omkostningerne for både erhvervsdrivende og kompetente myndigheder kunne man overveje at oprette adgangspunkter for kompetente myndigheder. Disse adgangspunkter vil kun skulle fungere som mellemled mellem eFTI-platformene og kompetente myndigheder og bør derfor hverken lagre eller behandle de eFTI-data, som de formidler adgang til, undtagen i forbindelse med metadata, der er forbundet med eFTI-databehandling, såsom driftslogfiler, der er nødvendige til overvågningsformål eller statistiske formål. Medlemsstaterne kan også aftale at oprette fælles adgangspunkter for deres respektive kompetente myndigheder. |
| --- | --- |

(13)

Med henblik på at minimere omkostningerne for både erhvervsdrivende og kompetente myndigheder kunne man overveje at oprette adgangspunkter for kompetente myndigheder. Disse adgangspunkter vil kun skulle fungere som mellemled mellem eFTI-platformene og kompetente myndigheder og bør derfor hverken lagre eller behandle de eFTI-data, som de formidler adgang til, undtagen i forbindelse med metadata, der er forbundet med eFTI-databehandling, såsom driftslogfiler, der er nødvendige til overvågningsformål eller statistiske formål. Medlemsstaterne kan også aftale at oprette fælles adgangspunkter for deres respektive kompetente myndigheder.

| (14) | Denne forordning bør fastsætte de funktionelle krav, der skal gælde for eFTI-platforme, og som bør benyttes af erhvervsdrivende til at gøre lovgivningsmæssige godstransportoplysninger tilgængelige for kompetente myndigheder i elektronisk form med henblik på at opfylde betingelserne for kompetente myndigheders obligatoriske accept af disse oplysninger som fastsat i denne forordning. Der bør også fastsættes krav for tredjepartsudbydere af platforme (eFTI-udbydere). Disse krav bør navnlig sikre, at alle eFTI-data udelukkende kan behandles i overensstemmelse med et omfattende rettighedsbaseret adgangskontrolsystem, der indeholder tildelte funktionaliteter, at alle kompetente myndigheder kan få øjeblikkelig adgang til disse data i overensstemmelse med deres respektive lovgivningsmæssige håndhævelsesbeføjelser, at elektronisk behandling af personoplysninger kan udføres i overensstemmelse med Europa-Parlamentet og Rådets forordning (EU) 2016/679 (6), og at behandlingen af forretningsmæssigt følsomme oplysninger kan udføres på en måde, der respekterer fortroligheden af disse oplysninger. |
| --- | --- |

(14)

Denne forordning bør fastsætte de funktionelle krav, der skal gælde for eFTI-platforme, og som bør benyttes af erhvervsdrivende til at gøre lovgivningsmæssige godstransportoplysninger tilgængelige for kompetente myndigheder i elektronisk form med henblik på at opfylde betingelserne for kompetente myndigheders obligatoriske accept af disse oplysninger som fastsat i denne forordning. Der bør også fastsættes krav for tredjepartsudbydere af platforme (eFTI-udbydere). Disse krav bør navnlig sikre, at alle eFTI-data udelukkende kan behandles i overensstemmelse med et omfattende rettighedsbaseret adgangskontrolsystem, der indeholder tildelte funktionaliteter, at alle kompetente myndigheder kan få øjeblikkelig adgang til disse data i overensstemmelse med deres respektive lovgivningsmæssige håndhævelsesbeføjelser, at elektronisk behandling af personoplysninger kan udføres i overensstemmelse med Europa-Parlamentet og Rådets forordning (EU) 2016/679 (6), og at behandlingen af forretningsmæssigt følsomme oplysninger kan udføres på en måde, der respekterer fortroligheden af disse oplysninger.

| (15) | Kommissionen bør vedtage specifikationer vedrørende de funktionelle krav til eFTI-platforme. Når Kommissionen vedtager disse specifikationer, bør den søge at sikre interoperabilitet mellem eFTI-platformene for at lette dataudvekslingen mellem sådanne platforme og give de erhvervsdrivende mulighed for at anvende en bestemt e-FTI-platform efter eget valg. For at lette gennemførelsen og minimere omkostningerne bør Kommissionen også tage hensyn til relevante tekniske løsninger og standarder, der anvendes i eksisterende IKT-systemer. Samtidig bør Kommissionen sikre, at disse specifikationer i videst muligt omfang forbliver teknologineutrale for at fremme vedvarende innovation og undgå teknologisk fastlåsning. |
| --- | --- |

(15)

Kommissionen bør vedtage specifikationer vedrørende de funktionelle krav til eFTI-platforme. Når Kommissionen vedtager disse specifikationer, bør den søge at sikre interoperabilitet mellem eFTI-platformene for at lette dataudvekslingen mellem sådanne platforme og give de erhvervsdrivende mulighed for at anvende en bestemt e-FTI-platform efter eget valg. For at lette gennemførelsen og minimere omkostningerne bør Kommissionen også tage hensyn til relevante tekniske løsninger og standarder, der anvendes i eksisterende IKT-systemer. Samtidig bør Kommissionen sikre, at disse specifikationer i videst muligt omfang forbliver teknologineutrale for at fremme vedvarende innovation og undgå teknologisk fastlåsning.

| (16) | For at skabe tillid hos både kompetente myndigheder og erhvervsdrivende med hensyn til eFTI-platformes og eFTI-udbyderes opfyldelse af nævnte funktionelle krav bør medlemsstaterne indføre et certificeringssystem understøttet af akkreditering i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 (7). For at drage fordel af certificering tilskyndes udbydere af IKT-systemer, der allerede er i brug, til at sikre, at disse systemer opfylder de krav til eFTI-platforme, der er fastsat i denne forordning, og at ansøge om certificering. Certificeringen af IKT-systemer bør udføres hurtigst muligt. |
| --- | --- |

(16)

For at skabe tillid hos både kompetente myndigheder og erhvervsdrivende med hensyn til eFTI-platformes og eFTI-udbyderes opfyldelse af nævnte funktionelle krav bør medlemsstaterne indføre et certificeringssystem understøttet af akkreditering i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 (7). For at drage fordel af certificering tilskyndes udbydere af IKT-systemer, der allerede er i brug, til at sikre, at disse systemer opfylder de krav til eFTI-platforme, der er fastsat i denne forordning, og at ansøge om certificering. Certificeringen af IKT-systemer bør udføres hurtigst muligt.

| (17) | Anvendelsen af eFTI-platforme giver de erhvervsdrivende en garanti for, at deres lovgivningsmæssige oplysninger vil blive godkendt, og giver de kompetente myndigheder en pålidelig og sikker adgang til disse oplysninger. Ikke desto mindre og uanset forpligtelsen for alle kompetente myndigheder til at acceptere de oplysninger, der stilles til rådighed via en certificeret eFTI-platform i overensstemmelse med denne forordning, bør det stadig være muligt at anvende andre IKT-systemer, hvis en medlemsstat vælger dette. Samtidig bør denne forordning ikke hindre eFTI-platformes anvendelse mellem virksomheder eller hindre brugen af yderligere funktionaliteter på eFTI-platforme, forudsat at dette ikke på negativ vis påvirker behandlingen af de lovgivningsmæssige oplysninger, der falder ind under denne forordnings anvendelsesområde, i overensstemmelse med denne forordnings krav. |
| --- | --- |

(17)

Anvendelsen af eFTI-platforme giver de erhvervsdrivende en garanti for, at deres lovgivningsmæssige oplysninger vil blive godkendt, og giver de kompetente myndigheder en pålidelig og sikker adgang til disse oplysninger. Ikke desto mindre og uanset forpligtelsen for alle kompetente myndigheder til at acceptere de oplysninger, der stilles til rådighed via en certificeret eFTI-platform i overensstemmelse med denne forordning, bør det stadig være muligt at anvende andre IKT-systemer, hvis en medlemsstat vælger dette. Samtidig bør denne forordning ikke hindre eFTI-platformes anvendelse mellem virksomheder eller hindre brugen af yderligere funktionaliteter på eFTI-platforme, forudsat at dette ikke på negativ vis påvirker behandlingen af de lovgivningsmæssige oplysninger, der falder ind under denne forordnings anvendelsesområde, i overensstemmelse med denne forordnings krav.

| (18) | For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af forpligtelsen til at acceptere lovgivningsmæssige oplysninger, der stilles til rådighed i elektronisk form i henhold til denne forordning, bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Kommissionen bør navnlig tillægges gennemførelsesbeføjelser til at fastsætte fælles procedurer og nærmere regler for kompetente myndigheder vedrørende adgang til og behandling af disse lovgivningsmæssige oplysninger, hvis de berørte erhvervsdrivende gør disse oplysninger tilgængelige elektronisk, herunder nærmere regler og tekniske specifikationer, og til at fastsætte nærmere specifikationer for gennemførelsen af kravene til eFTI-platforme og eFTI-udbydere. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (8). |
| --- | --- |

(18)

For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af forpligtelsen til at acceptere lovgivningsmæssige oplysninger, der stilles til rådighed i elektronisk form i henhold til denne forordning, bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Kommissionen bør navnlig tillægges gennemførelsesbeføjelser til at fastsætte fælles procedurer og nærmere regler for kompetente myndigheder vedrørende adgang til og behandling af disse lovgivningsmæssige oplysninger, hvis de berørte erhvervsdrivende gør disse oplysninger tilgængelige elektronisk, herunder nærmere regler og tekniske specifikationer, og til at fastsætte nærmere specifikationer for gennemførelsen af kravene til eFTI-platforme og eFTI-udbydere. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (8).

| (19) | For at sikre korrekt anvendelse af denne forordning bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for at ændre bilag I, del A, med henblik på at tage hensyn til enhver delegeret retsakt eller gennemførelsesretsakt vedtaget af Kommissionen, der fastsætter nye EU-lovgivningsmæssige oplysningskrav i relation til godstransport og ændre bilag I, del B, med henblik på at indarbejde listerne med lovgivningsmæssige oplysningskrav i national ret, som er meddelt Kommissionen af medlemsstaterne i overensstemmelse med denne forordning og for at indarbejde nye bestemmelser i relevant national ret, der indfører ændringer af de nationale lovgivningsmæssige oplysningskrav eller fastsætter nye relevante lovgivningsmæssige oplysningskrav, der falder ind under denne forordnings anvendelsesområde, og som er meddelt Kommissionen af medlemsstaterne i overensstemmelse med denne forordning, og for så vidt angår at supplere denne forordning ved at fastsætte og ændre det fælles datasæt og dataundersæt i relation til de respektive lovgivningsmæssige oplysningskrav, der er omfattet af denne forordning, og at supplere visse tekniske aspekter af denne forordning, nemlig hvad angår reglerne om certificering af og brugen af certificeringsmærket for eFTI-platforme og reglerne om certificering af eFTI-udbydere. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (9).
  For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter. Desuden er det vigtigt at inddrage alle relevante interessenter i de relevante fora såsom den ekspertgruppe, der blev nedsat ved Kommissionens afgørelse af 13. september 2018 om oprettelse af »Digitalt Transport- og Logistikforum«, med henblik på udvikling og udarbejdelse af disse retsakter. |
| --- | --- |

(19)

For at sikre korrekt anvendelse af denne forordning bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for at ændre bilag I, del A, med henblik på at tage hensyn til enhver delegeret retsakt eller gennemførelsesretsakt vedtaget af Kommissionen, der fastsætter nye EU-lovgivningsmæssige oplysningskrav i relation til godstransport og ændre bilag I, del B, med henblik på at indarbejde listerne med lovgivningsmæssige oplysningskrav i national ret, som er meddelt Kommissionen af medlemsstaterne i overensstemmelse med denne forordning og for at indarbejde nye bestemmelser i relevant national ret, der indfører ændringer af de nationale lovgivningsmæssige oplysningskrav eller fastsætter nye relevante lovgivningsmæssige oplysningskrav, der falder ind under denne forordnings anvendelsesområde, og som er meddelt Kommissionen af medlemsstaterne i overensstemmelse med denne forordning, og for så vidt angår at supplere denne forordning ved at fastsætte og ændre det fælles datasæt og dataundersæt i relation til de respektive lovgivningsmæssige oplysningskrav, der er omfattet af denne forordning, og at supplere visse tekniske aspekter af denne forordning, nemlig hvad angår reglerne om certificering af og brugen af certificeringsmærket for eFTI-platforme og reglerne om certificering af eFTI-udbydere. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (9).

For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter. Desuden er det vigtigt at inddrage alle relevante interessenter i de relevante fora såsom den ekspertgruppe, der blev nedsat ved Kommissionens afgørelse af 13. september 2018 om oprettelse af »Digitalt Transport- og Logistikforum«, med henblik på udvikling og udarbejdelse af disse retsakter.

| (20) | Målene for denne forordning, nemlig at sikre en ensartet tilgang til kompetente myndigheders accept af godstransportinformation, der stilles til rådighed elektronisk, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af behovet for at fastsætte fælles krav bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål. |
| --- | --- |

(20)

Målene for denne forordning, nemlig at sikre en ensartet tilgang til kompetente myndigheders accept af godstransportinformation, der stilles til rådighed elektronisk, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af behovet for at fastsætte fælles krav bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

| (21) | Elektronisk behandling af personoplysninger, der er nødvendige som en del af de lovgivningsmæssige oplysninger om godstransport, bør foretages i overensstemmelse med forordning (EU) 2016/679. |
| --- | --- |

(21)

Elektronisk behandling af personoplysninger, der er nødvendige som en del af de lovgivningsmæssige oplysninger om godstransport, bør foretages i overensstemmelse med forordning (EU) 2016/679.

| (22) | Kommissionen bør foretage en evaluering af denne forordning. Der bør indsamles oplysninger for at oplyse denne evaluering og vurdere resultaterne af denne forordning i forhold til de mål, den forfølger. |
| --- | --- |

(22)

Kommissionen bør foretage en evaluering af denne forordning. Der bør indsamles oplysninger for at oplyse denne evaluering og vurdere resultaterne af denne forordning i forhold til de mål, den forfølger.

| (23) | En effektiv og virkningsfuld håndhævelse forudsætter, at alle kompetente myndigheder har adgang direkte og i realtid til relevante lovgivningsmæssige oplysninger i elektronisk form. Med henblik herpå og i overensstemmelse med princippet om »digital betjening som udgangspunkt«, som nævnt i Kommissionens meddelelse af 19. april 2016 med titlen »EU-handlingsplan for e-forvaltning 2016-2020 — Fremskyndelse af forvaltningernes digitale omstilling«, bør anvendelsen af elektroniske midler være den fremherskende måde at udveksle lovgivningsmæssige oplysninger på mellem de erhvervsdrivende og kompetente myndigheder. Kommissionen bør derfor vurdere mulige initiativer med henblik på at fastsætte en forpligtelse for erhvervsdrivende til at anvende elektroniske midler til at stille lovgivningsmæssige oplysninger til rådighed for kompetente myndigheder. Kommissionen bør, hvor det er relevant, foreslå tilsvarende initiativer, herunder eventuelle ændringer til denne forordning og andre relevante EU-retsakter. Med henblik på at forbedre de kompetente myndigheders håndhævelseskapacitet og at minimere omkostningerne for både kompetente myndigheder og de erhvervsdrivende bør Kommissionen også overveje yderligere foranstaltninger såsom forbedret interoperabilitet mellem og et fælles adgangspunkt til IKT-systemer og -platforme, der anvendes til registrering og behandling af lovgivningsmæssige oplysninger som fastsat i anden EU-transportret. |
| --- | --- |

(23)

En effektiv og virkningsfuld håndhævelse forudsætter, at alle kompetente myndigheder har adgang direkte og i realtid til relevante lovgivningsmæssige oplysninger i elektronisk form. Med henblik herpå og i overensstemmelse med princippet om »digital betjening som udgangspunkt«, som nævnt i Kommissionens meddelelse af 19. april 2016 med titlen »EU-handlingsplan for e-forvaltning 2016-2020 — Fremskyndelse af forvaltningernes digitale omstilling«, bør anvendelsen af elektroniske midler være den fremherskende måde at udveksle lovgivningsmæssige oplysninger på mellem de erhvervsdrivende og kompetente myndigheder. Kommissionen bør derfor vurdere mulige initiativer med henblik på at fastsætte en forpligtelse for erhvervsdrivende til at anvende elektroniske midler til at stille lovgivningsmæssige oplysninger til rådighed for kompetente myndigheder. Kommissionen bør, hvor det er relevant, foreslå tilsvarende initiativer, herunder eventuelle ændringer til denne forordning og andre relevante EU-retsakter. Med henblik på at forbedre de kompetente myndigheders håndhævelseskapacitet og at minimere omkostningerne for både kompetente myndigheder og de erhvervsdrivende bør Kommissionen også overveje yderligere foranstaltninger såsom forbedret interoperabilitet mellem og et fælles adgangspunkt til IKT-systemer og -platforme, der anvendes til registrering og behandling af lovgivningsmæssige oplysninger som fastsat i anden EU-transportret.

| (24) | Denne forordning kan ikke effektivt finde anvendelse, før de heri omhandlede delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter er trådt i kraft. Kommissionen er derfor juridisk forpligtet til at vedtage disse delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter og bør straks påbegynde arbejdet med dem for så vidt muligt at sikre rettidig vedtagelse af de relevante specifikationer, hvor det er muligt inden de respektive frister, der er fastsat i denne forordning. Rettidig vedtagelse af disse delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter er afgørende for, at medlemsstaterne og erhvervsdrivende har tilstrækkelig tid til at træffe de nødvendige foranstaltninger i overensstemmelse med denne forordning. De forskellige anvendelsesperioder i denne forordning bør derfor fastsættes i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

(24)

Denne forordning kan ikke effektivt finde anvendelse, før de heri omhandlede delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter er trådt i kraft. Kommissionen er derfor juridisk forpligtet til at vedtage disse delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter og bør straks påbegynde arbejdet med dem for så vidt muligt at sikre rettidig vedtagelse af de relevante specifikationer, hvor det er muligt inden de respektive frister, der er fastsat i denne forordning. Rettidig vedtagelse af disse delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter er afgørende for, at medlemsstaterne og erhvervsdrivende har tilstrækkelig tid til at træffe de nødvendige foranstaltninger i overensstemmelse med denne forordning. De forskellige anvendelsesperioder i denne forordning bør derfor fastsættes i overensstemmelse hermed.

| (25) | Samtidig bør medlemsstaternes meddelelsespligt i medfør af denne forordning opfyldes inden for ét år efter datoen for denne forordnings ikrafttræden, for at Kommissionen rettidigt kan vedtage den første delegerede retsakt i henhold til denne forordning. |
| --- | --- |

(25)

Samtidig bør medlemsstaternes meddelelsespligt i medfør af denne forordning opfyldes inden for ét år efter datoen for denne forordnings ikrafttræden, for at Kommissionen rettidigt kan vedtage den første delegerede retsakt i henhold til denne forordning.

| (26) | Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse er blevet hørt i overensstemmelse med artikel 28, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (10) — |
| --- | --- |

(26)

Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse er blevet hørt i overensstemmelse med artikel 28, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (10) —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

KAPITEL I

GENERELLE BESTEMMELSER

Artikel 1

Genstand

Denne forordning fastsætter en juridisk ramme for elektronisk formidling af lovgivningsmæssige oplysninger mellem de berørte erhvervsdrivende og kompetente myndigheder vedrørende godstransport på Unionens område.

Med henblik herpå fastsætter denne forordning:

| a) | betingelserne efter hvilke, kompetente myndigheder er forpligtede til at acceptere lovgivningsmæssige oplysninger, når disse oplysninger stilles til rådighed elektronisk af de berørte erhvervsdrivende |
| --- | --- |

a)

betingelserne efter hvilke, kompetente myndigheder er forpligtede til at acceptere lovgivningsmæssige oplysninger, når disse oplysninger stilles til rådighed elektronisk af de berørte erhvervsdrivende

| b) | regler for levering af tjenesteydelser i forbindelse med, at lovgivningsmæssige oplysninger stilles til rådighed elektronisk af de berørte erhvervsdrivende for kompetente myndigheder. |
| --- | --- |

b)

regler for levering af tjenesteydelser i forbindelse med, at lovgivningsmæssige oplysninger stilles til rådighed elektronisk af de berørte erhvervsdrivende for kompetente myndigheder.

Artikel 2

Anvendelsesområde

1.   Denne forordning finder anvendelse på:

| a) | de lovgivningsmæssige oplysningskrav, der er fastsat i:






  i) | artikel 6, stk. 1, i EØF-Rådets forordning nr. 11 (11) |
| --- | --- | --- |

a)

de lovgivningsmæssige oplysningskrav, der er fastsat i:

i)

artikel 6, stk. 1, i EØF-Rådets forordning nr. 11 (11)

| ii) | artikel 3 i Rådets direktiv 92/106/EØF (12) |
| --- | --- |

ii)

artikel 3 i Rådets direktiv 92/106/EØF (12)

| iii) | artikel 8, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1072/2009 (13) |
| --- | --- |

iii)

artikel 8, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1072/2009 (13)

| iv) | artikel 16, litra c), og artikel 18, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1013/2006; nærværende forordning berører ikke kontrol gennemført af toldmyndighederne som fastsat i relevante bestemmelser i EU-retsakter |
| --- | --- |

iv)

artikel 16, litra c), og artikel 18, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1013/2006; nærværende forordning berører ikke kontrol gennemført af toldmyndighederne som fastsat i relevante bestemmelser i EU-retsakter

| v) | bilag A, del 5, kapitel 5.4, til den europæiske konvention om international transport af farligt gods ad vej (ADR), indgået i Geneve den 30. september 1957, som omhandlet i bilag I, del I.1, til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/68/EF (14), del 5, kapitel 5.4, i reglementet for international befordring af farligt gods med jernbane (RID), som angivet i appendiks C til COTIF, indgået i Vilnius den 3. juni 1999, som omhandlet i bilag II, del II.1, til nævnte direktiv, og kapitel 5.4, del 5, i de bestemmelser, der er knyttet til den europæiske konvention om international transport af farligt gods ad indre vandveje (ADN), indgået i Geneve den 26. maj 2000, som omhandlet i bilag III, del III.1, til nævnte direktiv |
| --- | --- |

v)

bilag A, del 5, kapitel 5.4, til den europæiske konvention om international transport af farligt gods ad vej (ADR), indgået i Geneve den 30. september 1957, som omhandlet i bilag I, del I.1, til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/68/EF (14), del 5, kapitel 5.4, i reglementet for international befordring af farligt gods med jernbane (RID), som angivet i appendiks C til COTIF, indgået i Vilnius den 3. juni 1999, som omhandlet i bilag II, del II.1, til nævnte direktiv, og kapitel 5.4, del 5, i de bestemmelser, der er knyttet til den europæiske konvention om international transport af farligt gods ad indre vandveje (ADN), indgået i Geneve den 26. maj 2000, som omhandlet i bilag III, del III.1, til nævnte direktiv

| b) | de lovgivningsmæssige oplysningskrav, der er fastsat i delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter vedtaget af Kommissionen i medfør af en EU-retsakt, der er omhandlet i dette stykkes litra a), eller i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/797 (15) eller Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 300/2008 (16). Disse delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter opføres i bilag I, del A, til nærværende forordning |
| --- | --- |

b)

de lovgivningsmæssige oplysningskrav, der er fastsat i delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter vedtaget af Kommissionen i medfør af en EU-retsakt, der er omhandlet i dette stykkes litra a), eller i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/797 (15) eller Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 300/2008 (16). Disse delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter opføres i bilag I, del A, til nærværende forordning

| c) | de lovgivningsmæssige oplysningskrav, der er fastsat i bestemmelser i national ret og opført i bilag I, del B, til denne forordning. |
| --- | --- |

c)

de lovgivningsmæssige oplysningskrav, der er fastsat i bestemmelser i national ret og opført i bilag I, del B, til denne forordning.

2.   Senest den 21. august 2021 meddeler medlemsstaterne Kommissionen de bestemmelser i national ret og tilsvarende lovgivningsmæssige oplysningskrav, som kræver fremlæggelse af oplysninger, der helt eller delvis er identiske med de oplysninger, der skal fremlægges i henhold til de lovgivningsmæssige oplysningskrav, der er omhandlet i stk. 1, litra a) og b).

Efter denne meddelelse meddeler medlemsstaterne Kommissionen om enhver bestemmelse i national ret, som:

| a) | indfører ændringer af de lovgivningsmæssige oplysningskrav, der er fastsat i de bestemmelser i national ret, som er opført i bilag I, del B, eller |
| --- | --- |

a)

indfører ændringer af de lovgivningsmæssige oplysningskrav, der er fastsat i de bestemmelser i national ret, som er opført i bilag I, del B, eller

| b) | fastsætter nye relevante lovgivningsmæssige oplysningskrav, der kræver fremlæggelse af oplysninger, som helt eller delvis er identiske med de oplysninger, der skal fremlægges i henhold til de lovgivningsmæssige oplysningskrav, som er omhandlet i stk. 1, litra a) og b). |
| --- | --- |

b)

fastsætter nye relevante lovgivningsmæssige oplysningskrav, der kræver fremlæggelse af oplysninger, som helt eller delvis er identiske med de oplysninger, der skal fremlægges i henhold til de lovgivningsmæssige oplysningskrav, som er omhandlet i stk. 1, litra a) og b).

Medlemsstaterne skal give sådanne meddelelser senest én måned efter vedtagelsen af sådanne bestemmelser.

3.   Kommissionen vedtager delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 14 om ændring af:

| a) | bilag I, del A, med henblik på at medtage en henvisning til lovgivningsmæssige oplysningskrav, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, litra b) |
| --- | --- |

a)

bilag I, del A, med henblik på at medtage en henvisning til lovgivningsmæssige oplysningskrav, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, litra b)

| b) | bilag I, del B, med henblik på at indarbejde eller fjerne henvisninger til national ret og lovgivningsmæssige oplysningskrav i overensstemmelse med de meddelelser, der er givet i medfør af nærværende artikels stk. 2. |
| --- | --- |

b)

bilag I, del B, med henblik på at indarbejde eller fjerne henvisninger til national ret og lovgivningsmæssige oplysningskrav i overensstemmelse med de meddelelser, der er givet i medfør af nærværende artikels stk. 2.

Artikel 3

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

| 1) | »lovgivningsmæssige oplysninger«: oplysninger der, uanset om de fremlægges i form af et dokument, er relaterede til godstransport på Unionens område, herunder til gods i transit, og som stilles til rådighed af en berørt erhvervsdrivende i henhold til de bestemmelser, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, med henblik på at dokumentere opfyldelse af de relevante krav i de retsakter, der fastsætter nævnte bestemmelser |
| --- | --- |

1)

»lovgivningsmæssige oplysninger«: oplysninger der, uanset om de fremlægges i form af et dokument, er relaterede til godstransport på Unionens område, herunder til gods i transit, og som stilles til rådighed af en berørt erhvervsdrivende i henhold til de bestemmelser, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, med henblik på at dokumentere opfyldelse af de relevante krav i de retsakter, der fastsætter nævnte bestemmelser

| 2) | »lovgivningsmæssigt oplysningskrav«: krav om at levere lovgivningsmæssige oplysninger |
| --- | --- |

2)

»lovgivningsmæssigt oplysningskrav«: krav om at levere lovgivningsmæssige oplysninger

| 3) | »kompetent myndighed«: en offentlig myndighed, et offentligt agentur eller andet offentligt organ, som er kompetent til at udføre opgaver i henhold til de retsakter, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, og som har behov for adgang til lovgivningsmæssige oplysninger, såsom kontrol, håndhævelse, validering eller overvågning af overholdelse på en medlemsstats område |
| --- | --- |

3)

»kompetent myndighed«: en offentlig myndighed, et offentligt agentur eller andet offentligt organ, som er kompetent til at udføre opgaver i henhold til de retsakter, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, og som har behov for adgang til lovgivningsmæssige oplysninger, såsom kontrol, håndhævelse, validering eller overvågning af overholdelse på en medlemsstats område

| 4) | »elektronisk godstransportinformation« eller »eFTI«: et sæt dataelementer, der behandles med elektroniske midler med henblik på at udveksle lovgivningsmæssige oplysninger mellem de berørte erhvervsdrivende og mellem de berørte erhvervsdrivende og kompetente myndigheder |
| --- | --- |

4)

»elektronisk godstransportinformation« eller »eFTI«: et sæt dataelementer, der behandles med elektroniske midler med henblik på at udveksle lovgivningsmæssige oplysninger mellem de berørte erhvervsdrivende og mellem de berørte erhvervsdrivende og kompetente myndigheder

| 5) | »eFTI-dataundersæt«: et sæt strukturerede dataelementer, som svarer til de lovgivningsmæssige oplysninger, der kræves i medfør af en bestemt EU-retsakt eller national ret, jf. artikel 2, stk. 1 |
| --- | --- |

5)

»eFTI-dataundersæt«: et sæt strukturerede dataelementer, som svarer til de lovgivningsmæssige oplysninger, der kræves i medfør af en bestemt EU-retsakt eller national ret, jf. artikel 2, stk. 1

| 6) | »fælles eFTI-datasæt«: et omfattende sæt strukturerede dataelementer, som svarer til alle eFTI-dataundersættene, hvor de dataelementer, der er fælles for de forskellige eFTI-dataundersæt, kun medtages én gang |
| --- | --- |

6)

»fælles eFTI-datasæt«: et omfattende sæt strukturerede dataelementer, som svarer til alle eFTI-dataundersættene, hvor de dataelementer, der er fælles for de forskellige eFTI-dataundersæt, kun medtages én gang

| 7) | »dataelement«: den mindste enhed af oplysninger, som har en entydig definition og præcise tekniske karakteristika, f.eks. format, længde og tegntype |
| --- | --- |

7)

»dataelement«: den mindste enhed af oplysninger, som har en entydig definition og præcise tekniske karakteristika, f.eks. format, længde og tegntype

| 8) | »behandling«: en aktivitet eller række af aktiviteter udført på eFTI, uanset om det er ved brug af elektronisk databehandling, såsom indsamling, registrering, organisering, strukturering, lagring, tilpasning eller ændring, indhentning, søgning, brug, videregivelse ved transmission, formidling eller anden tilgængeliggørelse af eFTI, sammenstilling eller samkøring, blokering, sletning eller tilintetgørelse |
| --- | --- |

8)

»behandling«: en aktivitet eller række af aktiviteter udført på eFTI, uanset om det er ved brug af elektronisk databehandling, såsom indsamling, registrering, organisering, strukturering, lagring, tilpasning eller ændring, indhentning, søgning, brug, videregivelse ved transmission, formidling eller anden tilgængeliggørelse af eFTI, sammenstilling eller samkøring, blokering, sletning eller tilintetgørelse

| 9) | »driftslogfil«: automatisk registrering af den elektroniske behandling af eFTI |
| --- | --- |

9)

»driftslogfil«: automatisk registrering af den elektroniske behandling af eFTI

| 10) | »eFTI-platform«: en løsning baseret på informations- og kommunikationsteknologi (IKT) såsom et operativsystem, et operativmiljø eller en database beregnet til at blive brugt til behandling af eFTI |
| --- | --- |

10)

»eFTI-platform«: en løsning baseret på informations- og kommunikationsteknologi (IKT) såsom et operativsystem, et operativmiljø eller en database beregnet til at blive brugt til behandling af eFTI

| 11) | »udvikler af eFTI-platform«: en fysisk eller juridisk person, der har udviklet eller erhvervet en eFTI-platform enten med henblik på at behandle lovgivningsmæssige oplysninger relateret til sin egen økonomiske aktivitet eller med henblik på at markedsføre denne platform |
| --- | --- |

11)

»udvikler af eFTI-platform«: en fysisk eller juridisk person, der har udviklet eller erhvervet en eFTI-platform enten med henblik på at behandle lovgivningsmæssige oplysninger relateret til sin egen økonomiske aktivitet eller med henblik på at markedsføre denne platform

| 12) | »eFTI-tjenesteydelse«: en tjenesteydelse bestående af eFTI-behandling ved hjælp af en eFTI-platform, alene eller i kombination med andre IKT-løsninger, herunder andre eFTI-platforme |
| --- | --- |

12)

»eFTI-tjenesteydelse«: en tjenesteydelse bestående af eFTI-behandling ved hjælp af en eFTI-platform, alene eller i kombination med andre IKT-løsninger, herunder andre eFTI-platforme

| 13) | »eFTI-udbyder«: en fysisk eller juridisk person, der leverer en eFTI-tjenesteydelse til de berørte erhvervsdrivende på grundlag af en kontrakt |
| --- | --- |

13)

»eFTI-udbyder«: en fysisk eller juridisk person, der leverer en eFTI-tjenesteydelse til de berørte erhvervsdrivende på grundlag af en kontrakt

| 14) | »berørt erhvervsdrivende«: en erhvervsdrivende inden for transport eller logistik eller enhver anden fysisk eller juridisk person, som er ansvarlig for at gøre lovgivningsmæssige oplysninger tilgængelige for kompetente myndigheder i henhold til det relevante lovgivningsmæssige oplysningskrav |
| --- | --- |

14)

»berørt erhvervsdrivende«: en erhvervsdrivende inden for transport eller logistik eller enhver anden fysisk eller juridisk person, som er ansvarlig for at gøre lovgivningsmæssige oplysninger tilgængelige for kompetente myndigheder i henhold til det relevante lovgivningsmæssige oplysningskrav

| 15) | »menneskeligt læsbart format«: en måde at gengive data på i elektronisk form, der kan bruges som information af en fysisk person uden at kræve yderligere behandling |
| --- | --- |

15)

»menneskeligt læsbart format«: en måde at gengive data på i elektronisk form, der kan bruges som information af en fysisk person uden at kræve yderligere behandling

| 16) | »maskinlæsbart format«: en måde at gengive data på i elektronisk form, der kan benyttes til automatisk maskinbehandling |
| --- | --- |

16)

»maskinlæsbart format«: en måde at gengive data på i elektronisk form, der kan benyttes til automatisk maskinbehandling

| 17) | »overensstemmelsesvurderingsorgan«: et overensstemmelsesvurderingsorgan som defineret i forordning (EF) nr. 765/2008, der er akkrediteret i henhold til nævnte forordning til at udføre overensstemmelsesvurderingen af eFTI-platforme eller eFTI-udbydere |
| --- | --- |

17)

»overensstemmelsesvurderingsorgan«: et overensstemmelsesvurderingsorgan som defineret i forordning (EF) nr. 765/2008, der er akkrediteret i henhold til nævnte forordning til at udføre overensstemmelsesvurderingen af eFTI-platforme eller eFTI-udbydere

| 18) | »forsendelse«: transport af et bestemt sæt varer, herunder affald, mellem første afhentningssted og endeligt leveringssted i henhold til vilkårene i en enkelt transportkontrakt eller flere på hinanden følgende transportkontrakter, herunder, hvis det er relevant, overførsel mellem forskellige transportformer, uanset mængden og antallet af transporterede containere, pakker eller stykker. |
| --- | --- |

18)

»forsendelse«: transport af et bestemt sæt varer, herunder affald, mellem første afhentningssted og endeligt leveringssted i henhold til vilkårene i en enkelt transportkontrakt eller flere på hinanden følgende transportkontrakter, herunder, hvis det er relevant, overførsel mellem forskellige transportformer, uanset mængden og antallet af transporterede containere, pakker eller stykker.

KAPITEL II

LOVGIVNINGSMÆSSIGE OPLYSNINGER, DER STILLES TIL RÅDIGHED ELEKTRONISK

Artikel 4

Krav til berørte erhvervsdrivende

1.   Med henblik på artikel 5, stk. 1, 2 og 3, skal de berørte erhvervsdrivende opfylde kravene i nærværende artikel.

2.   Hvis de berørte erhvervsdrivende stiller lovgivningsmæssige oplysninger til rådighed elektronisk for en kompetent myndighed, skal de gøre det på basis af data behandlet på en certificeret eFTI-platform og, hvis det er relevant, af en certificeret eFTI-udbyder. Disse lovgivningsmæssige oplysninger gøres tilgængelige af de berørte erhvervsdrivende i maskinlæsbart format og, på den kompetente myndigheds anmodning, i menneskeligt læsbart format.

3.   Oplysninger i maskinlæsbart format gøres tilgængelige via en autentificeret og sikker forbindelse til en eFTI-platforms datakilde. De berørte erhvervsdrivende meddeler det unikke elektroniske identificerende link, der er omhandlet i artikel 9, stk. 1, litra e), og som giver den kompetente myndighed mulighed for entydigt at identificere de lovgivningsmæssige oplysninger vedrørende den pågældende forsendelse.

4.   Oplysninger i menneskeligt læsbart format, som kompetente myndigheder har anmodet om, gøres tilgængelige på stedet på skærmen på en elektronisk enhed, der ejes af den berørte erhvervsdrivende.

Artikel 5

Krav til kompetente myndigheder

1.   Fra 30 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for den første af de i artikel 7 og 8 omhandlede delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter accepterer kompetente myndigheder lovgivningsmæssige oplysninger, som de berørte erhvervsdrivende har gjort elektronisk tilgængelige i overensstemmelse med artikel 4, herunder når kompetente myndigheder har anmodet om disse lovgivningsmæssige oplysninger som supplerende oplysninger.

2.   Hvis den berørte erhvervsdrivende har gjort lovgivningsmæssige oplysninger, der kræves i henhold til forordning (EF) nr. 1013/2006, elektronisk tilgængelige i overensstemmelse med nærværende forordnings artikel 4, accepterer de berørte kompetente myndigheder også disse lovgivningsmæssige oplysninger uden den tilslutning, som er omhandlet i artikel 26, stk. 3 og 4, i forordning (EF) nr. 1013/2006.

3.   Hvis de lovgivningsmæssige oplysninger, der kræves i medfør af en bestemt EU-retsakt eller national ret, jf. artikel 2, stk. 1, omfatter officiel validering såsom stempler eller certifikater giver den pågældende myndighed denne validering elektronisk i overensstemmelse med de krav, der er fastsat i de i artikel 7 og 8 omhandlede delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter.

4.   Med henblik på at opfylde kravene i denne artikels stk. 1-3 træffer medlemsstaterne foranstaltninger, der gør det muligt for alle deres kompetente myndigheder at få adgang til og behandle lovgivningsmæssige oplysninger, der bliver gjort tilgængelige af de berørte erhvervsdrivende i overensstemmelse med artikel 4. Disse foranstaltninger skal være i overensstemmelse med delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter som omhandlet i artikel 7 og 8.

Artikel 6

Fortrolige forretningsoplysninger

Kompetente myndigheder, eFTI-udbydere og de berørte erhvervsdrivende træffer foranstaltninger for at sikre fortroligheden af forretningsoplysninger, der behandles og udveksles i overensstemmelse med denne forordning, og sikre, at sådanne oplysninger kun kan tilgås og behandles, når det er autoriseret.

Artikel 7

Fælles eFTI-datasæt og eFTI-dataundersæt

1.   Kommissionen vedtager delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 14 med henblik på at supplere denne forordning ved at fastsætte og ændre det fælles eFTI-datasæt og eFTI-dataundersættene i relation til de respektive lovgivningsmæssige oplysningskrav, jf. artikel 2, stk. 1, herunder tilhørende specifikationer for definitionen og de tekniske karakteristika for hvert dataelement inkluderet i det fælles eFTI-datasæt og eFTI-dataundersættene.

2.   I forbindelse med vedtagelsen af de i stk. 1 omhandlede delegerede retsakter skal Kommissionen:

| a) | tage hensyn til relevante internationale konventioner og EU-retten, og |
| --- | --- |

a)

tage hensyn til relevante internationale konventioner og EU-retten, og

| b) | søge at sikre interoperabilitet mellem det fælles eFTI-datasæt og eFTI-dataundersættene og relevante datamodeller, der er anerkendt internationalt eller på EU-plan, herunder multimodale datamodeller. |
| --- | --- |

b)

søge at sikre interoperabilitet mellem det fælles eFTI-datasæt og eFTI-dataundersættene og relevante datamodeller, der er anerkendt internationalt eller på EU-plan, herunder multimodale datamodeller.

3.   Den første af disse delegerede retsakter skal dække alle de elementer, der er omhandlet i stk. 1, og vedtages senest den 21. februar 2023.

Artikel 8

Fælles procedurer og regler for adgang

1.   Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter fælles procedurer og nærmere regler, herunder fælles tekniske specifikationer, om adgang for kompetente myndigheder til eFTI-platforme, herunder procedurer for behandlingen af lovgivningsmæssige oplysninger og for kommunikation mellem kompetente myndigheder og de berørte erhvervsdrivende i forbindelse med disse oplysninger.

2.   I forbindelse med vedtagelsen af de i stk. 1 omhandlede gennemførelsesretsakter søger Kommissionen at gøre de administrative procedurer mere effektive og minimere efterlevelsesomkostningerne for både de berørte erhvervsdrivende og kompetente myndigheder.

3.   Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 15, stk. 2. Den første af disse gennemførelsesretsakter skal dække alle de elementer, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, og vedtages senest den 21. februar 2023.

KAPITEL III

eFTI-PLATFORME OG eFTI-TJENESTER

AFSNIT 1

Krav til eFTI-platforme og eFTI-udbydere

Artikel 9

Funktionelle krav til eFTI-platforme

1.   De eFTI-platforme, der benyttes til at behandle lovgivningsmæssige oplysninger, skal indeholde funktionaliteter, der sikrer, at:

| a) | personoplysninger kan behandles i overensstemmelse med forordning (EU) 2016/679 |
| --- | --- |

a)

personoplysninger kan behandles i overensstemmelse med forordning (EU) 2016/679

| b) | forretningsdata kan behandles i overensstemmelse med artikel 6 |
| --- | --- |

b)

forretningsdata kan behandles i overensstemmelse med artikel 6

| c) | kompetente myndigheder kan få adgang til og behandle data i overensstemmelse med de specifikationer, der vedtages ved hjælp af delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter som omhandlet i artikel 7 og 8 |
| --- | --- |

c)

kompetente myndigheder kan få adgang til og behandle data i overensstemmelse med de specifikationer, der vedtages ved hjælp af delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter som omhandlet i artikel 7 og 8

| d) | de berørte erhvervsdrivende kan stille oplysninger til rådighed for kompetente myndigheder i overensstemmelse med artikel 4 |
| --- | --- |

d)

de berørte erhvervsdrivende kan stille oplysninger til rådighed for kompetente myndigheder i overensstemmelse med artikel 4

| e) | der kan etableres et unikt elektronisk identificerende link mellem en forsendelse og de tilhørende dataelementer, herunder en struktureret reference til eFTI-platformen, hvor dataene stilles til rådighed, såsom en unik referenceidentifikator |
| --- | --- |

e)

der kan etableres et unikt elektronisk identificerende link mellem en forsendelse og de tilhørende dataelementer, herunder en struktureret reference til eFTI-platformen, hvor dataene stilles til rådighed, såsom en unik referenceidentifikator

| f) | data kan kun behandles på baggrund af autoriseret og autentificeret adgang |
| --- | --- |

f)

data kan kun behandles på baggrund af autoriseret og autentificeret adgang

| g) | al databehandling registreres behørigt i driftslogfiler med henblik på, som minimum, at kunne identificere hver enkelt behandlingsaktivitet, den fysiske eller juridiske person, der har forestået aktiviteten, og rækkefølgen af aktiviteterne på hvert enkelt dataelement; det originale dataelement skal bevares, hvis en aktivitet involverer ændring eller sletning af et eksisterende dataelement |
| --- | --- |

g)

al databehandling registreres behørigt i driftslogfiler med henblik på, som minimum, at kunne identificere hver enkelt behandlingsaktivitet, den fysiske eller juridiske person, der har forestået aktiviteten, og rækkefølgen af aktiviteterne på hvert enkelt dataelement; det originale dataelement skal bevares, hvis en aktivitet involverer ændring eller sletning af et eksisterende dataelement

| h) | data kan arkiveres og forblive tilgængelige for kompetente myndigheder i overensstemmelse med de relevante EU-retsakter og national ret, der fastsætter de respektive lovgivningsmæssige oplysningskrav |
| --- | --- |

h)

data kan arkiveres og forblive tilgængelige for kompetente myndigheder i overensstemmelse med de relevante EU-retsakter og national ret, der fastsætter de respektive lovgivningsmæssige oplysningskrav

| i) | de driftslogfiler, der er omhandlet i dette stykkes litra g), arkiveres og forbliver tilgængelige for kompetente myndigheder med henblik på revision i den periode, der er fastsat i de relevante EU-retsakter og national ret, der fastsætter de respektive lovgivningsmæssige oplysningskrav, og, med henblik på overvågning, i de perioder, der er omhandlet i artikel 17 |
| --- | --- |

i)

de driftslogfiler, der er omhandlet i dette stykkes litra g), arkiveres og forbliver tilgængelige for kompetente myndigheder med henblik på revision i den periode, der er fastsat i de relevante EU-retsakter og national ret, der fastsætter de respektive lovgivningsmæssige oplysningskrav, og, med henblik på overvågning, i de perioder, der er omhandlet i artikel 17

| j) | data er beskyttet mod korruption og tyveri |
| --- | --- |

j)

data er beskyttet mod korruption og tyveri

| k) | de behandlede dataelementer svarer til det fælles eFTI-datasæt og eFTI-dataundersæt som fastlagt i de i artikel 7 omhandlede delegerede retsakter og kan behandles på ethvert af Unionens officielle sprog som fastsat i de relevante EU-retsakter og national ret, der fastsætter de respektive lovgivningsmæssige oplysningskrav. |
| --- | --- |

k)

de behandlede dataelementer svarer til det fælles eFTI-datasæt og eFTI-dataundersæt som fastlagt i de i artikel 7 omhandlede delegerede retsakter og kan behandles på ethvert af Unionens officielle sprog som fastsat i de relevante EU-retsakter og national ret, der fastsætter de respektive lovgivningsmæssige oplysningskrav.

2.   Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter nærmere specifikationer vedrørende kravene fastsat i denne artikels stk. 1. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 15, stk. 2. I forbindelse med vedtagelsen af disse specifikationer skal Kommissionen:

| a) | søge at sikre interoperabilitet mellem eFTI-platformene |
| --- | --- |

a)

søge at sikre interoperabilitet mellem eFTI-platformene

| b) | tage hensyn til relevante eksisterende tekniske løsninger og standarder |
| --- | --- |

b)

tage hensyn til relevante eksisterende tekniske løsninger og standarder

| c) | sikre, at disse specifikationer i videst muligt omfang forbliver teknologineutrale. |
| --- | --- |

c)

sikre, at disse specifikationer i videst muligt omfang forbliver teknologineutrale.

Den første af disse gennemførelsesretsakter skal dække alle de elementer, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, og vedtages senest den 21. august 2023.

Artikel 10

Krav til eFTI-udbydere

1.   eFTI-udbydere sikrer, at:

| a) | data kun behandles af autoriserede brugere og i overensstemmelse med klart definerede og tildelte behandlingsrettigheder inden for eFTI-platformen i overensstemmelse med de relevante lovgivningsmæssige oplysningskrav |
| --- | --- |

a)

data kun behandles af autoriserede brugere og i overensstemmelse med klart definerede og tildelte behandlingsrettigheder inden for eFTI-platformen i overensstemmelse med de relevante lovgivningsmæssige oplysningskrav

| b) | data opbevares og er tilgængelige i overensstemmelse med de EU-retsakter og national ret, der fastsætter de respektive lovgivningsmæssige oplysningskrav |
| --- | --- |

b)

data opbevares og er tilgængelige i overensstemmelse med de EU-retsakter og national ret, der fastsætter de respektive lovgivningsmæssige oplysningskrav

| c) | de kompetente myndigheder har umiddelbar adgang til lovgivningsmæssige oplysninger vedrørende en godstransportaktivitet, der er behandlet ved hjælp af deres eFTI-platforme, uden afgifter eller gebyrer |
| --- | --- |

c)

de kompetente myndigheder har umiddelbar adgang til lovgivningsmæssige oplysninger vedrørende en godstransportaktivitet, der er behandlet ved hjælp af deres eFTI-platforme, uden afgifter eller gebyrer

| d) | data er behørigt sikret, herunder mod autoriseret og ulovlig behandling og mod hændeligt tab, tilintetgørelse eller beskadigelse. |
| --- | --- |

d)

data er behørigt sikret, herunder mod autoriseret og ulovlig behandling og mod hændeligt tab, tilintetgørelse eller beskadigelse.

2.   Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter nærmere regler vedrørende kravene fastsat i denne artikels stk. 1. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 15, stk. 2. Den første af disse gennemførelsesretsakter skal dække alle de elementer, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, og vedtages senest den 21. august 2023.

AFSNIT 2

Certificering

Artikel 11

Overensstemmelsesvurderingsorganer

1.   Overensstemmelsesvurderingsorganerne akkrediteres i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 765/2008 med henblik på at udføre certificeringen af eFTI-platforme og eFTI-udbydere som fastsat i nærværende forordnings artikel 12 og 13.

2.   Med henblik på akkreditering skal overensstemmelsesvurderingsorganerne opfylde de krav, der er fastsat i bilag II. De nationale akkrediteringsorganer meddeler den myndighed, der er udpeget i overensstemmelse med denne artikels stk. 3, adressen på webstedet, hvor de offentliggør oplysningerne om de akkrediterede overensstemmelsesvurderingsorganer, herunder en ajourført liste over disse organer.

3.   Hver medlemsstat udpeger en myndighed, der skal føre en ajourført liste over de akkrediterede overensstemmelsesvurderingsorganer, eFTI-platforme og eFTI-udbydere, der er i besiddelse af en gyldig certificering på grundlag af de oplysninger, der er meddelt i henhold til nærværende artikels stk. 2 og artikel 12, stk. 2, og artikel 13, stk. 2. Disse udpegede nationale myndigheder offentliggør denne liste på et officielt statsligt websted.

4.   Senest den 31. marts hvert år meddeler nævnte udpegede nationale myndigheder Kommissionen den i stk. 3 omhandlede liste sammen med adressen på webstedet, hvor denne liste er offentligt tilgængelig. Kommissionen offentliggør disse webstedsadresser på sit officielle websted.

Artikel 12

Certificering af eFTI-platforme

1.   Efter ansøgning fra en eFTI-platformudvikler vurderer et overensstemmelsesvurderingsorgan, hvorvidt dennes eFTI-platform opfylder kravene fastlagt i artikel 9, stk. 1. Hvis vurderingen er positiv, udsteder overensstemmelsesvurderingsorganet et overensstemmelsescertifikat for nævnte eFTI-platform. Hvis vurderingen er negativ, giver overensstemmelsesvurderingsorganet ansøgeren begrundelsen for den negative vurdering.

2.   Hvert overensstemmelsesvurderingsorgan fører en ajourført liste over de eFTI-platforme, som det har certificeret, og for hvilke det har trukket certificeringen tilbage eller har suspenderet den. Det gør denne liste offentligt tilgængelig på dets websted og meddeler adressen på dette websted til den udpegede nationale myndighed, der er omhandlet i artikel 11, stk. 3.

3.   Oplysninger, der gøres tilgængelige for kompetente myndigheder ved hjælp af en certificeret eFTI-platform, skal ledsages af et certificeringsmærke.

4.   eFTI-platformudvikleren ansøger om en fornyet vurdering af dennes certificering, hvis de tekniske specifikationer, der er fastlagt i de gennemførelsesretsakter, der er omhandlet i artikel 9, stk. 2, revideres.

5.   Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 14 for at supplere denne forordning ved at fastsætte regler om certificering af eFTI-platforme og om brugen af certificeringsmærket, herunder regler om fornyelse, suspension og tilbagetrækning af certificering.

Artikel 13

Certificering af eFTI-udbydere

1.   Efter ansøgning fra en eFTI-udbyder vurderer overensstemmelsesvurderingsorganer, hvorvidt eFTI-udbyderen opfylder kravene fastlagt i artikel 10, stk. 1. Hvis vurderingen er positiv, udsteder overensstemmelsesvurderingsorganet et overensstemmelsescertifikat. Hvis vurderingen er negativ, giver overensstemmelsesvurderingsorganet ansøgeren begrundelsen for den negative vurdering.

2.   Hvert overensstemmelsesvurderingsorgan fører en ajourført liste over de eFTI-udbydere, som det har certificeret, og for hvilke det har trukket certificeringen tilbage eller har suspenderet den. Det gør denne liste offentligt tilgængelig på dets websted og meddeler adressen på dette websted til den udpegede nationale myndighed, der er omhandlet i artikel 11, stk. 3.

3.   Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 14 for at supplere denne forordning ved et fastsætte regler om certificering af eFTI-udbydere, herunder regler om fornyelse, suspension og tilbagetrækning af certificering.

KAPITEL IV

DELEGEREDE BEFØJELSER OG GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER

Artikel 14

Udøvelse af de delegerede beføjelser

1.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.

2.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 2, stk. 3, artikel 7, artikel 12, stk. 5, og artikel 13, stk. 3, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 20. august 2020. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.

3.   Den i artikel 2, stk. 3, artikel 7, artikel 12, stk. 5, og artikel 13, stk. 3, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.

4.   Inden vedtagelsen af en delegeret retsakt hører Kommissionen eksperter, som er udpeget af hver enkelt medlemsstat, i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning.

5.   Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

6.   En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 2, stk. 3, artikel 7, artikel 12, stk. 5, og artikel 13, stk. 3, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har underrettet Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.

Artikel 15

Udvalgsprocedure

1.   Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.

2.   Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.

KAPITEL V

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 16

Revision

1.   Senest den 21. februar 2029 foretager Kommissionen en evaluering af denne forordning og forelægger Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg en rapport om de vigtigste resultater.

Kommissionen vurderer også eventuelle initiativer, navnlig med henblik på at:

| a) | fastsætte erhvervsdrivendes forpligtelse til at gøre lovgivningsmæssige oplysninger elektronisk tilgængelige for kompetente myndigheder i overensstemmelse med denne forordning |
| --- | --- |

a)

fastsætte erhvervsdrivendes forpligtelse til at gøre lovgivningsmæssige oplysninger elektronisk tilgængelige for kompetente myndigheder i overensstemmelse med denne forordning

| b) | etablere yderligere interoperabilitet og interkonnektivitet mellem eFTI-miljøet og de forskellige IKT-systemer og -platforme, der anvendes til registrering og behandling af lovgivningsmæssige oplysninger som fastsat i anden EU-transportret. |
| --- | --- |

b)

etablere yderligere interoperabilitet og interkonnektivitet mellem eFTI-miljøet og de forskellige IKT-systemer og -platforme, der anvendes til registrering og behandling af lovgivningsmæssige oplysninger som fastsat i anden EU-transportret.

Disse vurderinger skal navnlig omfatte ændring af denne forordning og af andre relevante EU-retsakter, og skal, hvis det er hensigtsmæssigt, ledsages af et lovgivningsforslag.

2.   Medlemsstaterne giver Kommissionen alle de i artikel 17 fastsatte oplysninger, der er nødvendige for udarbejdelsen af den i nærværende artikels stk. 1 omhandlede rapport.

Artikel 17

Overvågning

Senest den 21. august 2027 og derefter hvert femte år giver medlemsstaterne på grundlag af de driftslogfiler, der er omhandlet i artikel 9, stk. 1, litra g) og i), Kommissionen oplysninger om det antal gange, kompetente myndigheder er tilgået og har behandlet de lovgivningsmæssige oplysninger, som de berørte erhvervsdrivende har stillet til rådighed elektronisk i overensstemmelse med artikel 4.

Disse oplysninger gives for hvert enkelt år, der er omfattet af rapporteringsperioden.

Artikel 18

Ikrafttræden og anvendelse

1.   Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

2.   Den finder anvendelse fra den 21. august 2024.

3.   Artikel 2, stk. 2, artikel 5, stk. 4, artikel 7 og 8, artikel 9, stk. 2, og artikel 10, stk. 2, finder dog anvendelse fra datoen for denne forordnings ikrafttræden.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 15. juli 2020.

På Europa-Parlamentets vegne

D.M. SASSOLI

Formand

På Rådets vegne

J. KLOECKNER

Formand

---

(1)  
  EUT C 62 af 15.2.2019, s. 265.

1

(2)  Europa-Parlamentets holdning af 12.3.2019 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets førstebehandlingsholdning af 7.4.2020 (EUT C 157 af 8.5.2020, s. 1). Europa-Parlamentets holdning af 8.7.2020 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1013/2006 af 14. juni 2006 om overførsel af affald (EUT L 190 af 12.7.2006, s. 1).

3

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 af 9. oktober 2013 om EU-toldkodeksen (EUT L 269 af 10.10.2013, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1239 af 20. juni 2019 om oprettelse af et europæisk søfartsmiljø med ét kontaktpunkt og om ophævelse af direktiv 2010/65/EU (EUT L 198 af 25.7.2019, s. 64).

5

(6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse) (EUT L 119 af 4.5.2016, s. 1).

6

(7)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 af 9. juli 2008 om kravene til akkreditering og markedsovervågning i forbindelse med markedsføring af produkter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 339/93 (EUT L 218 af 13.8.2008, s. 30).

7

(8)  Europa-Parlamentet og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).

8

(9)  
  EUT L 123 af 12.5.2016, s. 1.

9

(10)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1).

10

(11)  EØF-Rådets forordning nr. 11 vedrørende afskaffelse af forskelsbehandling med hensyn til transportpriser og transportvilkår udfærdiget i henhold til artikel 79, stk. 3, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab (EFT P 52 af 16.8.1960, s. 1121).

11

(12)  Rådets direktiv 92/106/EØF af 7. december 1992 om indførelse af fælles regler for visse former for kombineret godstransport mellem medlemsstaterne (EFT L 368 af 17.12.1992, s. 38).

12

(13)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1072/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 72).

13

(14)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/68/EF af 24. september 2008 om indlandstransport af farligt gods (EUT L 260 af 30.9.2008, s. 13).

14

(15)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/797 af 11. maj 2016 om interoperabilitet i jernbanesystemet i Den Europæiske Union (EUT L 138 af 26.5.2016, s. 44).

15

(16)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 300/2008 af 11. marts 2008 om fælles bestemmelser om sikkerhed inden for civil luftfart og om ophævelse af forordning (EF) nr. 2320/2002 (EUT L 97 af 9.4.2008, s. 72).

16

---

BILAG I

LOVPLIGTIGE OPLYSNINGER, DER ER OMFATTET AF DENNE FORORDNINGS ANVENDELSESOMRÅDE

DEL A — Lovgivningsmæssige oplysningskrav, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra b)

Liste over delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra b):

| 1) | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1998 (1) om detaljerede foranstaltninger til gennemførelse af de fælles grundlæggende normer for luftfartssikkerhed: Bilag 6.3.2.6, litra a), b), c), d), e), f) og g). |
| --- | --- |

1)

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1998 (1) om detaljerede foranstaltninger til gennemførelse af de fælles grundlæggende normer for luftfartssikkerhed: Bilag 6.3.2.6, litra a), b), c), d), e), f) og g).

DEL B — National ret

De relevante bestemmelser i national ret, der kræver tilvejebringelse af oplysninger, der helt eller delvist er identiske med de i artikel 2, stk. 1, litra a) og b), omhandlede oplysninger, er anført nedenfor.

[Medlemsstat]

| 1) | Retsakt: [bestemmelse] |
| --- | --- |

1)

Retsakt: [bestemmelse]

---

(1)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1998 af 5. november 2015 om detaljerede foranstaltninger til gennemførelse af de fælles grundlæggende normer for luftfartssikkerhed (EUT L 299 af 14.11.2015, s. 1).

---

BILAG II

KRAV VEDRØRENDE OVERENSSTEMMELSESVURDERINGSORGANER

1.

Overensstemmelsesvurderingsorganet skal oprettes i henhold til national lovgivning og skal være en juridisk person.

2.

Et organ, der tilhører en erhvervsorganisation og/eller brancheforening, som repræsenterer virksomheder, der er involveret i konstruktion, fremstilling, tilvejebringelse, sammenbygning, brug eller vedligeholdelse af eFTI-platformen eller platformsudbyderen, som det vurderer, kan, forudsat at det er påvist, at det er uafhængigt, og at der ikke er tale om interessekonflikter, anses for at være et sådant organ.

3.

Overensstemmelsesvurderingsorganet, dets øverste ledelse og det personale, der er ansvarligt for at udføre overensstemmelsesvurderingsopgaver, må ikke være direkte involveret i konstruktion, fremstilling, omsætning, installering, anvendelse eller vedligeholdelse af eFTI-platformen eller platformsudbyderen eller repræsentere parter, der er involveret i disse aktiviteter. De må ikke deltage i aktiviteter, som kan være i strid med deres objektivitet og integritet i forbindelse med de overensstemmelsesvurderingsaktiviteter, de er akkrediteret til at udføre. Dette gælder navnlig rådgivningsservice.

Overensstemmelsesvurderingsorganet skal sikre, at dets dattervirksomheders eller underentreprenørers aktiviteter ikke påvirker fortroligheden, objektiviteten og uvildigheden af dets overensstemmelsesvurderingsaktiviteter.

4.

Overensstemmelsesvurderingsorganerne og deres personale skal udføre overensstemmelsesvurderingsaktiviteterne med den størst mulige faglige integritet og den nødvendige tekniske kompetence på det specifikke område og må ikke påvirkes af nogen form for pression eller incitamenter, navnlig af økonomisk art, som kan have indflydelse på deres dømmekraft eller resultaterne af deres overensstemmelsesvurderingsaktiviteter, særlig fra personer eller grupper af personer, som har en interesse i resultaterne af disse aktiviteter.

5.

Et overensstemmelsesvurderingsorgan skal have følgende til rådighed:

| a) | personale med teknisk viden og tilstrækkelig og relevant erfaring til at udføre overensstemmelsesvurderingsopgaverne |
| --- | --- |

a)

personale med teknisk viden og tilstrækkelig og relevant erfaring til at udføre overensstemmelsesvurderingsopgaverne

| b) | beskrivelser af de procedurer, i overensstemmelse med hvilke overensstemmelsesvurderinger foretages, så der sikres gennemsigtighed i og mulighed for at reproducere disse procedurer |
| --- | --- |

b)

beskrivelser af de procedurer, i overensstemmelse med hvilke overensstemmelsesvurderinger foretages, så der sikres gennemsigtighed i og mulighed for at reproducere disse procedurer

| c) | procedurer, der sætter det i stand til at udføre sine aktiviteter under behørig hensyntagen til den pågældende virksomheds størrelse, til den sektor, som den opererer inden for, til dens struktur og til, hvor kompleks den pågældende teknologi er. |
| --- | --- |

c)

procedurer, der sætter det i stand til at udføre sine aktiviteter under behørig hensyntagen til den pågældende virksomheds størrelse, til den sektor, som den opererer inden for, til dens struktur og til, hvor kompleks den pågældende teknologi er.

Overensstemmelsesvurderingsorganet skal have de nødvendige midler til på en egnet måde at udføre de tekniske og administrative opgaver i forbindelse med overensstemmelsesvurderingsaktiviteterne.

6.

| a) | en god teknisk og faglig uddannelse, der dækker alle overensstemmelsesvurderingsaktiviteterne |
| --- | --- |

a)

en god teknisk og faglig uddannelse, der dækker alle overensstemmelsesvurderingsaktiviteterne

| b) | tilstrækkeligt kendskab til kravene vedrørende de vurderinger, de foretager, og den nødvendige bemyndigelse til at udføre sådanne vurderinger |
| --- | --- |

b)

tilstrækkeligt kendskab til kravene vedrørende de vurderinger, de foretager, og den nødvendige bemyndigelse til at udføre sådanne vurderinger

| c) | tilstrækkeligt kendskab til og en tilstrækkelig forståelse af de i denne forordnings artikel 9 og 10 omhandlede krav |
| --- | --- |

c)

tilstrækkeligt kendskab til og en tilstrækkelig forståelse af de i denne forordnings artikel 9 og 10 omhandlede krav

| d) | den nødvendige færdighed i at udarbejde de overensstemmelsescertifikater, -redegørelser og -rapporter, som dokumenterer, at vurderingerne er blevet foretaget. |
| --- | --- |

d)

den nødvendige færdighed i at udarbejde de overensstemmelsescertifikater, -redegørelser og -rapporter, som dokumenterer, at vurderingerne er blevet foretaget.

7.

Aflønningen af et overensstemmelsesvurderingsorgans øverste ledelse og det personale, der er ansvarligt for at udføre overensstemmelsesvurderingsopgaverne, må ikke være afhængig af antallet af foretagne vurderinger eller af resultatet af disse vurderinger.

8.

Overensstemmelsesvurderingsorganerne skal tegne en ansvarsforsikring, medmindre staten er ansvarlig i henhold til national ret, eller medlemsstaten selv er direkte ansvarlig for overensstemmelsesvurderingen.

9.

Overensstemmelsesvurderingsorganets personale har tavshedspligt med hensyn til alle oplysninger, det kommer i besiddelse af ved udførelsen af sine opgaver i henhold til denne forordnings artikel 12 og 13 eller enhver bestemmelse i national ret, som gennemfører dem, undtagen over for de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor aktiviteterne udføres. Ejendomsrettigheder skal beskyttes.

10.

Overensstemmelsesvurderingsorganerne skal medvirke til eller sikre, at deres personale, der er ansvarligt for at udføre overensstemmelsesvurderingsopgaverne, er orienteret om de relevante standardiseringsaktiviteter og de relevante lovgivningsaktiviteter.

---

DIREKTIVER

| 31.7.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 249/49 |
| --- | --- | --- | --- |

31.7.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 249/49

---

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV (EU) 2020/1057

af 15. juli 2020

om fastsættelse af særlige regler med hensyn til direktiv 96/71/EF og direktiv 2014/67/EU om udstationering af førere i vejtransportsektoren og om ændring af direktiv 2006/22/EF, for så vidt angår håndhævelseskravene, og af forordning (EU) nr. 1024/2012

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 91, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),

efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | For at skabe en sikker, effektiv og socialt ansvarlig vejtransportsektor er det nødvendigt at sikre egnede arbejdsvilkår og social beskyttelse for førere på den ene side og passende forretningsvilkår og vilkår for fair konkurrence for vejtransportoperatørerne (»operatører«) på den anden side. I betragtning af den høje grad af mobilitet, som kendetegner arbejdsstyrken i vejtransportsektoren, er der brug for sektorspecifikke regler for at sikre en balance mellem operatørernes frihed til at levere grænseoverskridende tjenesteydelser, fri bevægelighed for varer, egnede arbejdsvilkår og social beskyttelse af førere. |
| --- | --- |

(1)

For at skabe en sikker, effektiv og socialt ansvarlig vejtransportsektor er det nødvendigt at sikre egnede arbejdsvilkår og social beskyttelse for førere på den ene side og passende forretningsvilkår og vilkår for fair konkurrence for vejtransportoperatørerne (»operatører«) på den anden side. I betragtning af den høje grad af mobilitet, som kendetegner arbejdsstyrken i vejtransportsektoren, er der brug for sektorspecifikke regler for at sikre en balance mellem operatørernes frihed til at levere grænseoverskridende tjenesteydelser, fri bevægelighed for varer, egnede arbejdsvilkår og social beskyttelse af førere.

| (2) | I betragtning af den iboende høje grad af mobilitet inden for vejtransporttjenester er det nødvendigt at være særlig opmærksom på at sikre, at førerne nyder godt af deres rettigheder, og at operatørerne, som for størstedelens vedkommende er små virksomheder, ikke konfronteres med uforholdsmæssigt store administrative hindringer eller diskriminerende kontroller, som uretmæssigt begrænser deres frihed til at yde grænseoverskridende tjenester. Af samme grund skal alle nationale regler for vejtransport være forholdsmæssige og berettigede under hensyntagen til behovet for at sikre egnede arbejdsvilkår og social beskyttelse for førere og lette udøvelsen af retten til at levere vejtransporttjenester baseret på fair konkurrence mellem nationale og udenlandske operatører. |
| --- | --- |

(2)

I betragtning af den iboende høje grad af mobilitet inden for vejtransporttjenester er det nødvendigt at være særlig opmærksom på at sikre, at førerne nyder godt af deres rettigheder, og at operatørerne, som for størstedelens vedkommende er små virksomheder, ikke konfronteres med uforholdsmæssigt store administrative hindringer eller diskriminerende kontroller, som uretmæssigt begrænser deres frihed til at yde grænseoverskridende tjenester. Af samme grund skal alle nationale regler for vejtransport være forholdsmæssige og berettigede under hensyntagen til behovet for at sikre egnede arbejdsvilkår og social beskyttelse for førere og lette udøvelsen af retten til at levere vejtransporttjenester baseret på fair konkurrence mellem nationale og udenlandske operatører.

| (3) | Balancen mellem at forbedre de sociale vilkår og arbejdsvilkårene for førere og lette udøvelsen af retten til at levere vejtransporttjenester baseret på fair konkurrence mellem nationale og udenlandske operatører er afgørende for et velfungerende indre marked. |
| --- | --- |

(3)

Balancen mellem at forbedre de sociale vilkår og arbejdsvilkårene for førere og lette udøvelsen af retten til at levere vejtransporttjenester baseret på fair konkurrence mellem nationale og udenlandske operatører er afgørende for et velfungerende indre marked.

| (4) | Efter at have evalueret effektiviteten og virkningen af Unionens gældende sociale lovgivning i vejtransportsektoren, er der konstateret visse smuthuller i de gældende bestemmelser og mangler i deres håndhævelse såsom med hensyn til anvendelsen af skuffeselskaber. Derudover er der en række uoverensstemmelser mellem medlemsstaterne, når det drejer sig om fortolkning, anvendelse og gennemførelse af disse bestemmelser, hvilket skaber en tung administrativ byrde for førere og operatører. Det skaber retsusikkerhed, hvilket er skadeligt for føreres sociale vilkår og arbejdsvilkår samt for fair konkurrencevilkår for operatører i sektoren. |
| --- | --- |

(4)

Efter at have evalueret effektiviteten og virkningen af Unionens gældende sociale lovgivning i vejtransportsektoren, er der konstateret visse smuthuller i de gældende bestemmelser og mangler i deres håndhævelse såsom med hensyn til anvendelsen af skuffeselskaber. Derudover er der en række uoverensstemmelser mellem medlemsstaterne, når det drejer sig om fortolkning, anvendelse og gennemførelse af disse bestemmelser, hvilket skaber en tung administrativ byrde for førere og operatører. Det skaber retsusikkerhed, hvilket er skadeligt for føreres sociale vilkår og arbejdsvilkår samt for fair konkurrencevilkår for operatører i sektoren.

| (5) | For at sikre, at Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/71/EF (4) og 2014/67/EU (5) anvendes korrekt, bør kontroller og samarbejde på EU-plan for at bekæmpe svindel i forbindelse med udstationering af førere styrkes. |
| --- | --- |

(5)

For at sikre, at Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/71/EF (4) og 2014/67/EU (5) anvendes korrekt, bør kontroller og samarbejde på EU-plan for at bekæmpe svindel i forbindelse med udstationering af førere styrkes.

| (6) | Kommissionen anerkendte i sit forslag af 8. marts 2016 om revision af direktiv 96/71/EF, at gennemførelsen af nævnte direktiv rejser særlige juridiske spørgsmål og giver vanskeligheder i vejtransportsektoren, der er kendetegnet ved høj mobilitet, og angav, at disse problemer bedst håndteres gennem sektorspecifik vejtransportlovgivning. |
| --- | --- |

(6)

Kommissionen anerkendte i sit forslag af 8. marts 2016 om revision af direktiv 96/71/EF, at gennemførelsen af nævnte direktiv rejser særlige juridiske spørgsmål og giver vanskeligheder i vejtransportsektoren, der er kendetegnet ved høj mobilitet, og angav, at disse problemer bedst håndteres gennem sektorspecifik vejtransportlovgivning.

| (7) | For at sikre effektiv og forholdsmæssig gennemførelse af direktiv 96/71/EF i vejtransportsektoren er det nødvendigt at fastsætte sektorspecifikke regler, der afspejler særegenhederne ved den meget mobile arbejdsstyrke inden for vejtransport og skaber balance mellem den sociale beskyttelse af førere og operatørers frihed til at yde grænseoverskridende tjenester. Bestemmelserne om udstationering af arbejdstagere i direktiv 96/71/EF og om håndhævelse af disse bestemmelser i direktiv 2014/67/EU finder anvendelse på vejtransportsektoren og bør være omfattet af de særlige regler, der er fastsat i dette direktiv. |
| --- | --- |

(7)

For at sikre effektiv og forholdsmæssig gennemførelse af direktiv 96/71/EF i vejtransportsektoren er det nødvendigt at fastsætte sektorspecifikke regler, der afspejler særegenhederne ved den meget mobile arbejdsstyrke inden for vejtransport og skaber balance mellem den sociale beskyttelse af førere og operatørers frihed til at yde grænseoverskridende tjenester. Bestemmelserne om udstationering af arbejdstagere i direktiv 96/71/EF og om håndhævelse af disse bestemmelser i direktiv 2014/67/EU finder anvendelse på vejtransportsektoren og bør være omfattet af de særlige regler, der er fastsat i dette direktiv.

| (8) | Som følge af transportsektorens meget mobile karakter er førere normalt ikke udstationeret i en anden medlemsstat i henhold til tjenesteydelseskontrakter i lange perioder, som det nogle gange er tilfældet i andre sektorer. Det bør derfor præciseres, under hvilke omstændigheder reglerne om længerevarende udstationering i direktiv 96/71/EF ikke finder anvendelse på sådanne førere. |
| --- | --- |

(8)

Som følge af transportsektorens meget mobile karakter er førere normalt ikke udstationeret i en anden medlemsstat i henhold til tjenesteydelseskontrakter i lange perioder, som det nogle gange er tilfældet i andre sektorer. Det bør derfor præciseres, under hvilke omstændigheder reglerne om længerevarende udstationering i direktiv 96/71/EF ikke finder anvendelse på sådanne førere.

| (9) | Afbalancerede sektorspecifikke regler om udstationering bør være baseret på eksistensen af en tilstrækkelig forbindelse mellem føreren og den ydede tjeneste, og en værtsmedlemsstats område. For at lette håndhævelsen af disse regler bør der skelnes mellem forskellige typer transporter alt efter graden af tilknytning til værtsmedlemsstatens område. |
| --- | --- |

(9)

Afbalancerede sektorspecifikke regler om udstationering bør være baseret på eksistensen af en tilstrækkelig forbindelse mellem føreren og den ydede tjeneste, og en værtsmedlemsstats område. For at lette håndhævelsen af disse regler bør der skelnes mellem forskellige typer transporter alt efter graden af tilknytning til værtsmedlemsstatens område.

| (10) | Når en fører beskæftiger sig med bilaterale transporter fra den medlemsstat, hvor virksomheden er etableret (»etableringsmedlemsstaten«), til en anden medlemsstats eller et tredjelands område eller tilbage til etableringsmedlemsstaten, er tjenesten kendetegnet ved en tæt forbindelse til etableringsmedlemsstaten. Det er muligt, at en fører foretager flere bilaterale transporter under en enkelt rejse. Det ville være en uforholdsmæssig begrænsning af friheden til at yde grænseoverskridende vejtransporttjenester, hvis udstationeringsreglerne og derfor de vilkår og betingelser for ansættelse, der er garanteret i værtsmedlemsstaten, skulle finde anvendelse på sådanne bilaterale transporter. |
| --- | --- |

(10)

Når en fører beskæftiger sig med bilaterale transporter fra den medlemsstat, hvor virksomheden er etableret (»etableringsmedlemsstaten«), til en anden medlemsstats eller et tredjelands område eller tilbage til etableringsmedlemsstaten, er tjenesten kendetegnet ved en tæt forbindelse til etableringsmedlemsstaten. Det er muligt, at en fører foretager flere bilaterale transporter under en enkelt rejse. Det ville være en uforholdsmæssig begrænsning af friheden til at yde grænseoverskridende vejtransporttjenester, hvis udstationeringsreglerne og derfor de vilkår og betingelser for ansættelse, der er garanteret i værtsmedlemsstaten, skulle finde anvendelse på sådanne bilaterale transporter.

| (11) | Det bør præciseres, at international transport i transit gennem en medlemsstats område ikke udgør en udstationeringssituation. Sådanne transporter er kendetegnet ved, at føreren passerer medlemsstaten uden pålæsning eller aflæsning af varer og uden optagning eller afsætning af passagerer, og der er derfor ingen forbindelse af betydning mellem førerens aktiviteter og transitmedlemsstaten. Betegnelse af førerens tilstedeværelse i en medlemsstat som transit påvirkes derfor ikke af stop, der eksempelvis foretages af hygiejnemæssige årsager. |
| --- | --- |

(11)

Det bør præciseres, at international transport i transit gennem en medlemsstats område ikke udgør en udstationeringssituation. Sådanne transporter er kendetegnet ved, at føreren passerer medlemsstaten uden pålæsning eller aflæsning af varer og uden optagning eller afsætning af passagerer, og der er derfor ingen forbindelse af betydning mellem førerens aktiviteter og transitmedlemsstaten. Betegnelse af førerens tilstedeværelse i en medlemsstat som transit påvirkes derfor ikke af stop, der eksempelvis foretages af hygiejnemæssige årsager.

| (12) | Når føreren er beskæftiget i en kombineret transport, er arten af den ydede tjeneste på den indledende eller afsluttende vejstrækning tæt forbundet med etableringsmedlemsstaten, hvis vejstrækningen i sig selv udgør en bilateral transport. Omvendt er der en tilstrækkelig forbindelse til en værtsmedlemsstats område, når transporten på vejstrækningen udføres inden for værtsmedlemsstaten eller som en ikkebilateral international transport, og derfor bør udstationeringsreglerne finde anvendelse. |
| --- | --- |

(12)

Når føreren er beskæftiget i en kombineret transport, er arten af den ydede tjeneste på den indledende eller afsluttende vejstrækning tæt forbundet med etableringsmedlemsstaten, hvis vejstrækningen i sig selv udgør en bilateral transport. Omvendt er der en tilstrækkelig forbindelse til en værtsmedlemsstats område, når transporten på vejstrækningen udføres inden for værtsmedlemsstaten eller som en ikkebilateral international transport, og derfor bør udstationeringsreglerne finde anvendelse.

| (13) | Hvor en fører udfører andre typer transporter, navnlig cabotagekørsler eller ikkebilaterale internationale transporter, er der en tilstrækkelig forbindelse til værtsmedlemsstatens område. Forbindelsen eksisterer ved cabotagekørsel som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1072/2009 (6) og (EF) nr. 1073/2009 (7), eftersom hele transporten finder sted i en værtsmedlemsstat, og tjenesten er dermed tæt forbundet med værtsmedlemsstatens område. En ikkebilateral international transport er kendetegnet ved det faktum, at føreren beskæftiger sig med international transport uden for den udstationerende virksomheds etableringsmedlemsstat. De ydede tjenester er derfor snarere forbundet med den berørte værtsmedlemsstat end med etableringsmedlemsstaten. I disse tilfælde stilles der kun krav om sektorspecifikke regler i forbindelse med de administrative krav og kontrolforanstaltninger. |
| --- | --- |

(13)

Hvor en fører udfører andre typer transporter, navnlig cabotagekørsler eller ikkebilaterale internationale transporter, er der en tilstrækkelig forbindelse til værtsmedlemsstatens område. Forbindelsen eksisterer ved cabotagekørsel som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1072/2009 (6) og (EF) nr. 1073/2009 (7), eftersom hele transporten finder sted i en værtsmedlemsstat, og tjenesten er dermed tæt forbundet med værtsmedlemsstatens område. En ikkebilateral international transport er kendetegnet ved det faktum, at føreren beskæftiger sig med international transport uden for den udstationerende virksomheds etableringsmedlemsstat. De ydede tjenester er derfor snarere forbundet med den berørte værtsmedlemsstat end med etableringsmedlemsstaten. I disse tilfælde stilles der kun krav om sektorspecifikke regler i forbindelse med de administrative krav og kontrolforanstaltninger.

| (14) | Medlemsstaterne bør i overensstemmelse med direktiv 2014/67/EU sikre, at de arbejds- og ansættelsesvilkår, der er omhandlet i artikel 3 i direktiv 96/71/EF, og som er fastsat ved national ret eller nationale administrative bestemmelser eller ved kollektive aftaler eller voldgiftskendelser, som på deres områder finder generel anvendelse eller anvendes på anden måde i overensstemmelse med artikel 3, stk. 1 og 8, i direktiv 96/71/EF, stilles til rådighed på en tilgængelig og gennemsigtig måde for transportvirksomheder fra andre medlemsstater og for udstationerede førere. Dette bør, hvor det er relevant, omfatte de arbejds- og ansættelsesvilkår, der er fastlagt ved kollektive aftaler, der er alment gældende for alle tilsvarende virksomheder i det berørte geografiske område. De relevante oplysninger bør navnlig omfatte de bestanddele af aflønning, der er gjort obligatoriske ved sådanne instrumenter. I overensstemmelse med direktiv 2014/67/EU skal det tilstræbes at inddrage arbejdsmarkedets parter. |
| --- | --- |

(14)

Medlemsstaterne bør i overensstemmelse med direktiv 2014/67/EU sikre, at de arbejds- og ansættelsesvilkår, der er omhandlet i artikel 3 i direktiv 96/71/EF, og som er fastsat ved national ret eller nationale administrative bestemmelser eller ved kollektive aftaler eller voldgiftskendelser, som på deres områder finder generel anvendelse eller anvendes på anden måde i overensstemmelse med artikel 3, stk. 1 og 8, i direktiv 96/71/EF, stilles til rådighed på en tilgængelig og gennemsigtig måde for transportvirksomheder fra andre medlemsstater og for udstationerede førere. Dette bør, hvor det er relevant, omfatte de arbejds- og ansættelsesvilkår, der er fastlagt ved kollektive aftaler, der er alment gældende for alle tilsvarende virksomheder i det berørte geografiske område. De relevante oplysninger bør navnlig omfatte de bestanddele af aflønning, der er gjort obligatoriske ved sådanne instrumenter. I overensstemmelse med direktiv 2014/67/EU skal det tilstræbes at inddrage arbejdsmarkedets parter.

| (15) | EU-operatører oplever voksende konkurrence fra operatører, der er baseret i tredjelande. Det er derfor af største betydning at sikre, at EU-operatører ikke forskelsbehandles. I henhold til artikel 1, stk. 4, i direktiv 96/71/EF må virksomheder, der er etableret i en ikkemedlemsstat, ikke behandles mere gunstigt end virksomheder, der er etableret i en medlemsstat. Dette princip bør også gælde for de særlige regler om udstationering, der er fastsat i nærværende direktiv. Det bør navnlig gælde, når tredjelandsoperatører udfører transporter i henhold til bilaterale eller multilaterale aftaler, der giver adgang til EU-markedet. |
| --- | --- |

(15)

EU-operatører oplever voksende konkurrence fra operatører, der er baseret i tredjelande. Det er derfor af største betydning at sikre, at EU-operatører ikke forskelsbehandles. I henhold til artikel 1, stk. 4, i direktiv 96/71/EF må virksomheder, der er etableret i en ikkemedlemsstat, ikke behandles mere gunstigt end virksomheder, der er etableret i en medlemsstat. Dette princip bør også gælde for de særlige regler om udstationering, der er fastsat i nærværende direktiv. Det bør navnlig gælde, når tredjelandsoperatører udfører transporter i henhold til bilaterale eller multilaterale aftaler, der giver adgang til EU-markedet.

| (16) | Den Europæiske Transportministerkonferences (»CEMT's«) multilaterale kvotesystem er et af de vigtigste instrumenter til regulering af tredjelandsoperatørers adgang til EU-markedet og EU-operatørers adgang til markeder i tredjelande. Antallet af tilladelser, der tildeles hvert enkelt CEMT-medlemsland, besluttes på årsbasis. Det er nødvendigt, at medlemsstaterne overholder deres forpligtelse til ikke at forskelsbehandle EU-virksomheder, herunder når der aftales betingelser for adgang til EU-markedet inden for rammerne af CEMT. |
| --- | --- |

(16)

Den Europæiske Transportministerkonferences (»CEMT's«) multilaterale kvotesystem er et af de vigtigste instrumenter til regulering af tredjelandsoperatørers adgang til EU-markedet og EU-operatørers adgang til markeder i tredjelande. Antallet af tilladelser, der tildeles hvert enkelt CEMT-medlemsland, besluttes på årsbasis. Det er nødvendigt, at medlemsstaterne overholder deres forpligtelse til ikke at forskelsbehandle EU-virksomheder, herunder når der aftales betingelser for adgang til EU-markedet inden for rammerne af CEMT.

| (17) | Unionens beføjelse til at forhandle og indgå den europæiske overenskomst om arbejde, der udføres af det kørende personale i international vejtransport (»AETR«), er en del af dens eksklusive eksterne kompetencer. Unionen bør i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 (8) tilpasse de kontrolmekanismer, der kan anvendes til at kontrollere tredjelandsvirksomheders overholdelse af nationale og Unionens sociale bestemmelser, til de kontrolmekanismer, der gælder for EU-virksomheder. |
| --- | --- |

(17)

Unionens beføjelse til at forhandle og indgå den europæiske overenskomst om arbejde, der udføres af det kørende personale i international vejtransport (»AETR«), er en del af dens eksklusive eksterne kompetencer. Unionen bør i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 (8) tilpasse de kontrolmekanismer, der kan anvendes til at kontrollere tredjelandsvirksomheders overholdelse af nationale og Unionens sociale bestemmelser, til de kontrolmekanismer, der gælder for EU-virksomheder.

| (18) | Der er ligeledes konstateret vanskeligheder i forbindelse med anvendelse af reglerne om udstationering af arbejdstagere som fastsat i direktiv 96/71/EF og reglerne om administrative krav som fastsat i direktiv 2014/67/EU på den meget mobile vejtransportsektor. Ukoordinerede nationale foranstaltninger vedrørende anvendelse og håndhævelse af bestemmelserne om udstationering af arbejdstagere inden for vejtransportsektoren har skabt retsusikkerhed og en tung administrativ byrde for ikkehjemmehørende EU-operatører. Dette har medført uberettigede begrænsninger af retten til at yde grænseoverskridende vejtransporttjenester med negative bivirkninger for beskæftigelsen og operatørers konkurrenceevne til følge. Derfor bør administrative krav og kontrolforanstaltninger harmoniseres. Dette ville også forhindre, at operatører udsættes for unødige forsinkelser. |
| --- | --- |

(18)

Der er ligeledes konstateret vanskeligheder i forbindelse med anvendelse af reglerne om udstationering af arbejdstagere som fastsat i direktiv 96/71/EF og reglerne om administrative krav som fastsat i direktiv 2014/67/EU på den meget mobile vejtransportsektor. Ukoordinerede nationale foranstaltninger vedrørende anvendelse og håndhævelse af bestemmelserne om udstationering af arbejdstagere inden for vejtransportsektoren har skabt retsusikkerhed og en tung administrativ byrde for ikkehjemmehørende EU-operatører. Dette har medført uberettigede begrænsninger af retten til at yde grænseoverskridende vejtransporttjenester med negative bivirkninger for beskæftigelsen og operatørers konkurrenceevne til følge. Derfor bør administrative krav og kontrolforanstaltninger harmoniseres. Dette ville også forhindre, at operatører udsættes for unødige forsinkelser.

| (19) | Med henblik på at sikre effektiv og virkningsfuld håndhævelse af sektorspecifikke regler for udstationering af arbejdstagere og undgå en uforholdsmæssig administrativ byrde for ikkehjemmehørende EU-operatører, bør der fastsættes særlige administrative krav og kontrolforanstaltninger i vejtransportsektoren, hvor der drages fuld fordel af kontrolredskaber såsom digitale takografer. For at overvåge overholdelsen af de forpligtelser, som er fastsat i dette direktiv og i direktiv 96/71/EF, og samtidig mindske denne opgaves kompleksitet bør medlemsstaterne kun have mulighed for at pålægge operatører de administrative krav og kontrolforanstaltninger, der er fastsat i nærværende direktiv, og som er tilpasset vejtransportsektoren. |
| --- | --- |

(19)

Med henblik på at sikre effektiv og virkningsfuld håndhævelse af sektorspecifikke regler for udstationering af arbejdstagere og undgå en uforholdsmæssig administrativ byrde for ikkehjemmehørende EU-operatører, bør der fastsættes særlige administrative krav og kontrolforanstaltninger i vejtransportsektoren, hvor der drages fuld fordel af kontrolredskaber såsom digitale takografer. For at overvåge overholdelsen af de forpligtelser, som er fastsat i dette direktiv og i direktiv 96/71/EF, og samtidig mindske denne opgaves kompleksitet bør medlemsstaterne kun have mulighed for at pålægge operatører de administrative krav og kontrolforanstaltninger, der er fastsat i nærværende direktiv, og som er tilpasset vejtransportsektoren.

| (20) | Transportvirksomheder har behov for retssikkerhed omkring de regler og krav, som de skal overholde. Disse regler og krav bør være klare, letforståelige og lettilgængelige for transportvirksomheder og bør muliggøre gennemførelse af en effektiv kontrol. Det er vigtigt, at nye regler ikke medfører en unødvendig administrativ byrde, og at de på behørig vis tager hensyn til små og mellemstore virksomheders interesser. |
| --- | --- |

(20)

Transportvirksomheder har behov for retssikkerhed omkring de regler og krav, som de skal overholde. Disse regler og krav bør være klare, letforståelige og lettilgængelige for transportvirksomheder og bør muliggøre gennemførelse af en effektiv kontrol. Det er vigtigt, at nye regler ikke medfører en unødvendig administrativ byrde, og at de på behørig vis tager hensyn til små og mellemstore virksomheders interesser.

| (21) | Den administrative byrde og de dokumentforvaltningsopgaver, der påhviler førerne, bør være rimelige. Mens visse dokumenter bør være tilgængelige i køretøjet med henblik på inspektion i forbindelse med vejkontrol, bør andre dokumenter derfor stilles til rådighed via den offentlige brugerflade, der er forbundet til informationssystemet for det indre marked (»IMI«), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1024/2012 (9), af operatørerne og om nødvendigt af de kompetente myndigheder i etableringsmedlemsstaten. De kompetente myndigheder bør anvende den ramme for gensidig bistand mellem medlemsstaterne, der er fastsat i direktiv 2014/67/EU. |
| --- | --- |

(21)

Den administrative byrde og de dokumentforvaltningsopgaver, der påhviler førerne, bør være rimelige. Mens visse dokumenter bør være tilgængelige i køretøjet med henblik på inspektion i forbindelse med vejkontrol, bør andre dokumenter derfor stilles til rådighed via den offentlige brugerflade, der er forbundet til informationssystemet for det indre marked (»IMI«), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1024/2012 (9), af operatørerne og om nødvendigt af de kompetente myndigheder i etableringsmedlemsstaten. De kompetente myndigheder bør anvende den ramme for gensidig bistand mellem medlemsstaterne, der er fastsat i direktiv 2014/67/EU.

| (22) | For at lette kontrollen med, at udstationeringsreglerne i dette direktiv overholdes, bør operatør fremsende en udstationeringserklæring til de kompetente myndigheder i de medlemsstater, hvor de udstationerer førere. |
| --- | --- |

(22)

For at lette kontrollen med, at udstationeringsreglerne i dette direktiv overholdes, bør operatør fremsende en udstationeringserklæring til de kompetente myndigheder i de medlemsstater, hvor de udstationerer førere.

| (23) | For at mindske operatørernes administrative byrde er det nødvendigt at forenkle processen for indsendelse og ajourføring af udstationeringserklæringer. Kommissionen bør derfor udvikle en flersproget offentlig brugerflade, som operatører har adgang til, og via hvilken de kan indsende og ajourføre oplysninger om udstationering og indsende andre relevante dokumenter til IMI, om nødvendigt. |
| --- | --- |

(23)

For at mindske operatørernes administrative byrde er det nødvendigt at forenkle processen for indsendelse og ajourføring af udstationeringserklæringer. Kommissionen bør derfor udvikle en flersproget offentlig brugerflade, som operatører har adgang til, og via hvilken de kan indsende og ajourføre oplysninger om udstationering og indsende andre relevante dokumenter til IMI, om nødvendigt.

| (24) | Eftersom arbejdsmarkedets parter i nogle medlemsstater spiller en afgørende rolle i håndhævelsen af sociale bestemmelser i vejtransportsektoren, bør medlemsstaterne have mulighed for at give nationale arbejdsmarkedsparter de relevante oplysninger, der er blevet udvekslet via IMI, med det ene formål at kontrollere, om udstationeringsreglerne overholdes, samtidig med at Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 (10) overholdes. De relevante oplysninger bør gives til arbejdsmarkedets parter på anden måde end gennem IMI. |
| --- | --- |

(24)

Eftersom arbejdsmarkedets parter i nogle medlemsstater spiller en afgørende rolle i håndhævelsen af sociale bestemmelser i vejtransportsektoren, bør medlemsstaterne have mulighed for at give nationale arbejdsmarkedsparter de relevante oplysninger, der er blevet udvekslet via IMI, med det ene formål at kontrollere, om udstationeringsreglerne overholdes, samtidig med at Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 (10) overholdes. De relevante oplysninger bør gives til arbejdsmarkedets parter på anden måde end gennem IMI.

| (25) | For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af dette direktiv bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med henblik på at præcisere funktionerne i Iden offentlige brugerflade, der er forbundet til IMI. Disse gennemførelsesbeføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (11). |
| --- | --- |

(25)

For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af dette direktiv bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med henblik på at præcisere funktionerne i Iden offentlige brugerflade, der er forbundet til IMI. Disse gennemførelsesbeføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (11).

| (26) | Egnet, effektiv og konsekvent håndhævelse af arbejds- og hviletidsreglerne er afgørende for at forbedre færdselssikkerheden, beskytte føreres arbejdsvilkår og forebygge konkurrenceforvridninger som følge af manglende overholdelse. Det er derfor ønskeligt at udvide anvendelsesområdet for de gældende håndhævelseskrav fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF (12) til at omfatte kontrol med overholdelsen af arbejdstidsbestemmelserne fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/15/EF (13). |
| --- | --- |

(26)

Egnet, effektiv og konsekvent håndhævelse af arbejds- og hviletidsreglerne er afgørende for at forbedre færdselssikkerheden, beskytte føreres arbejdsvilkår og forebygge konkurrenceforvridninger som følge af manglende overholdelse. Det er derfor ønskeligt at udvide anvendelsesområdet for de gældende håndhævelseskrav fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF (12) til at omfatte kontrol med overholdelsen af arbejdstidsbestemmelserne fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/15/EF (13).

| (27) | I lyset af de dataserier, der er nødvendige for at udføre kontrol af overholdelsen af arbejdstidsreglerne fastsat i direktiv 2002/15/EF, afhænger omfanget af vejkontrol af udviklingen og indførelsen af en teknologi, der gør det muligt at dække en tilstrækkelig periode. Vejkontrol bør begrænses til de aspekter, som kan kontrolleres effektivt af takografen og tilhørende kontrolapparat om bord, og omfattende kontrol bør kun foretages hos virksomhederne. |
| --- | --- |

(27)

I lyset af de dataserier, der er nødvendige for at udføre kontrol af overholdelsen af arbejdstidsreglerne fastsat i direktiv 2002/15/EF, afhænger omfanget af vejkontrol af udviklingen og indførelsen af en teknologi, der gør det muligt at dække en tilstrækkelig periode. Vejkontrol bør begrænses til de aspekter, som kan kontrolleres effektivt af takografen og tilhørende kontrolapparat om bord, og omfattende kontrol bør kun foretages hos virksomhederne.

| (28) | Vejkontrollen bør udføres effektivt og hurtigt med henblik på at gennemføre kontrollen på kortest mulig tid og med mindst mulig forsinkelse for føreren. Der bør skelnes klart mellem operatørers forpligtelser og føreres forpligtelser. |
| --- | --- |

(28)

Vejkontrollen bør udføres effektivt og hurtigt med henblik på at gennemføre kontrollen på kortest mulig tid og med mindst mulig forsinkelse for føreren. Der bør skelnes klart mellem operatørers forpligtelser og føreres forpligtelser.

| (29) | Samarbejdet mellem medlemsstaternes kontrolmyndigheder bør fremmes yderligere gennem samordnede kontrolforanstaltninger, som medlemsstaterne bør bestræbe sig på at udvide til at omfatte kontrol hos virksomhederne. Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndighed, hvis anvendelsesområde for aktiviteter som fastsat i artikel 1, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1149 (14), omfatter direktiv 2006/22/EF, kan spille en vigtig rolle med hensyn til at bistå de medlemsstater, der foretager samordnet kontrol, og kan støtte uddannelsestiltag. |
| --- | --- |

(29)

Samarbejdet mellem medlemsstaternes kontrolmyndigheder bør fremmes yderligere gennem samordnede kontrolforanstaltninger, som medlemsstaterne bør bestræbe sig på at udvide til at omfatte kontrol hos virksomhederne. Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndighed, hvis anvendelsesområde for aktiviteter som fastsat i artikel 1, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1149 (14), omfatter direktiv 2006/22/EF, kan spille en vigtig rolle med hensyn til at bistå de medlemsstater, der foretager samordnet kontrol, og kan støtte uddannelsestiltag.

| (30) | Det administrative samarbejde mellem medlemsstaterne hvad angår gennemførelsen af de sociale bestemmelser inden for vejtransportsektoren har vist sig at være utilstrækkeligt, hvilket har gjort den grænseoverskridende håndhævelse vanskeligere, ineffektiv og inkonsekvent. Det er derfor nødvendigt at fastsætte en ramme for effektiv kommunikation og gensidig bistand, herunder udveksling af data om overtrædelser og oplysninger om bedste praksis inden for håndhævelse. |
| --- | --- |

(30)

Det administrative samarbejde mellem medlemsstaterne hvad angår gennemførelsen af de sociale bestemmelser inden for vejtransportsektoren har vist sig at være utilstrækkeligt, hvilket har gjort den grænseoverskridende håndhævelse vanskeligere, ineffektiv og inkonsekvent. Det er derfor nødvendigt at fastsætte en ramme for effektiv kommunikation og gensidig bistand, herunder udveksling af data om overtrædelser og oplysninger om bedste praksis inden for håndhævelse.

| (31) | Med henblik på at fremme et effektivt administrativt samarbejde og en effektiv udveksling af oplysninger skal medlemsstaterne i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 (15) sammenkoble deres nationale elektroniske registre (»NER«) gennem systemet med det europæiske register over vejtransportvirksomheder (»ERRU«). De oplysninger, der kan opnås adgang til gennem dette system i forbindelse med vejkontrol, bør udvides. |
| --- | --- |

(31)

Med henblik på at fremme et effektivt administrativt samarbejde og en effektiv udveksling af oplysninger skal medlemsstaterne i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 (15) sammenkoble deres nationale elektroniske registre (»NER«) gennem systemet med det europæiske register over vejtransportvirksomheder (»ERRU«). De oplysninger, der kan opnås adgang til gennem dette system i forbindelse med vejkontrol, bør udvides.

| (32) | For at lette og forbedre kommunikationen mellem medlemsstaterne, sikre en mere ensartet anvendelse af sociale bestemmelser i transportsektoren og lette operatørers overholdelse af administrative krav ved udstationering af førere bør Kommissionen udvikle et eller flere nye moduler til IMI. Det er vigtigt, at IMI giver mulighed for, at validitetskontrol af udstationeringserklæringer kan gennemføres i forbindelse med vejkontroller. |
| --- | --- |

(32)

For at lette og forbedre kommunikationen mellem medlemsstaterne, sikre en mere ensartet anvendelse af sociale bestemmelser i transportsektoren og lette operatørers overholdelse af administrative krav ved udstationering af førere bør Kommissionen udvikle et eller flere nye moduler til IMI. Det er vigtigt, at IMI giver mulighed for, at validitetskontrol af udstationeringserklæringer kan gennemføres i forbindelse med vejkontroller.

| (33) | Udveksling af oplysninger som led i effektivt administrativt samarbejde og gensidig bistand mellem medlemsstaterne bør overholde reglerne om beskyttelse af personoplysninger i forordning (EU) 2016/679 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 (16). Udvekslingen af oplysninger via IMI bør også overholde forordning (EU) nr. 1024/2012. |
| --- | --- |

(33)

Udveksling af oplysninger som led i effektivt administrativt samarbejde og gensidig bistand mellem medlemsstaterne bør overholde reglerne om beskyttelse af personoplysninger i forordning (EU) 2016/679 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 (16). Udvekslingen af oplysninger via IMI bør også overholde forordning (EU) nr. 1024/2012.

| (34) | For at forbedre effektiviteten, virkningen og konsekvensen af håndhævelse er det ønskeligt at udvikle funktionerne og udvide anvendelsen af de eksisterende nationale risikoklassificeringssystemer. Adgang til data indeholdt i risikoklassificeringssystemerne vil gøre det muligt for de kompetente kontrolmyndigheder i den berørte medlemsstat at foretage en mere målrettet kontrol af de operatører, der ikke overholder reglerne. En fælles formel til beregning af risikoklassificering af en operatør bør bidrage til en mere fair behandling af operatørerne i forbindelse med kontrol. |
| --- | --- |

(34)

For at forbedre effektiviteten, virkningen og konsekvensen af håndhævelse er det ønskeligt at udvikle funktionerne og udvide anvendelsen af de eksisterende nationale risikoklassificeringssystemer. Adgang til data indeholdt i risikoklassificeringssystemerne vil gøre det muligt for de kompetente kontrolmyndigheder i den berørte medlemsstat at foretage en mere målrettet kontrol af de operatører, der ikke overholder reglerne. En fælles formel til beregning af risikoklassificering af en operatør bør bidrage til en mere fair behandling af operatørerne i forbindelse med kontrol.

| (35) | Som følge af Lissabontraktatens ikrafttræden bør de beføjelser, som Kommissionen har fået tillagt i henhold til direktiv 2006/22/EF, bringes i overensstemmelse med artikel 290 og 291 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). |
| --- | --- |

(35)

Som følge af Lissabontraktatens ikrafttræden bør de beføjelser, som Kommissionen har fået tillagt i henhold til direktiv 2006/22/EF, bringes i overensstemmelse med artikel 290 og 291 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).

| (36) | For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af direktiv 2006/22/EF bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med henblik på at hæve minimumsprocentsats af arbejdsdage for førere af køretøjer, der skal kontrolleres af medlemsstaterne, til 4 %, yderligere at præcisere definitionerne af de kategorier af statistikker, der skal indsamles, at udpege et organ, der aktivt skal fremme udveksling af data, erfaringer og andre oplysninger mellem medlemsstaterne, at udvikle en fælles formel til beregning af risikoklassificeringen af en virksomhed, at fastlægge retningslinjer for god kontrolpraksis, at udvikle en fælles tilgang til registrering og kontrol af perioder med andet arbejde og til registrering og kontrol af perioder på mindst én uge, hvor føreren er væk fra sit køretøj og ikke er i stand til at udføre nogen som helst aktiviteter med køretøjet, og at fremme en fælles tilgang til nævnte direktivs gennemførelse, at tilskynde kontrolmyndighederne til at følge en samordnet fremgangsmåde og en harmoniseret fortolkning af forordning (EF) nr. 561/2006 og at fremme dialogen mellem transportsektoren og kontrolmyndighederne. Kommissionen bør navnlig, når den vedtager gennemførelsesretsakter med henblik på at udvikle en fælles formel til beregning af risikoklassificering af virksomheder, sikre, at virksomheder behandles på lige fod, når den tager hensyn til de kriterier, der er fastsat i nærværende direktiv. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011. |
| --- | --- |

(36)

For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af direktiv 2006/22/EF bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med henblik på at hæve minimumsprocentsats af arbejdsdage for førere af køretøjer, der skal kontrolleres af medlemsstaterne, til 4 %, yderligere at præcisere definitionerne af de kategorier af statistikker, der skal indsamles, at udpege et organ, der aktivt skal fremme udveksling af data, erfaringer og andre oplysninger mellem medlemsstaterne, at udvikle en fælles formel til beregning af risikoklassificeringen af en virksomhed, at fastlægge retningslinjer for god kontrolpraksis, at udvikle en fælles tilgang til registrering og kontrol af perioder med andet arbejde og til registrering og kontrol af perioder på mindst én uge, hvor føreren er væk fra sit køretøj og ikke er i stand til at udføre nogen som helst aktiviteter med køretøjet, og at fremme en fælles tilgang til nævnte direktivs gennemførelse, at tilskynde kontrolmyndighederne til at følge en samordnet fremgangsmåde og en harmoniseret fortolkning af forordning (EF) nr. 561/2006 og at fremme dialogen mellem transportsektoren og kontrolmyndighederne. Kommissionen bør navnlig, når den vedtager gennemførelsesretsakter med henblik på at udvikle en fælles formel til beregning af risikoklassificering af virksomheder, sikre, at virksomheder behandles på lige fod, når den tager hensyn til de kriterier, der er fastsat i nærværende direktiv. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011.

| (37) | For at afspejle udviklingen inden for bedste praksis for så vidt angår kontrol og standardudstyr, der skal være til rådighed for håndhævelsesenheder, og at fastlægge eller ajourføre vægtningen af alvoren af overtrædelser af forordning (EF) nr. 561/2006 eller Europa-Parlamentets eller Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 (17) bør beføjelsen til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF delegeres til Kommissionen for så vidt angår ændring af henholdsvis bilag I og II og bilag III til direktiv 2006/22/EF. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (18). For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter. |
| --- | --- |

(37)

For at afspejle udviklingen inden for bedste praksis for så vidt angår kontrol og standardudstyr, der skal være til rådighed for håndhævelsesenheder, og at fastlægge eller ajourføre vægtningen af alvoren af overtrædelser af forordning (EF) nr. 561/2006 eller Europa-Parlamentets eller Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 (17) bør beføjelsen til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF delegeres til Kommissionen for så vidt angår ændring af henholdsvis bilag I og II og bilag III til direktiv 2006/22/EF. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (18). For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter.

| (38) | Direktiv 2006/22/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

(38)

Direktiv 2006/22/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

| (39) | Visse særlige regler om udstationering er rettet til transportvirksomhederne, der er ansvarlige for følgerne af eventuelle overtrædelser af disse regler, som de begår. For at undgå misbrug blandt virksomheder, der køber transporttjenester af godskørselsvirksomheder, bør medlemsstaterne dog også fastsætte klare og forudsigelige regler om sanktioner for afsendere, fragtførere, kontrahenter og underkontrahenter, hvis de havde kendskab til eller i lyset af alle relevante omstændigheder burde have haft kendskab til, at de transporttjenester, som de afgav ordre på, indebar overtrædelse af særlige regler om udstationering. |
| --- | --- |

(39)

Visse særlige regler om udstationering er rettet til transportvirksomhederne, der er ansvarlige for følgerne af eventuelle overtrædelser af disse regler, som de begår. For at undgå misbrug blandt virksomheder, der køber transporttjenester af godskørselsvirksomheder, bør medlemsstaterne dog også fastsætte klare og forudsigelige regler om sanktioner for afsendere, fragtførere, kontrahenter og underkontrahenter, hvis de havde kendskab til eller i lyset af alle relevante omstændigheder burde have haft kendskab til, at de transporttjenester, som de afgav ordre på, indebar overtrædelse af særlige regler om udstationering.

| (40) | For at sikre fair konkurrencevilkår og lige vilkår for arbejdstagere og virksomheder er der behov for at gøre fremskridt i retning af intelligent håndhævelse og yde al mulig støtte til en fuldstændig indførelse og brug af risikoklassificeringssystemer. |
| --- | --- |

(40)

For at sikre fair konkurrencevilkår og lige vilkår for arbejdstagere og virksomheder er der behov for at gøre fremskridt i retning af intelligent håndhævelse og yde al mulig støtte til en fuldstændig indførelse og brug af risikoklassificeringssystemer.

| (41) | Kommissionen bør evaluere, hvilken virkning anvendelsen og håndhævelsen af reglerne for udstationering af arbejdstagere har på vejtransportsektoren, og forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om resultaterne af denne evaluering, ledsaget, hvis det er relevant, af et lovgivningsmæssigt forslag. |
| --- | --- |

(41)

Kommissionen bør evaluere, hvilken virkning anvendelsen og håndhævelsen af reglerne for udstationering af arbejdstagere har på vejtransportsektoren, og forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om resultaterne af denne evaluering, ledsaget, hvis det er relevant, af et lovgivningsmæssigt forslag.

| (42) | Målene for dette direktiv, nemlig på den ene side at sikre egnede arbejdsvilkår og social beskyttelse for førere og på den anden side passende forretningsvilkår og vilkår for fair konkurrence for operatører, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af dette direktivs omfang og virkning bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål. |
| --- | --- |

(42)

Målene for dette direktiv, nemlig på den ene side at sikre egnede arbejdsvilkår og social beskyttelse for førere og på den anden side passende forretningsvilkår og vilkår for fair konkurrence for operatører, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af dette direktivs omfang og virkning bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

| (43) | Nationale bestemmelser, der gennemfører dette direktiv, bør anvendes fra datoen 18 måneder efter dette direktivs ikrafttræden. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/957 (19) skal finde anvendelse på vejtransportsektoren i overensstemmelse med nævnte direktivs artikel 3, stk. 3, fra den 2. februar 2022 — |
| --- | --- |

(43)

Nationale bestemmelser, der gennemfører dette direktiv, bør anvendes fra datoen 18 måneder efter dette direktivs ikrafttræden. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/957 (19) skal finde anvendelse på vejtransportsektoren i overensstemmelse med nævnte direktivs artikel 3, stk. 3, fra den 2. februar 2022 —

VEDTAGET DETTE DIREKTIV:

Artikel 1

Særlige regler for udstationering af førere

1.   Denne artikel fastsætter særlige regler vedrørende visse aspekter af direktiv 96/71/EF angående udstationering af førere inden for vejtransportsektoren og af direktiv 2014/67/EU om administrative krav og kontrolforanstaltninger i forbindelse med udstationering af disse førere.

2.   Disse særlige regler finder anvendelse på førere, som er ansat af virksomheder etableret i en medlemsstat, der træffer den i artikel 1, stk. 3, litra a), i direktiv 96/71/EF omhandlede grænseoverskridende foranstaltning.

3.   Uanset artikel 2, stk. 1, i direktiv 96/71/EF anses en fører ikke for at være udstationeret i betydningen i direktiv 96/71/EF, når vedkommende udfører bilaterale transporter med hensyn til gods.

I dette direktiv forstås ved en bilateral transport med hensyn til gods varebevægelser baseret på en transportkontrakt fra etableringsmedlemsstaten som defineret i artikel 2, nr. 8), i forordning (EF) nr. 1071/2009 til en anden medlemsstat eller til et tredjeland eller fra en anden medlemsstat eller et tredjeland til etableringsmedlemsstaten.

Fra den 2. februar 2022, dvs. den dato fra hvilken førerne i henhold til artikel 34, stk. 7, i forordning (EU) nr. 165/2014 manuelt skal registrere oplysninger om grænsepassage, skal medlemsstaterne anvende den undtagelse for bilaterale transporter med hensyn til gods, der er fastsat i nærværende stykkes første og andet afsnit, også hvor føreren som supplement til udførelse af en bilateral transport udfører én pålæsnings- og/eller aflæsningsaktivitet i de medlemsstater eller tredjelande, som føreren krydser, forudsat at føreren ikke pålæsser gods og aflæsser det i samme medlemsstat.

Hvor en bilateral transport, der påbegyndes fra etableringsmedlemsstaten, og hvor der ikke blev udført nogen supplerende aktivitet, følges af en bilateral transport til etableringsmedlemsstaten, finder undtagelsen for supplerende aktiviteter fastsat i tredje afsnit anvendelse for højst to supplerende pålæsnings- og/eller aflæsningsaktiviteter på betingelserne fastsat i tredje afsnit.

Undtagelserne for supplerende aktiviteter fastsat i dette stykkes tredje og fjerde afsnit finder kun anvendelse indtil den dato, fra hvilken intelligente takografer, som overholder kravet om registrering af grænsepassager og supplerende aktiviteter, der er omhandlet i artikel 8, stk. 1, første afsnit, i forordning (EU) nr. 165/2014, skal være påmonteret i køretøjer, der er registret i en medlemsstat for første gang, i henhold til artikel 8, stk. 1, fjerde afsnit, i nævnte forordning. Fra nævnte dato finder undtagelserne for supplerende aktiviteter fastsat i nærværende stykkes tredje og fjerde afsnit udelukkende anvendelse på førere af køretøjer, der er påmonteret intelligente takografer, som fastsat i artikel 8, 9 og 10 i nævnte forordning.

4.   Uanset artikel 2, stk. 1, i direktiv 96/71/EF anses en fører ikke for at være udstationeret i betydningen i direktiv 96/71/EF, når føreren udfører bilaterale transporter med hensyn til passagerer.

Med henblik på nærværende direktiv forstås ved bilateral transport i international personbefordring med lejlighedsvis kørsel eller rutekørsel i den i forordning (EF) nr. 1073/2009 anvendte betydning det forhold, at en fører udfører en eller flere af følgende transporter:

| a) | optager passagerer i etableringsmedlemsstaten og sætter dem af i en anden medlemsstat eller et tredjeland |
| --- | --- |

a)

optager passagerer i etableringsmedlemsstaten og sætter dem af i en anden medlemsstat eller et tredjeland

| b) | optager passagerer i en medlemsstat eller et tredjeland og sætter dem af i etableringsmedlemsstaten, eller |
| --- | --- |

b)

optager passagerer i en medlemsstat eller et tredjeland og sætter dem af i etableringsmedlemsstaten, eller

| c) | optager og afsætter passagerer i etableringsmedlemsstaten med henblik på at udføre lokale udflugter i en anden medlemsstat eller i et tredjeland i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1073/2009. |
| --- | --- |

c)

optager og afsætter passagerer i etableringsmedlemsstaten med henblik på at udføre lokale udflugter i en anden medlemsstat eller i et tredjeland i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1073/2009.

Fra den 2. februar 2022, dvs. den dato fra hvilken førerne i henhold til artikel 34, stk. 7, i forordning (EU) nr. 165/2014 manuelt skal registrere oplysninger om grænsepassage, skal medlemsstaterne anvende den undtagelse for bilaterale transporter med hensyn til passagerer, der er fastsat i nærværende stykkes første og andet afsnit, også hvor føreren som supplement til udførelse af en bilateral transport optager passagerer én gang og/eller afsætter passagerer én gang i de medlemsstater eller tredjelande, som føreren krydser, forudsat at føreren ikke tilbyder personbefordring mellem to steder i den medlemsstat, der krydses. Det samme gælder for tilbagerejsen.

Den undtagelse for supplerende aktiviteter, der er fastsat i dette stykkes tredje afsnit, finder kun anvendelse indtil den dato, fra hvilken intelligente takografer, som overholder kravet om registrering af grænsepassager og supplerende aktiviteter, der er omhandlet i artikel 8, stk. 1, første afsnit i forordning (EU) nr. 165/2014, skal være påmonteret i køretøjer, der er registret i en medlemsstat for første gang, i henhold til artikel 8, stk. 1, fjerde afsnit, i nævnte forordning. Fra nævnte dato finder undtagelsen for supplerende aktiviteter fastsat i nærværende stykkes tredje afsnit udelukkende anvendelse på førere af køretøjer, der er påmonteret intelligente takografer, som fastsat i artikel 8, 9 og 10 i nævnte forordning.

5.   Uanset artikel 2, stk. 1, i direktiv 96/71/EF anses en fører ikke for at være udstationeret i betydningen i direktiv 96/71/EF, når føreren passerer igennem en medlemsstats område uden pålæsning eller aflæsning af varer og uden optagning eller afsætning af passagerer.

6.   Uanset artikel 2, stk. 1, i direktiv 96/71/EF anses en fører ikke for at være udstationeret i betydningen i direktiv 96/71/EF, når føreren udfører den indledende eller afsluttende vejstrækning som en del af en kombineret transport som defineret i Rådets direktiv 92/106/EØF (20), hvis vejstrækningen i sig selv består af bilaterale transporter som defineret i nærværende artikels stk. 3.

7.   En fører, der udfører cabotagekørsel som defineret i forordning (EF) nr. 1072/2009 og (EF) nr. 1073/2009, anses som udstationeret i henhold til direktiv 96/71/EF.

8.   En udstationering anses med henblik på artikel 3, stk. 1a, i direktiv 96/71/EF for at være afsluttet, når føreren forlader værtsmedlemsstaten under udførelsen af den internationale transport af gods eller passagerer. Den pågældende udstationeringsperiode må ikke kumuleres med tidligere udstationeringsperioder i forbindelse med sådanne internationale transporter udført af samme fører eller af en anden fører, som denne erstatter.

9.   Medlemsstaterne sikrer i overensstemmelse med direktiv 2014/67/EU, at de arbejds- og ansættelsesvilkår, der er omhandlet i artikel 3 i direktiv 96/71/EF, og som er fastsat ved national ret eller nationale administrative bestemmelser eller ved kollektive aftaler eller voldgiftskendelser, som på deres område finder generel anvendelse eller anvendes på anden måde i overensstemmelse med artikel 3, stk. 1 og 8, i direktiv 96/71/EF, stilles til rådighed på en tilgængelig og gennemsigtig måde for transportvirksomheder fra andre medlemsstater og for udstationerede førere. De relevante oplysninger skal navnlig omfatte de bestanddele af aflønning, der er gjort obligatoriske ved sådanne instrumenter, herunder, hvor det er relevant, ved kollektive aftaler, der er alment gældende for alle tilsvarende virksomheder i det berørte geografiske område.

10.   Transportvirksomheder, der er etableret i en ikkemedlemsstat, må ikke behandles gunstigere end virksomheder, der er etableret i en medlemsstat, herunder når de udfører transport i henhold til bilaterale eller multilaterale aftaler, der giver adgang til EU-markedet eller dele heraf.

11.   Uanset artikel 9, stk. 1 og 2, i direktiv 2014/67/EU må medlemsstaterne kun indføre følgende administrative krav og kontrolforanstaltninger med hensyn til udstationering af førere:

| a) | en forpligtelse for operatører, der er etableret i en anden medlemsstat, til senest ved udstationeringens begyndelse at indsende en udstationeringserklæring til de nationale kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor føreren er udstationeret, ved hjælp af en flersproget standardformular i den offentlige brugerflade, der er forbundet til informationssystemet for det indre marked (»IMI«), som er oprettet ved forordning (EU) nr. 1024/2012; denne udstationeringserklæring skal indeholde følgende oplysninger:






  i) | operatørens identitet, i det mindste i form af nummeret på fællesskabstilladelsen, hvis dette nummer foreligger |
| --- | --- | --- |

a)

en forpligtelse for operatører, der er etableret i en anden medlemsstat, til senest ved udstationeringens begyndelse at indsende en udstationeringserklæring til de nationale kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor føreren er udstationeret, ved hjælp af en flersproget standardformular i den offentlige brugerflade, der er forbundet til informationssystemet for det indre marked (»IMI«), som er oprettet ved forordning (EU) nr. 1024/2012; denne udstationeringserklæring skal indeholde følgende oplysninger:

i)

operatørens identitet, i det mindste i form af nummeret på fællesskabstilladelsen, hvis dette nummer foreligger

| ii) | kontaktoplysninger på transportlederen eller andre kontaktpersoner i etableringsmedlemsstaten, som kan træde i kontakt med de kompetente myndigheder i den værtsmedlemsstat, hvor tjenesterne ydes, og som kan fremsende og modtage dokumenter eller meddelelser |
| --- | --- |

ii)

kontaktoplysninger på transportlederen eller andre kontaktpersoner i etableringsmedlemsstaten, som kan træde i kontakt med de kompetente myndigheder i den værtsmedlemsstat, hvor tjenesterne ydes, og som kan fremsende og modtage dokumenter eller meddelelser

| iii) | førerens identitet og bopælsadresse og nummeret på dennes kørekort |
| --- | --- |

iii)

førerens identitet og bopælsadresse og nummeret på dennes kørekort

| iv) | startdatoen for førerens ansættelseskontrakt og den ret, der finder anvendelse på den |
| --- | --- |

iv)

startdatoen for førerens ansættelseskontrakt og den ret, der finder anvendelse på den

| v) | udstationeringens planlagte start- og slutdato |
| --- | --- |

v)

udstationeringens planlagte start- og slutdato

| vi) | nummerpladerne på motorkøretøjerne |
| --- | --- |

vi)

nummerpladerne på motorkøretøjerne

| vii) | om de udførte transporttjenester er befordring af gods, befordring af passagerer, international transport eller cabotagekørsel |
| --- | --- |

vii)

om de udførte transporttjenester er befordring af gods, befordring af passagerer, international transport eller cabotagekørsel

| b) | en forpligtelse for operatøren til at sikre, at føreren på papir eller elektronisk råder over, og en forpligtelse for føreren til, når der anmodes herom i forbindelse med kontrol på vejene, at have og tilgængeliggøre:






  i) | en kopi af udstationeringserklæringen indsendt via IMI |
| --- | --- | --- |

b)

en forpligtelse for operatøren til at sikre, at føreren på papir eller elektronisk råder over, og en forpligtelse for føreren til, når der anmodes herom i forbindelse med kontrol på vejene, at have og tilgængeliggøre:

i)

en kopi af udstationeringserklæringen indsendt via IMI

| ii) | bevis på, at transporterne finder sted i værtsmedlemsstaten, såsom et elektronisk fragtbrev (e-CMR) eller bevis omhandlet i artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1072/2009 |
| --- | --- |

ii)

bevis på, at transporterne finder sted i værtsmedlemsstaten, såsom et elektronisk fragtbrev (e-CMR) eller bevis omhandlet i artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1072/2009

| iii) | data fra takografen og navnlig nationalitetsmærket for de medlemsstater, hvor føreren opholdte sig, da vedkommende udførte internationale vejtransporter eller cabotagekørsel, i overensstemmelse med kravene om registrering og opbevaring af optegnelser i forordning (EF) nr. 561/2006 og (EU) nr. 165/2014 |
| --- | --- |

iii)

data fra takografen og navnlig nationalitetsmærket for de medlemsstater, hvor føreren opholdte sig, da vedkommende udførte internationale vejtransporter eller cabotagekørsel, i overensstemmelse med kravene om registrering og opbevaring af optegnelser i forordning (EF) nr. 561/2006 og (EU) nr. 165/2014

| c) | en forpligtelse for operatøren til via den offentlige brugerflade, der er forbundet til IMI, efter udstationeringsperioden på direkte anmodning af de kompetente myndigheder i de medlemsstater, hvor udstationeringen fandt sted, at sende kopier af de i dette stykkes litra b), nr. ii) og iii), omhandlede dokumenter samt dokumentation vedrørende aflønningen af føreren for så vidt angår udstationeringsperioden, ansættelseskontrakten eller et tilsvarende dokument som omhandlet i artikel 3 i Rådets direktiv 91/533/EØF (21), arbejdssedler vedrørende førerens arbejde og bevis for betaling. |
| --- | --- |

c)

en forpligtelse for operatøren til via den offentlige brugerflade, der er forbundet til IMI, efter udstationeringsperioden på direkte anmodning af de kompetente myndigheder i de medlemsstater, hvor udstationeringen fandt sted, at sende kopier af de i dette stykkes litra b), nr. ii) og iii), omhandlede dokumenter samt dokumentation vedrørende aflønningen af føreren for så vidt angår udstationeringsperioden, ansættelseskontrakten eller et tilsvarende dokument som omhandlet i artikel 3 i Rådets direktiv 91/533/EØF (21), arbejdssedler vedrørende førerens arbejde og bevis for betaling.

Operatøren sender dokumentationen via den offentlige brugerflade, der er forbundet til IMI, senest otte uger efter datoen for anmodningen. Hvis operatøren ikke indsender den krævede dokumentation inden for denne periode, kan de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor udstationeringen fandt sted, via IMI anmode de kompetente myndigheder i etableringsmedlemsstaten om bistand i overensstemmelse med artikel 6 og 7 i direktiv 2014/67/EU. Når en sådan anmodning om gensidig bistand fremsættes, har de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor operatøren er etableret, adgang til udstationeringserklæringen og andre relevante oplysninger, som operatøren har indsendt via den offentlige brugerflade, der er forbundet til IMI.

De kompetente myndigheder i etableringsmedlemsstaten sikrer, at de fremsender den dokumentation, der er anmodet om, til de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor udstationeringen fandt sted, via IMI inden for 25 arbejdsdage efter datoen for anmodningen om gensidig bistand.

Med henblik på at fastslå, om en fører i henhold til denne artikels stk. 3 og 4 ikke skal anses for at være udstationeret, kan medlemsstaterne kun som kontrolforanstaltning indføre en forpligtelse for føreren til, hvis der anmodes herom i forbindelse med vejkontrollen, på papir eller elektronisk at opbevare og tilgængeliggøre beviset på de relevante internationale transporter såsom et elektronisk fragtbrev (e-CMR) eller bevis omhandlet i artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1072/2009 og data fra takografen som omhandlet i nærværende stykkes litra b), nr. iii).

12.   Med henblik på kontrol sørger operatøren for, at de i stk. 11, litra a), omhandlede udstationeringserklæringer er ajour på den offentlige brugerflade, der er forbundet til IMI.

13.   Oplysningerne fra udstationeringserklæringerne gemmes i IMI-databasen med henblik på kontrol i en periode på 24 måneder.

En medlemsstat kan give den kompetente myndighed tilladelse til på andre måder end gennem IMI at give nationale arbejdsmarkedsparter relevante oplysninger, der er tilgængelige i IMI, i det omfang det er nødvendigt for at kontrollere, om udstationeringsreglerne overholdes, og i overensstemmelse med national ret og praksis, forudsat at:

| a) | oplysningerne vedrører en udstationering på den pågældende medlemsstats område |
| --- | --- |

a)

oplysningerne vedrører en udstationering på den pågældende medlemsstats område

| b) | oplysningerne udelukkende anvendes til håndhævelse af udstationeringsreglerne, og |
| --- | --- |

b)

oplysningerne udelukkende anvendes til håndhævelse af udstationeringsreglerne, og

| c) | enhver behandling af oplysningerne foretages i overensstemmelse med forordning (EU) 2016/679. |
| --- | --- |

c)

enhver behandling af oplysningerne foretages i overensstemmelse med forordning (EU) 2016/679.

14.   Senest den 2. februar 2021 præciserer Kommissionen ved hjælp af en gennemførelsesretsakt funktionerne i den offentlige brugerflade, der er forbundet til IMI. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 4, stk. 2.

15.   Ved gennemførelsen af kontrolforanstaltningerne skal medlemsstaterne undgå unødvendige forsinkelser, som kan påvirke udstationeringens varighed og datoer.

16.   Medlemsstaternes kompetente myndigheder arbejder tæt sammen og yder gensidig bistand og videregiver alle relevante oplysninger på de betingelser, der er fastsat i direktiv 2014/67/EU og forordning (EF) nr. 1071/2009.

Artikel 2

Ændring af direktiv 2006/22/EF

I direktiv 2006/22/EF foretages følgende ændringer:

| 1) | Titlen affattes således:

  »Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF af 15. marts 2006 om minimumsbetingelser for gennemførelse af forordning (EF) nr. 561/2006 og (EU) nr. 165/2014 samt direktiv 2002/15/EF med hensyn til sociale bestemmelser inden for vejtransportvirksomhed og om ophævelse af Rådets direktiv 88/599/EØF«. |
| --- | --- |

1)

Titlen affattes således:

»Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF af 15. marts 2006 om minimumsbetingelser for gennemførelse af forordning (EF) nr. 561/2006 og (EU) nr. 165/2014 samt direktiv 2002/15/EF med hensyn til sociale bestemmelser inden for vejtransportvirksomhed og om ophævelse af Rådets direktiv 88/599/EØF«.

| 2) | Artikel 1 affattes således:

  »Artikel 1
  Genstand
  »Dette direktiv fastsætter minimumsbetingelser for gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 (*1) og (EU) nr. 165/2014 (*2) samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/15/EF (*3).


  (*1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 af 15. marts 2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 og (EF) nr. 2135/98 samt ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 1)."


  (*2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 af 4. februar 2014 om takografer inden for vejtransport, om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport (EUT L 60 af 28.2.2014, s. 1)."


  (*3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/15/EF af 11. marts 2002 om tilrettelæggelse af arbejdstid for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter (EFT L 80 af 23.3.2002, s. 35).«
  " |
| --- | --- |

2)

Artikel 1 affattes således:

»Artikel 1

Genstand

»Dette direktiv fastsætter minimumsbetingelser for gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 (*1) og (EU) nr. 165/2014 (*2) samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/15/EF (*3).

(*1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 af 15. marts 2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 og (EF) nr. 2135/98 samt ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 1)."

*1

(*2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 af 4. februar 2014 om takografer inden for vejtransport, om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport (EUT L 60 af 28.2.2014, s. 1)."

*2

(*3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/15/EF af 11. marts 2002 om tilrettelæggelse af arbejdstid for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter (EFT L 80 af 23.3.2002, s. 35).«
  "

*3

| 3) | Artikel 2 ændres således:






  a) | Stk. 1, andet afsnit, affattes således:
  »Denne kontrol skal hvert år omfatte et bredt, repræsentativt udsnit af mobile arbejdstagere, førere, virksomheder og køretøjer inden for alle de transportkategorier, der er omfattet af forordning (EF) nr. 561/2006 og (EU) nr. 165/2014, og mobile arbejdstagere og førere, der er omfattet af direktiv 2002/15/EF. Vejkontroller af overholdelse af direktiv 2002/15/EF skal begrænses til aspekter, der kan kontrolleres effektivt ved hjælp af takograf og tilhørende kontrolapparat. Omfattende kontrol af overholdelse af direktiv 2002/15/EF må kun foregå hos virksomhederne.« |
| --- | --- | --- |

3)

Artikel 2 ændres således:

a)

Stk. 1, andet afsnit, affattes således:

»Denne kontrol skal hvert år omfatte et bredt, repræsentativt udsnit af mobile arbejdstagere, førere, virksomheder og køretøjer inden for alle de transportkategorier, der er omfattet af forordning (EF) nr. 561/2006 og (EU) nr. 165/2014, og mobile arbejdstagere og førere, der er omfattet af direktiv 2002/15/EF. Vejkontroller af overholdelse af direktiv 2002/15/EF skal begrænses til aspekter, der kan kontrolleres effektivt ved hjælp af takograf og tilhørende kontrolapparat. Omfattende kontrol af overholdelse af direktiv 2002/15/EF må kun foregå hos virksomhederne.«

| b) | Stk. 3, første og andet afsnit, affattes således:
  »Hver medlemsstat tilrettelægger kontrollen på en sådan måde, at minimum 3 % af arbejdsdagene for førere af køretøjer, som er omfattet af forordning (EF) nr. 561/2006 og (EU) nr. 165/2014, kontrolleres. I forbindelse med vejkontrollen er det tilladt for føreren at kontakte hovedkontoret, transportlederen eller en anden person eller enhed, således at ethvert bevis, der ikke findes i køretøjet, kan fremsendes inden afslutningen af vejkontrollen; dette berører ikke førerens forpligtelse til at sikre korrekt anvendelse af takografudstyr.
  Fra den 1. januar 2012 kan minimumsprocentsatsen ved hjælp af en gennemførelsesretsakt hæves til 4 % af Kommissionen, hvis de statistikker, der er indsamlet i henhold til artikel 3, viser, at gennemsnitligt mere end 90 % af alle kontrollerede køretøjer er udstyret med et digitalt kontrolapparat. Kommissionen tager ved sin afgørelse herom bl.a. hensyn til, om de gældende kontrolforanstaltninger er effektive, især om tilgængeligheden af data fra digitale kontrolapparater hos virksomhederne. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 12, stk. 2.« |
| --- | --- |

b)

Stk. 3, første og andet afsnit, affattes således:

»Hver medlemsstat tilrettelægger kontrollen på en sådan måde, at minimum 3 % af arbejdsdagene for førere af køretøjer, som er omfattet af forordning (EF) nr. 561/2006 og (EU) nr. 165/2014, kontrolleres. I forbindelse med vejkontrollen er det tilladt for føreren at kontakte hovedkontoret, transportlederen eller en anden person eller enhed, således at ethvert bevis, der ikke findes i køretøjet, kan fremsendes inden afslutningen af vejkontrollen; dette berører ikke førerens forpligtelse til at sikre korrekt anvendelse af takografudstyr.

Fra den 1. januar 2012 kan minimumsprocentsatsen ved hjælp af en gennemførelsesretsakt hæves til 4 % af Kommissionen, hvis de statistikker, der er indsamlet i henhold til artikel 3, viser, at gennemsnitligt mere end 90 % af alle kontrollerede køretøjer er udstyret med et digitalt kontrolapparat. Kommissionen tager ved sin afgørelse herom bl.a. hensyn til, om de gældende kontrolforanstaltninger er effektive, især om tilgængeligheden af data fra digitale kontrolapparater hos virksomhederne. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 12, stk. 2.«

| c) | Følgende stykke indsættes:

  »3a.   Hver medlemsstat tilrettelægger kontrollen af overholdelse af direktiv 2002/15/EF under hensyntagen til det risikoklassificeringssystem, der er omhandlet i artikel 9 i nærværende direktiv. Denne kontrol målrettes en virksomhed, hvis en eller flere af dens førere løbende eller i alvorlig grad har overtrådt forordning (EF) nr. 561/2006 eller (EU) nr. 165/2014.« |
| --- | --- |

c)

Følgende stykke indsættes:

»3a.   Hver medlemsstat tilrettelægger kontrollen af overholdelse af direktiv 2002/15/EF under hensyntagen til det risikoklassificeringssystem, der er omhandlet i artikel 9 i nærværende direktiv. Denne kontrol målrettes en virksomhed, hvis en eller flere af dens førere løbende eller i alvorlig grad har overtrådt forordning (EF) nr. 561/2006 eller (EU) nr. 165/2014.«

| d) | Stk. 4 affattes således:

  »4.   De oplysninger, der fremsendes til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 17 i forordning (EF) nr. 561/2006 og artikel 13 i direktiv 2002/15/EF, skal omfatte antallet af førere, der er kontrolleret på vejene, antallet af kontroller, der er gennemført hos virksomhederne, antallet af kontrollerede arbejdsdage og antallet og karakteren af indberettede overtrædelser, og skal angive, om der er transporteret personer eller gods.« |
| --- | --- |

d)

Stk. 4 affattes således:

»4.   De oplysninger, der fremsendes til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 17 i forordning (EF) nr. 561/2006 og artikel 13 i direktiv 2002/15/EF, skal omfatte antallet af førere, der er kontrolleret på vejene, antallet af kontroller, der er gennemført hos virksomhederne, antallet af kontrollerede arbejdsdage og antallet og karakteren af indberettede overtrædelser, og skal angive, om der er transporteret personer eller gods.«

| 4) | Artikel 3, stk. 5, affattes således:
  »Enhver yderligere påkrævet præcisering af definitionerne af de i stk. 1, litra a) og b), anførte kategorier fastlægges ved hjælp af gennemførelsesretsakter af Kommissionen. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 12, stk. 2.« |
| --- | --- |

4)

Artikel 3, stk. 5, affattes således:

»Enhver yderligere påkrævet præcisering af definitionerne af de i stk. 1, litra a) og b), anførte kategorier fastlægges ved hjælp af gennemførelsesretsakter af Kommissionen. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 12, stk. 2.«

| 5) | Artikel 5 affattes således:

  »Artikel 5
  Samordnede kontroller
  Medlemsstaterne foretager mindst seks gange om året samordnede vejkontroller af førere og køretøjer, der er omfattet af forordning (EF) nr. 561/2006 eller (EU) nr. 165/2014. Medlemsstaterne tilstræber desuden at tilrettelægge samordnet kontrol hos virksomhederne.
  Sådanne samordnede kontroller foretages samtidig af to eller flere medlemsstaters kontrolmyndigheder, der hver arbejder på deres respektive medlemsstats eget område.« |
| --- | --- |

5)

Artikel 5 affattes således:

»Artikel 5

Samordnede kontroller

Medlemsstaterne foretager mindst seks gange om året samordnede vejkontroller af førere og køretøjer, der er omfattet af forordning (EF) nr. 561/2006 eller (EU) nr. 165/2014. Medlemsstaterne tilstræber desuden at tilrettelægge samordnet kontrol hos virksomhederne.

Sådanne samordnede kontroller foretages samtidig af to eller flere medlemsstaters kontrolmyndigheder, der hver arbejder på deres respektive medlemsstats eget område.«

| 6) | Artikel 6, stk. 1, affattes således:

  »1.   Kontrol hos en virksomhed planlægges i lyset af tidligere erfaringer med forskellige transport- og virksomhedskategorier. Der foretages også kontrol hos en virksomhed, hvis der ved vejkontrol er konstateret alvorlige overtrædelser af forordning (EF) nr. 561/2006 eller (EU) nr. 165/2014 eller direktiv 2002/15/EF.« |
| --- | --- |

6)

Artikel 6, stk. 1, affattes således:

»1.   Kontrol hos en virksomhed planlægges i lyset af tidligere erfaringer med forskellige transport- og virksomhedskategorier. Der foretages også kontrol hos en virksomhed, hvis der ved vejkontrol er konstateret alvorlige overtrædelser af forordning (EF) nr. 561/2006 eller (EU) nr. 165/2014 eller direktiv 2002/15/EF.«

| 7) | Artikel 7 ændres således:






  a) | stk. 1 ændres således:






  i) | litra b) affattes således:






  »b) | hvert andet år at fremsende statistiske oplysninger til Kommissionen i henhold til artikel 17 i forordning (EF) nr. 561/2006« |
| --- | --- | --- | --- | --- |

7)

Artikel 7 ændres således:

a)

stk. 1 ændres således:

i)

litra b) affattes således:

»b)

hvert andet år at fremsende statistiske oplysninger til Kommissionen i henhold til artikel 17 i forordning (EF) nr. 561/2006«

| ii) | følgende litra tilføjes:






  »d) | at sikre udveksling af oplysninger med andre medlemsstater i henhold til dette direktivs artikel 8 med henblik på anvendelse af de nationale bestemmelser til gennemførelse af dette direktiv og direktiv 2002/15/EF.« |
| --- | --- | --- |

ii)

følgende litra tilføjes:

»d)

at sikre udveksling af oplysninger med andre medlemsstater i henhold til dette direktivs artikel 8 med henblik på anvendelse af de nationale bestemmelser til gennemførelse af dette direktiv og direktiv 2002/15/EF.«

| b) | stk. 3 affattes således:

  »3.   Der gøres en aktiv indsats for at fremme udveksling af data, erfaringer og andre oplysninger mellem medlemsstaterne, hovedsagelig, men ikke udelukkende, via det udvalg, der er omhandlet i artikel 12, stk. 1, og andre organer, som Kommissionen måtte udpege ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 12, stk. 2.« |
| --- | --- |

b)

stk. 3 affattes således:

»3.   Der gøres en aktiv indsats for at fremme udveksling af data, erfaringer og andre oplysninger mellem medlemsstaterne, hovedsagelig, men ikke udelukkende, via det udvalg, der er omhandlet i artikel 12, stk. 1, og andre organer, som Kommissionen måtte udpege ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 12, stk. 2.«

| 8) | Artikel 8 affattes således:

  »Artikel 8
  Udveksling af oplysninger

  1.   Oplysninger, som medlemsstaternes myndigheder stiller til rådighed for hinanden i henhold til artikel 22, stk. 3, forordning (EF) nr. 561/2006, udveksles også mellem de udpegede organer, der er meddelt Kommissionen i medfør af dette direktivs artikel 7:






  a) | mindst én gang hvert halve år efter dette direktivs ikrafttræden |
| --- | --- | --- |

8)

Artikel 8 affattes således:

»Artikel 8

Udveksling af oplysninger

1.   Oplysninger, som medlemsstaternes myndigheder stiller til rådighed for hinanden i henhold til artikel 22, stk. 3, forordning (EF) nr. 561/2006, udveksles også mellem de udpegede organer, der er meddelt Kommissionen i medfør af dette direktivs artikel 7:

a)

mindst én gang hvert halve år efter dette direktivs ikrafttræden

| b) | efter begrundet anmodning fra en medlemsstat i specifikke tilfælde. |
| --- | --- |

b)

efter begrundet anmodning fra en medlemsstat i specifikke tilfælde.

2.   En medlemsstat giver de oplysninger, som en anden medlemsstat har anmodet om i henhold til stk. 1, litra b), inden for 25 arbejdsdage fra modtagelsen af anmodningen. Der kan fastsættes en kortere frist efter gensidig aftale mellem medlemsstaterne. I hastesager eller sager, der kun kræver en simpel søgning i registre såsom registre over risikoklassificeringssystemer, gives de anmodede oplysninger inden for tre arbejdsdage.

Hvis den anmodede medlemsstat mener, at anmodningen ikke er tilstrækkeligt begrundet, informerer den den anmodende medlemsstat herom inden for ti arbejdsdage efter modtagelsen af anmodningen. Den anmodende medlemsstat skal yderligere underbygge anmodningen. Er den anmodende medlemsstat ude af stand til at underbygge anmodningen yderligere, kan den anmodede medlemsstat afvise anmodningen.

Hvis det er svært eller umuligt at imødekomme en anmodning om oplysninger eller at udføre kontrol, inspektioner eller undersøgelser, underretter den anmodede medlemsstat den anmodende medlemsstat herom inden for ti arbejdsdage efter modtagelsen af anmodningen og angiver årsager, der behørigt begrunder, hvorfor dette er svært eller umuligt. De berørte medlemsstater drøfter sagen med hinanden med henblik på at finde en løsning.

I tilfælde af vedvarende forsinkelser i leveringen af oplysninger til den medlemsstat, på hvis område arbejdstageren er udstationeret, underrettes Kommissionen, der træffer passende foranstaltninger.

3.   Udvekslingen af oplysninger i henhold til denne artikel gennemføres via informationssystemet for det indre marked (»IMI«), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1024/2012 (*4). Dette gælder ikke for de oplysninger, som medlemsstaterne udveksler gennem direkte søgning i nationale elektroniske registre, der er omhandlet i artikel 16, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 (*5).

(*4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1024/2012 af 25. oktober 2012 om administrativt samarbejde via informationssystemet for det indre marked og om ophævelse af Kommissionens beslutning 2008/49/EF (»IMI-forordningen«) (EUT L 316 af 14.11.2012, s. 1)."

*4

(*5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet og om ophævelse af Rådets direktiv 96/26/EF (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 51).«
  "

*5

| 9) | Artikel 9 ændres således:






  a) | Stk. 1 affattes således:

  »1.   Medlemsstaterne indfører et system for risikoklassificering af virksomheder baseret på det relative antal og alvoren af de overtrædelser af forordning (EF) nr. 561/2006 eller forordning (EU) nr. 165/2014 eller af nationale bestemmelser til gennemførelse af direktiv 2002/15/EF, som den enkelte virksomhed har begået.
  Senest den 2. juni 2021 fastlægger Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter en fælles formel til beregning af risikoklassificeringen af en virksomhed. Denne fælles formel skal tage højde for overtrædelsernes antal, alvor og hyppighed og for resultaterne af kontrollerne, hvor der ikke er påvist en overtrædelse, samt for hvorvidt en vejtransportvirksomhed har anvendt en intelligent takograf, jf. kapitel II i forordning (EU) nr. 165/2014, i alle sine køretøjer. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. dette direktivs artikel 12, stk. 2.« |
| --- | --- | --- |

9)

Artikel 9 ændres således:

a)

Stk. 1 affattes således:

»1.   Medlemsstaterne indfører et system for risikoklassificering af virksomheder baseret på det relative antal og alvoren af de overtrædelser af forordning (EF) nr. 561/2006 eller forordning (EU) nr. 165/2014 eller af nationale bestemmelser til gennemførelse af direktiv 2002/15/EF, som den enkelte virksomhed har begået.

Senest den 2. juni 2021 fastlægger Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter en fælles formel til beregning af risikoklassificeringen af en virksomhed. Denne fælles formel skal tage højde for overtrædelsernes antal, alvor og hyppighed og for resultaterne af kontrollerne, hvor der ikke er påvist en overtrædelse, samt for hvorvidt en vejtransportvirksomhed har anvendt en intelligent takograf, jf. kapitel II i forordning (EU) nr. 165/2014, i alle sine køretøjer. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. dette direktivs artikel 12, stk. 2.«

| b) | Stk. 2, andet punktum, udgår. |
| --- | --- |

b)

Stk. 2, andet punktum, udgår.

| c) | Stk. 3 affattes således:

  »3.   En foreløbig liste over overtrædelser af forordning (EF) nr. 561/2006 og forordning (EU) nr. 165/2014 og vægtningen af deres alvor er opstillet i bilag III.
  Med henblik på at fastlægge eller ajourføre vægtningen af alvoren af overtrædelser af forordning (EF) nr. 561/2006 eller (EU) nr. 165/2014 tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med dette direktivs artikel 15a for at ændre bilag III for at tage højde for den lovgivningsmæssige udvikling og færdselssikkerhedshensyn.
  Kategorien vedrørende de mest alvorlige overtrædelser bør omfatte overtrædelser, hvor manglende overholdelse af de relevante bestemmelser i forordning (EF) nr. 561/2006 og (EU) nr. 165/2014 indebærer en stor risiko for død eller alvorlig personskade.« |
| --- | --- |

c)

Stk. 3 affattes således:

»3.   En foreløbig liste over overtrædelser af forordning (EF) nr. 561/2006 og forordning (EU) nr. 165/2014 og vægtningen af deres alvor er opstillet i bilag III.

Med henblik på at fastlægge eller ajourføre vægtningen af alvoren af overtrædelser af forordning (EF) nr. 561/2006 eller (EU) nr. 165/2014 tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med dette direktivs artikel 15a for at ændre bilag III for at tage højde for den lovgivningsmæssige udvikling og færdselssikkerhedshensyn.

Kategorien vedrørende de mest alvorlige overtrædelser bør omfatte overtrædelser, hvor manglende overholdelse af de relevante bestemmelser i forordning (EF) nr. 561/2006 og (EU) nr. 165/2014 indebærer en stor risiko for død eller alvorlig personskade.«

| d) | Følgende stykker tilføjes:

  »4.   For at lette målrettet vejkontrol har alle kompetente kontrolmyndigheder i den pågældende medlemsstat adgang til dataene i det nationale risikoklassificeringssystem på tidspunktet for kontrollen.


  5.   Medlemsstaterne stiller oplysningerne i deres nationale risikoklassificeringssystem til rådighed gennem interoperable nationale elektroniske registre som omhandlet i artikel 16 i forordning (EF) nr. 1071/2009 ved at give andre medlemsstaters kompetente myndigheder direkte adgang i overensstemmelse med artikel 16, stk. 2, i nævnte forordning.« |
| --- | --- |

d)

Følgende stykker tilføjes:

»4.   For at lette målrettet vejkontrol har alle kompetente kontrolmyndigheder i den pågældende medlemsstat adgang til dataene i det nationale risikoklassificeringssystem på tidspunktet for kontrollen.

5.   Medlemsstaterne stiller oplysningerne i deres nationale risikoklassificeringssystem til rådighed gennem interoperable nationale elektroniske registre som omhandlet i artikel 16 i forordning (EF) nr. 1071/2009 ved at give andre medlemsstaters kompetente myndigheder direkte adgang i overensstemmelse med artikel 16, stk. 2, i nævnte forordning.«

| 10) | Artikel 11 ændres således:






  a) | Stk. 1 affattes således:

  »1.   Kommissionen fastlægger ved hjælp af gennemførelsesretsakter retningslinjer for bedste kontrolpraksis. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 12, stk. 2.
  Disse retningslinjer offentliggøres i en beretning, som Kommissionen udarbejder hvert andet år.« |
| --- | --- | --- |

10)

Artikel 11 ændres således:

a)

Stk. 1 affattes således:

»1.   Kommissionen fastlægger ved hjælp af gennemførelsesretsakter retningslinjer for bedste kontrolpraksis. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 12, stk. 2.

Disse retningslinjer offentliggøres i en beretning, som Kommissionen udarbejder hvert andet år.«

| b) | Stk. 3 affattes således:

  »3.   Kommissionen fastlægger ved hjælp af gennemførelsesretsakter en fælles tilgang til registrering og kontrol af perioder med andet arbejde som defineret i artikel 4, litra e), i forordning (EF) nr. 561/2006, herunder registreringsformen og særlige tilfælde, hvor den skal finde sted, og til registrering og kontrol af perioder på mindst én uge, hvor føreren er væk fra sit køretøj og ikke er i stand til at udføre nogen som helst aktiviteter med køretøjet. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. dette direktivs artikel 12, stk. 2.« |
| --- | --- |

b)

Stk. 3 affattes således:

»3.   Kommissionen fastlægger ved hjælp af gennemførelsesretsakter en fælles tilgang til registrering og kontrol af perioder med andet arbejde som defineret i artikel 4, litra e), i forordning (EF) nr. 561/2006, herunder registreringsformen og særlige tilfælde, hvor den skal finde sted, og til registrering og kontrol af perioder på mindst én uge, hvor føreren er væk fra sit køretøj og ikke er i stand til at udføre nogen som helst aktiviteter med køretøjet. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. dette direktivs artikel 12, stk. 2.«

| 11) | Artikel 12-15 affattes således:

  »Artikel 12
  Udvalgsprocedure

  1.   Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat ved artikel 42, stk. 1, i forordning (EU) nr. 165/2014. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (*6).


  2.   Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.
  Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 finder anvendelse.



  Artikel 13
  Gennemførelsesforanstaltninger
  Efter anmodning fra en medlemsstat eller på eget initiativ vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter navnlig med henblik på et af følgende mål:






  a) | at fremme en fælles tilgang til dette direktivs gennemførelse |
| --- | --- | --- |

11)

Artikel 12-15 affattes således:

»Artikel 12

Udvalgsprocedure

1.   Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat ved artikel 42, stk. 1, i forordning (EU) nr. 165/2014. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (*6).

2.   Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.

Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 finder anvendelse.

Artikel 13

Gennemførelsesforanstaltninger

Efter anmodning fra en medlemsstat eller på eget initiativ vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter navnlig med henblik på et af følgende mål:

a)

at fremme en fælles tilgang til dette direktivs gennemførelse

| b) | at tilskynde kontrolmyndighederne til at følge en samordnet fremgangsmåde og en harmoniseret fortolkning af forordning (EF) nr. 561/2006 |
| --- | --- |

b)

at tilskynde kontrolmyndighederne til at følge en samordnet fremgangsmåde og en harmoniseret fortolkning af forordning (EF) nr. 561/2006

| c) | at fremme dialogen mellem transportsektoren og kontrolmyndighederne. |
| --- | --- |

c)

at fremme dialogen mellem transportsektoren og kontrolmyndighederne.

Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. dette direktivs artikel 12, stk. 2.

Artikel 14

Forhandlinger med tredjelande

Når dette direktiv er trådt i kraft, indleder Unionen forhandlinger med de relevante tredjelande med henblik på anvendelse af bestemmelser svarende til dette direktivs bestemmelser.

Indtil disse forhandlinger er afsluttet, fremsender medlemsstaterne kontroldata vedrørende køretøjer fra tredjelande sammen med de oplysninger, der fremsendes til Kommissionen i henhold til artikel 17 i forordning (EF) nr. 561/2006.

Artikel 15

Ajourføring af bilagene

Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 15a vedrørende ændring af bilag I og II for at indføre de nødvendige tilpasninger for at afspejle udviklingen inden for bedste praksis.

(*6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).«
  "

*6

| 12) | Følgende artikel indsættes:

  »Artikel 15a
  Udøvelse af de delegerede beføjelser

  1.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.


  2.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 9, stk. 3, og artikel 15, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 1. august 2020. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.


  3.   Den i artikel 9, stk. 3, og artikel 15 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.


  4.   Inden vedtagelsen af en delegeret retsakt hører Kommissionen eksperter, som er udpeget af hver enkelt medlemsstat, i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (*7).


  5.   Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.


  6.   En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 9, stk. 3, og artikel 15 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har underrettet Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.



  (*7)  
  EUT L 123 af 12.5.2016, s. 1.«
  " |
| --- | --- |

12)

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 15a

Udøvelse af de delegerede beføjelser

1.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.

2.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 9, stk. 3, og artikel 15, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 1. august 2020. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.

3.   Den i artikel 9, stk. 3, og artikel 15 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.

4.   Inden vedtagelsen af en delegeret retsakt hører Kommissionen eksperter, som er udpeget af hver enkelt medlemsstat, i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (*7).

5.   Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

6.   En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 9, stk. 3, og artikel 15 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har underrettet Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.

(*7)  
  EUT L 123 af 12.5.2016, s. 1.«
  "

*7

| 13) | Bilag I ændres således:






  a) | Del A ændres således:






  i) | Punkt 1) og 2) affattes således:






  »1) | daglige og ugentlige køretider, pauser samt daglige og ugentlige hviletider; også diagramarkene for de forudgående dage, der skal opbevares i køretøjet i overensstemmelse med artikel 36, stk. 1 og 2, i forordning (EU) nr. 165/2014 og/eller de data, der er lagret for samme periode på førerkortet og/eller i kontrolapparatets datalager i overensstemmelse med bilag II og/eller udskrifter |
| --- | --- | --- | --- | --- |

13)

Bilag I ændres således:

a)

Del A ændres således:

i)

Punkt 1) og 2) affattes således:

»1)

daglige og ugentlige køretider, pauser samt daglige og ugentlige hviletider; også diagramarkene for de forudgående dage, der skal opbevares i køretøjet i overensstemmelse med artikel 36, stk. 1 og 2, i forordning (EU) nr. 165/2014 og/eller de data, der er lagret for samme periode på førerkortet og/eller i kontrolapparatets datalager i overensstemmelse med bilag II og/eller udskrifter

| 2) | for den periode, der er omhandlet i artikel 36, stk. 1 og 2, i forordning (EU) nr. 165/2014, eventuelle tilfælde, hvor den tilladte hastighed for køretøjet er overskredet, defineret som perioder på over ét minut, hvor køretøjets hastighed overstiger 90 km/h for køretøjer i kategori N3 eller 105 km/h for køretøjer i kategori M3 (kategori N3 og M3 som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF) (*8) |
| --- | --- |

2)

for den periode, der er omhandlet i artikel 36, stk. 1 og 2, i forordning (EU) nr. 165/2014, eventuelle tilfælde, hvor den tilladte hastighed for køretøjet er overskredet, defineret som perioder på over ét minut, hvor køretøjets hastighed overstiger 90 km/h for køretøjer i kategori N3 eller 105 km/h for køretøjer i kategori M3 (kategori N3 og M3 som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF) (*8)

3

3

3

3

*8

(*8)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF af 5. september 2007 om fastlæggelse af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer (rammedirektiv) (EUT L 263 af 9.10.2007, s. 1).«
  "

*8

| ii) | Punkt 4) affattes således:






  »4) | sikring af, at kontrolapparatet fungerer korrekt (fastlæggelse af eventuelt misbrug af kontrolapparatet og/eller førerkortet og/eller diagramarkene) eller, hvor det er relevant, at de i artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) nr. 561/2006 nævnte dokumenter forefindes«. |
| --- | --- | --- |

ii)

Punkt 4) affattes således:

»4)

sikring af, at kontrolapparatet fungerer korrekt (fastlæggelse af eventuelt misbrug af kontrolapparatet og/eller førerkortet og/eller diagramarkene) eller, hvor det er relevant, at de i artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) nr. 561/2006 nævnte dokumenter forefindes«.

| iii) | Følgende punkt tilføjes:






  »6) | udvidet maksimal ugentlig arbejdstid på 60 timer som fastsat i artikel 4, litra a), i direktiv 2002/15/EF; anden ugentlig arbejdstid som fastsat i artikel 4 og 5 i direktiv 2002/15/EF, kun hvor teknologi gør det muligt at kontrollere dette effektivt.« |
| --- | --- | --- |

iii)

Følgende punkt tilføjes:

»6)

udvidet maksimal ugentlig arbejdstid på 60 timer som fastsat i artikel 4, litra a), i direktiv 2002/15/EF; anden ugentlig arbejdstid som fastsat i artikel 4 og 5 i direktiv 2002/15/EF, kun hvor teknologi gør det muligt at kontrollere dette effektivt.«

| b) | Del B ændres således:






  i) | I første afsnit tilføjes følgende punkter:






  »4) | overholdelse af krav vedrørende gennemsnitlig maksimal ugentlig arbejdstid, pauser og natarbejde fastsat i artikel 4, 5 og 7 i direktiv 2002/15/EF |
| --- | --- | --- | --- |

b)

Del B ændres således:

i)

I første afsnit tilføjes følgende punkter:

»4)

overholdelse af krav vedrørende gennemsnitlig maksimal ugentlig arbejdstid, pauser og natarbejde fastsat i artikel 4, 5 og 7 i direktiv 2002/15/EF

| 5) | virksomhedernes overholdelse af forpligtelser for så vidt angår betaling for føreres indkvartering og tilrettelæggelse af føreres arbejde i overensstemmelse med artikel 8, stk. 8 og 8a, i forordning (EF) nr. 561/2006.« |
| --- | --- |

5)

virksomhedernes overholdelse af forpligtelser for så vidt angår betaling for føreres indkvartering og tilrettelæggelse af føreres arbejde i overensstemmelse med artikel 8, stk. 8 og 8a, i forordning (EF) nr. 561/2006.«

| ii) | Andet afsnit affattes således:

  »Medlemsstaterne kan i givet fald, hvis der konstateres en overtrædelse, undersøge, om andre led i transportkæden er medansvarlige, f.eks. speditører, transportører eller underkontrahenter, der måtte have tilskyndet til eller medvirket til overtrædelsen; det kontrolleres i den forbindelse, at kontrakter om levering af transportydelser er udformet således, at det er muligt at overholde forordning (EF) nr. 561/2006 og (EU) nr. 165/2014.« |
| --- | --- |

ii)

Andet afsnit affattes således:

»Medlemsstaterne kan i givet fald, hvis der konstateres en overtrædelse, undersøge, om andre led i transportkæden er medansvarlige, f.eks. speditører, transportører eller underkontrahenter, der måtte have tilskyndet til eller medvirket til overtrædelsen; det kontrolleres i den forbindelse, at kontrakter om levering af transportydelser er udformet således, at det er muligt at overholde forordning (EF) nr. 561/2006 og (EU) nr. 165/2014.«

Artikel 3

Ændring af forordning (EU) nr. 1024/2012

I bilaget til forordning (EU) nr. 1024/2012 tilføjes følgende punkter:

| »13. | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF af 15. marts 2006 om minimumsbetingelser for gennemførelse af forordning (EF) nr. 561/2006 og (EU) nr. 165/2014 samt direktiv 2002/15/EF med hensyn til sociale bestemmelser inden for vejtransportvirksomhed og om ophævelse af Rådets direktiv 88/599/EØF (*9): artikel 8. |
| --- | --- |

»13.

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF af 15. marts 2006 om minimumsbetingelser for gennemførelse af forordning (EF) nr. 561/2006 og (EU) nr. 165/2014 samt direktiv 2002/15/EF med hensyn til sociale bestemmelser inden for vejtransportvirksomhed og om ophævelse af Rådets direktiv 88/599/EØF (*9): artikel 8.

*9

| 14. | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2020/1057 af 15. juli 2020 om fastsættelse af særlige regler med hensyn til direktiv 96/71/EF og direktiv 2014/67/EU om udstationering af førere i vejtransportsektoren og om ændring af direktiv 2006/22/EF for så vidt angår håndhævelseskravene og af forordning (EU) nr. 1024/2012 (*10) artikel 1, stk. 14. |
| --- | --- |

14.

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2020/1057 af 15. juli 2020 om fastsættelse af særlige regler med hensyn til direktiv 96/71/EF og direktiv 2014/67/EU om udstationering af førere i vejtransportsektoren og om ændring af direktiv 2006/22/EF for så vidt angår håndhævelseskravene og af forordning (EU) nr. 1024/2012 (*10) artikel 1, stk. 14.

*10

Artikel 4

Udvalgsprocedure

1.   Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat ved artikel 42, stk. 1, i forordning (EU) nr. 165/2014. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.

2.   Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.

Artikel 5

Sanktioner

1.   Medlemsstaterne fastsætter regler om sanktioner over for afsendere, speditører, kontrahenter og underkontrahenter for manglende overholdelse af nationale bestemmelser vedtaget i henhold til artikel 1, hvor de havde kendskab til eller i lyset af alle relevante omstændigheder burde have haft kendskab til, at de transporttjenesteydelser, som de afgav ordre på, indebar overtrædelser af disse bestemmelser.

2.   Medlemsstaterne fastsætter regler om sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelser af nationale bestemmelser vedtaget i henhold til artikel 1, og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de gennemføres. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen, have afskrækkende virkning og må ikke medføre forskelsbehandling.

Artikel 6

Intelligent håndhævelse

Uden at det berører direktiv 2014/67/EU og for yderligere at håndhæve forpligtelserne i dette direktivs artikel 1, sikrer medlemsstaterne, at der anvendes en sammenhængende national håndhævelsesstrategi på deres område. Denne strategi skal fokusere på virksomheder i en høj risikoklasse, som omhandlet i artikel 9 i direktiv 2006/22/EF.

Artikel 7

Evaluering

1.   Kommissionen evaluerer gennemførelsen af dette direktiv, navnlig virkningen af artikel 1, senest den 31. december 2025 og forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen af dette direktiv. Kommissionens rapport ledsages, hvis det er hensigtsmæssigt, af et lovgivningsmæssigt forslag. Rapporten offentliggøres.

2.   Efter udarbejdelsen af den rapport, der er omhandlet i stk. 1, evaluerer Kommissionen regelmæssigt dette direktiv og forelægger resultaterne af evalueringen for Europa-Parlamentet og Rådet. Resultaterne af evalueringen ledsages, hvis det er hensigtsmæssigt, af relevante forslag.

Artikel 8

Uddannelse

Medlemsstaterne samarbejder om at tilvejebringe uddannelse til kontrolmyndighederne på grundlag af eksisterende kontrolordninger.

Arbejdsgiverne er ansvarlige for at sikre, at deres førere får kendskab til deres rettigheder og forpligtelser, der følger af dette direktiv.

Artikel 9

Gennemførelse

1.   Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 2. februar 2022 de bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.

De anvender disse bestemmelser fra den 2. februar 2022.

Disse bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. Medlemsstaterne fastsætter de nærmere regler for henvisningen.

2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 10

Ikrafttræden

Dette direktiv træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den Europæiske Unions Tidende

Artikel 11

Adressater

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 15. juli 2020.

På Europa-Parlamentets vegne

D.M. SASSOLI

Formand

På Rådets vegne

J. KLOECKNER

Formand

---

(1)  
  EUT C 197 af 8.6.2018, s. 45.

1

(2)  
  EUT C 176 af 23.5.2018, s. 57.

2

(3)  Europa-Parlamentets holdning af 4.4.2019 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets førstebehandlingsholdning af 7.4.2020 (EUT C 149 af 5.5.2020, s. 1). Europa-Parlamentets holdning af 9.7.2020 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

3

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/71/EF af 16. december 1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser (EFT L 18 af 21.1.1997, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/67/EU af 15. maj 2014 om håndhævelse af direktiv 96/71/EF om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser og om ændring af forordning (EU) nr. 1024/2012 om administrativt samarbejde via informationssystemet for det indre marked (»IMI-forordningen«) (EUT L 159 af 28.5.2014, s. 11).

5

(6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1072/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 72).

6

(7)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler for adgang til det internationale marked for buskørsel og om ændring af forordning (EF) nr. 561/2006 (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 88).

7

(8)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 af 15. marts 2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 og (EF) nr. 2135/98 samt ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 1).

8

(9)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1024/2012 af 25. oktober 2012 om administrativt samarbejde via informationssystemet for det indre marked og om ophævelse af Kommissionens beslutning 2008/49/EF (»IMI-forordningen«) (EUT L 316 af 14.11.2012, s. 1).

9

(10)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse) (EUT L 119 af 4.5.2016, s. 1).

10

(11)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).

11

(12)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF af 15. marts 2006 om minimumsbetingelser for gennemførelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 og (EØF) nr. 3821/85 med hensyn til sociale bestemmelser inden for vejtransportvirksomhed og om ophævelse af Rådets direktiv 88/599/EØF (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 35).

12

(13)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/15/EF af 11. marts 2002 om tilrettelæggelse af arbejdstid for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter (EFT L 80 af 23.3.2002, s. 35).

13

(14)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1149 af 20. juni 2019 om oprettelse af en europæisk arbejdsmarkedsmyndighed, om ændring af forordning (EF) nr. 883/2004, (EU) nr. 492/2011 og (EU) 2016/589 og om ophævelse af afgørelse (EU) 2016/344 (EUT L 186 af 11.7.2019, s. 21).

14

(15)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet og om ophævelse af Rådets direktiv 96/26/EF (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 51).

15

(16)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 af 23. oktober 2018 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af forordning (EF) nr. 45/2001 og afgørelse nr. 1247/2002/EF (EUT L 295 af 21.11.2018, s. 39).

16

(17)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 af 4. februar 2014 om takografer inden for vejtransport, om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport (EUT L 60 af 28.2.2014, s. 1).

17

(18)  
  EUT L 123 af 12.5.2016, s. 1.

18

(19)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/957 af 28. juni 2018 om ændring af direktiv 96/71/EF om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser (EUT L 173 af 9.7.2018, s. 16).

19

(20)  Rådets direktiv 92/106/EØF af 7. december 1992 om indførelse af fælles regler for visse former for kombineret godstransport mellem medlemsstaterne (EFT L 368 af 17.12.1992, s. 38).

20

(21)  Rådets direktiv 91/533/EØF af 14. oktober 1991 om arbejdsgiverens pligt til at underrette arbejdstageren om vilkårene for arbejdskontrakten eller ansættelsesforholdet (EFT L 288 af 18.10.1991, s. 32).

21

---