# Europeiska unionens L 177/2020

| | ISSN 1977-0820 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 177 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 63 årgången5 juni 2020 |

ISSN 1977-0820

Europeiska unionens

officiella tidning

L 177

Svensk utgåva

Lagstiftning

63 årgången5 juni 2020

---

| Innehållsförteckning | | I   Lagstiftningsakter | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FÖRORDNINGAR |
| | * | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/740 av den 25 maj 2020 om märkning av däck med avseende på drivmedelseffektivitet och andra parametrar, om ändring av förordning (EU) 2017/1369 samt om upphävande av förordning (EG) nr 1222/2009 | 1 |
| | * | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/741 av den 25 maj 2020 om minimikrav för återanvändning av vatten (
  1
  ) | 32 |

Innehållsförteckning

I   Lagstiftningsakter

Sida

FÖRORDNINGAR

*

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/740 av den 25 maj 2020 om märkning av däck med avseende på drivmedelseffektivitet och andra parametrar, om ändring av förordning (EU) 2017/1369 samt om upphävande av förordning (EG) nr 1222/2009

1

*

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/741 av den 25 maj 2020 om minimikrav för återanvändning av vatten (
  1
  )

1

32

| | | II   Icke-lagstiftningsakter |
| --- | --- | --- |
| | | INTERNATIONELLA AVTAL |
| | * | Rådets beslut (EU) 2020/742 av den 29 maj 2020 om ingående av avtalet genom skriftväxling mellan Europeiska unionen och Islamiska republiken Mauretanien om förlängning av protokollet om fastställande av de fiskemöjligheter och den ekonomiska ersättning som föreskrivs i partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska gemenskapen och Islamiska republiken Mauretanien, vilket löper ut den 15 november 2019 | 56 |

II   Icke-lagstiftningsakter

INTERNATIONELLA AVTAL

*

Rådets beslut (EU) 2020/742 av den 29 maj 2020 om ingående av avtalet genom skriftväxling mellan Europeiska unionen och Islamiska republiken Mauretanien om förlängning av protokollet om fastställande av de fiskemöjligheter och den ekonomiska ersättning som föreskrivs i partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska gemenskapen och Islamiska republiken Mauretanien, vilket löper ut den 15 november 2019

56

| | | Rättelser |
| --- | --- | --- |
| | * | Rättelse till rådets genomförandeförordning (EU) 2020/730 av den 3 juni 2020 om genomförande av förordning (EU) 2017/1509 om restriktiva åtgärder mot Demokratiska folkrepubliken Korea ( EUT L 172 I, 3.6.2020 ) | 58 |

Rättelser

*

Rättelse till rådets genomförandeförordning (EU) 2020/730 av den 3 juni 2020 om genomförande av förordning (EU) 2017/1509 om restriktiva åtgärder mot Demokratiska folkrepubliken Korea ( EUT L 172 I, 3.6.2020 )

( EUT L 172 I, 3.6.2020 )

58

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES. |

---

(1)   Text av betydelse för EES.

1

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

I Lagstiftningsakter

FÖRORDNINGAR

| 5.6.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 177/1 |
| --- | --- | --- | --- |

5.6.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 177/1

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2020/740

av den 25 maj 2020

om märkning av däck med avseende på drivmedelseffektivitet och andra parametrar, om ändring av förordning (EU) 2017/1369 samt om upphävande av förordning (EG) nr 1222/2009

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 114 och 194.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

efter att ha hört Regionkommittén,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

| (1) | Unionen är fast besluten att bygga en energiunion med en framåtblickande klimatpolitik. Drivmedelseffektivitet är ett centralt inslag i unionens ram för klimat- och energipolitiken fram till 2030 och mycket viktig för att minska energibehovet. |
| --- | --- |

(1)

Unionen är fast besluten att bygga en energiunion med en framåtblickande klimatpolitik. Drivmedelseffektivitet är ett centralt inslag i unionens ram för klimat- och energipolitiken fram till 2030 och mycket viktig för att minska energibehovet.

| (2) | Kommissionen har granskat Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1222/2009 (3) och konstaterat att bestämmelserna i förordningen behöver uppdateras för att göra den effektivare. |
| --- | --- |

(2)

Kommissionen har granskat Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1222/2009 (3) och konstaterat att bestämmelserna i förordningen behöver uppdateras för att göra den effektivare.

| (3) | Det är lämpligt att ersätta förordning (EG) nr 1222/2009 för att förtydliga och uppdatera vissa av dess bestämmelser, med beaktande av tekniska framsteg som gjorts vad gäller däck. |
| --- | --- |

(3)

Det är lämpligt att ersätta förordning (EG) nr 1222/2009 för att förtydliga och uppdatera vissa av dess bestämmelser, med beaktande av tekniska framsteg som gjorts vad gäller däck.

| (4) | Transportsektorn står för en tredjedel av unionens energianvändning. Vägtransporter stod 2015 för ungefär 22 % av unionens totala utsläpp av växthusgaser. Däcken står, framför allt på grund av sitt rullmotstånd, för 20–30 % av fordonens drivmedelsförbrukning. Detta betyder att minskat rullmotstånd kan bidra avsevärt till drivmedelseffektivare vägtransporter och därmed till minskade utsläpp av växthusgaser och till utfasningen av fossila bränslen i transportsektorn. |
| --- | --- |

(4)

Transportsektorn står för en tredjedel av unionens energianvändning. Vägtransporter stod 2015 för ungefär 22 % av unionens totala utsläpp av växthusgaser. Däcken står, framför allt på grund av sitt rullmotstånd, för 20–30 % av fordonens drivmedelsförbrukning. Detta betyder att minskat rullmotstånd kan bidra avsevärt till drivmedelseffektivare vägtransporter och därmed till minskade utsläpp av växthusgaser och till utfasningen av fossila bränslen i transportsektorn.

| (5) | För att möta utmaningen att minska koldioxidutsläppen från vägtransporter är det lämpligt att medlemsstaterna, i samarbete med kommissionen, ger incitament till innovationer gällande drivmedelseffektiva och säkra C1-däck, C2-däck och C3-däck. |
| --- | --- |

(5)

För att möta utmaningen att minska koldioxidutsläppen från vägtransporter är det lämpligt att medlemsstaterna, i samarbete med kommissionen, ger incitament till innovationer gällande drivmedelseffektiva och säkra C1-däck, C2-däck och C3-däck.

| (6) | Däck kännetecknas av ett antal parametrar som påverkar varandra. Om en enskild parameter som exempelvis rullmotståndet förbättras, kan detta negativt påverka andra parametrar såsom väggreppet på vått underlag samtidigt som ett förbättrat väggrepp på vått underlag kan påverka det externa däck- och vägbanebullret negativt. Däcktillverkarna bör uppmuntras att optimera alla parametrar till nivåer som ligger över nuvarande standarder. |
| --- | --- |

(6)

Däck kännetecknas av ett antal parametrar som påverkar varandra. Om en enskild parameter som exempelvis rullmotståndet förbättras, kan detta negativt påverka andra parametrar såsom väggreppet på vått underlag samtidigt som ett förbättrat väggrepp på vått underlag kan påverka det externa däck- och vägbanebullret negativt. Däcktillverkarna bör uppmuntras att optimera alla parametrar till nivåer som ligger över nuvarande standarder.

| (7) | Drivmedelseffektiva däck kan vara kostnadseffektiva, eftersom den minskade drivmedelsförbrukning de ger upphov till mer än kompenserar högre inköpspris på grund av högre produktionskostnader för sådana däck. |
| --- | --- |

(7)

Drivmedelseffektiva däck kan vara kostnadseffektiva, eftersom den minskade drivmedelsförbrukning de ger upphov till mer än kompenserar högre inköpspris på grund av högre produktionskostnader för sådana däck.

| (8) | I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 661/2009 (4) fastställs minimikrav för rullmotstånd för däck. Den tekniska utvecklingen gör det möjligt att minska energiförlusterna på grund av däckens rullmotstånd betydligt mer än dessa minimikrav. För att minska vägtrafikens miljöeffekter är det därför lämpligt att uppdatera bestämmelserna om märkning av däck för att uppmuntra slutanvändarna att köpa mer drivmedelseffektiva däck genom att förse dem med harmoniserad information om parametern för rullmotstånd. |
| --- | --- |

(8)

I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 661/2009 (4) fastställs minimikrav för rullmotstånd för däck. Den tekniska utvecklingen gör det möjligt att minska energiförlusterna på grund av däckens rullmotstånd betydligt mer än dessa minimikrav. För att minska vägtrafikens miljöeffekter är det därför lämpligt att uppdatera bestämmelserna om märkning av däck för att uppmuntra slutanvändarna att köpa mer drivmedelseffektiva däck genom att förse dem med harmoniserad information om parametern för rullmotstånd.

| (9) | Bättre märkning av däck kommer att göra det möjligt för konsumenterna att få mer relevant och mer jämförbar information om drivmedelseffektivitet, säkerhet och buller och att fatta kostnadseffektiva och miljövänliga beslut när de köper däck. |
| --- | --- |

(9)

Bättre märkning av däck kommer att göra det möjligt för konsumenterna att få mer relevant och mer jämförbar information om drivmedelseffektivitet, säkerhet och buller och att fatta kostnadseffektiva och miljövänliga beslut när de köper däck.

| (10) | Trafikbuller är en betydande olägenhet som även har skadlig inverkan på hälsan. I förordning (EG) nr 661/2009 fastställs minimikrav för externt däck- och vägbanebuller. Den tekniska utvecklingen gör det möjligt att minska det externa däck- och vägbanebullret betydligt mer än enligt dessa minimikrav. För att minska trafikbuller är det därför lämpligt att uppdatera bestämmelserna om märkning av däck för att uppmuntra slutanvändarna att köpa däck som ger upphov till mindre externt däck- och vägbanebuller genom att förse dem med harmoniserad information om parametern för externt däck- och vägbanebuller. |
| --- | --- |

(10)

Trafikbuller är en betydande olägenhet som även har skadlig inverkan på hälsan. I förordning (EG) nr 661/2009 fastställs minimikrav för externt däck- och vägbanebuller. Den tekniska utvecklingen gör det möjligt att minska det externa däck- och vägbanebullret betydligt mer än enligt dessa minimikrav. För att minska trafikbuller är det därför lämpligt att uppdatera bestämmelserna om märkning av däck för att uppmuntra slutanvändarna att köpa däck som ger upphov till mindre externt däck- och vägbanebuller genom att förse dem med harmoniserad information om parametern för externt däck- och vägbanebuller.

| (11) | Tillhandahållandet av harmoniserad information om externt däck- och vägbanebuller underlättar också genomförandet av åtgärder för att begränsa trafikbuller och bidrar till ökad medvetenhet om vilken effekt däck har på trafikbullret inom ramen för Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/49/EG (5). |
| --- | --- |

(11)

Tillhandahållandet av harmoniserad information om externt däck- och vägbanebuller underlättar också genomförandet av åtgärder för att begränsa trafikbuller och bidrar till ökad medvetenhet om vilken effekt däck har på trafikbullret inom ramen för Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/49/EG (5).

| (12) | I förordning (EG) nr 661/2009 fastställs även minimikrav för däck vad gäller väggrepp på vått underlag. Den tekniska utvecklingen gör det möjligt att förbättra väggreppet på vått underlag betydligt mer än minimikraven, och därmed att förkorta bromssträckorna på vått underlag. För att förbättra trafiksäkerheten är det därför lämpligt att uppdatera bestämmelserna om märkning av däck för att uppmuntra slutanvändarna att köpa däck med bättre väggrepp på vått underlag genom att förse dem med harmoniserad information om parametern för väggrepp på vått underlag. |
| --- | --- |

(12)

I förordning (EG) nr 661/2009 fastställs även minimikrav för däck vad gäller väggrepp på vått underlag. Den tekniska utvecklingen gör det möjligt att förbättra väggreppet på vått underlag betydligt mer än minimikraven, och därmed att förkorta bromssträckorna på vått underlag. För att förbättra trafiksäkerheten är det därför lämpligt att uppdatera bestämmelserna om märkning av däck för att uppmuntra slutanvändarna att köpa däck med bättre väggrepp på vått underlag genom att förse dem med harmoniserad information om parametern för väggrepp på vått underlag.

| (13) | För att säkerställa överensstämmelse med det internationella ramverket, hänvisar förordning (EG) nr 661/2009 till föreskrift nr 117 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (Unece) (6), som anger relevanta mätmetoder för rullmotstånd, externt däck- och vägbanebuller och väggrepp vid vått underlag och på snö. |
| --- | --- |

(13)

För att säkerställa överensstämmelse med det internationella ramverket, hänvisar förordning (EG) nr 661/2009 till föreskrift nr 117 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (Unece) (6), som anger relevanta mätmetoder för rullmotstånd, externt däck- och vägbanebuller och väggrepp vid vått underlag och på snö.

| (14) | Information om väggrepp hos däck som är utformade speciellt för användning på svåra is- och snöunderlag bör anges på däcketiketten. Informationen om väggrepp på snö bör grunda sig på föreskrift nr 117 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (Unece) i dess senaste i unionen tillämpliga version (Unece-föreskrift nr 117), och den symbol för alpint väglag som ingår i den föreskriften bör anges på däcketiketten till ett däck som uppfyller de minimivärden för indexet för väggrepp på snö som anges i den föreskriften. Informationen om väggrepp på is bör grunda sig på ISO-standard ISO 19447, så snart denna standard har antagits formellt, och piktogrammet för väggrepp på is bör anges på däcketiketten till ett däck som uppfyller de minimivärden för indexet för väggrepp på is som anges i denna ISO-standard. Till dess att ISO-standard ISO 19447 har antagits bör väggreppet på is bedömas med hjälp av tillförlitliga, exakta och reproducerbara metoder som tar hänsyn till allmänt vedertagen bästa kunskap. På däcketiketten för ett däck som uppfyller minimistandarderna för väggrepp på is bör det piktogram för väggrepp på is som anges i bilaga I visas. |
| --- | --- |

(14)

Information om väggrepp hos däck som är utformade speciellt för användning på svåra is- och snöunderlag bör anges på däcketiketten. Informationen om väggrepp på snö bör grunda sig på föreskrift nr 117 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (Unece) i dess senaste i unionen tillämpliga version (Unece-föreskrift nr 117), och den symbol för alpint väglag som ingår i den föreskriften bör anges på däcketiketten till ett däck som uppfyller de minimivärden för indexet för väggrepp på snö som anges i den föreskriften. Informationen om väggrepp på is bör grunda sig på ISO-standard ISO 19447, så snart denna standard har antagits formellt, och piktogrammet för väggrepp på is bör anges på däcketiketten till ett däck som uppfyller de minimivärden för indexet för väggrepp på is som anges i denna ISO-standard. Till dess att ISO-standard ISO 19447 har antagits bör väggreppet på is bedömas med hjälp av tillförlitliga, exakta och reproducerbara metoder som tar hänsyn till allmänt vedertagen bästa kunskap. På däcketiketten för ett däck som uppfyller minimistandarderna för väggrepp på is bör det piktogram för väggrepp på is som anges i bilaga I visas.

| (15) | Däckens nötning vid användning ger upphov till betydande utsläpp av mikroplaster, som är skadliga för miljön och för människors hälsa. I kommissionens meddelande En europeisk strategi för plast i en cirkulär ekonomi framhålls därför behovet av att hantera oavsiktligt utsläpp av mikroplaster från däck, bland annat genom åtgärder som märkning av och genom minimikrav för däck. Däckens nötning har ett samband med körsträckan, det vill säga det antal kilometer ett däck kommer att hålla innan det måste bytas ut på grund av slitbaneslitage. Förutom däckens nötning och slitbaneslitage beror ett däcks livslängd på en rad faktorer, såsom däckets slitstyrka, inklusive dess sammansättning, slitbanemönster och struktur, vägförhållanden, underhåll, däcktryck och körbeteende. |
| --- | --- |

(15)

Däckens nötning vid användning ger upphov till betydande utsläpp av mikroplaster, som är skadliga för miljön och för människors hälsa. I kommissionens meddelande En europeisk strategi för plast i en cirkulär ekonomi framhålls därför behovet av att hantera oavsiktligt utsläpp av mikroplaster från däck, bland annat genom åtgärder som märkning av och genom minimikrav för däck. Däckens nötning har ett samband med körsträckan, det vill säga det antal kilometer ett däck kommer att hålla innan det måste bytas ut på grund av slitbaneslitage. Förutom däckens nötning och slitbaneslitage beror ett däcks livslängd på en rad faktorer, såsom däckets slitstyrka, inklusive dess sammansättning, slitbanemönster och struktur, vägförhållanden, underhåll, däcktryck och körbeteende.

| (16) | En lämplig provningsmetod för att mäta däckens nötning och körsträcka saknas dock för närvarande. Kommissionen bör därför ge i uppdrag att utveckla en sådan provningsmetod, som tar i beaktande bästa kunskap och alla internationellt utvecklade eller föreslagna standarder och föreskrifter, samt det arbete som utförs av industrin. |
| --- | --- |

(16)

En lämplig provningsmetod för att mäta däckens nötning och körsträcka saknas dock för närvarande. Kommissionen bör därför ge i uppdrag att utveckla en sådan provningsmetod, som tar i beaktande bästa kunskap och alla internationellt utvecklade eller föreslagna standarder och föreskrifter, samt det arbete som utförs av industrin.

| (17) | Regummerade däck utgör en stor del av däckmarknaden för tunga fordon. Regummering av däck förlänger däckens livslängd och bidrar till målen för den cirkulära ekonomin, exempelvis minskade avfallsmängder. Det skulle ge stora energibesparingar om märkningskrav för regummerade däck tillämpades. Denna förordning bör föreskriva att en lämplig provningsmetod för att mäta regummerade däcks prestanda, vilken för närvarande saknas, inkluderas i framtiden. |
| --- | --- |

(17)

Regummerade däck utgör en stor del av däckmarknaden för tunga fordon. Regummering av däck förlänger däckens livslängd och bidrar till målen för den cirkulära ekonomin, exempelvis minskade avfallsmängder. Det skulle ge stora energibesparingar om märkningskrav för regummerade däck tillämpades. Denna förordning bör föreskriva att en lämplig provningsmetod för att mäta regummerade däcks prestanda, vilken för närvarande saknas, inkluderas i framtiden.

| (18) | Mer än 85 % av konsumenterna i unionen uppfattar energietiketten enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1369 (7), som rankar produkters energianvändning på en skala från ”A” till ”G”, som ett tydligt och transparent informationsverktyg, och den har visat sig fungera väl när det gäller att främja effektivare produkter. Däcketiketten bör i största möjliga utsträckning ha samma utformning, samtidigt som särdragen hos däckparametrarna erkänns. |
| --- | --- |

(18)

Mer än 85 % av konsumenterna i unionen uppfattar energietiketten enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1369 (7), som rankar produkters energianvändning på en skala från ”A” till ”G”, som ett tydligt och transparent informationsverktyg, och den har visat sig fungera väl när det gäller att främja effektivare produkter. Däcketiketten bör i största möjliga utsträckning ha samma utformning, samtidigt som särdragen hos däckparametrarna erkänns.

| (19) | Att jämförbar information om däckparametrar tillhandahålls i form av en standardiserad däcketikett kommer sannolikt att påverka slutanvändarnas inköpsbeslut på ett sätt som gagnar mer drivmedelseffektiva, säkrare och tystare däck med längre livslängd. Detta kommer i sin tur förmodligen att stimulera däcktillverkarna att optimera däckparametrarna, vilket skulle bana väg för en mer hållbar konsumtion och produktion av däck. |
| --- | --- |

(19)

Att jämförbar information om däckparametrar tillhandahålls i form av en standardiserad däcketikett kommer sannolikt att påverka slutanvändarnas inköpsbeslut på ett sätt som gagnar mer drivmedelseffektiva, säkrare och tystare däck med längre livslängd. Detta kommer i sin tur förmodligen att stimulera däcktillverkarna att optimera däckparametrarna, vilket skulle bana väg för en mer hållbar konsumtion och produktion av däck.

| (20) | Slutanvändarna, inklusive köpare av ersättningsdäck, köpare av däck monterade på nya bilar samt ansvariga för fordonsparker och transportföretag, har behov av mer information om drivmedelseffektivitet och andra parametrar, eftersom de inte kan jämföra parametrarna för olika däckmärken på ett enkelt sätt om det saknas märkning och ett harmoniserat provningssystem. Det är därför lämpligt att kräva att alla däck som erbjuds med eller monteras på fordon är försedda med en däcketikett. |
| --- | --- |

(20)

Slutanvändarna, inklusive köpare av ersättningsdäck, köpare av däck monterade på nya bilar samt ansvariga för fordonsparker och transportföretag, har behov av mer information om drivmedelseffektivitet och andra parametrar, eftersom de inte kan jämföra parametrarna för olika däckmärken på ett enkelt sätt om det saknas märkning och ett harmoniserat provningssystem. Det är därför lämpligt att kräva att alla däck som erbjuds med eller monteras på fordon är försedda med en däcketikett.

| (21) | För närvarande krävs däcketiketter för däck till personbilar (C1-däck) och lätta lastbilar (C2-däck), men inte till tunga fordon (C3-däck). C3-däck förbrukar mer drivmedel och körs fler kilometer per år än C1-däck eller C2-däck, och därför är potentialen att minska drivmedelsförbrukningen och utsläppen av växthusgaser från tunga fordon betydande. C3‐däck bör därför omfattas av denna förordning. Att låta C3-däck fullt ut omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning ligger också i linje med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/956 som innehåller bestämmelser om övervakning och rapportering av nya tunga fordons koldioxidutsläpp och bränsleförbrukning (8), och med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1242 (9) där det anges normer för koldioxidutsläpp från nya tunga fordon. |
| --- | --- |

(21)

För närvarande krävs däcketiketter för däck till personbilar (C1-däck) och lätta lastbilar (C2-däck), men inte till tunga fordon (C3-däck). C3-däck förbrukar mer drivmedel och körs fler kilometer per år än C1-däck eller C2-däck, och därför är potentialen att minska drivmedelsförbrukningen och utsläppen av växthusgaser från tunga fordon betydande. C3‐däck bör därför omfattas av denna förordning. Att låta C3-däck fullt ut omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning ligger också i linje med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/956 som innehåller bestämmelser om övervakning och rapportering av nya tunga fordons koldioxidutsläpp och bränsleförbrukning (8), och med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1242 (9) där det anges normer för koldioxidutsläpp från nya tunga fordon.

| (22) | Många slutanvändare köper däck utan att först ha sett däcket och kan därför inte heller se däcketiketten som är fäst på det. I sådana situationer bör däcketiketten visas för slutanvändare innan köpbesluten fattas. En däcketikett som visas på försäljningsstället och i tekniskt reklammaterial bör säkerställa att både distributörer och potentiella slutanvändare får harmoniserad information om relevanta däckparametrar vid den tidpunkt och på den plats där beslut om inköpet fattas. |
| --- | --- |

(22)

Många slutanvändare köper däck utan att först ha sett däcket och kan därför inte heller se däcketiketten som är fäst på det. I sådana situationer bör däcketiketten visas för slutanvändare innan köpbesluten fattas. En däcketikett som visas på försäljningsstället och i tekniskt reklammaterial bör säkerställa att både distributörer och potentiella slutanvändare får harmoniserad information om relevanta däckparametrar vid den tidpunkt och på den plats där beslut om inköpet fattas.

| (23) | En del slutanvändare fattar beslut om köp av däck innan de kommer till försäljningsstället eller köper däck via postorder eller på internet. För att säkerställa att även dessa slutanvändare ska kunna fatta ett väl underbyggt beslut på grundval av harmoniserad information om bland annat drivmedelseffektivitet, väggrepp på vått underlag och externt däck- och vägbanebuller bör däcketiketter ingå i allt tekniskt reklammaterial och i alla visuella annonser för specifika däcktyper, också i sådant material som tillhandahålls på internet. Om visuella annonser avser en däckfamilj och inte endast en specifik däcktyp måste inte däcketiketten visas. |
| --- | --- |

(23)

En del slutanvändare fattar beslut om köp av däck innan de kommer till försäljningsstället eller köper däck via postorder eller på internet. För att säkerställa att även dessa slutanvändare ska kunna fatta ett väl underbyggt beslut på grundval av harmoniserad information om bland annat drivmedelseffektivitet, väggrepp på vått underlag och externt däck- och vägbanebuller bör däcketiketter ingå i allt tekniskt reklammaterial och i alla visuella annonser för specifika däcktyper, också i sådant material som tillhandahålls på internet. Om visuella annonser avser en däckfamilj och inte endast en specifik däcktyp måste inte däcketiketten visas.

| (24) | Potentiella slutanvändare bör få information som förklarar däcketikettens samtliga delar och deras betydelse. Denna information bör finnas i allt tekniskt reklammaterial, till exempel på leverantörernas webbplatser, men bör inte krävas i visuella annonser. Tekniskt reklammaterial bör inte tolkas som att det inbegriper annonsering via affischtavlor, tidningar, tidskrifter eller radio- eller tv-sändningar. |
| --- | --- |

(24)

Potentiella slutanvändare bör få information som förklarar däcketikettens samtliga delar och deras betydelse. Denna information bör finnas i allt tekniskt reklammaterial, till exempel på leverantörernas webbplatser, men bör inte krävas i visuella annonser. Tekniskt reklammaterial bör inte tolkas som att det inbegriper annonsering via affischtavlor, tidningar, tidskrifter eller radio- eller tv-sändningar.

| (25) | Utan att det påverkar medlemsstaternas marknadskontrollskyldigheter eller leverantörernas skyldighet att kontrollera produkternas överensstämmelse, bör leverantörerna göra nödvändiga uppgifter om sina produkters överensstämmelse elektroniskt tillgängliga i produktdatabasen. De uppgifter som är relevanta för konsumenter och distributörer bör göras allmänt tillgängliga i produktdatabasens offentliga del. Dessa uppgifter bör göras tillgängliga som öppna data, så att de som utvecklar mobilapplikationer och jämförelseverktyg kan använda dem. Okomplicerad, direkt åtkomst till produktdatabasens offentliga del bör underlättas med hjälp av användartillvända verktyg som finns på den tryckta däcketiketten, t.ex. en dynamisk quick response-kod (QR-kod). |
| --- | --- |

(25)

Utan att det påverkar medlemsstaternas marknadskontrollskyldigheter eller leverantörernas skyldighet att kontrollera produkternas överensstämmelse, bör leverantörerna göra nödvändiga uppgifter om sina produkters överensstämmelse elektroniskt tillgängliga i produktdatabasen. De uppgifter som är relevanta för konsumenter och distributörer bör göras allmänt tillgängliga i produktdatabasens offentliga del. Dessa uppgifter bör göras tillgängliga som öppna data, så att de som utvecklar mobilapplikationer och jämförelseverktyg kan använda dem. Okomplicerad, direkt åtkomst till produktdatabasens offentliga del bör underlättas med hjälp av användartillvända verktyg som finns på den tryckta däcketiketten, t.ex. en dynamisk quick response-kod (QR-kod).

| (26) | Produktdatabasens efterlevnadsdel bör omfattas av stränga dataskyddsregler. De nödvändiga specifika delarna av den tekniska dokumentationen i produktdatabasens efterlevnadsdel bör göras tillgängliga både för marknadskontrollmyndigheterna och för kommissionen. I fall då tekniska uppgifter är alltför känsliga för att inkluderas i kategorin teknisk dokumentation, bör marknadskontrollmyndigheterna vid behov ha tillgång till uppgifterna i enlighet med leverantörernas skyldighet att samarbeta eller genom att leverantörerna på frivillig basis överför ytterligare delar av den tekniska dokumentationen till produktdatabasen. |
| --- | --- |

(26)

Produktdatabasens efterlevnadsdel bör omfattas av stränga dataskyddsregler. De nödvändiga specifika delarna av den tekniska dokumentationen i produktdatabasens efterlevnadsdel bör göras tillgängliga både för marknadskontrollmyndigheterna och för kommissionen. I fall då tekniska uppgifter är alltför känsliga för att inkluderas i kategorin teknisk dokumentation, bör marknadskontrollmyndigheterna vid behov ha tillgång till uppgifterna i enlighet med leverantörernas skyldighet att samarbeta eller genom att leverantörerna på frivillig basis överför ytterligare delar av den tekniska dokumentationen till produktdatabasen.

| (27) | En allt större andel däck säljs via försäljningsplattformar på internet snarare än direkt av leverantörer. Därför bör värdtjänstleverantörer göra det möjligt att visa den däcketikett och det produktinformationsblad som tillhandahållits av leverantören intill prisuppgiften. De bör informera distributören om skyldigheten att visa däcketiketten och produktinformationsbladet, men bör inte vara ansvariga för däcketiketternas eller produktinformationsbladens korrekthet eller innehåll. De skyldigheter som åläggs värdtjänstleverantörer enligt denna förordning bör begränsas till vad som är rimligt och bör inte innebära en allmän skyldighet att övervaka den information de lagrar eller att aktivt efterforska fakta eller omständigheter som kan tyda på verksamhet som inte uppfyller kraven i denna förordning. Artikel 14.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/31/EG (10) kräver att värdtjänstleverantörer som önskar utnyttja det undantag från ansvar som ingår i den bestämmelsen handlar utan dröjsmål för att avlägsna eller göra oåtkomlig den information som de lagrar på begäran av sina tjänstemottagare och som inte uppfyller kraven i denna förordning, såsom kraven avseende fall där däcketiketterna eller produktinformationsbladen saknas, inte är kompletta eller innehåller oriktigheter. De bör göra det så snart de fått kännedom om förekomsten av sådan information eller, beträffande skadeståndsanspråk, så snart de blir medvetna om sådan information, till exempel genom specifik information som tillhandahållits av en marknadskontrollmyndighet. Leverantörer som säljer direkt till slutanvändare på deras egen webbplats omfattas av samma distansförsäljningsskyldigheter som distributörer. |
| --- | --- |

(27)

En allt större andel däck säljs via försäljningsplattformar på internet snarare än direkt av leverantörer. Därför bör värdtjänstleverantörer göra det möjligt att visa den däcketikett och det produktinformationsblad som tillhandahållits av leverantören intill prisuppgiften. De bör informera distributören om skyldigheten att visa däcketiketten och produktinformationsbladet, men bör inte vara ansvariga för däcketiketternas eller produktinformationsbladens korrekthet eller innehåll. De skyldigheter som åläggs värdtjänstleverantörer enligt denna förordning bör begränsas till vad som är rimligt och bör inte innebära en allmän skyldighet att övervaka den information de lagrar eller att aktivt efterforska fakta eller omständigheter som kan tyda på verksamhet som inte uppfyller kraven i denna förordning. Artikel 14.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/31/EG (10) kräver att värdtjänstleverantörer som önskar utnyttja det undantag från ansvar som ingår i den bestämmelsen handlar utan dröjsmål för att avlägsna eller göra oåtkomlig den information som de lagrar på begäran av sina tjänstemottagare och som inte uppfyller kraven i denna förordning, såsom kraven avseende fall där däcketiketterna eller produktinformationsbladen saknas, inte är kompletta eller innehåller oriktigheter. De bör göra det så snart de fått kännedom om förekomsten av sådan information eller, beträffande skadeståndsanspråk, så snart de blir medvetna om sådan information, till exempel genom specifik information som tillhandahållits av en marknadskontrollmyndighet. Leverantörer som säljer direkt till slutanvändare på deras egen webbplats omfattas av samma distansförsäljningsskyldigheter som distributörer.

| (28) | Rullmotstånd, väggrepp på vått underlag, externt däck- och vägbanebuller och andra parametrar bör mätas i enlighet med tillförlitliga, exakta och reproducerbara metoder som tar hänsyn till allmänt vedertagen bästa kunskap för mät- och beräkningsmetoder. Så långt det är möjligt bör dessa metoder återspegla genomsnittskonsumentens körmönster och vara gedigna för att avskräcka försök till både avsiktligt och oavsiktligt kringgående. Däcketiketterna bör återspegla jämförbar prestanda vid faktisk användning av däcken, inom ramen för de begränsningar som uppstår på grund av behovet av tillförlitlig, exakt och reproducerbar laboratorieprovning, så att slutanvändare kan jämföra olika däck och begränsa tillverkarnas provningskostnader. |
| --- | --- |

(28)

Rullmotstånd, väggrepp på vått underlag, externt däck- och vägbanebuller och andra parametrar bör mätas i enlighet med tillförlitliga, exakta och reproducerbara metoder som tar hänsyn till allmänt vedertagen bästa kunskap för mät- och beräkningsmetoder. Så långt det är möjligt bör dessa metoder återspegla genomsnittskonsumentens körmönster och vara gedigna för att avskräcka försök till både avsiktligt och oavsiktligt kringgående. Däcketiketterna bör återspegla jämförbar prestanda vid faktisk användning av däcken, inom ramen för de begränsningar som uppstår på grund av behovet av tillförlitlig, exakt och reproducerbar laboratorieprovning, så att slutanvändare kan jämföra olika däck och begränsa tillverkarnas provningskostnader.

| (29) | Nationella myndigheter, så som de definieras i artikel 3.37 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/858 (11), bör, om de har tillräckliga skäl att anta att en leverantör inte har säkerställt däcketikettens korrekthet och i syfte att öka konsumenternas förtroende, kontrollera att klasserna för rullmotstånd, väggrepp på vått underlag och externt däck- och vägbanebuller på däcketiketten, samt piktogrammen avseende andra parametrar, motsvarar den dokumentation som tillhandahållits av leverantören på grundval av provningsresultat och beräkningar. Sådana kontroller kan äga rum under typgodkännandeförfarandet och kräver inte nödvändigtvis fysisk provning av däcket. |
| --- | --- |

(29)

Nationella myndigheter, så som de definieras i artikel 3.37 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/858 (11), bör, om de har tillräckliga skäl att anta att en leverantör inte har säkerställt däcketikettens korrekthet och i syfte att öka konsumenternas förtroende, kontrollera att klasserna för rullmotstånd, väggrepp på vått underlag och externt däck- och vägbanebuller på däcketiketten, samt piktogrammen avseende andra parametrar, motsvarar den dokumentation som tillhandahållits av leverantören på grundval av provningsresultat och beräkningar. Sådana kontroller kan äga rum under typgodkännandeförfarandet och kräver inte nödvändigtvis fysisk provning av däcket.

| (30) | Att leverantörer, grossister, återförsäljare och andra distributörer efterlever bestämmelserna om märkningen av däck är av grundläggande betydelse för att säkerställa lika villkor i unionen. Medlemsstaterna bör därför övervaka efterlevnaden genom regelbundna efterhandskontroller och marknadskontroller i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1020 (12). |
| --- | --- |

(30)

Att leverantörer, grossister, återförsäljare och andra distributörer efterlever bestämmelserna om märkningen av däck är av grundläggande betydelse för att säkerställa lika villkor i unionen. Medlemsstaterna bör därför övervaka efterlevnaden genom regelbundna efterhandskontroller och marknadskontroller i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1020 (12).

| (31) | För att underlätta kontrollen av efterlevnaden, tillhandahålla ett användbart verktyg för slutanvändare och tillåta alternativa sätt för distributörer att erhålla produktinformationsblad, bör däck ingå i den produktdatabas som upprättats enligt förordning (EU) 2017/1369. Den förordningen bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(31)

För att underlätta kontrollen av efterlevnaden, tillhandahålla ett användbart verktyg för slutanvändare och tillåta alternativa sätt för distributörer att erhålla produktinformationsblad, bör däck ingå i den produktdatabas som upprättats enligt förordning (EU) 2017/1369. Den förordningen bör därför ändras i enlighet med detta.

| (32) | För att slutanvändarna ska kunna lita på däcketiketten, bör inte etiketter som liknar däcketiketten tillåtas. Av samma anledning bör det inte vara tillåtet med andra etiketter, märken, symboler eller påskrifter som lätt kan vilseleda slutanvändarna eller göra dem osäkra på vilka parametrar som omfattas av däcketiketten. |
| --- | --- |

(32)

För att slutanvändarna ska kunna lita på däcketiketten, bör inte etiketter som liknar däcketiketten tillåtas. Av samma anledning bör det inte vara tillåtet med andra etiketter, märken, symboler eller påskrifter som lätt kan vilseleda slutanvändarna eller göra dem osäkra på vilka parametrar som omfattas av däcketiketten.

| (33) | Sanktioner för överträdelser av denna förordning samt de delegerade akter som antas enligt denna förordning bör vara effektiva, proportionella och avskräckande. |
| --- | --- |

(33)

Sanktioner för överträdelser av denna förordning samt de delegerade akter som antas enligt denna förordning bör vara effektiva, proportionella och avskräckande.

| (34) | I syfte att främja energieffektivitet, begränsning av klimatförändringen, trafiksäkerhet och miljöskydd bör medlemsstaterna ha möjlighet att skapa incitament för användningen av energieffektiva och säkra däck. Det står medlemsstaterna fritt att besluta om utformningen av sådana incitament. Incitamenten bör vara förenliga med unionens regler om statligt stöd och bör inte utgöra obefogade marknadshinder. Denna förordning påverkar inte utgången av eventuella förfaranden om statligt stöd som kan komma att inledas i enlighet med artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) avseende sådana incitament. |
| --- | --- |

(34)

I syfte att främja energieffektivitet, begränsning av klimatförändringen, trafiksäkerhet och miljöskydd bör medlemsstaterna ha möjlighet att skapa incitament för användningen av energieffektiva och säkra däck. Det står medlemsstaterna fritt att besluta om utformningen av sådana incitament. Incitamenten bör vara förenliga med unionens regler om statligt stöd och bör inte utgöra obefogade marknadshinder. Denna förordning påverkar inte utgången av eventuella förfaranden om statligt stöd som kan komma att inledas i enlighet med artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) avseende sådana incitament.

| (35) | I syfte att ändra däcketikettens innehåll och utformning, införa krav avseende regummerade däck, däckens nötning och körsträcka samt anpassa bilagorna till den tekniska utvecklingen, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF‐fördraget delegeras till kommissionen. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (13). För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter. |
| --- | --- |

(35)

I syfte att ändra däcketikettens innehåll och utformning, införa krav avseende regummerade däck, däckens nötning och körsträcka samt anpassa bilagorna till den tekniska utvecklingen, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF‐fördraget delegeras till kommissionen. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (13). För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter.

| (36) | Så snart tillförlitliga, exakta och reproducerbara metoder för provning och mätning av däckens nötning och körsträcka är tillgängliga bör kommissionen bedöma huruvida det är genomförbart att på däcketiketten även ange information om däckens nötning och körsträcka. När kommissionen lägger fram förslag om en delegerad akt i syfte att lägga till däckens nötning och körsträcka på däcketiketten bör den beakta den bedömningen och bedriva ett nära samarbete med industrin, relevanta standardiseringsorganisationer, såsom Europeiska standardiseringskommittén (CEN), Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (Unece) eller Internationella standardiseringsorganisationen (ISO), och företrädare för andra intressegrupper när det gäller utvecklingen av lämpliga provningsmetoder. Informationen om däckens nötning och körsträcka bör vara entydig och bör inte totalt sett göra att däcketiketten framstår som mindre tydlig och ändamålsenlig för slutanvändarna. Denna information skulle också göra det möjligt för slutanvändarna att göra ett välgrundat val avseende däck, deras livslängd och oavsiktliga utsläpp av mikroplaster. Detta skulle bidra till att skydda miljön och samtidigt göra det möjligt för slutanvändarna att bilda sig en uppfattning om däckens driftskostnader över en längre period. |
| --- | --- |

(36)

Så snart tillförlitliga, exakta och reproducerbara metoder för provning och mätning av däckens nötning och körsträcka är tillgängliga bör kommissionen bedöma huruvida det är genomförbart att på däcketiketten även ange information om däckens nötning och körsträcka. När kommissionen lägger fram förslag om en delegerad akt i syfte att lägga till däckens nötning och körsträcka på däcketiketten bör den beakta den bedömningen och bedriva ett nära samarbete med industrin, relevanta standardiseringsorganisationer, såsom Europeiska standardiseringskommittén (CEN), Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (Unece) eller Internationella standardiseringsorganisationen (ISO), och företrädare för andra intressegrupper när det gäller utvecklingen av lämpliga provningsmetoder. Informationen om däckens nötning och körsträcka bör vara entydig och bör inte totalt sett göra att däcketiketten framstår som mindre tydlig och ändamålsenlig för slutanvändarna. Denna information skulle också göra det möjligt för slutanvändarna att göra ett välgrundat val avseende däck, deras livslängd och oavsiktliga utsläpp av mikroplaster. Detta skulle bidra till att skydda miljön och samtidigt göra det möjligt för slutanvändarna att bilda sig en uppfattning om däckens driftskostnader över en längre period.

| (37) | Däck som släppts ut på marknaden före dagen för tillämpning av denna förordning bör inte förses med en ny däcketikett. |
| --- | --- |

(37)

Däck som släppts ut på marknaden före dagen för tillämpning av denna förordning bör inte förses med en ny däcketikett.

| (38) | Däcketikettens storlek bör vara samma som den som anges i förordning (EG) nr 1222/2009. Uppgifter om väggrepp på snö och is samt QR-koden bör anges på däcketiketten. |
| --- | --- |

(38)

Däcketikettens storlek bör vara samma som den som anges i förordning (EG) nr 1222/2009. Uppgifter om väggrepp på snö och is samt QR-koden bör anges på däcketiketten.

| (39) | Kommissionen bör utvärdera denna förordning. I enlighet med punkt 22 i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning bör denna utvärdering baseras på effektivitet, ändamålsenlighet, relevans, konsekvens och mervärde och ligga till grund för konsekvensbedömningar av olika alternativ för vidare åtgärder. |
| --- | --- |

(39)

Kommissionen bör utvärdera denna förordning. I enlighet med punkt 22 i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning bör denna utvärdering baseras på effektivitet, ändamålsenlighet, relevans, konsekvens och mervärde och ligga till grund för konsekvensbedömningar av olika alternativ för vidare åtgärder.

| (40) | Eftersom målet för denna förordning, nämligen att öka säkerheten, skydda hälsan samt öka den ekonomiska och miljömässiga effektiviteten hos vägtransporter genom att informera slutanvändarna så att de kan välja mer drivmedelseffektiva, säkrare och tystare däck med längre livslängd, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, eftersom det kräver harmoniserad information till slutanvändare, utan snarare, på grund av att det behövs en harmoniserad rättslig ram och lika villkor för tillverkare, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget). En förordning är fortsatt det lämpliga rättsliga instrumentet, eftersom en förordning fastställer tydliga och detaljerade regler som utesluter olikartat införlivande av medlemsstaterna och därigenom säkerställer en högre grad av harmonisering i hela unionen. Ett harmoniserat regelverk på unionsnivå snarare än på medlemsstatsnivå minskar leverantörernas kostnader, säkerställer lika villkor och säkerställer den fria rörligheten för varor på den inre marknaden. I enlighet med proportionalitetsprincipen i artikel 5 i EU-fördraget går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
| --- | --- |

(40)

Eftersom målet för denna förordning, nämligen att öka säkerheten, skydda hälsan samt öka den ekonomiska och miljömässiga effektiviteten hos vägtransporter genom att informera slutanvändarna så att de kan välja mer drivmedelseffektiva, säkrare och tystare däck med längre livslängd, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, eftersom det kräver harmoniserad information till slutanvändare, utan snarare, på grund av att det behövs en harmoniserad rättslig ram och lika villkor för tillverkare, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget). En förordning är fortsatt det lämpliga rättsliga instrumentet, eftersom en förordning fastställer tydliga och detaljerade regler som utesluter olikartat införlivande av medlemsstaterna och därigenom säkerställer en högre grad av harmonisering i hela unionen. Ett harmoniserat regelverk på unionsnivå snarare än på medlemsstatsnivå minskar leverantörernas kostnader, säkerställer lika villkor och säkerställer den fria rörligheten för varor på den inre marknaden. I enlighet med proportionalitetsprincipen i artikel 5 i EU-fördraget går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

| (41) | Förordning (EG) nr 1222/2009 bör därför upphävas, med verkan från och med den dag då den här förordningen börjar tillämpas. |
| --- | --- |

(41)

Förordning (EG) nr 1222/2009 bör därför upphävas, med verkan från och med den dag då den här förordningen börjar tillämpas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Innehåll

Genom denna förordning fastställs en ram för tillhandahållande av harmoniserad information om däckparametrar genom märkning, så att slutanvändarna kan göra välgrundade däckköp, i syfte att öka säkerheten, skydda hälsan samt öka den ekonomiska och miljömässiga effektiviteten hos vägtransporter, genom att främja drivmedelseffektiva och säkra däck med lågt externt däck- och vägbanebuller och med lång livslängd.

Artikel 2

Tillämpningsområde

1.   Denna förordning ska tillämpas på C1-däck, C2-däck och C3-däck som släpps ut på marknaden.

Kraven avseende regummerade däck ska tillämpas så snart en lämplig provningsmetod för att mäta regummerade däcks prestanda är tillgänglig i enlighet med artikel 13.

2.   Denna förordning ska inte tillämpas på

| a) | terränggående däck för yrkesmässigt bruk, |
| --- | --- |

a)

terränggående däck för yrkesmässigt bruk,

| b) | däck som är konstruerade för montering endast på fordon som registrerats för första gången före den 1 oktober 1990, |
| --- | --- |

b)

däck som är konstruerade för montering endast på fordon som registrerats för första gången före den 1 oktober 1990,

| c) | reservdäck för temporärt bruk (T-typ), |
| --- | --- |

c)

reservdäck för temporärt bruk (T-typ),

| d) | däck avsedda för hastigheter under 80 km/h, |
| --- | --- |

d)

däck avsedda för hastigheter under 80 km/h,

| e) | däck vars nominella fälgdiameter inte överstiger 254 mm eller som är 635 mm eller större, |
| --- | --- |

e)

däck vars nominella fälgdiameter inte överstiger 254 mm eller som är 635 mm eller större,

| f) | däck som försetts med tilläggsutrustning för att förbättra friktionsegenskaperna, som t.ex. dubbdäck, |
| --- | --- |

f)

däck som försetts med tilläggsutrustning för att förbättra friktionsegenskaperna, som t.ex. dubbdäck,

| g) | däck som är konstruerade endast för montering på fordon som uteslutande är avsedda för hastighetstävlingar, |
| --- | --- |

g)

däck som är konstruerade endast för montering på fordon som uteslutande är avsedda för hastighetstävlingar,

| h) | begagnade däck, såvida inte sådana däck har importerats från ett tredjeland. |
| --- | --- |

h)

begagnade däck, såvida inte sådana däck har importerats från ett tredjeland.

Artikel 3

Definitioner

I denna förordning gäller följande definitioner:

| 1. | C1-däck, C2-däck och C3-däck: de däck som tillhör de respektive klasser som anges i artikel 8.1 i förordning (EG) nr 661/2009. |
| --- | --- |

1.

C1-däck, C2-däck och C3-däck: de däck som tillhör de respektive klasser som anges i artikel 8.1 i förordning (EG) nr 661/2009.

C1-däck

C2-däck

C3-däck

| 2. | regummerat däck: ett däck som renoverats genom att slitbanan ersatts med nytt material. |
| --- | --- |

2.

regummerat däck: ett däck som renoverats genom att slitbanan ersatts med nytt material.

regummerat däck

| 3. | reservdäck för temporärt bruk (T-typ): ett reservdäck för temporärt bruk avsett att användas med högre tryck än vad som används i standarddäck och förstärkta däck. |
| --- | --- |

3.

reservdäck för temporärt bruk (T-typ): ett reservdäck för temporärt bruk avsett att användas med högre tryck än vad som används i standarddäck och förstärkta däck.

reservdäck för temporärt bruk (T-typ)

| 4. | terränggående däck för yrkesmässigt bruk: ett däck för särskilt bruk, i första hand avsett för körning i svåra terrängförhållanden. |
| --- | --- |

4.

terränggående däck för yrkesmässigt bruk: ett däck för särskilt bruk, i första hand avsett för körning i svåra terrängförhållanden.

terränggående däck för yrkesmässigt bruk

| 5. | däcketikett: grafisk framställning, i tryckt eller i elektronisk form, även i form av en dekal, som innehåller symboler för att informera slutanvändarna om prestanda hos ett däck eller ett parti däck med avseende på de parametrar som anges i bilaga I. |
| --- | --- |

5.

däcketikett: grafisk framställning, i tryckt eller i elektronisk form, även i form av en dekal, som innehåller symboler för att informera slutanvändarna om prestanda hos ett däck eller ett parti däck med avseende på de parametrar som anges i bilaga I.

däcketikett

| 6. | försäljningsställe: en plats där däck ställs ut eller lagras och bjuds ut för försäljning, inklusive bilförsäljningslokaler där däck som inte är monterade på fordon bjuds ut till försäljning till slutanvändare. |
| --- | --- |

6.

försäljningsställe: en plats där däck ställs ut eller lagras och bjuds ut för försäljning, inklusive bilförsäljningslokaler där däck som inte är monterade på fordon bjuds ut till försäljning till slutanvändare.

försäljningsställe

| 7. | tekniskt reklammaterial: dokumentation, i tryckt eller elektronisk form, som har tagits fram av en leverantör som komplement till reklammaterial och som innehåller den information som anges i bilaga IV. |
| --- | --- |

7.

tekniskt reklammaterial: dokumentation, i tryckt eller elektronisk form, som har tagits fram av en leverantör som komplement till reklammaterial och som innehåller den information som anges i bilaga IV.

tekniskt reklammaterial

| 8. | produktinformationsblad: ett standarddokument som innehåller de uppgifter som anges i bilaga III i tryckt eller elektronisk form. |
| --- | --- |

8.

produktinformationsblad: ett standarddokument som innehåller de uppgifter som anges i bilaga III i tryckt eller elektronisk form.

produktinformationsblad

| 9. | teknisk dokumentation: dokumentation som är tillräcklig för att göra det möjligt för marknadskontrollmyndigheter att bedöma huruvida däcketiketten och produktinformationsbladet, inklusive informationen i punkt 2 i bilaga VII, är korrekta. |
| --- | --- |

9.

teknisk dokumentation: dokumentation som är tillräcklig för att göra det möjligt för marknadskontrollmyndigheter att bedöma huruvida däcketiketten och produktinformationsbladet, inklusive informationen i punkt 2 i bilaga VII, är korrekta.

teknisk dokumentation

| 10. | produktdatabas: den produktdatabas som upprättats enligt artikel 12 i förordning (EU) 2017/1369. |
| --- | --- |

10.

produktdatabas: den produktdatabas som upprättats enligt artikel 12 i förordning (EU) 2017/1369.

produktdatabas

| 11. | distansförsäljning: försäljning, uthyrning eller erbjudande om avbetalningsköp via postorder, katalog, internet, telefonförsäljning eller någon annan metod som är sådan att den potentiella slutanvändaren inte kan förväntas se däcket utställt. |
| --- | --- |

11.

distansförsäljning: försäljning, uthyrning eller erbjudande om avbetalningsköp via postorder, katalog, internet, telefonförsäljning eller någon annan metod som är sådan att den potentiella slutanvändaren inte kan förväntas se däcket utställt.

distansförsäljning

| 12. | tillverkare: en tillverkare enligt definitionen i artikel 3.8 i förordning (EU) 2019/1020. |
| --- | --- |

12.

tillverkare: en tillverkare enligt definitionen i artikel 3.8 i förordning (EU) 2019/1020.

tillverkare

| 13. | importör: en importör enligt definitionen i artikel 3.9 i förordning (EU) 2019/1020. |
| --- | --- |

13.

importör: en importör enligt definitionen i artikel 3.9 i förordning (EU) 2019/1020.

importör

| 14. | auktoriserad representant: en fysisk eller juridisk person som är etablerad i unionen och som enligt skriftlig fullmakt från en tillverkare har rätt att i tillverkarens ställe utföra särskilda uppgifter, med beaktande av tillverkarens skyldigheter enligt kraven i denna förordning. |
| --- | --- |

14.

auktoriserad representant: en fysisk eller juridisk person som är etablerad i unionen och som enligt skriftlig fullmakt från en tillverkare har rätt att i tillverkarens ställe utföra särskilda uppgifter, med beaktande av tillverkarens skyldigheter enligt kraven i denna förordning.

auktoriserad representant

| 15. | leverantör: en tillverkare etablerad i unionen, en auktoriserad representant för en tillverkare som inte är etablerad i unionen, eller en importör, som släpper ut en produkt på unionsmarknaden. |
| --- | --- |

15.

leverantör: en tillverkare etablerad i unionen, en auktoriserad representant för en tillverkare som inte är etablerad i unionen, eller en importör, som släpper ut en produkt på unionsmarknaden.

leverantör

| 16. | distributör: en fysisk eller juridisk person i leveranskedjan, utom leverantören, som tillhandahåller en produkt på marknaden. |
| --- | --- |

16.

distributör: en fysisk eller juridisk person i leveranskedjan, utom leverantören, som tillhandahåller en produkt på marknaden.

distributör

| 17. | tillhandahållande på marknaden: tillhandahållande på marknaden enligt definitionen i artikel 3.1 i förordning (EU) 2019/1020. |
| --- | --- |

17.

tillhandahållande på marknaden: tillhandahållande på marknaden enligt definitionen i artikel 3.1 i förordning (EU) 2019/1020.

tillhandahållande på marknaden

| 18. | utsläppande på marknaden: utsläppande på marknaden enligt definitionen i artikel 3.2 i förordning (EU) 2019/1020. |
| --- | --- |

18.

utsläppande på marknaden: utsläppande på marknaden enligt definitionen i artikel 3.2 i förordning (EU) 2019/1020.

utsläppande på marknaden

| 19. | slutanvändare: en konsument, en ansvarig för fordonsparker eller ett vägtransportföretag som köper eller förväntas köpa ett däck. |
| --- | --- |

19.

slutanvändare: en konsument, en ansvarig för fordonsparker eller ett vägtransportföretag som köper eller förväntas köpa ett däck.

slutanvändare

| 20. | parameter: en däckegenskap som har en betydande påverkan på miljö, trafiksäkerhet eller hälsa vid däckanvändning, t.ex. däckens nötning, körsträcka, rullmotstånd, väggrepp på vått underlag, externt däck- och vägbanebuller, väggrepp på snö eller väggrepp på is. |
| --- | --- |

20.

parameter: en däckegenskap som har en betydande påverkan på miljö, trafiksäkerhet eller hälsa vid däckanvändning, t.ex. däckens nötning, körsträcka, rullmotstånd, väggrepp på vått underlag, externt däck- och vägbanebuller, väggrepp på snö eller väggrepp på is.

parameter

| 21. | däcktyp: en version av ett däck där alla ingående enheter har samma tekniska egenskaper på däcketiketten och samma produktinformationsblad och däcktypbeteckning. |
| --- | --- |

21.

däcktyp: en version av ett däck där alla ingående enheter har samma tekniska egenskaper på däcketiketten och samma produktinformationsblad och däcktypbeteckning.

däcktyp

| 22. | kontrolltolerans: maximal tillåten avvikelse mellan mätnings- och beräkningsresultaten från de kontrollprovningar som utförs av marknadskontrollmyndigheterna eller för deras räkning och värdena på de angivna eller offentliggjorda parametrarna, vilken återspeglar avvikelser som beror på variationer mellan laboratorier. |
| --- | --- |

22.

kontrolltolerans: maximal tillåten avvikelse mellan mätnings- och beräkningsresultaten från de kontrollprovningar som utförs av marknadskontrollmyndigheterna eller för deras räkning och värdena på de angivna eller offentliggjorda parametrarna, vilken återspeglar avvikelser som beror på variationer mellan laboratorier.

kontrolltolerans

| 23. | däcktypbeteckning: en kod, vanligtvis alfanumerisk, som särskiljer en viss däcktyp från andra däcktyper som har samma firmanamn eller varumärke som leverantören. |
| --- | --- |

23.

däcktypbeteckning: en kod, vanligtvis alfanumerisk, som särskiljer en viss däcktyp från andra däcktyper som har samma firmanamn eller varumärke som leverantören.

däcktypbeteckning

| 24. | likvärdig däcktyp: en däcktyp som släpps ut på marknaden av samma leverantör som en annan däcktyp med en annan däcktypbeteckning och som har samma tekniska egenskaper som är relevanta för däcketiketten och samma produktinformationsblad. |
| --- | --- |

24.

likvärdig däcktyp: en däcktyp som släpps ut på marknaden av samma leverantör som en annan däcktyp med en annan däcktypbeteckning och som har samma tekniska egenskaper som är relevanta för däcketiketten och samma produktinformationsblad.

likvärdig däcktyp

Artikel 4

Däckleverantörernas skyldigheter

1.   Leverantörerna ska säkerställa att C1-däck, C2-däck och C3-däck som släpps ut på marknaden åtföljs, kostnadsfritt,

| a) | i fråga om varje enskilt däck, av en däcketikett, i form av en dekal, som överensstämmer med de krav som anges i bilaga II, som anger information om och klass för var och en av de parametrar som anges i bilaga I, och av ett produktinformationsblad, eller |
| --- | --- |

a)

i fråga om varje enskilt däck, av en däcketikett, i form av en dekal, som överensstämmer med de krav som anges i bilaga II, som anger information om och klass för var och en av de parametrar som anges i bilaga I, och av ett produktinformationsblad, eller

| b) | i fråga om varje parti av ett eller flera identiska däck, av en tryckt däcketikett som överensstämmer med de krav som anges i bilaga II, som anger information om och klass för var och en av de parametrar som anges i bilaga I, och av ett produktinformationsblad. |
| --- | --- |

b)

i fråga om varje parti av ett eller flera identiska däck, av en tryckt däcketikett som överensstämmer med de krav som anges i bilaga II, som anger information om och klass för var och en av de parametrar som anges i bilaga I, och av ett produktinformationsblad.

2.   För däck som säljs eller erbjuds till försäljning på distans, ska leverantörerna säkerställa att däcketiketten visas intill prisuppgiften och att produktinformationsbladet är tillgängligt, inbegripet i tryckt form om slutanvändaren så begär. Däcketikettens storlek ska vara sådan att den är väl synlig och läsbar och den ska ha samma proportioner som den storlek som anges i punkt 2.1 i bilaga II.

För däck som säljs eller erbjuds till försäljning på internet får leverantörerna tillhandahålla däcketiketten för en viss däcktyp i en kapslad skärmbild.

3.   Leverantörer ska säkerställa att däcketiketten visas i alla visuella annonser för en viss typ av däck. Om priset för den typen av däck anges i den visuella annonsen ska däcketiketten visas intill prisuppgiften.

När det gäller visuella annonser på internet får leverantörerna tillhandahålla däcketiketten i en kapslad skärmbild.

4.   Leverantörer ska säkerställa att allt tekniskt reklammaterial som avser en viss däcktyp visar däcketiketten för den däcktypen och inbegriper den information som anges i bilaga IV.

5.   Leverantörer ska tillhandahålla en berörd nationell myndighet enligt definitionen i artikel 3.37 i förordning (EU) 2018/858 de värden som används för att fastställa de klasser och eventuella ytterligare uppgifter om prestanda som leverantörerna anger på däcketiketten för däcktyper, i enlighet med bilaga I till den här förordningen, samt den däcketikett som uppfyller de krav i som anges i bilaga II till den här förordningen. Den informationen ska lämnas till den berörda nationella myndigheten på grundval av artikel 5.1 och 5.2 i den här förordningen innan däcktyperna i fråga släpps ut på marknaden, så att myndigheten kan kontrollera att däcketiketten är korrekt.

6.   Leverantörer ska säkerställa att uppgifterna på de däcketiketter och produktinformationsblad som de tillhandahåller är korrekta.

7.   Leverantörer får på begäran göra teknisk dokumentation tillgänglig för andra myndigheter i medlemsstaterna än de myndigheter som anges i punkt 5 eller för berörda nationella ackrediterade organ.

8.   Leverantörer ska, på eget initiativ eller när marknadskontrollmyndigheterna så kräver, samarbeta med marknadskontrollmyndigheterna och omedelbart vidta åtgärder för att åtgärda varje fall av bristande överensstämmelse med denna förordning för vilka de är ansvariga.

9.   Leverantörer får inte tillhandahålla eller visa andra etiketter, märken, symboler eller påskrifter som inte uppfyller denna förordning, och som sannolikt skulle kunna vilseleda slutanvändare eller göra dem osäkra med avseende på de parametrar som anges i bilaga I.

10.   Leverantörer får inte tillhandahålla eller visa etiketter som liknar däcketiketten enligt denna förordning.

Artikel 5

Däckleverantörernas skyldigheter i fråga om produktdatabasen

1.   Från och med den 1 maj 2021 ska leverantörerna föra in den information som anges i bilaga VII i produktdatabasen innan de släpper ut ett däck på marknaden som tillverkats efter det datumet.

2.   När det gäller däck som tillverkas mellan den 25 juni 2020 och den 30 april 2021, ska leverantören senast den 30 november 2021 föra in den information som anges i bilaga VII i produktdatabasen.

3.   För däck som släpps ut på marknaden före den 25 juni 2020 får leverantören föra in den information som anges i bilaga VII i produktdatabasen.

4.   Innan de uppgifter som avses i punkterna 1 och 2 har förts in i produktdatabasen, ska leverantören göra en elektronisk version av den tekniska dokumentationen tillgänglig för inspektion inom tio arbetsdagar efter det att en begäran inkommit från en marknadskontrollmyndighet.

5.   Om typgodkännandemyndigheterna eller marknadskontrollmyndigheterna behöver annan information än den som framgår av bilaga VII för utförandet av deras uppgifter som följer av denna förordning, ska leverantören på begäran förse dem med denna information.

6.   Ett däck för vilket ändringar görs som är relevanta för däcketiketten eller produktinformationsbladet ska betraktas som en ny däcktyp. Leverantören ska i produktdatabasen ange när denne har upphört att släppa ut enheter av en viss däcktyp på marknaden.

7.   Efter det att den sista enheten av en däcktyp har saluförts på marknaden ska leverantörerna behålla informationen om den däcktypen i produktdatabasens efterlevnadsdel under en period på fem år.

Artikel 6

Däckdistributörernas skyldigheter

1.   Distributörer ska säkerställa att

| a) | däcken på försäljningsstället är försedda med en däcketikett, i form av en dekal, som överensstämmer med de krav som anges i bilaga II, som tillhandahålls av leverantören i enlighet med artikel 4.1 a på väl synlig plats och fullt läsbar och att produktinformationsbladet finns tillgängligt, inbegripet, på begäran, i tryckt form, eller |
| --- | --- |

a)

däcken på försäljningsstället är försedda med en däcketikett, i form av en dekal, som överensstämmer med de krav som anges i bilaga II, som tillhandahålls av leverantören i enlighet med artikel 4.1 a på väl synlig plats och fullt läsbar och att produktinformationsbladet finns tillgängligt, inbegripet, på begäran, i tryckt form, eller

| b) | en tryckt däcketikett, som överensstämmer med de krav som anges i bilaga II, visas tydligt och kan ses av slutanvändaren på försäljningsstället, intill däcket, före försäljningen av ett däck som är en del av ett parti av ett eller flera identiska däck och att produktinformationsbladet finns tillgängligt. |
| --- | --- |

b)

en tryckt däcketikett, som överensstämmer med de krav som anges i bilaga II, visas tydligt och kan ses av slutanvändaren på försäljningsstället, intill däcket, före försäljningen av ett däck som är en del av ett parti av ett eller flera identiska däck och att produktinformationsbladet finns tillgängligt.

2.   Distributörer ska säkerställa att alla visuella annonser för en viss däcktyp visar däcketiketten. Om priset för den typen av däck anges i den visuella annonsen ska däcketiketten visas intill prisuppgiften.

När det gäller visuella annonser på internet om en viss däcktyp får distributörer tillhandahålla däcketiketten i en kapslad skärmbild.

3.   Distributörer ska säkerställa att allt tekniskt reklammaterial som avser en viss däcktyp visar däcketiketten och inbegriper den information som anges i bilaga IV.

4.   Distributörer ska säkerställa att de, i de fall där däck som bjuds ut till försäljning inte förvaras synliga för slutanvändarna vid försäljningstidpunkten, tillhandahåller slutanvändaren en kopia av däcketiketten före försäljningen.

5.   Distributörer ska säkerställa att däcketiketten visas vid all pappersbaserad distansförsäljning och att slutanvändare kan få tillgång till produktinformationsbladet via en fritt tillgänglig webbplats, och kan begära en utskrift av produktinformationsbladet.

6.   Distributörer som använder telefonförsäljning ska informera slutanvändarna om klasserna av varje parameter på däcketiketten och informera slutanvändarna om att de kan få tillgång till däcketiketten och produktinformationsbladet via en fritt tillgänglig webbplats, och begära en utskrift av detta blad.

7.   För däck som säljs eller erbjuds till försäljning på internet, ska distributörerna säkerställa att däcketiketten visas intill prisuppgiften och att produktinformationsbladet är tillgängligt. Däcketikettens storlek ska vara sådan att den är väl synlig och läsbar och den ska ha samma proportioner som den storlek som anges i punkt 2.1 i bilaga II.

Distributörer får tillhandahålla däcketiketten för en viss typ av däck genom en kapslad skärmbild.

Artikel 7

Fordonsleverantörernas och fordonsdistributörernas skyldigheter

Om en slutanvändare har för avsikt att förvärva ett nytt fordon, ska fordonsleverantörerna och fordonsdistributörerna före försäljningen förse dessa slutanvändare med däcketiketten i fråga om de däck som erbjuds med eller monterats på fordonet och med relevant tekniskt reklammaterial samt säkerställa att produktinformationsbladet finns tillgängligt.

Artikel 8

Skyldigheter för tjänsteleverantörer

När en tjänsteleverantör som avses i artikel 14 i direktiv 2000/31/EG tillåter försäljning av däck via sin webbplats, ska den tjänsteleverantören visa den däcketikett och det produktinformationsblad som leverantören tillhandahåller intill prisuppgiften samt informera distributören om skyldigheten att visa däcketiketten och produktinformationsbladet.

Artikel 9

Provnings- och mätmetoder

Den information som ska tillhandahållas enligt artiklarna 4, 6 och 7 om de parametrar som anges på däcketiketten ska erhållas i enlighet med de provningsmetoder som avses i bilaga I samt det laboratorieanpassningsförfarande som avses i bilaga V.

Artikel 10

Kontrollförfarande

Medlemsstaterna ska tillämpa det kontrollförfarande som anges i bilaga VI vid bedömning av överensstämmelsen för de deklarerade klasserna i denna förordning för var och en av de parametrar som anges i bilaga I.

Artikel 11

Medlemsstaternas skyldigheter

1.   Medlemsstaterna får inte förhindra utsläppandet på marknaden eller ibruktagandet av däck, inom sina territorier, om sådana däck överensstämmer med denna förordning.

2.   Om medlemsstaterna tillhandahåller några incitament som omfattar däck, ska sådana incitament inriktas på däck i klass A eller B avseende rullmotstånd eller väggrepp på vått underlag, i den mening som avses i bilaga I, del A respektive del B. Beskattning och skatteärenden ska inte utgöra incitament i den mening som avses i denna förordning.

3.   Om den berörda nationella myndigheten enligt definitionen i artikel 3.37 i förordning (EU) 2018/858 har tillräckliga skäl att anta ett en leverantör inte har säkerställt att däcketiketten är korrekt i enlighet med artikel 4.6 i den här förordningen, ska den, utan att det påverkar tillämpningen av förordning (EU) 2019/1020, kontrollera att de klasser och de eventuella ytterligare uppgifter om prestanda som anges på däcketiketten motsvarar de värden och den dokumentation som leverantörerna har lämnat in, i enlighet med artikel 4.5 i den här förordningen.

4.   I enlighet med förordning (EU) 2019/1020 ska medlemsstaterna säkerställa att de nationella marknadskontrollmyndigheterna inför ett system med rutinmässiga och oanmälda inspektioner av försäljningsställena för att säkerställa efterlevnad av den här förordningen.

5.   Medlemsstaterna ska fastställa regler om sanktioner och kontrollmekanismer för överträdelse av denna förordning och av de delegerade akter som antagits i enlighet med denna förordning samt vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de genomförs. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna ska till kommissionen anmäla dessa regler och åtgärder senast den 1 maj 2021 vilka inte redan tidigare har anmälts till kommissionen samt utan dröjsmål eventuella ändringar som berör dem.

Artikel 12

Marknadskontroll i unionen och kontroll av produkter som förs in på unionsmarknaden

1.   Förordning (EU) 2019/1020 ska tillämpas på de däck som omfattas av den här förordningen och de relevanta delegerade akter som antagits enligt den här förordningen.

2.   Kommissionen ska uppmuntra och stödja samarbete och utbyte av information om marknadskontroll rörande märkning av däck mellan de myndigheter i medlemsstaterna som ansvarar för marknadskontroll eller har hand om kontrollen av däck som förs in på unionsmarknaden samt mellan dessa myndigheter och kommissionen, framför allt genom att involvera gruppen för administrativt samarbete för märkning av däck närmare.

3.   Medlemsstaternas nationella strategier för marknadskontroll som inrättats enligt artikel 13 i förordning (EU) 2019/1020 ska innefatta åtgärder för att säkerställa effektiv kontroll av efterlevnaden av den här förordningen.

4.   Marknadskontrollmyndigheterna får återkräva kostnaderna för inspektion av handlingar och provning av fysiska produkter från leverantören vid bristande överensstämmelse med denna förordning eller de relevanta delegerade akter som antagits enligt denna förordning.

Artikel 13

Delegerade akter

1.   Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 14 för att ändra

| a) | bilaga II vad gäller däcketikettens innehåll och utformning, |
| --- | --- |

a)

bilaga II vad gäller däcketikettens innehåll och utformning,

| b) | delarna D och E i bilaga I samt bilagorna II, III, IV, V, VI och VII genom att anpassa värdena, beräkningsmetoderna, och kraven i bilagorna till den tekniska utvecklingen. |
| --- | --- |

b)

delarna D och E i bilaga I samt bilagorna II, III, IV, V, VI och VII genom att anpassa värdena, beräkningsmetoderna, och kraven i bilagorna till den tekniska utvecklingen.

2.   Kommissionen ska senast den 26 juni 2022 anta delegerade akter i enlighet med artikel 14 för att komplettera denna förordning genom att införa nya informationskrav för regummerade däck i bilagorna, förutsatt att en lämplig provningsmetod finns tillgänglig.

3.   Kommissionen ska även ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 14 för att inkludera parametrar eller informationskrav avseende däckens nötning och körsträcka, så snart tillförlitliga, exakta och reproducerbara metoder för provning och mätning av däckens nötning och körsträcka är tillgängliga för användning av europeiska eller internationella standardiseringsorganisationer och förutsatt att följande villkor är uppfyllda:

| a) | Kommissionen har gjort en grundlig konsekvensbedömning. |
| --- | --- |

a)

Kommissionen har gjort en grundlig konsekvensbedömning.

| b) | Kommissionen har genomfört ett vederbörligt samråd med berörda parter. |
| --- | --- |

b)

Kommissionen har genomfört ett vederbörligt samråd med berörda parter.

4.   Om lämpligt ska kommissionen vid förberedelsen av delegerade akter testa innehållet i och formatet för däcketiketterna på representativa kundgrupper i unionen för att säkerställa att däcketiketterna är lättförståeliga, samt offentliggöra resultaten.

Artikel 14

Utövande av delegeringen

1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.

2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 13 ska ges till kommissionen för en period på fem år från och med den 25 juni 2020. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden på fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.

3.   Den delegering av befogenhet som avses i artikel 13 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.

4.   Innan kommissionen antar en delegerad akt ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning.

5.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.

6.   En delegerad akt som antas enligt artikel 13 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period på två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.

Artikel 15

Utvärdering och rapport

Senast den 1 juni 2025 ska kommissionen genomföra en utvärdering av denna förordning och lägga fram en rapport för Europaparlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén.

Rapporten ska innehålla en bedömning av hur effektivt denna förordning och de delegerade akter som antagits enligt denna förordning fått slutanvändarna att välja däck med bättre prestanda, med beaktande av inverkan av denna förordning och de delegerade akter som antagits enligt denna förordning på företag, drivmedelsförbrukning, säkerhet, utsläpp av växthusgaser, konsumenternas medvetenhet och marknadskontroll. Rapporten ska också innehålla en bedömning av kostnaderna för och fördelarna med en obligatorisk verifiering genom tredje part av den information som visas på däcketiketten, med beaktande av de erfarenheter som vunnits avseende den bredare ram som tillhandahålls genom förordning (EG) nr 661/2009.

Artikel 16

Ändring av förordning (EU) 2017/1369

I artikel 12.2 i förordning (EU) 2017/1369 ska led a ersättas med följande:

| ”a) | Att bistå marknadskontrollmyndigheterna när de utför sina uppgifter enligt denna förordning och relevanta delegerade akter, inbegripet genomdrivande av dessa, och enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/740 (*1). |
| --- | --- |

”a)

Att bistå marknadskontrollmyndigheterna när de utför sina uppgifter enligt denna förordning och relevanta delegerade akter, inbegripet genomdrivande av dessa, och enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/740 (*1).

*1

Artikel 17

Upphävande av förordning (EG) nr 1222/2009

Förordning (EG) nr 1222/2009 ska upphöra att gälla med verkan från och med den 1 maj 2021.

Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till den här förordningen och läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga VIII till den här förordningen.

Artikel 18

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Den ska tillämpas från och med den 1 maj 2021.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 25 maj 2020.

På Europaparlamentets vägnar

D.M. SASSOLI

Ordförande

På rådets vägnar

A. METELKO-ZGOMBIĆ

Ordförande

---

(1)  
  EUT C 62, 15.2.2019, s. 280.

1

(2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 26 mars 2019 (ännu inte offentliggjord i EUT) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av den 25 februari 2020 (EUT C 105, 31.3.2020, s. 1). Europaparlamentets ståndpunkt av den 13 maj 2020 (ännu inte offentliggjord i EUT).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1222/2009 av den 25 november 2009 om märkning av däck vad gäller drivmedelseffektivitet och andra väsentliga parametrar (EUT L 342, 22.12.2009, s. 46).

3

(4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 661/2009 av den 13 juli 2009 om krav för typgodkännande av allmän säkerhet hos motorfordon och deras släpvagnar samt av de system, komponenter och separata tekniska enheter som är avsedda för dem (EUT L 200, 31.7.2009, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/49/EG av den 25 juni 2002 om bedömning och hantering av omgivningsbuller (EGT L 189, 18.7.2002, s. 12).

5

(6)  Föreskrift nr 117 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (Unece) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av däck med avseende på däckljud, väggrepp på vått underlag och/eller rullmotstånd [2016/1350] (EUT L 218, 12.8.2016, s. 1).

6

(7)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1369 av den 4 juli 2017 om fastställande av en ram för energimärkning och om upphävande av direktiv 2010/30/EU (EUT L 198, 28.7.2017, s. 1).

7

(8)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/956 av den 28 juni 2018 om övervakning och rapportering av nya tunga fordons koldioxidutsläpp och bränsleförbrukning (EUT L 173, 9.7.2018, s. 1).

8

(9)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1242 av den 20 juni 2019 om fastställande av normer för koldioxidutsläpp från nya tunga fordon och om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 595/2009 och (EU) 2018/956 och rådets direktiv 96/53/EG (EUT L 198, 25.7.2019, s. 202).

9

(10)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/31/EG av den 8 juni 2000 om vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden (”Direktiv om elektronisk handel”) (EGT L 178, 17.7.2000, s. 1).

10

(11)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/858 av den 30 maj 2018 om godkännande av och marknadskontroll över motorfordon och släpfordon till dessa fordon samt av system, komponenter och separata tekniska enheter som är avsedda för sådana fordon, om ändring av förordningarna (EG) nr 715/2007 och (EG) nr 595/2009 samt om upphävande av direktiv 2007/46/EG (EUT L 151, 14.6.2018, s. 1).

11

(12)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1020 av den 20 juni 2019 om marknadskontroll och överensstämmelse för produkter och om ändring av direktiv 2004/42/EG och förordningarna (EG) nr 765/2008 och (EU) nr 305/2011 (EUT L 169, 25.6.2019, s. 1).

12

(13)  
  EUT L 123, 12.5.2016, s. 1.

13

---

BILAGA I

PROVNING, KLASSIFICERING OCH MÄTNING AV DÄCKPARAMETRAR

Del A: Drivmedelseffektivitetsklasser och rullmotståndskoefficient

Drivmedelseffektivitetsklassen ska fastställas och anges på däcketiketten på grundval av rullmotståndskoefficienten (RRC i N/kN) enligt den skala från ”A” till ”E” som anges i tabellen nedan, och mätas i enlighet med bilaga 6 till Unece-föreskrift nr 117 samt anpassas i enlighet med förfarandet för laboratorieanpassning som anges i bilaga V.

Om en däcktyp tillhör mer än en däckklass (t.ex. C1 och C2) ska den klassificeringsskala som tillämpas på den högsta däckklassen (t.ex. C2, inte C1) användas för att fastställa drivmedelseffektivitetsklassen för den däcktypen.

| | C1-däck | C2-däck | C3-däck |
| --- | --- | --- | --- |
| Drivmedels-effektivitetsklass | RRC i N/kN | RRC i N/kN | RRC i N/kN |
| A | RRC ≤ 6,5 | RRC ≤ 5,5 | RRC ≤ 4,0 |
| B | 6,6 ≤ RRC ≤ 7,7 | 5,6 ≤ RRC ≤ 6,7 | 4,1 ≤ RRC ≤ 5,0 |
| C | 7,8 ≤ RRC ≤ 9,0 | 6,8 ≤ RRC ≤ 8,0 | 5,1 ≤ RRC ≤ 6,0 |
| D | 9,1 ≤ RRC ≤ 10,5 | 8,1 ≤ RRC ≤ 9,0 | 6,1 ≤ RRC ≤ 7,0 |
| E | RRC ≥ 10,6 | RRC ≥ 9,1 | RRC ≥ 7,1 |

C1-däck

C2-däck

C3-däck

Drivmedels-effektivitetsklass

RRC i N/kN

RRC i N/kN

RRC i N/kN

A

RRC ≤ 6,5

RRC ≤ 5,5

RRC ≤ 4,0

B

6,6 ≤ RRC ≤ 7,7

5,6 ≤ RRC ≤ 6,7

4,1 ≤ RRC ≤ 5,0

C

7,8 ≤ RRC ≤ 9,0

6,8 ≤ RRC ≤ 8,0

5,1 ≤ RRC ≤ 6,0

D

9,1 ≤ RRC ≤ 10,5

8,1 ≤ RRC ≤ 9,0

6,1 ≤ RRC ≤ 7,0

E

RRC ≥ 10,6

RRC ≥ 9,1

RRC ≥ 7,1

Del B: Klasser avseende väggrepp på vått underlag

| 1. | Klassen avseende väggrepp på vått underlag ska fastställas och anges på däcketiketten på grundval av indexet för väggrepp på vått underlag (G), enligt den skala från ”A” till ”E” som anges i tabellen nedan, beräknas i enlighet med punkt 2 och mätas i enlighet med bilaga 5 till Unece-föreskrift nr 117. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Beräkning av index för väggrepp på vått underlag (G)

  G = G(T)
  –0,03

  där

  G(T) = kandidatdäckets index för väggrepp på vått underlag mätt i en testcykel | C1-däck | C2-däck | C3-däck |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Klass avseende väggrepp på vått underlag | G | G | G |
| A | 1,55 ≤ G | 1,40 ≤ G | 1,25 ≤ G |
| B | 1,40 ≤ G ≤ 1,54 | 1,25 ≤ G ≤ 1,39 | 1,10 ≤ G ≤ 1,24 |
| C | 1,25 ≤ G ≤ 1,39 | 1,10 ≤ G ≤ 1,24 | 0,95 ≤ G ≤ 1,09 |
| D | 1,10 ≤ G ≤ 1,24 | 0,95 ≤ G ≤ 1,09 | 0,80 ≤ G ≤ 0,94 |
| E | G ≤ 1,09 | G ≤ 0,94 | G ≤ 0,79 |

2.

G = G(T)
  –0,03

där

G(T) = kandidatdäckets index för väggrepp på vått underlag mätt i en testcykel

C1-däck

C2-däck

C3-däck

Klass avseende väggrepp på vått underlag

G

G

G

A

1,55 ≤ G

1,40 ≤ G

1,25 ≤ G

B

1,40 ≤ G ≤ 1,54

1,25 ≤ G ≤ 1,39

1,10 ≤ G ≤ 1,24

C

1,25 ≤ G ≤ 1,39

1,10 ≤ G ≤ 1,24

0,95 ≤ G ≤ 1,09

D

1,10 ≤ G ≤ 1,24

0,95 ≤ G ≤ 1,09

0,80 ≤ G ≤ 0,94

E

G ≤ 1,09

G ≤ 0,94

G ≤ 0,79

Del C: Klass och det uppmätta värdet för externt däck- och vägbanebuller

Det uppmätta värdet för externt däck- och vägbanebuller (N, i dB(A)) ska anges i decibel och beräknas i enlighet med bilaga 3 till Unece-föreskrift nr 117.

Klass i fråga om externt däck- och vägbanebuller ska fastställas och anges på däcketiketten med utgångspunkt i de gränsvärden (LV) som anges i bilaga II, del C, till förordning (EG) nr 661/2009 i enlighet med följande:

| N ≤ LV – 3 | LV – 3 < N ≤ LV | N > LV |
| --- | --- | --- |
| | | |

N ≤ LV – 3

LV – 3 < N ≤ LV

N > LV

Image 1

Image 2

Image 3

Del D: Väggrepp på snö

Väggreppet på snö ska provas i enlighet med bilaga 7 till Unece-föreskrift nr 117.

Ett däck som uppfyller de minimivärden för indexet för väggrepp på snö som anges i Unece‐föreskrift nr 117 ska klassificeras som däck för användning i svåra vinterförhållanden och följande piktogram ska anges på däcketiketten.

Image 4

Del E: Väggrepp på is

Väggreppet på is ska provas i enlighet med tillförlitliga, exakta och reproducerbara metoder, inklusive där så är lämpligt internationella standarder, som tar hänsyn till allmänt vedertagen bästa kunskap.

Däcketiketten för ett däck som uppfyller de relevanta minimivärdena för indexet för väggrepp på is ska inkludera följande piktogram.

Image 5

---

BILAGA II

DÄCKETIKETTENS INNEHÅLL OCH UTFORMNING

1.

Däcketikettens innehåll

1.1

Image 6

1.2

Image 7

1.3

Image 8

1.4

Image 9

1.5

Image 10

2.

Däcketikettens utformning

2.1

Image 11

2.1.1

Image 12

2.1.2

Image 13

2.1.3

Image 14

2.1.4

Image 15

2.2

| a) | Däcketikettens minsta storlek: 75 mm bred och 110 mm hög. Om däcketiketten trycks upp i ett större format ska den ha samma proportioner som specifikationerna ovan. |
| --- | --- |

a)

Däcketikettens minsta storlek: 75 mm bred och 110 mm hög. Om däcketiketten trycks upp i ett större format ska den ha samma proportioner som specifikationerna ovan.

| b) | Däcketikettens bakgrund: 100 % vit. |
| --- | --- |

b)

Däcketikettens bakgrund: 100 % vit.

| c) | Typsnitt: Verdana och Calibri. |
| --- | --- |

c)

Typsnitt: Verdana och Calibri.

| d) | Dimensioner och specifikationer för däcketikettens beståndsdelar: enligt specifikationen ovan. |
| --- | --- |

d)

Dimensioner och specifikationer för däcketikettens beståndsdelar: enligt specifikationen ovan.

| e) | Färgkoderna enligt CMYK – cyan, magenta, gult och svart – ska uppfylla samtliga följande krav:






  — | Färgerna i EU-logotypen enligt följande:






  — | Bakgrund: 100,80,0,0. |
| --- | --- | --- | --- |

e)

Färgkoderna enligt CMYK – cyan, magenta, gult och svart – ska uppfylla samtliga följande krav:

—

Färgerna i EU-logotypen enligt följande:

—

Bakgrund: 100,80,0,0.

| — | Stjärnor: 0,0,100,0. |
| --- | --- |

—

Stjärnor: 0,0,100,0.

| — | Färgen på energilogotypen: 100,80,0,0. |
| --- | --- |

—

Färgen på energilogotypen: 100,80,0,0.

| — | QR-kod: 100 % svart. |
| --- | --- |

—

QR-kod: 100 % svart.

| — | Leverantörens firmanamn eller varumärke: 100 % svart i Verdana fet 7 pt. |
| --- | --- |

—

Leverantörens firmanamn eller varumärke: 100 % svart i Verdana fet 7 pt.

| — | Däcktypbeteckning: 100 % svart i Verdana normal 7 pt. |
| --- | --- |

—

Däcktypbeteckning: 100 % svart i Verdana normal 7 pt.

| — | Däckstorleksbeteckning, belastningsindex och hastighetskategorisymbol: 100 % svart i Verdana normal 10 pt. |
| --- | --- |

—

Däckstorleksbeteckning, belastningsindex och hastighetskategorisymbol: 100 % svart i Verdana normal 10 pt.

| — | Däckklass: 100 % svart i Verdana normal 7 pt, högerjustering. |
| --- | --- |

—

Däckklass: 100 % svart i Verdana normal 7 pt, högerjustering.

| — | Bokstäverna i skalan för drivmedelseffektivitet och i skalan för väggrepp på vått underlag: 100 % vit i Calibri fet 19 pt. Bokstäverna ska vara centrerade på en axel 4,5 mm från pilarnas vänstra sida.






  — | CMYK-färgkoder för pilarna i A–E-skalan för drivmedelseffektivitet enligt följande:






  — | Klass A: 100,0,100,0. |
| --- | --- | --- | --- |

—

Bokstäverna i skalan för drivmedelseffektivitet och i skalan för väggrepp på vått underlag: 100 % vit i Calibri fet 19 pt. Bokstäverna ska vara centrerade på en axel 4,5 mm från pilarnas vänstra sida.

—

CMYK-färgkoder för pilarna i A–E-skalan för drivmedelseffektivitet enligt följande:

—

Klass A: 100,0,100,0.

| — | Klass B: 45,0,100,0. |
| --- | --- |

—

Klass B: 45,0,100,0.

| — | Klass C: 0,0,100,0. |
| --- | --- |

—

Klass C: 0,0,100,0.

| — | Klass D: 0,30,100,0. |
| --- | --- |

—

Klass D: 0,30,100,0.

| — | Klass E: 0,100,100,0. |
| --- | --- |

—

Klass E: 0,100,100,0.

| — | CMYK-färgkoder för pilarna i A–E-skalan för väggrepp på vått underlag enligt följande:






  — | A: 100,60,0,0. |
| --- | --- | --- |

—

CMYK-färgkoder för pilarna i A–E-skalan för väggrepp på vått underlag enligt följande:

—

A: 100,60,0,0.

| — | B: 90,40,0,0. |
| --- | --- |

—

B: 90,40,0,0.

| — | C: 65,20,0,0. |
| --- | --- |

—

C: 65,20,0,0.

| — | D: 50,10,0,0. |
| --- | --- |

—

D: 50,10,0,0.

| — | E: 30,0,0,0. |
| --- | --- |

—

E: 30,0,0,0.

| — | Gränslinjer: vikt 0,5 pt, färgen ska vara 100 % svart. |
| --- | --- |

—

Gränslinjer: vikt 0,5 pt, färgen ska vara 100 % svart.

| — | Bokstav för drivmedelseffektivitetsklass: 100 % vit i Calibri fet 33 pt. Pilarna med drivmedelseffektivitetsklassen och med klassen avseende väggrepp på vått underlag samt motsvarande pilar i A–E-skalan ska vara placerade så att deras spetsar är i nivå med varandra. Bokstaven i pilen med drivmedelseffektivitetsklassen och med klassen avseende väggrepp på vått underlag ska vara placerad i centrum av pilens rektangulära del; pilen ska vara 100 % svart. |
| --- | --- |

—

Bokstav för drivmedelseffektivitetsklass: 100 % vit i Calibri fet 33 pt. Pilarna med drivmedelseffektivitetsklassen och med klassen avseende väggrepp på vått underlag samt motsvarande pilar i A–E-skalan ska vara placerade så att deras spetsar är i nivå med varandra. Bokstaven i pilen med drivmedelseffektivitetsklassen och med klassen avseende väggrepp på vått underlag ska vara placerad i centrum av pilens rektangulära del; pilen ska vara 100 % svart.

| — | Piktogram för drivmedelseffektivitet: bredd 16 mm, höjd 14 mm, vikt 1 pt, färg: 100 % svart. |
| --- | --- |

—

Piktogram för drivmedelseffektivitet: bredd 16 mm, höjd 14 mm, vikt 1 pt, färg: 100 % svart.

| — | Piktogram för väggrepp på vått underlag: bredd 20 mm, höjd 14 mm, vikt 1 pt, färg: 100 % svart. |
| --- | --- |

—

Piktogram för väggrepp på vått underlag: bredd 20 mm, höjd 14 mm, vikt 1 pt, färg: 100 % svart.

| — | Piktogram för externt däck- och vägbanebuller: bredd 24 mm, höjd 18 mm, vikt 1 pt, färg: 100 % svart. Decibelantalet i högtalaren i Verdana fet 12 pt, enheten ”dB” i normal 9 pt. Intervallet för klasserna för externt däck- och vägbanebuller (A till C) centrerat under piktogrammet, med bokstaven för den tillämpliga klassen för externt däck- och vägbanebuller i Verdana fet 16 pt och de övriga bokstäverna för klasserna för externt däck- och vägbanebuller i Verdana normal 10 pt. |
| --- | --- |

—

Piktogram för externt däck- och vägbanebuller: bredd 24 mm, höjd 18 mm, vikt 1 pt, färg: 100 % svart. Decibelantalet i högtalaren i Verdana fet 12 pt, enheten ”dB” i normal 9 pt. Intervallet för klasserna för externt däck- och vägbanebuller (A till C) centrerat under piktogrammet, med bokstaven för den tillämpliga klassen för externt däck- och vägbanebuller i Verdana fet 16 pt och de övriga bokstäverna för klasserna för externt däck- och vägbanebuller i Verdana normal 10 pt.

| — | Piktogram för väggrepp på snö: bredd 15 mm, höjd 13 mm, vikt 1 pt, färg: 100 % svart. |
| --- | --- |

—

Piktogram för väggrepp på snö: bredd 15 mm, höjd 13 mm, vikt 1 pt, färg: 100 % svart.

| — | Piktogram för väggrepp på is: bredd 15 mm, höjd 13 mm, vikt 1 pt, snedstreckningens vikt 0,5 pt, färg: 100 % svart. |
| --- | --- |

—

Piktogram för väggrepp på is: bredd 15 mm, höjd 13 mm, vikt 1 pt, snedstreckningens vikt 0,5 pt, färg: 100 % svart.

| — | Numret på förordningen ska vara 100 % svart och i Verdana normal 6 pt. |
| --- | --- |

—

Numret på förordningen ska vara 100 % svart och i Verdana normal 6 pt.

---

(1)  Föreskrifter nr 30 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av pneumatiska däck för motorfordon och släpvagnar till dessa (EUT L 201, 30.7.2008, s. 70).

1

(2)  Föreskrifter nr 54 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av pneumatiska däck för nyttofordon och släpvagnar till dessa (EUT L 183, 11.7.2008, s. 41).

2

---

BILAGA III

PRODUKTINFORMATIONSBLAD

Uppgifterna i däckets produktinformationsblad ska återfinnas i produktbroschyren eller andra handlingar som tillhandahålls med däcket och ska innehålla följande:

| a) | Leverantörens eller tillverkarens firmanamn eller varumärke, om tillverkaren inte är densamma som leverantören. |
| --- | --- |

a)

Leverantörens eller tillverkarens firmanamn eller varumärke, om tillverkaren inte är densamma som leverantören.

| b) | Däcktypbeteckningen. |
| --- | --- |

b)

Däcktypbeteckningen.

| c) | Däckstorleksbeteckningen, belastningsindexet och hastighetskategorisymbolen, i enlighet med Unece-föreskrift nr 30 eller Unece-föreskrift nr 54 när det gäller C1-däck, C2-däck och C3-däck. |
| --- | --- |

c)

Däckstorleksbeteckningen, belastningsindexet och hastighetskategorisymbolen, i enlighet med Unece-föreskrift nr 30 eller Unece-föreskrift nr 54 när det gäller C1-däck, C2-däck och C3-däck.

| d) | Däckets drivmedelseffektivitetsklass i enlighet med bilaga I. |
| --- | --- |

d)

Däckets drivmedelseffektivitetsklass i enlighet med bilaga I.

| e) | Däckets klass avseende väggrepp på vått underlag i enlighet med bilaga I. |
| --- | --- |

e)

Däckets klass avseende väggrepp på vått underlag i enlighet med bilaga I.

| f) | Däckets klass och decibelvärde avseende externt däck- och vägbanebuller i enlighet med bilaga I. |
| --- | --- |

f)

Däckets klass och decibelvärde avseende externt däck- och vägbanebuller i enlighet med bilaga I.

| g) | En uppgift om däcket är ett däck för användning under svåra vinterförhållanden. |
| --- | --- |

g)

En uppgift om däcket är ett däck för användning under svåra vinterförhållanden.

| h) | En uppgift om däcket är ett däck med väggrepp på is. |
| --- | --- |

h)

En uppgift om däcket är ett däck med väggrepp på is.

| i) | Det datum då tillverkningen av däcktypen inleddes (två siffror för att ange vecka och två siffror för att ange år). |
| --- | --- |

i)

Det datum då tillverkningen av däcktypen inleddes (två siffror för att ange vecka och två siffror för att ange år).

| j) | Det datum då tillverkningen av däcktypen upphörde, när detta är känt (två siffror för att ange vecka och två siffror för att ange år). |
| --- | --- |

j)

Det datum då tillverkningen av däcktypen upphörde, när detta är känt (två siffror för att ange vecka och två siffror för att ange år).

---

BILAGA IV

INFORMATION SOM TILLHANDAHÅLLS I TEKNISKT REKLAMMATERIAL

1.

| a) | Drivmedelseffektivitetsklass (bokstav ”A” till ”E”). |
| --- | --- |

a)

Drivmedelseffektivitetsklass (bokstav ”A” till ”E”).

| b) | Klass för väggrepp på vått underlag (bokstav ”A” till ”E”). |
| --- | --- |

b)

Klass för väggrepp på vått underlag (bokstav ”A” till ”E”).

| c) | Klass för externt däck- och vägbanebuller och det uppmätta värdet i dB. |
| --- | --- |

c)

Klass för externt däck- och vägbanebuller och det uppmätta värdet i dB.

| d) | En uppgift om däcket är ett däck för användning i svåra vinterförhållanden. |
| --- | --- |

d)

En uppgift om däcket är ett däck för användning i svåra vinterförhållanden.

| e) | En uppgift om däcket är ett däck med väggrepp på is. |
| --- | --- |

e)

En uppgift om däcket är ett däck med väggrepp på is.

2.

| a) | Den ska vara lättläst. |
| --- | --- |

a)

Den ska vara lättläst.

| b) | Den ska vara lättbegriplig. |
| --- | --- |

b)

Den ska vara lättbegriplig.

| c) | Om däck klassificeras olika inom en däckfamilj beroende på dimension eller andra egenskaper ska skillnaden mellan de däck som har lägst och högst prestanda anges. |
| --- | --- |

c)

Om däck klassificeras olika inom en däckfamilj beroende på dimension eller andra egenskaper ska skillnaden mellan de däck som har lägst och högst prestanda anges.

3.

| a) | tillhandahålla en länk till kommissionens relevanta webbplats för denna förordning, |
| --- | --- |

a)

tillhandahålla en länk till kommissionens relevanta webbplats för denna förordning,

| b) | förklara piktogrammen på däcketiketten, |
| --- | --- |

b)

förklara piktogrammen på däcketiketten,

| c) | lägga ut ett meddelande som belyser det faktum att de faktiska drivmedelsbesparingarna och trafiksäkerheten i hög grad beror på förarnas beteende, i synnerhet följande:






  — | Miljövänlig körning kan minska drivmedelsförbrukningen avsevärt. |
| --- | --- | --- |

c)

lägga ut ett meddelande som belyser det faktum att de faktiska drivmedelsbesparingarna och trafiksäkerheten i hög grad beror på förarnas beteende, i synnerhet följande:

—

Miljövänlig körning kan minska drivmedelsförbrukningen avsevärt.

| — | Däcktrycket måste kontrolleras regelbundet för att optimera drivmedelseffektiviteten och väggreppet på vått underlag. |
| --- | --- |

—

Däcktrycket måste kontrolleras regelbundet för att optimera drivmedelseffektiviteten och väggreppet på vått underlag.

| — | Säkerhetsavstånden måste alltid följas. |
| --- | --- |

—

Säkerhetsavstånden måste alltid följas.

4.

Leverantörerna och distributörerna ska på sin webbplats också, i förekommande fall, tillhandahålla ett meddelande som belyser det faktum att däck med väggrepp på is är särskilt avsedda för vägbanor som är täckta av is och kompakt snö och endast bör användas vid mycket svåra klimatförhållanden (t.ex. låga temperaturer) och att användning av däck med väggrepp på is vid mindre svåra klimatförhållanden (t.ex. våta förhållanden eller högre temperaturer) kan leda till suboptimal prestanda, särskilt när det gäller väggrepp på vått underlag, hantering och slitage.

---

BILAGA V

FÖRFARANDE FÖR LABORATORIEANPASSNING FÖR MÄTNING AV RULLMOTSTÅND

1.   Definitioner

För förfarandet för laboratorieanpassning för mätning av rullmotstånd, ska följande definitioner tillämpas:

| 1. | referenslaboratorium: ett laboratorium som ingår i nätverket av laboratorier, vilkas namn har publicerats för anpassningsförfarande i Europeiska unionens officiella tidning, för förfarandet för laboratorieanpassning och som med sin referensmaskin kan uppnå den noggrannhet avseende provningsresultat som fastställs i avsnitt 3. |
| --- | --- |

1.

referenslaboratorium: ett laboratorium som ingår i nätverket av laboratorier, vilkas namn har publicerats för anpassningsförfarande i Europeiska unionens officiella tidning, för förfarandet för laboratorieanpassning och som med sin referensmaskin kan uppnå den noggrannhet avseende provningsresultat som fastställs i avsnitt 3.

| 2. | kandidatlaboratorium: ett laboratorium som deltar i förfarandet för laboratorieanpassning, men som inte är ett referenslaboratorium. |
| --- | --- |

2.

kandidatlaboratorium: ett laboratorium som deltar i förfarandet för laboratorieanpassning, men som inte är ett referenslaboratorium.

| 3. | anpassningsdäck: ett däck som provas under förfarandet för laboratorieanpassning. |
| --- | --- |

3.

anpassningsdäck: ett däck som provas under förfarandet för laboratorieanpassning.

| 4. | uppsättning anpassningsdäck: en uppsättning om fem eller flera anpassningsdäck för anpassning av en enda maskin. |
| --- | --- |

4.

uppsättning anpassningsdäck: en uppsättning om fem eller flera anpassningsdäck för anpassning av en enda maskin.

| 5. | tillskrivet värde: ett teoretiskt värde för ett anpassningsdäcks rullmotståndskoefficient uppmätt i ett teoretiskt laboratorium som är representativt för nätverket av referenslaboratorier som används för förfarandet för laboratorieanpassning. |
| --- | --- |

5.

tillskrivet värde: ett teoretiskt värde för ett anpassningsdäcks rullmotståndskoefficient uppmätt i ett teoretiskt laboratorium som är representativt för nätverket av referenslaboratorier som används för förfarandet för laboratorieanpassning.

| 6. | maskin: varje spindel för däckprovning i en specifik mätmetod; till exempel ska två spindlar som verkar på samma trumma inte anses vara en maskin. |
| --- | --- |

6.

maskin: varje spindel för däckprovning i en specifik mätmetod; till exempel ska två spindlar som verkar på samma trumma inte anses vara en maskin.

2.   Allmänna bestämmelser

2.1   Princip

Den uppmätta (m) rullmotståndskoefficienten framtagen i ett referenslaboratorium (l), (RRCm,l
  ), ska anpassas till de tillskrivna värdena i nätverket av referenslaboratorier.

Den uppmätta (m) rullmotståndskoefficienten framtagen av en maskin i ett kandidatlaboratorium (c), (RRCm,c
  ), ska vara anpassad genom ett självvalt referenslaboratorium i nätverket.

2.2   Urvalskrav för däck

Anpassningsdäck ska väljas för förfarandet för laboratorieanpassning i enlighet med följande kriterier. En uppsättning anpassningsdäck ska väljas för C1-däck och C2-däck tillsammans, och en uppsättning för C3-däck.

| a) | Uppsättningen anpassningsdäck ska väljas så att den täcker intervallet av olika RRC för C1-däck och C2-däck tillsammans, eller för C3-däck, under alla omständigheter ska skillnaden mellan uppsättningen anpassningsdäckens högsta RRCm
  och uppsättningen anpassningsdäckens lägsta RRCm
  vara minst lika med






  i) | 3 N/kN för C1-däck och C2-däck, och |
| --- | --- | --- |

a)

Uppsättningen anpassningsdäck ska väljas så att den täcker intervallet av olika RRC för C1-däck och C2-däck tillsammans, eller för C3-däck, under alla omständigheter ska skillnaden mellan uppsättningen anpassningsdäckens högsta RRCm
  och uppsättningen anpassningsdäckens lägsta RRCm
  vara minst lika med

i)

3 N/kN för C1-däck och C2-däck, och

| ii) | 2 N/kN för C3-däck. |
| --- | --- |

ii)

2 N/kN för C3-däck.

| b) | RRCm
  i kandidat- eller referenslaboratorier (RRCm,c
  eller RRCm,l
  ) på grundval av deklarerade RRC-värden för varje anpassningsdäck i uppsättningen anpassningsdäck ska vara fördelade med jämn spridning. |
| --- | --- |

b)

RRCm
  i kandidat- eller referenslaboratorier (RRCm,c
  eller RRCm,l
  ) på grundval av deklarerade RRC-värden för varje anpassningsdäck i uppsättningen anpassningsdäck ska vara fördelade med jämn spridning.

| c) | Värdena för belastningsindex ska täcka hela intervallet av däck som ska provas, så att värdena för vägmotstånd även täcker intervallet för de däck som ska provas. |
| --- | --- |

c)

Värdena för belastningsindex ska täcka hela intervallet av däck som ska provas, så att värdena för vägmotstånd även täcker intervallet för de däck som ska provas.

Varje anpassningsdäck ska kontrolleras före användning och ska ersättas när

| a) | anpassningsdäcket uppvisar egenskaper som gör det olämpligt för vidare provning, eller |
| --- | --- |

a)

anpassningsdäcket uppvisar egenskaper som gör det olämpligt för vidare provning, eller

| b) | det finns RRCm,c
  -avvikelser eller RRCm,l
  -avvikelser som är större än 1,5 % i förhållande till tidigare mätningar efter korrigering av eventuell avvikelse hos maskinen. |
| --- | --- |

b)

det finns RRCm,c
  -avvikelser eller RRCm,l
  -avvikelser som är större än 1,5 % i förhållande till tidigare mätningar efter korrigering av eventuell avvikelse hos maskinen.

2.3   Mätmetod

Referenslaboratoriet ska mäta varje anpassningsdäck fyra gånger och, i enlighet med punkt 4 i bilaga 6 till Unece-föreskrift nr 117, behålla de tre senaste resultaten för vidare analys och tillämpa de villkor som anges i punkt 3 i bilaga 6 till Unece-föreskrift nr 117.

Kandidatlaboratoriet ska mäta varje anpassningsdäck (n + 1) gånger (n specificeras i avsnitt 5 i den här bilagan), och behålla de n senaste resultaten för vidare analys, i enlighet med punkt 4 i bilaga 6 i Unece-föreskrift nr 117, och tillämpa de villkor som anges i punkt 3 i bilaga 6 i Unece-föreskrift nr 117.

Varje gång ett anpassningsdäck mäts, ska däcket/hjulenheten avlägsnas från maskinen och hela det provningsförfarande som avses i punkt 4 i bilaga 6 till Unece-föreskrift nr 117 ska upprepas.

Kandidat- eller referenslaboratoriet ska beräkna följande:

| a) | Det uppmätta värdet för varje anpassningsdäck för varje mätning enligt punkterna 6.2 och 6.3 i bilaga 6 till Unece-föreskrift nr 117 (dvs. korrigerade för en temperatur på 25 °C och en trumdiameter på 2 m). |
| --- | --- |

a)

Det uppmätta värdet för varje anpassningsdäck för varje mätning enligt punkterna 6.2 och 6.3 i bilaga 6 till Unece-föreskrift nr 117 (dvs. korrigerade för en temperatur på 25 °C och en trumdiameter på 2 m).

| b) | Medelvärdet av de tre senast uppmätta värdena för varje anpassningsdäck (för referenslaboratorier) eller medelvärdet av de n senast uppmätta värdena för varje anpassningsdäck (för kandidatlaboratorier). |
| --- | --- |

b)

Medelvärdet av de tre senast uppmätta värdena för varje anpassningsdäck (för referenslaboratorier) eller medelvärdet av de n senast uppmätta värdena för varje anpassningsdäck (för kandidatlaboratorier).

| c) | Standardavvikelsen (σm
  ) enligt följande:










  där







  i | är indexet från 1 till p för anpassningsdäcken, |
| --- | --- | --- |
| j | är indexet från 2 till n + 1 för de senaste upprepningarna av varje mätning för ett visst anpassningsdäck, |
| n + 1 | är antalet upprepningar av däckmätningar (n + 1 = 4 för referenslaboratorier och n + 1 ≥ 4 för kandidatlaboratorier), |
| p | är antalet upprepningar av däckmätningar (p ≥ 5). |

c)

Standardavvikelsen (σm
  ) enligt följande:

Image 16

Image 17

där

i

är indexet från 1 till p för anpassningsdäcken,

j

är indexet från 2 till n + 1 för de senaste upprepningarna av varje mätning för ett visst anpassningsdäck,

n + 1

är antalet upprepningar av däckmätningar (n + 1 = 4 för referenslaboratorier och n + 1 ≥ 4 för kandidatlaboratorier),

p

är antalet upprepningar av däckmätningar (p ≥ 5).

2.4   Dataformat som ska användas för beräkningar och resultat

Uppmätta RRC-värden korrigerade för trumdiameter och temperatur ska avrundas till två decimaler.

Därefter ska beräkningarna göras med alla siffror, utan ytterligare avrundning med undantag av de slutliga anpassningsekvationerna.

Alla standardavvikelsevärden ska anges med tre decimaler.

Alla RRC-värden ska anges med två decimaler.

Alla anpassningskoefficienter (A1
  l
  , B1
  l
  , A2
  c
  och B2
  c
  ) ska avrundas och anges med fyra decimaler.

3.   Krav för referenslaboratorier och för fastställande av tillskrivna värden

De tillskrivna värdena för varje anpassningsdäck ska fastställas av ett nätverk av referenslaboratorier. Vartannat år ska nätverket bedöma stabiliteten och giltigheten hos de tillskrivna värdena.

Varje referenslaboratorium som deltar i nätverket ska uppfylla specifikationerna i bilaga 6 till Unece-föreskrift nr 117 och ha en standardavvikelse (σm
  ) som

| a) | inte är större än 0,05 N/kN för C1-däck och C2-däck, och |
| --- | --- |

a)

inte är större än 0,05 N/kN för C1-däck och C2-däck, och

| b) | inte är större än 0,05 N/kN för C3-däck. |
| --- | --- |

b)

inte är större än 0,05 N/kN för C3-däck.

Uppsättningarna anpassningsdäck som har valts ut i enlighet med avsnitt 2.2 ska mätas i enlighet med avsnitt 2.3 av varje referenslaboratorium i nätverket.

Det tillskrivna värdet för varje anpassningsdäck är medelvärdet av de uppmätta värden som angetts av referenslaboratorierna inom nätverket för detta anpassningsdäck.

4.   Förfarande för anpassning av ett referenslaboratorium till de tillskrivna värdena

Varje referenslaboratorium (l) ska anpassa sig till varje ny uppsättning tillskrivna värden och alltid efter varje betydande ändring av maskinen och varje avvikelse i övervakningsuppgifterna för maskinens kontrolldäck.

Anpassningen ska använda tekniken linjär regression på alla enskilda uppgifter. Regressionskoefficienterna A1
  l
  och B1
  l
  ska beräknas enligt följande:

RRC = A1
  l
  × RRCm,l
  - B1
  l

där

| RRC | l | är det tillskrivna värdet för rullmotståndskoefficienten, |
| --- | --- | --- |
| RRCm, | l | är det enskilda uppmätta värde för rullmotståndskoefficienten som uppmätts i referenslaboratoriet (l) (inklusive korrigeringar för temperatur och trumdiameter). |

RRC

l

är det tillskrivna värdet för rullmotståndskoefficienten,

RRCm,

l

är det enskilda uppmätta värde för rullmotståndskoefficienten som uppmätts i referenslaboratoriet (l) (inklusive korrigeringar för temperatur och trumdiameter).

5.   Krav för kandidatlaboratorier

Kandidatlaboratorier ska upprepa anpassningsförfarandet minst vartannat år för varje maskin, och efter varje betydande ändring av maskinen och varje avvikelse i övervakningsuppgifterna för maskinens kontrolldäck.

En gemensam uppsättning med fem olika däck som har valts ut i enlighet med avsnitt 2.2, ska mätas i enlighet med avsnitt 2.3 först av kandidatlaboratoriet och sedan av ett referenslaboratorium. Fler än fem anpassningsdäck får provas på begäran av kandidatlaboratoriet.

Kandidatlaboratoriet ska förse det valda referenslaboratoriet med uppsättningen anpassningsdäck.

Kandidatlaboratoriet (c) ska uppfylla specifikationerna i bilaga 6 i Unece-föreskrift nr 117 och helst ha standardavvikelser (σm
  ) som

| a) | inte är större än 0,075 N/kN för C1-däck och C2-däck, och |
| --- | --- |

a)

inte är större än 0,075 N/kN för C1-däck och C2-däck, och

| b) | inte är större än 0,06 N/kN för C3-däck. |
| --- | --- |

b)

inte är större än 0,06 N/kN för C3-däck.

Om kandidatlaboratoriets standardavvikelser (σm
  ) är högre än dessa värden efter fyra mätningar, varav de tre sista används för beräkningarna, ska antalet n + 1 av upprepade mätningar ökas enligt följande för hela partiet:

| | n + 1 = 1 + (σm
  /γ)2, avrundat till närmaste högre heltal |
| --- | --- |

n + 1 = 1 + (σm
  /γ)2, avrundat till närmaste högre heltal

där

| | γ = 0,043 N/kN för C1-däck och C2-däck, |
| --- | --- |

γ = 0,043 N/kN för C1-däck och C2-däck,

| | γ = 0,035 N/kN för C3-däck. |
| --- | --- |

γ = 0,035 N/kN för C3-däck.

6.   Förfarande för anpassning av ett kandidatlaboratorium

Ett referenslaboratorium (l) i nätverket ska beräkna den linjära regressionen som funktion av alla enskilda uppgifter från kandidatlaboratoriet (c). Regressionskoefficienterna A2
  c
  och B2
  c
  ska beräknas enligt följande:

RRCm,l = A2
  c × RRCm,c
  - B2
  c

där

| RRCm,l | är det enskilda uppmätta värde för rullmotståndskoefficienten som uppmätts i referenslaboratoriet (l) (inklusive korrigeringar för temperatur och trumdiameter), |
| --- | --- |
| RRCm,c | är det enskilda uppmätta värde för rullmotståndskoefficienten som uppmätts i kandidatlaboratoriet (c) (inklusive korrigeringar för temperatur och trumdiameter). |

RRCm,l

är det enskilda uppmätta värde för rullmotståndskoefficienten som uppmätts i referenslaboratoriet (l) (inklusive korrigeringar för temperatur och trumdiameter),

RRCm,c

är det enskilda uppmätta värde för rullmotståndskoefficienten som uppmätts i kandidatlaboratoriet (c) (inklusive korrigeringar för temperatur och trumdiameter).

Om determinationskoefficienten R2
  är lägre än 0,97, ska kandidatlaboratoriet inte anpassas.

Anpassat RRC för däck som provats av kandidatlaboratoriet ska beräknas enligt följande:

RRC = (A1
  l × A2
  c
  ) × RRCm,c
  - (A1
  l
  × B2
  c
  - B1
  l
  )

---

BILAGA VI

KONTROLLFÖRFARANDE

Överensstämmelsen i fråga om denna förordning för de deklarerade klasserna vad gäller drivmedelseffektivitet, väggrepp på vått underlag samt externt däck- och vägbanebuller, och de deklarerade värdena, och eventuell ytterligare information på däcketiketten om prestanda, ska bedömas för varje däcktyp eller varje grupp av däck som leverantören har fastställt; detta ska göras i enlighet med ett av följande förfaranden:

| 1. | Först ska ett däck eller en uppsättning däck provas. Om de uppmätta värdena uppfyller kraven för den deklarerade klassen eller för det deklarerade uppmätta värdet för externt däck- och vägbanebuller inom den kontrolltolerans som avses i tabellen nedan ska däcketiketten anses överensstämma med denna förordning.
  Om de uppmätta värdena inte uppfyller kraven för den deklarerade klassen eller för det deklarerade uppmätta värdet för externt däck- och vägbanebuller inom den kontrolltolerans som avses i tabellen nedan, ska ytterligare tre däck eller däckuppsättningar provas. Genomsnittsvärdet för de tre ytterligare däck eller däckuppsättningar som provats ska användas för att kontrollera den deklarerade informationen inom den kontrolltolerans som avses i tabellen nedan. |
| --- | --- |

1.

Först ska ett däck eller en uppsättning däck provas. Om de uppmätta värdena uppfyller kraven för den deklarerade klassen eller för det deklarerade uppmätta värdet för externt däck- och vägbanebuller inom den kontrolltolerans som avses i tabellen nedan ska däcketiketten anses överensstämma med denna förordning.

Om de uppmätta värdena inte uppfyller kraven för den deklarerade klassen eller för det deklarerade uppmätta värdet för externt däck- och vägbanebuller inom den kontrolltolerans som avses i tabellen nedan, ska ytterligare tre däck eller däckuppsättningar provas. Genomsnittsvärdet för de tre ytterligare däck eller däckuppsättningar som provats ska användas för att kontrollera den deklarerade informationen inom den kontrolltolerans som avses i tabellen nedan.

| 2. | Om de angivna klasserna och värdena för däcketiketten härrör från resultat av provning för typgodkännande enligt förordning (EG) nr 661/2009 eller Unece-föreskrift nr 117, får medlemsstaterna använda mätuppgifterna som erhållits vid provning av däckens produktionsöverensstämmelse som genomförts enligt det förfarande för typgodkännande som fastställs i förordning (EU) 2018/858. |
| --- | --- |

2.

Om de angivna klasserna och värdena för däcketiketten härrör från resultat av provning för typgodkännande enligt förordning (EG) nr 661/2009 eller Unece-föreskrift nr 117, får medlemsstaterna använda mätuppgifterna som erhållits vid provning av däckens produktionsöverensstämmelse som genomförts enligt det förfarande för typgodkännande som fastställs i förordning (EU) 2018/858.

Vid bedömning av mätuppgifterna som erhållits vid provning av produktionsöverensstämmelse ska man beakta kontrolltoleranserna som avses i tabellen nedan.

| Uppmätt parameter | Kontrolltolerans |
| --- | --- |
| RRC (drivmedelseffektivitet) | Det anpassade uppmätta värdet får inte överstiga den övre gränsen (högsta RRC) för den deklarerade klassen med mer än 0,3 N/kN. |
| Externt däck- och vägbanebuller | Det uppmätta värdet får inte vara större än det deklarerade värdet av N med mer än 1 dB(A). |
| Väggrepp på vått underlag | Det uppmätta värdet G(T) får inte vara lägre än den nedre gränsen (det lägsta värdet av G) för den deklarerade klassen. |
| Väggrepp på snö | Det uppmätta värdet får inte vara lägre än det lägsta minimivärdet för väggrepp på snö. |
| Väggrepp på is | Det uppmätta värdet får inte vara lägre än det lägsta minimivärdet för väggrepp på is. |

Uppmätt parameter

Kontrolltolerans

RRC (drivmedelseffektivitet)

Det anpassade uppmätta värdet får inte överstiga den övre gränsen (högsta RRC) för den deklarerade klassen med mer än 0,3 N/kN.

Externt däck- och vägbanebuller

Det uppmätta värdet får inte vara större än det deklarerade värdet av N med mer än 1 dB(A).

Väggrepp på vått underlag

Det uppmätta värdet G(T) får inte vara lägre än den nedre gränsen (det lägsta värdet av G) för den deklarerade klassen.

Väggrepp på snö

Det uppmätta värdet får inte vara lägre än det lägsta minimivärdet för väggrepp på snö.

Väggrepp på is

Det uppmätta värdet får inte vara lägre än det lägsta minimivärdet för väggrepp på is.

---

BILAGA VII

INFORMATION SOM SKA FÖRAS IN I PRODUKTDATABASEN AV LEVERANTÖREN

1.

| a) | Leverantörens firmanamn eller varumärke, adress, kontaktuppgifter och annan rättslig identifiering. |
| --- | --- |

a)

Leverantörens firmanamn eller varumärke, adress, kontaktuppgifter och annan rättslig identifiering.

| b) | Däcktypbeteckningen. |
| --- | --- |

b)

Däcktypbeteckningen.

| c) | Däcketiketten i elektroniskt format. |
| --- | --- |

c)

Däcketiketten i elektroniskt format.

| d) | Klassen/klasserna och andra parametrar på däcketiketten. |
| --- | --- |

d)

Klassen/klasserna och andra parametrar på däcketiketten.

| e) | Produktinformationsbladets parametrar i elektroniskt format. |
| --- | --- |

e)

Produktinformationsbladets parametrar i elektroniskt format.

2.

| a) | Däcktypbeteckning för samtliga motsvarande däcktyper som redan släppts ut på marknaden. |
| --- | --- |

a)

Däcktypbeteckning för samtliga motsvarande däcktyper som redan släppts ut på marknaden.

| b) | En allmän beskrivning av däcktypen, inkl. mått, belastningsindex och hastighetskategori, tillräcklig för att medge en enkel och otvetydig identifiering. |
| --- | --- |

b)

En allmän beskrivning av däcktypen, inkl. mått, belastningsindex och hastighetskategori, tillräcklig för att medge en enkel och otvetydig identifiering.

| c) | Protokoll för provning, klassificering och mätning av däckparametrarna som anges i bilaga I. |
| --- | --- |

c)

Protokoll för provning, klassificering och mätning av däckparametrarna som anges i bilaga I.

| d) | De eventuella särskilda försiktighetsåtgärder som ska vidtas i samband med att däcktypen monteras, installeras, underhålls eller provas. |
| --- | --- |

d)

De eventuella särskilda försiktighetsåtgärder som ska vidtas i samband med att däcktypen monteras, installeras, underhålls eller provas.

| e) | Däcktypens uppmätta tekniska parametrar, i förekommande fall. |
| --- | --- |

e)

Däcktypens uppmätta tekniska parametrar, i förekommande fall.

| f) | De beräkningar som utförts med de uppmätta tekniska parametrarna. |
| --- | --- |

f)

De beräkningar som utförts med de uppmätta tekniska parametrarna.

---

BILAGA VIII

JÄMFÖRELSETABELL

| Förordning (EG) nr 1222/2009 | Denna förordning |
| --- | --- |
| Artikel 1.1 | - |
| Artikel 1.2 | Artikel 1 |
| Artikel 2.1 | Artikel 2.1 |
| Artikel 2.2 | Artikel 2.2 |
| Artikel 3.1 | Artikel 3.1 |
| - | Artikel 3.2 |
| Artikel 3.2 | Artikel 3.3 |
| - | Artikel 3.4 |
| - | Artikel 3.5 |
| Artikel 3.3 | Artikel 3.6 |
| Artikel 3.4 | Artikel 3.7 |
| - | Artikel 3.8 |
| Artikel 3.5 | Artikel 3.9 |
| - | Artikel 3.10 |
| - | Artikel 3.11 |
| Artikel 3.6 | Artikel 3.12 |
| Artikel 3.7 | Artikel 3.13 |
| Artikel 3.8 | Artikel 3.14 |
| Artikel 3.9 | Artikel 3.15 |
| Artikel 3.10 | Artikel 3.16 |
| Artikel 3.11 | Artikel 3.17 |
| - | Artikel 3.18 |
| Artikel 3.12 | Artikel 3.19 |
| Artikel 3.13 | Artikel 3.20 |
| - | Artikel 3.21 |
| - | Artikel 3.22 |
| - | Artikel 3.23 |
| - | Artikel 3.24 |
| Artikel 4 | Artikel 4 |
| Artikel 4.1 | Artikel 4.1 |
| Artikel 4.1 a | Artikel 4.1 a |
| Artikel 4.1 b | Artikel 4.1 b |
| Artikel 4.2 | - |
| - | Artikel 4.2 |
| - | Artikel 4.3 |
| Artikel 4.3 | Artikel 4.4 |
| Artikel 4.4 | Artikel 4.5 |
| - | Artikel 4.6 |
| - | Artikel 4.7 |
| - | Artikel 4.8 |
| - | Artikel 4.9 |
| - | Artikel 4.10 |
| - | Artikel 5 |
| Artikel 5.1 | Artikel 6.1 |
| Artikel 5.1 a | Artikel 6.1 a |
| Artikel 5.1 b | Artikel 6.1 b |
| - | Artikel 6.2 |
| - | Artikel 6.3 |
| Artikel 5.2 | Artikel 6.4 |
| Artikel 5.3 | - |
| - | Artikel 6.5 |
| - | Artikel 6.6 |
| - | Artikel 6.7 |
| Artikel 6 | Artikel 7 |
| - | Artikel 8 |
| Artikel 7 | Artikel 9 |
| Artikel 8 | Artikel 10 |
| Artikel 9.1 | Artikel 11.1 |
| Artikel 9.2 | Artikel 11.1 |
| Artikel 9.2, andra meningen | Artikel 4.5 |
| Artikel 10 | Artikel 11.2 |
| - | Artikel 11.3 |
| Artikel 11 a | - |
| Artikel 11 b | - |
| Artikel 11 c | Artikel 13.1 b |
| Artikel 12 | Artikel 11.4 |
| - | Artikel 11.5 |
| - | Artikel 12 |
| - | Artikel 13 |
| - | Artikel 13.1 |
| - | Artikel 13.2 |
| - | Artikel 13.3 |
| - | Artikel 13.4 |
| - | Artikel 14 |
| Artikel 13 | - |
| Artikel 14 | - |
| - | Artikel 15 |
| Artikel 15 | - |
| - | Artikel 16 |
| - | Artikel 17 |
| Artikel 16 | Artikel 18 |
| Bilaga I | Bilaga I |
| Bilaga II | Bilaga II |
| - | Bilaga III |
| Bilaga III | Bilaga IV |
| Bilaga IV | Bilaga VI |
| Bilaga IVa | Bilaga V |
| Bilaga V | - |
| - | Bilaga VII |
| - | Bilaga VIII |

Förordning (EG) nr 1222/2009

Denna förordning

Artikel 1.1

-

Artikel 1.2

Artikel 1

Artikel 2.1

Artikel 2.1

Artikel 2.2

Artikel 2.2

Artikel 3.1

Artikel 3.1

-

Artikel 3.2

Artikel 3.2

Artikel 3.3

-

Artikel 3.4

-

Artikel 3.5

Artikel 3.3

Artikel 3.6

Artikel 3.4

Artikel 3.7

-

Artikel 3.8

Artikel 3.5

Artikel 3.9

-

Artikel 3.10

-

Artikel 3.11

Artikel 3.6

Artikel 3.12

Artikel 3.7

Artikel 3.13

Artikel 3.8

Artikel 3.14

Artikel 3.9

Artikel 3.15

Artikel 3.10

Artikel 3.16

Artikel 3.11

Artikel 3.17

-

Artikel 3.18

Artikel 3.12

Artikel 3.19

Artikel 3.13

Artikel 3.20

-

Artikel 3.21

-

Artikel 3.22

-

Artikel 3.23

-

Artikel 3.24

Artikel 4

Artikel 4

Artikel 4.1

Artikel 4.1

Artikel 4.1 a

Artikel 4.1 a

Artikel 4.1 b

Artikel 4.1 b

Artikel 4.2

-

-

Artikel 4.2

-

Artikel 4.3

Artikel 4.3

Artikel 4.4

Artikel 4.4

Artikel 4.5

-

Artikel 4.6

-

Artikel 4.7

-

Artikel 4.8

-

Artikel 4.9

-

Artikel 4.10

-

Artikel 5

Artikel 5.1

Artikel 6.1

Artikel 5.1 a

Artikel 6.1 a

Artikel 5.1 b

Artikel 6.1 b

-

Artikel 6.2

-

Artikel 6.3

Artikel 5.2

Artikel 6.4

Artikel 5.3

-

-

Artikel 6.5

-

Artikel 6.6

-

Artikel 6.7

Artikel 6

Artikel 7

-

Artikel 8

Artikel 7

Artikel 9

Artikel 8

Artikel 10

Artikel 9.1

Artikel 11.1

Artikel 9.2

Artikel 11.1

Artikel 9.2, andra meningen

Artikel 4.5

Artikel 10

Artikel 11.2

-

Artikel 11.3

Artikel 11 a

-

Artikel 11 b

-

Artikel 11 c

Artikel 13.1 b

Artikel 12

Artikel 11.4

-

Artikel 11.5

-

Artikel 12

-

Artikel 13

-

Artikel 13.1

-

Artikel 13.2

-

Artikel 13.3

-

Artikel 13.4

-

Artikel 14

Artikel 13

-

Artikel 14

-

-

Artikel 15

Artikel 15

-

-

Artikel 16

-

Artikel 17

Artikel 16

Artikel 18

Bilaga I

Bilaga I

Bilaga II

Bilaga II

-

Bilaga III

Bilaga III

Bilaga IV

Bilaga IV

Bilaga VI

Bilaga IVa

Bilaga V

Bilaga V

-

-

Bilaga VII

-

Bilaga VIII

---

| 5.6.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 177/32 |
| --- | --- | --- | --- |

5.6.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 177/32

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2020/741

av den 25 maj 2020

om minimikrav för återanvändning av vatten

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 192.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och

av följande skäl:

| (1) | Unionens vattenresurser utsätts för ett allt hårdare tryck, vilket leder till vattenbrist och försämrad vattenkvalitet. I synnerhet bidrar klimatförändring, oförutsägbara vädermönster och torka i betydande grad till den försämrade tillgång på sötvatten som orsakats av urbanisering och jordbruk. |
| --- | --- |

(1)

Unionens vattenresurser utsätts för ett allt hårdare tryck, vilket leder till vattenbrist och försämrad vattenkvalitet. I synnerhet bidrar klimatförändring, oförutsägbara vädermönster och torka i betydande grad till den försämrade tillgång på sötvatten som orsakats av urbanisering och jordbruk.

| (2) | Unionens förmåga att reagera på det ökande trycket på vattenresurserna skulle kunna förbättras genom en ökad återanvändning av renat avloppsvatten, varvid uttaget från ytvattenförekomster och grundvattenförekomster begränsas, effekterna av utsläpp av renat avloppsvatten i vattenförekomster minskar och vattenbesparingar främjas genom att avloppsvatten från tätbebyggelse ges flera användningsområden, samtidigt som en hög miljöskyddsnivå säkerställs. I Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG (4) nämns återanvändning av vatten, i kombination med främjande av användning av vatteneffektiv teknik inom industrin och vattenbesparande bevattningsteknik, som en av de kompletterande åtgärder som medlemsstaterna kan välja att vidta för att uppnå målen med det direktivet om en god kvalitativ och kvantitativ vattenstatus hos ytvatten- och grundvattenförekomster. Enligt rådets direktiv 91/271/EEG (5) ska renat avloppsvatten om möjligt återanvändas. |
| --- | --- |

(2)

Unionens förmåga att reagera på det ökande trycket på vattenresurserna skulle kunna förbättras genom en ökad återanvändning av renat avloppsvatten, varvid uttaget från ytvattenförekomster och grundvattenförekomster begränsas, effekterna av utsläpp av renat avloppsvatten i vattenförekomster minskar och vattenbesparingar främjas genom att avloppsvatten från tätbebyggelse ges flera användningsområden, samtidigt som en hög miljöskyddsnivå säkerställs. I Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG (4) nämns återanvändning av vatten, i kombination med främjande av användning av vatteneffektiv teknik inom industrin och vattenbesparande bevattningsteknik, som en av de kompletterande åtgärder som medlemsstaterna kan välja att vidta för att uppnå målen med det direktivet om en god kvalitativ och kvantitativ vattenstatus hos ytvatten- och grundvattenförekomster. Enligt rådets direktiv 91/271/EEG (5) ska renat avloppsvatten om möjligt återanvändas.

| (3) | I kommissionens meddelande av den 14 november 2012Strategi för att skydda Europas vattenresurser framhålls behovet av att skapa ett instrument för reglering av normer på unionsnivå för återanvändning av vatten, i syfte att undanröja hindren för en utbredd användning av en sådan alternativ vattenförsörjningslösning, närmare bestämt en som kan bidra till att minska vattenbristen och försörjningssystemens sårbarhet. |
| --- | --- |

(3)

I kommissionens meddelande av den 14 november 2012Strategi för att skydda Europas vattenresurser framhålls behovet av att skapa ett instrument för reglering av normer på unionsnivå för återanvändning av vatten, i syfte att undanröja hindren för en utbredd användning av en sådan alternativ vattenförsörjningslösning, närmare bestämt en som kan bidra till att minska vattenbristen och försörjningssystemens sårbarhet.

| (4) | I kommissionens meddelande av den 18 juli 2007om problemet med vattenbrist och torka i Europeiska unionen anges den hierarki av åtgärder som medlemsstaterna bör överväga för att hantera vattenbrist och torka. Enligt meddelandet kan ytterligare infrastruktur för vattenförsörjning i vissa situationer vara en tänkbar möjlighet för att lindra effekterna av allvarlig torka i regioner som har vidtagit alla förebyggande åtgärder enligt vattenhierarkin och som har tagit tillräcklig hänsyn till kostnads-/nyttoaspekterna, men där efterfrågan på vatten fortfarande överstiger tillgången. |
| --- | --- |

(4)

I kommissionens meddelande av den 18 juli 2007om problemet med vattenbrist och torka i Europeiska unionen anges den hierarki av åtgärder som medlemsstaterna bör överväga för att hantera vattenbrist och torka. Enligt meddelandet kan ytterligare infrastruktur för vattenförsörjning i vissa situationer vara en tänkbar möjlighet för att lindra effekterna av allvarlig torka i regioner som har vidtagit alla förebyggande åtgärder enligt vattenhierarkin och som har tagit tillräcklig hänsyn till kostnads-/nyttoaspekterna, men där efterfrågan på vatten fortfarande överstiger tillgången.

| (5) | I sin resolution av den 9 oktober 2008 om problemet med vattenbrist och torka i Europeiska unionen (6) påminner Europaparlamentet om att en efterfrågestyrd strategi bör prioriteras i hanteringen av vattenresurserna, men anser att unionen bör anta ett holistiskt synsätt i hanteringen av vattenresurserna som kombinerar efterfrågestyrda åtgärder, åtgärder för att optimera befintliga resurser inom vattencykeln och åtgärder för att skapa nya resurser, och att detta synsätt måste integrera miljömässiga, sociala och ekonomiska överväganden. |
| --- | --- |

(5)

I sin resolution av den 9 oktober 2008 om problemet med vattenbrist och torka i Europeiska unionen (6) påminner Europaparlamentet om att en efterfrågestyrd strategi bör prioriteras i hanteringen av vattenresurserna, men anser att unionen bör anta ett holistiskt synsätt i hanteringen av vattenresurserna som kombinerar efterfrågestyrda åtgärder, åtgärder för att optimera befintliga resurser inom vattencykeln och åtgärder för att skapa nya resurser, och att detta synsätt måste integrera miljömässiga, sociala och ekonomiska överväganden.

| (6) | I sitt meddelande av den 2 december 2015Att sluta kretsloppet – en EU-handlingsplan för den cirkulära ekonomin åtog sig kommissionen att vidta en rad åtgärder för att främja återanvändning av renat avloppsvatten, inbegripet att utarbeta ett lagstiftningsförslag om minimikrav för återanvändning av vatten. Kommissionen bör uppdatera sin handlingsplan och behålla vattenresurser som ett prioriterat insatsområde. |
| --- | --- |

(6)

I sitt meddelande av den 2 december 2015Att sluta kretsloppet – en EU-handlingsplan för den cirkulära ekonomin åtog sig kommissionen att vidta en rad åtgärder för att främja återanvändning av renat avloppsvatten, inbegripet att utarbeta ett lagstiftningsförslag om minimikrav för återanvändning av vatten. Kommissionen bör uppdatera sin handlingsplan och behålla vattenresurser som ett prioriterat insatsområde.

| (7) | Syftet med denna förordning är att underlätta återanvändning av vatten när det är lämpligt och kostnadseffektivt och på så sätt skapa en stödjande ram för de medlemsstater som vill eller behöver återanvända vatten. Återanvändning av vatten är ett lovande alternativ för många medlemsstater, men i nuläget är det endast ett fåtal av dem som återanvänder vatten och som har antagit nationell lagstiftning eller standarder i det avseendet. Denna förordning bör vara tillräckligt flexibel för att möjliggöra fortsatt återanvändning av vatten och samtidigt säkerställa att andra medlemsstater har möjlighet att tillämpa dessa regler när de i ett senare skede beslutar att införa denna praxis. Varje beslut att inte återanvända vatten bör vederbörligen motiveras utifrån de kriterier som fastställs i denna förordning och ses över regelbundet. |
| --- | --- |

(7)

Syftet med denna förordning är att underlätta återanvändning av vatten när det är lämpligt och kostnadseffektivt och på så sätt skapa en stödjande ram för de medlemsstater som vill eller behöver återanvända vatten. Återanvändning av vatten är ett lovande alternativ för många medlemsstater, men i nuläget är det endast ett fåtal av dem som återanvänder vatten och som har antagit nationell lagstiftning eller standarder i det avseendet. Denna förordning bör vara tillräckligt flexibel för att möjliggöra fortsatt återanvändning av vatten och samtidigt säkerställa att andra medlemsstater har möjlighet att tillämpa dessa regler när de i ett senare skede beslutar att införa denna praxis. Varje beslut att inte återanvända vatten bör vederbörligen motiveras utifrån de kriterier som fastställs i denna förordning och ses över regelbundet.

| (8) | Genom direktiv 2000/60/EG ges medlemsstaterna den flexibilitet som krävs för att inkludera kompletterande åtgärder i de åtgärdsprogram som de antar till stöd för sina ansträngningar att uppnå de vattenkvalitetsmål som fastställs i det direktivet. Den icke-uttömmande förteckning över kompletterande åtgärder som fastställs i bilaga VI del B i direktiv 2000/60/EG innehåller, bland annat, åtgärder för återanvändning av vatten. Mot bakgrund av detta och i enlighet med en hierarki av åtgärder som kan övervägas av medlemsstaterna för att hantera vattenbrist och torka och som uppmuntrar till åtgärder som varierar från vattenbesparingsåtgärder till vattenprissättning och alternativa lösningar, med vederbörlig hänsyn till kostnads-/nyttoaspekterna, bör minimikraven för återanvändning av vatten, som fastställs i denna förordning, tillämpas när avloppsvatten från tätbebyggelse som renats i ett reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse återanvänds för bevattning inom jordbruket i enlighet med direktiv 91/271/EEG. |
| --- | --- |

(8)

Genom direktiv 2000/60/EG ges medlemsstaterna den flexibilitet som krävs för att inkludera kompletterande åtgärder i de åtgärdsprogram som de antar till stöd för sina ansträngningar att uppnå de vattenkvalitetsmål som fastställs i det direktivet. Den icke-uttömmande förteckning över kompletterande åtgärder som fastställs i bilaga VI del B i direktiv 2000/60/EG innehåller, bland annat, åtgärder för återanvändning av vatten. Mot bakgrund av detta och i enlighet med en hierarki av åtgärder som kan övervägas av medlemsstaterna för att hantera vattenbrist och torka och som uppmuntrar till åtgärder som varierar från vattenbesparingsåtgärder till vattenprissättning och alternativa lösningar, med vederbörlig hänsyn till kostnads-/nyttoaspekterna, bör minimikraven för återanvändning av vatten, som fastställs i denna förordning, tillämpas när avloppsvatten från tätbebyggelse som renats i ett reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse återanvänds för bevattning inom jordbruket i enlighet med direktiv 91/271/EEG.

| (9) | Återanvändning av avloppsvatten som renats på lämpligt sätt, till exempel vatten från reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse, anses ha lägre miljöpåverkan än andra alternativa metoder för vattenförsörjning, såsom vattenöverföring eller avsaltning. Sådan återanvändning av vatten, som skulle kunna minska vattenslöseri och medföra vattenbesparingar, förekommer dock bara i begränsad omfattning i unionen. Detta verkar delvis bero på den avsevärda kostnaden för system för återanvändning av avloppsvatten och avsaknaden av gemensamma unionsstandarder för miljö- och hälsokrav i samband med återanvändning av vatten samt, framför allt vad gäller jordbruksprodukter, på de potentiella hälso- och miljöriskerna med och de potentiella hindren för fri rörlighet för sådana produkter som bevattnats med återvunnet vatten. |
| --- | --- |

(9)

Återanvändning av avloppsvatten som renats på lämpligt sätt, till exempel vatten från reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse, anses ha lägre miljöpåverkan än andra alternativa metoder för vattenförsörjning, såsom vattenöverföring eller avsaltning. Sådan återanvändning av vatten, som skulle kunna minska vattenslöseri och medföra vattenbesparingar, förekommer dock bara i begränsad omfattning i unionen. Detta verkar delvis bero på den avsevärda kostnaden för system för återanvändning av avloppsvatten och avsaknaden av gemensamma unionsstandarder för miljö- och hälsokrav i samband med återanvändning av vatten samt, framför allt vad gäller jordbruksprodukter, på de potentiella hälso- och miljöriskerna med och de potentiella hindren för fri rörlighet för sådana produkter som bevattnats med återvunnet vatten.

| (10) | Hälsostandarder avseende livsmedelshygien för jordbruksprodukter som bevattnats med återvunnet vatten kan endast uppfyllas om kvalitetskraven för återvunnet vatten avsett för bevattning inom jordbruket inte i betydande utsträckning skiljer sig åt mellan medlemsstaterna. Harmonisering av kraven skulle också bidra till en effektivt fungerande inre marknad för sådana produkter. Det är därför lämpligt att införa miniminivåer av harmonisering genom att fastställa minimikrav för vattenkvalitet och övervakning. Dessa minimikrav bör utgöras av minimiparametrar för återvunnet vatten som bygger på de tekniska rapporterna från kommissionens gemensamma forskningscentrum och återspeglar internationella standarder för återanvändning av vatten, samt andra striktare eller ytterligare kvalitetskrav som vid behov införs av behöriga myndigheter, tillsammans med eventuella förebyggande åtgärder. |
| --- | --- |

(10)

Hälsostandarder avseende livsmedelshygien för jordbruksprodukter som bevattnats med återvunnet vatten kan endast uppfyllas om kvalitetskraven för återvunnet vatten avsett för bevattning inom jordbruket inte i betydande utsträckning skiljer sig åt mellan medlemsstaterna. Harmonisering av kraven skulle också bidra till en effektivt fungerande inre marknad för sådana produkter. Det är därför lämpligt att införa miniminivåer av harmonisering genom att fastställa minimikrav för vattenkvalitet och övervakning. Dessa minimikrav bör utgöras av minimiparametrar för återvunnet vatten som bygger på de tekniska rapporterna från kommissionens gemensamma forskningscentrum och återspeglar internationella standarder för återanvändning av vatten, samt andra striktare eller ytterligare kvalitetskrav som vid behov införs av behöriga myndigheter, tillsammans med eventuella förebyggande åtgärder.

| (11) | Återanvändning av vatten för bevattning inom jordbruket kan också bidra till att främja den cirkulära ekonomin genom att näringsämnen från det återvunna vattnet tillvaratas och sprids över grödor genom växtnäringsbevattning. På så sätt skulle återanvändning av vatten kunna bidra till att minska behovet av kompletterande användning av mineralgödselmedel. Slutanvändarna bör informeras om näringsinnehållet i återvunnet vatten. |
| --- | --- |

(11)

Återanvändning av vatten för bevattning inom jordbruket kan också bidra till att främja den cirkulära ekonomin genom att näringsämnen från det återvunna vattnet tillvaratas och sprids över grödor genom växtnäringsbevattning. På så sätt skulle återanvändning av vatten kunna bidra till att minska behovet av kompletterande användning av mineralgödselmedel. Slutanvändarna bör informeras om näringsinnehållet i återvunnet vatten.

| (12) | Återanvändning av vatten kan bidra till återvinning av näringsämnen i renat avloppsvatten från tätbebyggelse, och användning av återvunnet vatten för bevattningsändamål inom jord- eller skogsbruk kan vara ett sätt att återföra näringsämnen, såsom kväve, fosfor och kalium, till naturliga biogeokemiska kretslopp. |
| --- | --- |

(12)

Återanvändning av vatten kan bidra till återvinning av näringsämnen i renat avloppsvatten från tätbebyggelse, och användning av återvunnet vatten för bevattningsändamål inom jord- eller skogsbruk kan vara ett sätt att återföra näringsämnen, såsom kväve, fosfor och kalium, till naturliga biogeokemiska kretslopp.

| (13) | De stora investeringar som krävs för att uppgradera reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse och bristen på ekonomiska incitament till att återanvända vatten inom jordbruket anses höra till orsakerna till att vatten återanvänds i så låg grad i unionen. Det bör vara möjligt att hantera dessa frågor genom att främja innovativa program och ekonomiska incitament för att på ett lämpligt sätt beakta kostnaderna och de socioekonomiska och miljömässiga fördelarna med återanvändning av vatten. |
| --- | --- |

(13)

De stora investeringar som krävs för att uppgradera reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse och bristen på ekonomiska incitament till att återanvända vatten inom jordbruket anses höra till orsakerna till att vatten återanvänds i så låg grad i unionen. Det bör vara möjligt att hantera dessa frågor genom att främja innovativa program och ekonomiska incitament för att på ett lämpligt sätt beakta kostnaderna och de socioekonomiska och miljömässiga fördelarna med återanvändning av vatten.

| (14) | Efterlevnaden av minimikrav för återanvändning av vatten bör vara förenlig med unionens vattenpolitik och bidra till att målen för hållbar utveckling i Förenta nationernas Agenda 2030 för hållbar utveckling uppnås, framför allt mål 6, att säkerställa tillgången till och den hållbara förvaltningen av vatten och sanitet för alla samt en betydande ökning av återvinning av vatten och säker återanvändning av vatten globalt i syfte att bidra till uppnåendet av Förenta nationernas mål 12 för hållbar utveckling, om hållbar konsumtion och produktion. Denna förordning bör dessutom syfta till att säkerställa tillämpningen av artikel 37 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, om miljöskydd. |
| --- | --- |

(14)

Efterlevnaden av minimikrav för återanvändning av vatten bör vara förenlig med unionens vattenpolitik och bidra till att målen för hållbar utveckling i Förenta nationernas Agenda 2030 för hållbar utveckling uppnås, framför allt mål 6, att säkerställa tillgången till och den hållbara förvaltningen av vatten och sanitet för alla samt en betydande ökning av återvinning av vatten och säker återanvändning av vatten globalt i syfte att bidra till uppnåendet av Förenta nationernas mål 12 för hållbar utveckling, om hållbar konsumtion och produktion. Denna förordning bör dessutom syfta till att säkerställa tillämpningen av artikel 37 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, om miljöskydd.

| (15) | I vissa fall transporterar och lagrar operatörer av återvinningsanläggningar fortfarande återvunnet vatten bortom återvinningsanläggningens utlopp innan de levererar det till efterföljande aktörer i kedjan, såsom distributionsoperatören för återvunnet vatten eller lagringsoperatören för återvunnet vatten, eller till slutanvändaren. Det är nödvändigt att fastställa efterlevnadspunkten för att klargöra var ansvaret upphör för operatören av återvinningsanläggningen och var ansvaret börjar för nästa aktör i kedjan. |
| --- | --- |

(15)

I vissa fall transporterar och lagrar operatörer av återvinningsanläggningar fortfarande återvunnet vatten bortom återvinningsanläggningens utlopp innan de levererar det till efterföljande aktörer i kedjan, såsom distributionsoperatören för återvunnet vatten eller lagringsoperatören för återvunnet vatten, eller till slutanvändaren. Det är nödvändigt att fastställa efterlevnadspunkten för att klargöra var ansvaret upphör för operatören av återvinningsanläggningen och var ansvaret börjar för nästa aktör i kedjan.

| (16) | Riskhantering bör innefatta en proaktiv identifiering och hantering av risker, och bör omfatta konceptet att producera återvunnet vatten av en bestämd kvalitet som krävs för specifika användningsområden. Riskbedömningen bör grundas på väsentliga riskhanteringskomponenter och bör identifiera eventuella ytterligare krav för vattenkvalitet som är nödvändiga för att säkerställa ett tillräckligt skydd för miljön och för människors och djurs hälsa. I det syftet bör riskhanteringsplaner för återanvändning av vatten säkerställa att återvunnet vatten används och förvaltas på ett säkert sätt och att det inte finns några risker för miljön eller för människors eller djurs hälsa. För att utarbeta sådana riskhanteringsplaner kan befintlig internationell vägledning eller befintliga internationella standarder, såsom ISO 20426:2018 Guidelines for health risk assessment and management for non-potable water reuse, ISO 16075:2015 Guidelines for treated waste water use for irrigation projects, eller Världshälsoorganisationens (WHO) riktlinjer användas. |
| --- | --- |

(16)

Riskhantering bör innefatta en proaktiv identifiering och hantering av risker, och bör omfatta konceptet att producera återvunnet vatten av en bestämd kvalitet som krävs för specifika användningsområden. Riskbedömningen bör grundas på väsentliga riskhanteringskomponenter och bör identifiera eventuella ytterligare krav för vattenkvalitet som är nödvändiga för att säkerställa ett tillräckligt skydd för miljön och för människors och djurs hälsa. I det syftet bör riskhanteringsplaner för återanvändning av vatten säkerställa att återvunnet vatten används och förvaltas på ett säkert sätt och att det inte finns några risker för miljön eller för människors eller djurs hälsa. För att utarbeta sådana riskhanteringsplaner kan befintlig internationell vägledning eller befintliga internationella standarder, såsom ISO 20426:2018 Guidelines for health risk assessment and management for non-potable water reuse, ISO 16075:2015 Guidelines for treated waste water use for irrigation projects, eller Världshälsoorganisationens (WHO) riktlinjer användas.

| (17) | Kvalitetskraven för dricksvatten fastställs i rådets direktiv 98/83/EG (7) Medlemsstaterna bör vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att verksamheter rörande återvinning av vatten inte leder till försämrad dricksvattenkvalitet. Av detta skäl bör riskhanteringsplanen för återanvändning av vatten särskilt uppmärksamma skyddet av vattenförekomster som används för uttag av dricksvatten och av tillhörande säkerhetszoner. |
| --- | --- |

(17)

Kvalitetskraven för dricksvatten fastställs i rådets direktiv 98/83/EG (7) Medlemsstaterna bör vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att verksamheter rörande återvinning av vatten inte leder till försämrad dricksvattenkvalitet. Av detta skäl bör riskhanteringsplanen för återanvändning av vatten särskilt uppmärksamma skyddet av vattenförekomster som används för uttag av dricksvatten och av tillhörande säkerhetszoner.

| (18) | Samarbete och interaktion mellan de olika parter som är involverade i vattenåtervinningsprocessen bör vara en nödvändig förutsättning för att införa reningsförfaranden för återvinning i enlighet med kraven för specifika användningsområden, och för att kunna planera tillhandahållandet av återvunnet vatten i linje med slutanvändarnas efterfrågan. |
| --- | --- |

(18)

Samarbete och interaktion mellan de olika parter som är involverade i vattenåtervinningsprocessen bör vara en nödvändig förutsättning för att införa reningsförfaranden för återvinning i enlighet med kraven för specifika användningsområden, och för att kunna planera tillhandahållandet av återvunnet vatten i linje med slutanvändarnas efterfrågan.

| (19) | För att på ett effektivt sätt skydda miljön och människors och djurs hälsa bör operatörer av återvinningsanläggningar vara primärt ansvariga för det återvunna vattnets kvalitet vid efterlevnadspunkten. I syfte att efterleva de minimikrav som fastställs enligt denna förordning och eventuella ytterligare villkor som fastställs av den behöriga myndigheten bör operatörer av återvinningsanläggningar övervaka det återvunna vattnets kvalitet. Det är därför lämpligt att fastställa minimikrav för övervakning som utgörs av frekvensen för rutinövervakning och tidpunkter och prestationsmål för validitetsövervakning. Vissa krav för rutinövervakning anges i direktiv 91/271/EEG. |
| --- | --- |

(19)

För att på ett effektivt sätt skydda miljön och människors och djurs hälsa bör operatörer av återvinningsanläggningar vara primärt ansvariga för det återvunna vattnets kvalitet vid efterlevnadspunkten. I syfte att efterleva de minimikrav som fastställs enligt denna förordning och eventuella ytterligare villkor som fastställs av den behöriga myndigheten bör operatörer av återvinningsanläggningar övervaka det återvunna vattnets kvalitet. Det är därför lämpligt att fastställa minimikrav för övervakning som utgörs av frekvensen för rutinövervakning och tidpunkter och prestationsmål för validitetsövervakning. Vissa krav för rutinövervakning anges i direktiv 91/271/EEG.

| (20) | Denna förordning bör omfatta återvunnet vatten som erhålls från avloppsvatten som har samlats in i ledningsnät och behandlats i reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse i enlighet med direktiv 91/271/EEG samt genomgår ytterligare rening, antingen i reningsverket för avloppsvatten från tätbebyggelse eller i en återvinningsanläggning, i syfte att uppfylla kraven i bilaga I till denna förordning. I enlighet med direktiv 91/271/EEG behöver det inte finnas ledningsnät för tätorter med mindre än 2 000 personekvivalenter (pe). Dock bör avloppsvatten från tätorter med mindre än 2 000 pe som tillförs ett ledningsnät bli föremål för tillräcklig rening innan det släpps ut i sötvatten eller flodmynningar, i enlighet med direktiv 91/271/EEG. Mot bakgrund av detta bör avloppsvatten från tätorter med mindre än 2 000 pe endast omfattas av denna förordning när det tillförs ett ledningsnät och blir föremål för rening i ett reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse. På samma sätt bör denna förordning inte omfatta biologiskt nedbrytbart industriellt spillvatten från anläggningar inom de industrisektorer som anges i bilaga III till direktiv 91/271/EEG, om inte spillvattnet från dessa anläggningar tillförs ett ledningsnät och blir föremål för rening i ett reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse. |
| --- | --- |

(20)

Denna förordning bör omfatta återvunnet vatten som erhålls från avloppsvatten som har samlats in i ledningsnät och behandlats i reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse i enlighet med direktiv 91/271/EEG samt genomgår ytterligare rening, antingen i reningsverket för avloppsvatten från tätbebyggelse eller i en återvinningsanläggning, i syfte att uppfylla kraven i bilaga I till denna förordning. I enlighet med direktiv 91/271/EEG behöver det inte finnas ledningsnät för tätorter med mindre än 2 000 personekvivalenter (pe). Dock bör avloppsvatten från tätorter med mindre än 2 000 pe som tillförs ett ledningsnät bli föremål för tillräcklig rening innan det släpps ut i sötvatten eller flodmynningar, i enlighet med direktiv 91/271/EEG. Mot bakgrund av detta bör avloppsvatten från tätorter med mindre än 2 000 pe endast omfattas av denna förordning när det tillförs ett ledningsnät och blir föremål för rening i ett reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse. På samma sätt bör denna förordning inte omfatta biologiskt nedbrytbart industriellt spillvatten från anläggningar inom de industrisektorer som anges i bilaga III till direktiv 91/271/EEG, om inte spillvattnet från dessa anläggningar tillförs ett ledningsnät och blir föremål för rening i ett reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse.

| (21) | Återanvändning av renat avloppsvatten från tätbebyggelse för bevattning inom jordbruket är en marknadsdriven åtgärd som baseras på jordbrukssektorns efterfrågan och behov, särskilt i vissa medlemsstater som har brist på vattenresurser. Operatörerna av återvinningsanläggningar och slutanvändarna bör samarbeta för att säkerställa att kvaliteten på det återvunna vatten som producerats i enlighet med minimikvalitetskraven i denna förordning uppfyller slutanvändarnas behov vad gäller kategorier av grödor. I fall där de kvalitetsklasser för vatten som produceras av operatörer av återvinningsanläggningar inte är förenliga med den kategori av grödor och den bevattningsmetod som redan införts i området i fråga, till exempel i ett kollektivt försörjningssystem, kan kraven för vattenkvalitet uppfyllas genom att flera vattenreningsalternativ, i ett senare skede, används var för sig eller i kombination med alternativ som inte innefattar rening, i enlighet med en metod med flera barriärer. |
| --- | --- |

(21)

Återanvändning av renat avloppsvatten från tätbebyggelse för bevattning inom jordbruket är en marknadsdriven åtgärd som baseras på jordbrukssektorns efterfrågan och behov, särskilt i vissa medlemsstater som har brist på vattenresurser. Operatörerna av återvinningsanläggningar och slutanvändarna bör samarbeta för att säkerställa att kvaliteten på det återvunna vatten som producerats i enlighet med minimikvalitetskraven i denna förordning uppfyller slutanvändarnas behov vad gäller kategorier av grödor. I fall där de kvalitetsklasser för vatten som produceras av operatörer av återvinningsanläggningar inte är förenliga med den kategori av grödor och den bevattningsmetod som redan införts i området i fråga, till exempel i ett kollektivt försörjningssystem, kan kraven för vattenkvalitet uppfyllas genom att flera vattenreningsalternativ, i ett senare skede, används var för sig eller i kombination med alternativ som inte innefattar rening, i enlighet med en metod med flera barriärer.

| (22) | För att säkerställa en optimal återanvändning av avloppsvattenresurser från tätbebyggelse bör slutanvändarna få utbildning i syfte att säkerställa att de använder vatten av en lämplig kvalitetsklass för återvunnet vatten. Om en särskild typ av gröda används för okända eller flera ändamål bör återvunnet vatten av den högsta kvalitetsklassen användas, såvida inte lämpliga barriärer används som gör det möjligt att uppnå den kvalitet som krävs. |
| --- | --- |

(22)

För att säkerställa en optimal återanvändning av avloppsvattenresurser från tätbebyggelse bör slutanvändarna få utbildning i syfte att säkerställa att de använder vatten av en lämplig kvalitetsklass för återvunnet vatten. Om en särskild typ av gröda används för okända eller flera ändamål bör återvunnet vatten av den högsta kvalitetsklassen användas, såvida inte lämpliga barriärer används som gör det möjligt att uppnå den kvalitet som krävs.

| (23) | Det är nödvändigt att säkerställa att användningen av återvunnet vatten är säker, för att därigenom uppmuntra återanvändning av vatten på unionsnivå och stärka allmänhetens förtroende för sådan återanvändning. Produktion och tillhandahållande av återvunnet vatten för bevattning inom jordbruket bör därför endast tillåtas på grundval av ett tillstånd som beviljas av medlemsstaternas behöriga myndigheter. För att säkerställa en harmoniserad strategi på unionsnivå, återvunnet vattens spårbarhet och insyn bör de materiella reglerna för sådana tillstånd fastställas på unionsnivå. Detaljerna i förfarandet för att bevilja tillstånd, till exempel utseendet av behöriga myndigheter och tidsfrister, bör emellertid fastställas av medlemsstaterna. Medlemsstaterna bör kunna tillämpa befintliga förfaranden för att bevilja tillstånd, och förfarandena bör anpassas för att beakta de krav som införs genom denna förordning. När medlemsstaterna utser de parter som ska ansvara för utarbetandet av riskhanteringsplanen för återanvändning av vatten och den myndighet som ska vara behörig att bevilja tillstånd för produktion och tillhandahållande av återvunnet vatten bör medlemsstaterna säkerställa att det inte föreligger någon intressekonflikt. |
| --- | --- |

(23)

Det är nödvändigt att säkerställa att användningen av återvunnet vatten är säker, för att därigenom uppmuntra återanvändning av vatten på unionsnivå och stärka allmänhetens förtroende för sådan återanvändning. Produktion och tillhandahållande av återvunnet vatten för bevattning inom jordbruket bör därför endast tillåtas på grundval av ett tillstånd som beviljas av medlemsstaternas behöriga myndigheter. För att säkerställa en harmoniserad strategi på unionsnivå, återvunnet vattens spårbarhet och insyn bör de materiella reglerna för sådana tillstånd fastställas på unionsnivå. Detaljerna i förfarandet för att bevilja tillstånd, till exempel utseendet av behöriga myndigheter och tidsfrister, bör emellertid fastställas av medlemsstaterna. Medlemsstaterna bör kunna tillämpa befintliga förfaranden för att bevilja tillstånd, och förfarandena bör anpassas för att beakta de krav som införs genom denna förordning. När medlemsstaterna utser de parter som ska ansvara för utarbetandet av riskhanteringsplanen för återanvändning av vatten och den myndighet som ska vara behörig att bevilja tillstånd för produktion och tillhandahållande av återvunnet vatten bör medlemsstaterna säkerställa att det inte föreligger någon intressekonflikt.

| (24) | Om en distributionsoperatör för återvunnet vatten och en lagringsoperatör för återvunnet vatten behövs, bör det vara möjligt att underställa dessa operatörer ett krav på tillstånd. Om alla krav för tillstånd är uppfyllda bör den behöriga myndigheten i medlemsstaten bevilja ett tillstånd som innehåller alla nödvändiga villkor och åtgärder som fastställts i riskhanteringsplanen för återanvändning av vatten. |
| --- | --- |

(24)

Om en distributionsoperatör för återvunnet vatten och en lagringsoperatör för återvunnet vatten behövs, bör det vara möjligt att underställa dessa operatörer ett krav på tillstånd. Om alla krav för tillstånd är uppfyllda bör den behöriga myndigheten i medlemsstaten bevilja ett tillstånd som innehåller alla nödvändiga villkor och åtgärder som fastställts i riskhanteringsplanen för återanvändning av vatten.

| (25) | Vid tillämpningen av denna förordning bör det vara möjligt att utföra reningsoperationer och återvinning av avloppsvatten från tätbebyggelse på samma fysiska plats genom att använda samma anläggning eller olika, separata anläggningar. Dessutom bör samma aktör kunna vara både operatör av reningsverket och operatör av återvinningsanläggningen. |
| --- | --- |

(25)

Vid tillämpningen av denna förordning bör det vara möjligt att utföra reningsoperationer och återvinning av avloppsvatten från tätbebyggelse på samma fysiska plats genom att använda samma anläggning eller olika, separata anläggningar. Dessutom bör samma aktör kunna vara både operatör av reningsverket och operatör av återvinningsanläggningen.

| (26) | Behöriga myndigheter bör kontrollera att det återvunna vattnet uppfyller de villkor som anges i det relevanta tillståndet. Vid fall av bristande efterlevnad bör dessa myndigheter kräva att de ansvariga parterna vidtar nödvändiga åtgärder för att säkerställa efterlevnaden för det återvunna vattnet. Tillhandahållandet av återvunnet vatten bör stoppas om bristande efterlevnad orsakar en betydande risk för miljön eller för människors eller djurs hälsa. |
| --- | --- |

(26)

Behöriga myndigheter bör kontrollera att det återvunna vattnet uppfyller de villkor som anges i det relevanta tillståndet. Vid fall av bristande efterlevnad bör dessa myndigheter kräva att de ansvariga parterna vidtar nödvändiga åtgärder för att säkerställa efterlevnaden för det återvunna vattnet. Tillhandahållandet av återvunnet vatten bör stoppas om bristande efterlevnad orsakar en betydande risk för miljön eller för människors eller djurs hälsa.

| (27) | Bestämmelserna i denna förordning är avsedda att komplettera kraven i annan unionslagstiftning, framför allt vad gäller eventuella hälso- och miljörisker.För att säkerställa en helhetsstrategi för att hantera eventuella risker för miljön och för människors och djurs hälsa bör operatörer av återvinningsanläggningar och behöriga myndigheter beakta de krav som fastställs i annan unionslagstiftning, framför allt rådets direktiv 86/278/EEG (8) och 91/676/EEG (9), direktiv 91/271/EEG, 98/83/EG och 2000/60/EG, Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 178/2002 (10), (EG) nr 852/2004 (11), (EG) nr 183/2005 (12), (EG) nr 396/2005 (13) och (EG) nr 1069/2009 (14), Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/7/EG (15), 2006/118/EG (16), 2008/105/EG (17) och 2011/92/EU (18) samt kommissionens förordningar (EG) nr 2073/2005 (19), (EG) nr 1881/2006 (20) och (EU) nr 142/2011 (21). |
| --- | --- |

(27)

Bestämmelserna i denna förordning är avsedda att komplettera kraven i annan unionslagstiftning, framför allt vad gäller eventuella hälso- och miljörisker.För att säkerställa en helhetsstrategi för att hantera eventuella risker för miljön och för människors och djurs hälsa bör operatörer av återvinningsanläggningar och behöriga myndigheter beakta de krav som fastställs i annan unionslagstiftning, framför allt rådets direktiv 86/278/EEG (8) och 91/676/EEG (9), direktiv 91/271/EEG, 98/83/EG och 2000/60/EG, Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 178/2002 (10), (EG) nr 852/2004 (11), (EG) nr 183/2005 (12), (EG) nr 396/2005 (13) och (EG) nr 1069/2009 (14), Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/7/EG (15), 2006/118/EG (16), 2008/105/EG (17) och 2011/92/EU (18) samt kommissionens förordningar (EG) nr 2073/2005 (19), (EG) nr 1881/2006 (20) och (EU) nr 142/2011 (21).

| (28) | Förordning (EG) nr 852/2004 fastställer allmänna regler för livsmedelsföretagare och omfattar produktion, bearbetning, distribution och utsläppande på marknaden av livsmedel. Den förordningen behandlar livsmedlens hälsokvalitet och en av dess viktigaste principer är att det är livsmedelsföretagaren som har det primära ansvaret för livsmedelssäkerheten. Den förordningen stöds också av detaljerad vägledning. I detta sammanhang är kommissionens meddelande om vägledning för hantering av mikrobiologiska risker med färska frukter och grönsaker i primärproduktionen genom god hygien särskilt relevant. De minimikrav för återvunnet vatten som fastställs i denna förordning hindrar inte att livsmedelsföretagare uppnår den vattenkvalitet som krävs för att uppfylla kraven i förordning (EG) nr 852/2004 genom att, i ett senare skede, använda flera vattenreningsalternativ för sig eller i kombination med alternativ som inte innefattar rening. |
| --- | --- |

(28)

Förordning (EG) nr 852/2004 fastställer allmänna regler för livsmedelsföretagare och omfattar produktion, bearbetning, distribution och utsläppande på marknaden av livsmedel. Den förordningen behandlar livsmedlens hälsokvalitet och en av dess viktigaste principer är att det är livsmedelsföretagaren som har det primära ansvaret för livsmedelssäkerheten. Den förordningen stöds också av detaljerad vägledning. I detta sammanhang är kommissionens meddelande om vägledning för hantering av mikrobiologiska risker med färska frukter och grönsaker i primärproduktionen genom god hygien särskilt relevant. De minimikrav för återvunnet vatten som fastställs i denna förordning hindrar inte att livsmedelsföretagare uppnår den vattenkvalitet som krävs för att uppfylla kraven i förordning (EG) nr 852/2004 genom att, i ett senare skede, använda flera vattenreningsalternativ för sig eller i kombination med alternativ som inte innefattar rening.

| (29) | Det finns stor potential för återvinning och återanvändning av renat avloppsvatten. För att främja och uppmuntra till återanvändning av vatten bör angivande av specifika användningsområden inom ramen för denna förordning inte hindra medlemsstaterna från att tillåta att återvunnet vatten används för andra ändamål, inbegripet industri-, service- och miljöändamål, i den utsträckning som det anses nödvändigt med hänsyn till nationella förhållanden och behov, under förutsättning att en hög skyddsnivå för miljön och för människors och djurs hälsa säkerställs. |
| --- | --- |

(29)

Det finns stor potential för återvinning och återanvändning av renat avloppsvatten. För att främja och uppmuntra till återanvändning av vatten bör angivande av specifika användningsområden inom ramen för denna förordning inte hindra medlemsstaterna från att tillåta att återvunnet vatten används för andra ändamål, inbegripet industri-, service- och miljöändamål, i den utsträckning som det anses nödvändigt med hänsyn till nationella förhållanden och behov, under förutsättning att en hög skyddsnivå för miljön och för människors och djurs hälsa säkerställs.

| (30) | Behöriga myndigheter bör samarbeta med andra relevanta myndigheter genom utbyte av information för att säkerställa efterlevnaden av relevanta unionskrav och nationella krav. |
| --- | --- |

(30)

Behöriga myndigheter bör samarbeta med andra relevanta myndigheter genom utbyte av information för att säkerställa efterlevnaden av relevanta unionskrav och nationella krav.

| (31) | För att stärka förtroendet för återanvändning av vatten bör allmänheten informeras. Tillhandahållande av tydlig, fullständig och uppdaterad information om återanvändning av vatten skulle medge ökad insyn och spårbarhet och också vara särskilt användbart för andra relevanta myndigheter för vilka den specifika återanvändningen av vatten får konsekvenser. För att främja återanvändning av vatten och i syfte att göra berörda aktörer medvetna om fördelarna med återanvändning av vatten och därigenom främja acceptansen, bör medlemsstaterna säkerställa att det utarbetas informationskampanjer och medvetandehöjande kampanjer som är anpassade till omfattningen av återanvändningen av vatten. |
| --- | --- |

(31)

För att stärka förtroendet för återanvändning av vatten bör allmänheten informeras. Tillhandahållande av tydlig, fullständig och uppdaterad information om återanvändning av vatten skulle medge ökad insyn och spårbarhet och också vara särskilt användbart för andra relevanta myndigheter för vilka den specifika återanvändningen av vatten får konsekvenser. För att främja återanvändning av vatten och i syfte att göra berörda aktörer medvetna om fördelarna med återanvändning av vatten och därigenom främja acceptansen, bör medlemsstaterna säkerställa att det utarbetas informationskampanjer och medvetandehöjande kampanjer som är anpassade till omfattningen av återanvändningen av vatten.

| (32) | Utbildning av slutanvändare är av största vikt som ett led i arbetet med att genomföra och upprätthålla förebyggande åtgärder. Särskilda förebyggande åtgärder mot människors exponering bör beaktas i riskhanteringsplanen för återanvändning av vatten, däribland användning av personlig skyddsutrustning, handtvätt och personlig hygien. |
| --- | --- |

(32)

Utbildning av slutanvändare är av största vikt som ett led i arbetet med att genomföra och upprätthålla förebyggande åtgärder. Särskilda förebyggande åtgärder mot människors exponering bör beaktas i riskhanteringsplanen för återanvändning av vatten, däribland användning av personlig skyddsutrustning, handtvätt och personlig hygien.

| (33) | Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/4/EG (22) syftar till att garantera rätten till tillgång till miljöinformation i medlemsstaterna i linje med konventionen om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor (23) (Århuskonventionen). I direktiv 2003/4/EG föreskrivs omfattande skyldigheter vad gäller att på begäran ställa miljöinformation till förfogande och aktivt sprida sådan information. Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/2/EG (24) omfattar delning av rumslig information, inbegripet dataset avseende olika miljöfrågor. Det är viktigt att bestämmelserna i denna förordning om tillgången till information och arrangemang för datadelning kompletterar de direktiven och inte skapar ett separat rättssystem. Därför bör bestämmelserna i denna förordning om information till allmänheten och om information som rör övervakning av genomförandet inte påverka tillämpningen av direktiven 2003/4/EG och 2007/2/EG. |
| --- | --- |

(33)

Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/4/EG (22) syftar till att garantera rätten till tillgång till miljöinformation i medlemsstaterna i linje med konventionen om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor (23) (Århuskonventionen). I direktiv 2003/4/EG föreskrivs omfattande skyldigheter vad gäller att på begäran ställa miljöinformation till förfogande och aktivt sprida sådan information. Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/2/EG (24) omfattar delning av rumslig information, inbegripet dataset avseende olika miljöfrågor. Det är viktigt att bestämmelserna i denna förordning om tillgången till information och arrangemang för datadelning kompletterar de direktiven och inte skapar ett separat rättssystem. Därför bör bestämmelserna i denna förordning om information till allmänheten och om information som rör övervakning av genomförandet inte påverka tillämpningen av direktiven 2003/4/EG och 2007/2/EG.

| (34) | Uppgifter från medlemsstaterna är av avgörande betydelse för att göra det möjligt för kommissionen att övervaka och bedöma denna förordning i förhållande till de mål som eftersträvas. |
| --- | --- |

(34)

Uppgifter från medlemsstaterna är av avgörande betydelse för att göra det möjligt för kommissionen att övervaka och bedöma denna förordning i förhållande till de mål som eftersträvas.

| (35) | Enligt punkt 22 i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (25) bör kommissionen utvärdera denna förordning. Utvärderingen bör baseras på de fem kriterierna effektivitet, ändamålsenlighet, relevans, konsekvens och mervärdet för unionen, och ligga till grund för konsekvensbedömningar av eventuella ytterligare åtgärder. Utvärderingen bör ta hänsyn till den vetenskapliga utvecklingen, särskilt när det gäller de potentiella effekterna av nya riskämnen. |
| --- | --- |

(35)

Enligt punkt 22 i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (25) bör kommissionen utvärdera denna förordning. Utvärderingen bör baseras på de fem kriterierna effektivitet, ändamålsenlighet, relevans, konsekvens och mervärdet för unionen, och ligga till grund för konsekvensbedömningar av eventuella ytterligare åtgärder. Utvärderingen bör ta hänsyn till den vetenskapliga utvecklingen, särskilt när det gäller de potentiella effekterna av nya riskämnen.

| (36) | Minimikraven för en säker återanvändning av renat avloppsvatten från tätbebyggelse återspeglar tillgänglig vetenskaplig kunskap och internationellt erkända standarder och rutiner för återanvändning av vatten och garanterar att sådant vatten kan användas på ett säkert sätt för bevattning inom jordbruket, för att därigenom säkerställa en hög skyddsnivå för miljön och för människors och djurs hälsa. Kommissionen bör, mot bakgrund av resultaten från utvärderingen av denna förordning eller närhelst nya vetenskapliga rön och tekniska framsteg så kräver, kunna undersöka behovet av att se över de minimikrav som anges i avsnitt 2 i bilaga I och bör, när så är lämpligt, lägga fram ett lagstiftningsförslag om ändring av denna förordning. |
| --- | --- |

(36)

Minimikraven för en säker återanvändning av renat avloppsvatten från tätbebyggelse återspeglar tillgänglig vetenskaplig kunskap och internationellt erkända standarder och rutiner för återanvändning av vatten och garanterar att sådant vatten kan användas på ett säkert sätt för bevattning inom jordbruket, för att därigenom säkerställa en hög skyddsnivå för miljön och för människors och djurs hälsa. Kommissionen bör, mot bakgrund av resultaten från utvärderingen av denna förordning eller närhelst nya vetenskapliga rön och tekniska framsteg så kräver, kunna undersöka behovet av att se över de minimikrav som anges i avsnitt 2 i bilaga I och bör, när så är lämpligt, lägga fram ett lagstiftningsförslag om ändring av denna förordning.

| (37) | I syfte att anpassa de väsentliga riskhanteringskomponenterna till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen med avseende på att ändra de väsentliga riskhanteringskomponenter som föreskrivs i denna förordning. För att säkerställa ett gott skydd för miljön och för människors och djurs hälsa bör kommissionen dessutom kunna anta delegerade akter som kompletterar de väsentliga riskhanteringskomponenter som föreskrivs i denna förordning genom att fastställa tekniska specifikationer. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inbegripet på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning. För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter. |
| --- | --- |

(37)

I syfte att anpassa de väsentliga riskhanteringskomponenterna till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen med avseende på att ändra de väsentliga riskhanteringskomponenter som föreskrivs i denna förordning. För att säkerställa ett gott skydd för miljön och för människors och djurs hälsa bör kommissionen dessutom kunna anta delegerade akter som kompletterar de väsentliga riskhanteringskomponenter som föreskrivs i denna förordning genom att fastställa tekniska specifikationer. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inbegripet på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning. För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter.

| (38) | För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter för antagandet av detaljerade regler avseende format för och redovisning av den information om övervakningen av genomförandet av denna förordning som ska lämnas av medlemsstaterna samt avseende format för och redovisning av den unionsövergripande översikt som ska utarbetas av Europeiska miljöbyrån. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (26). |
| --- | --- |

(38)

För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter för antagandet av detaljerade regler avseende format för och redovisning av den information om övervakningen av genomförandet av denna förordning som ska lämnas av medlemsstaterna samt avseende format för och redovisning av den unionsövergripande översikt som ska utarbetas av Europeiska miljöbyrån. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (26).

| (39) | Syftet med denna förordning är, bland annat, att skydda miljön samt människors och djurs hälsa. Europeiska unionens domstol har vid flera tillfällen erinrat om att det vore oförenligt med den bindande karaktär som tillkommer direktiv enligt artikel 288 tredje stycket i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt att i princip utesluta enskilda från möjligheten att åberopa de skyldigheter som följer av direktiven. Detta gäller även för en förordning som syftar till att garantera att återvunnet vatten är säkert för bevattning inom jordbruket. |
| --- | --- |

(39)

Syftet med denna förordning är, bland annat, att skydda miljön samt människors och djurs hälsa. Europeiska unionens domstol har vid flera tillfällen erinrat om att det vore oförenligt med den bindande karaktär som tillkommer direktiv enligt artikel 288 tredje stycket i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt att i princip utesluta enskilda från möjligheten att åberopa de skyldigheter som följer av direktiven. Detta gäller även för en förordning som syftar till att garantera att återvunnet vatten är säkert för bevattning inom jordbruket.

| (40) | Medlemsstaterna bör fastställa regler om sanktioner för överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och bör vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de tillämpas. Sanktionerna bör vara effektiva, proportionella och avskräckande. |
| --- | --- |

(40)

Medlemsstaterna bör fastställa regler om sanktioner för överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och bör vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de tillämpas. Sanktionerna bör vara effektiva, proportionella och avskräckande.

| (41) | Eftersom målen för denna förordning, nämligen att skydda miljön och människors och djurs hälsa, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av åtgärdens omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. |
| --- | --- |

(41)

Eftersom målen för denna förordning, nämligen att skydda miljön och människors och djurs hälsa, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av åtgärdens omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

| (42) | Det är nödvändigt att ge medlemsstaterna tillräckligt med tid för att inrätta den administrativa infrastruktur som krävs för att tillämpa denna förordning samt för att operatörerna ska kunna förbereda sig på att tillämpa de nya reglerna. |
| --- | --- |

(42)

Det är nödvändigt att ge medlemsstaterna tillräckligt med tid för att inrätta den administrativa infrastruktur som krävs för att tillämpa denna förordning samt för att operatörerna ska kunna förbereda sig på att tillämpa de nya reglerna.

| (43) | För att i största möjliga utsträckning utveckla och främja återanvändning av på lämpligt sätt renat avloppsvatten samt för att kunna få till stånd en avsevärd förbättring i fråga om tillförlitligheten hos avloppsvatten som renats på lämpligt sätt och i fråga om hållbara användningsmetoder bör unionen stödja forskning och utveckling på området via programmet Horisont Europa. |
| --- | --- |

(43)

För att i största möjliga utsträckning utveckla och främja återanvändning av på lämpligt sätt renat avloppsvatten samt för att kunna få till stånd en avsevärd förbättring i fråga om tillförlitligheten hos avloppsvatten som renats på lämpligt sätt och i fråga om hållbara användningsmetoder bör unionen stödja forskning och utveckling på området via programmet Horisont Europa.

| (44) | Syftet med denna förordning är att uppmuntra en hållbar vattenanvändning. Därför bör kommissionen åta sig att använda unionens program, däribland Life-programmet, för att stödja lokala initiativ som inbegriper återanvändning av på lämpligt sätt renat avloppsvatten. |
| --- | --- |

(44)

Syftet med denna förordning är att uppmuntra en hållbar vattenanvändning. Därför bör kommissionen åta sig att använda unionens program, däribland Life-programmet, för att stödja lokala initiativ som inbegriper återanvändning av på lämpligt sätt renat avloppsvatten.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Innehåll och syfte

1.   I denna förordning fastställs minimikrav för vattenkvalitet och övervakning samt bestämmelser om riskhantering, för en säker användning av återvunnet vatten inom ramen för en integrerad vattenförvaltning.

2.   Syftet med denna förordning är att garantera att återvunnet vatten är säkert för bevattning inom jordbruket för att därigenom, på ett samordnat sätt i hela unionen, säkerställa en hög skyddsnivå för miljön och för människors och djurs hälsa, främja den cirkulära ekonomin, stödja klimatanpassningen och bidra till målen i direktiv 2000/60/EG genom att motverka vattenbrist och det resulterande trycket på vattenresurser, och därigenom också bidra till en effektivt fungerande inre marknad.

Artikel 2

Tillämpningsområde

1.   Denna förordning är tillämplig när renat avloppsvatten från tätbebyggelse återanvänds, i enlighet med artikel 12.1 i direktiv 91/271/EEG, för sådan bevattning inom jordbruket som anges i avsnitt 1 i bilaga I till denna förordning.

2.   En medlemsstat får besluta att det inte är lämpligt att återanvända vatten för bevattning inom jordbruket i ett eller flera av dess avrinningsdistrikt eller i delar därav, med beaktande av följande kriterier:

| a) | De geografiska förhållandena och klimatförhållandena i distriktet eller delar därav. |
| --- | --- |

a)

De geografiska förhållandena och klimatförhållandena i distriktet eller delar därav.

| b) | Belastningarna och statusen på andra vattenresurser, inbegripet den kvantitativa statusen hos grundvattenförekomster enligt direktiv 2000/60/EG. |
| --- | --- |

b)

Belastningarna och statusen på andra vattenresurser, inbegripet den kvantitativa statusen hos grundvattenförekomster enligt direktiv 2000/60/EG.

| c) | Belastningarna och statusen på de ytvattenförekomster i vilka renat avloppsvatten från tätbebyggelse släpps ut. |
| --- | --- |

c)

Belastningarna och statusen på de ytvattenförekomster i vilka renat avloppsvatten från tätbebyggelse släpps ut.

| d) | Miljö- och resurskostnaderna för återvunnet vatten och andra vattenresurser. |
| --- | --- |

d)

Miljö- och resurskostnaderna för återvunnet vatten och andra vattenresurser.

Beslut som fattas enligt första stycket ska vederbörligen motiveras på grundval av de kriterier som avses i det stycket och överlämnas till kommissionen. De ska ses över vid behov, varvid särskild hänsyn ska tas till klimatförändringsprognoser och nationella strategier för klimatanpassning, och minst vart sjätte år med beaktande av de förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt som upprättats enligt direktiv 2000/60/EG.

3.   Genom undantag från punkt 1 kan forskningsprojekt eller pilotprojekt med anknytning till återvinningsanläggningar undantas från denna förordning om den behöriga myndigheten fastställer att följande kriterier är uppfyllda:

| a) | Forskningsprojektet eller pilotprojektet kommer inte att utföras inom en vattenförekomst som används för uttag av dricksvatten eller en tillhörande säkerhetszon som upprättats enligt direktiv 2000/60/EG. |
| --- | --- |

a)

Forskningsprojektet eller pilotprojektet kommer inte att utföras inom en vattenförekomst som används för uttag av dricksvatten eller en tillhörande säkerhetszon som upprättats enligt direktiv 2000/60/EG.

| b) | Forskningsprojektet eller pilotprojektet kommer att övervakas på lämpligt sätt. |
| --- | --- |

b)

Forskningsprojektet eller pilotprojektet kommer att övervakas på lämpligt sätt.

Undantag enligt denna punkt ska begränsas till en period på högst fem år.

Grödor som blir en följd av ett forskningsprojekt eller pilotprojekt som undantagits enligt denna punkt ska inte släppas ut på marknaden.

4.   Denna förordning ska tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av förordning (EG) nr 852/2004 och hindrar inte livsmedelsföretagare från att uppnå den vattenkvalitet som krävs för att uppfylla kraven i den förordningen genom att, i ett senare skede, använda flera vattenreningsalternativ var för sig eller i kombination med alternativ som inte innefattar rening, eller från att använda alternativa vattenkällor för bevattning inom jordbruket.

Artikel 3

Definitioner

I denna förordning gäller följande definitioner:

| 1. | behörig myndighet: en myndighet eller ett organ som utsetts av en medlemsstat för att fullgöra medlemsstatens skyldigheter enligt denna förordning vad gäller beviljande av tillstånd för produktion eller tillhandahållande av återvunnet vatten, vad gäller undantag för forskningsprojekt eller pilotprojekt samt i fråga om kontroller av efterlevnaden. |
| --- | --- |

1.

behörig myndighet: en myndighet eller ett organ som utsetts av en medlemsstat för att fullgöra medlemsstatens skyldigheter enligt denna förordning vad gäller beviljande av tillstånd för produktion eller tillhandahållande av återvunnet vatten, vad gäller undantag för forskningsprojekt eller pilotprojekt samt i fråga om kontroller av efterlevnaden.

behörig myndighet

| 2. | slutanvändare: en fysisk eller juridisk person, oavsett om det är en offentlig eller privat enhet, som använder återvunnet vatten för bevattning inom jordbruket. |
| --- | --- |

2.

slutanvändare: en fysisk eller juridisk person, oavsett om det är en offentlig eller privat enhet, som använder återvunnet vatten för bevattning inom jordbruket.

slutanvändare

| 3. | avloppsvatten från tätbebyggelse: avloppsvatten från tätbebyggelse enligt definitionen i artikel 2.1 i direktiv 91/271/EEG. |
| --- | --- |

3.

avloppsvatten från tätbebyggelse: avloppsvatten från tätbebyggelse enligt definitionen i artikel 2.1 i direktiv 91/271/EEG.

avloppsvatten från tätbebyggelse

| 4. | återvunnet vatten: avloppsvatten från tätbebyggelse som har renats i enlighet med kraven i direktiv 91/271/EEG och som är resultatet av ytterligare rening i en återvinningsanläggning i enlighet med avsnitt 2 i bilaga I till denna förordning. |
| --- | --- |

4.

återvunnet vatten: avloppsvatten från tätbebyggelse som har renats i enlighet med kraven i direktiv 91/271/EEG och som är resultatet av ytterligare rening i en återvinningsanläggning i enlighet med avsnitt 2 i bilaga I till denna förordning.

återvunnet vatten

| 5. | återvinningsanläggning: ett reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse eller annan anläggning som ytterligare renar avloppsvatten från tätbebyggelse, som uppfyller kraven i direktiv 91/271/EEG för att producera vatten som lämpar sig för ett sådant användningsområde som anges i avsnitt 1 i bilaga I till denna förordning. |
| --- | --- |

5.

återvinningsanläggning: ett reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse eller annan anläggning som ytterligare renar avloppsvatten från tätbebyggelse, som uppfyller kraven i direktiv 91/271/EEG för att producera vatten som lämpar sig för ett sådant användningsområde som anges i avsnitt 1 i bilaga I till denna förordning.

återvinningsanläggning

| 6. | operatör av återvinningsanläggning: en fysisk eller juridisk person som företräder en privat enhet eller en offentlig myndighet och som driver eller kontrollerar en återvinningsanläggning. |
| --- | --- |

6.

operatör av återvinningsanläggning: en fysisk eller juridisk person som företräder en privat enhet eller en offentlig myndighet och som driver eller kontrollerar en återvinningsanläggning.

operatör av återvinningsanläggning

| 7. | fara: ett biologiskt, kemiskt, fysikaliskt eller radiologiskt agens som skulle kunna skada människor, djur, grödor eller växter, andra terrestra biota, akvatiska biota, jordmån eller miljön i allmänhet. |
| --- | --- |

7.

fara: ett biologiskt, kemiskt, fysikaliskt eller radiologiskt agens som skulle kunna skada människor, djur, grödor eller växter, andra terrestra biota, akvatiska biota, jordmån eller miljön i allmänhet.

fara

| 8. | risk: sannolikheten för att identifierade faror orsakar skada inom en viss tidsram, inbegripet konsekvensernas allvarlighetsgrad. |
| --- | --- |

8.

risk: sannolikheten för att identifierade faror orsakar skada inom en viss tidsram, inbegripet konsekvensernas allvarlighetsgrad.

risk

| 9. | riskhantering: systematisk hantering som konsekvent säkerställer att återanvändningen av vatten är säker i ett specifikt sammanhang. |
| --- | --- |

9.

riskhantering: systematisk hantering som konsekvent säkerställer att återanvändningen av vatten är säker i ett specifikt sammanhang.

riskhantering

| 10. | förebyggande åtgärd: en lämplig åtgärd eller aktivitet som kan förebygga eller eliminera en hälso- eller miljörisk eller som kan minska en sådan risk till en acceptabel nivå. |
| --- | --- |

10.

förebyggande åtgärd: en lämplig åtgärd eller aktivitet som kan förebygga eller eliminera en hälso- eller miljörisk eller som kan minska en sådan risk till en acceptabel nivå.

förebyggande åtgärd

| 11. | efterlevnadspunkt: den punkt där operatören av en återvinningsanläggning levererar återvunnet vatten till nästa aktör i kedjan. |
| --- | --- |

11.

efterlevnadspunkt: den punkt där operatören av en återvinningsanläggning levererar återvunnet vatten till nästa aktör i kedjan.

efterlevnadspunkt

| 12. | barriär: varje medel, inbegripet fysiska eller processrelaterade steg eller användningsförhållanden, som minskar eller förhindrar en risk för infektion hos människor genom att förhindra att återvunnet vatten kommer i kontakt med produkter som ska förtäras och personer som direkt utsätts för det, eller andra medel som till exempel minskar koncentrationen av mikroorganismer i återvunnet vatten eller förhindrar att de överlever i de produkter som ska förtäras. |
| --- | --- |

12.

barriär: varje medel, inbegripet fysiska eller processrelaterade steg eller användningsförhållanden, som minskar eller förhindrar en risk för infektion hos människor genom att förhindra att återvunnet vatten kommer i kontakt med produkter som ska förtäras och personer som direkt utsätts för det, eller andra medel som till exempel minskar koncentrationen av mikroorganismer i återvunnet vatten eller förhindrar att de överlever i de produkter som ska förtäras.

barriär

| 13. | tillstånd: ett skriftligt tillstånd utfärdat av en behörig myndighet för produktion eller tillhandahållande av återvunnet vatten för bevattning inom jordbruket i enlighet med denna förordning. |
| --- | --- |

13.

tillstånd: ett skriftligt tillstånd utfärdat av en behörig myndighet för produktion eller tillhandahållande av återvunnet vatten för bevattning inom jordbruket i enlighet med denna förordning.

tillstånd

| 14. | ansvarig part: en part som utför en uppgift eller aktivitet i systemet för återanvändning av vatten, inbegripet operatören av återvinningsanläggningen, operatören av reningsverket för avloppsvatten från tätbebyggelse om denna är en annan än operatören av återvinningsanläggningen, den relevanta myndigheten om denna är en annan än den utsedda behöriga myndigheten, distributionsoperatören för återvunnet vatten eller lagringsoperatören för återvunnet vatten. |
| --- | --- |

14.

ansvarig part: en part som utför en uppgift eller aktivitet i systemet för återanvändning av vatten, inbegripet operatören av återvinningsanläggningen, operatören av reningsverket för avloppsvatten från tätbebyggelse om denna är en annan än operatören av återvinningsanläggningen, den relevanta myndigheten om denna är en annan än den utsedda behöriga myndigheten, distributionsoperatören för återvunnet vatten eller lagringsoperatören för återvunnet vatten.

ansvarig part

| 15. | system för återanvändning av vatten: den infrastruktur och andra tekniska element som krävs för produktion, tillhandahållande och användning av återvunnet vatten; det omfattar alla element från inloppet till reningsverket för avloppsvatten från tätbebyggelse till den punkt där återvunnet vatten används för bevattning inom jordbruket, inbegripet, i förekommande fall, infrastruktur för distribution och lagring. |
| --- | --- |

15.

system för återanvändning av vatten: den infrastruktur och andra tekniska element som krävs för produktion, tillhandahållande och användning av återvunnet vatten; det omfattar alla element från inloppet till reningsverket för avloppsvatten från tätbebyggelse till den punkt där återvunnet vatten används för bevattning inom jordbruket, inbegripet, i förekommande fall, infrastruktur för distribution och lagring.

system för återanvändning av vatten

Artikel 4

Skyldigheter för operatörer av återvinningsanläggningar och skyldigheter vad gäller kvaliteten på återvunnet vatten

1.   Operatören av återvinningsanläggningen ska säkerställa att återvunnet vatten avsett för bevattning inom jordbruket som anges i avsnitt 1 i bilaga I, vid efterlevnadspunkten uppfyller följande:

| a) | De minimikrav för vattenkvalitet som anges i avsnitt 2 i bilaga I. |
| --- | --- |

a)

De minimikrav för vattenkvalitet som anges i avsnitt 2 i bilaga I.

| b) | Eventuella ytterligare villkor vad gäller vattenkvalitet som enligt artikel 6.3 c och d fastställts av den behöriga myndigheten i det relevanta tillståndet. |
| --- | --- |

b)

Eventuella ytterligare villkor vad gäller vattenkvalitet som enligt artikel 6.3 c och d fastställts av den behöriga myndigheten i det relevanta tillståndet.

Bortom efterlevnadspunkten ska ansvaret för vattnets kvalitet inte längre vila på operatören av återvinningsanläggningen.

2.   För att säkerställa efterlevnaden i enlighet med punkt 1 ska operatören av återvinningsanläggningen övervaka vattenkvaliteten i enlighet med följande:

| a) | Avsnitt 2 i bilaga I. |
| --- | --- |

a)

Avsnitt 2 i bilaga I.

| b) | Eventuella ytterligare villkor vad gäller övervakning som enligt artikel 6.3 c och d fastställts av den behöriga myndigheten i det relevanta tillståndet. |
| --- | --- |

b)

Eventuella ytterligare villkor vad gäller övervakning som enligt artikel 6.3 c och d fastställts av den behöriga myndigheten i det relevanta tillståndet.

Artikel 5

Riskhantering

1.   För produktion, tillhandahållande och användning av återvunnet vatten ska den behöriga myndigheten säkerställa att det upprättas en riskhanteringsplan för återanvändning av vatten.

En riskhanteringsplan för återanvändning av vatten får omfatta ett eller flera system för återanvändning av vatten.

2.   Riskhanteringsplanen för återanvändning av vatten ska förberedas av operatören av återvinningsanläggningen, andra ansvariga parter och slutanvändare, beroende på vad som är lämpligt. De ansvariga parter som utarbetar riskhanteringsplanen för återanvändning av vatten ska samråda med alla andra relevanta ansvariga parter och med slutanvändarna, beroende på vad som är lämpligt.

3.   Riskhanteringsplanen för återanvändning av vatten ska grunda sig på samtliga de väsentliga riskhanteringskomponenter som anges i bilaga II. Den ska fastställa ansvarsområdena för operatören av återvinningsanläggningen och andra ansvariga parter vad gäller riskhanteringen.

4.   Riskhanteringsplanen för återanvändning av vatten ska särskilt

| a) | fastställa eventuella nödvändiga krav för operatören av återvinningsanläggningen, utöver dem som anges i bilaga I i enlighet med punkt B i bilaga II, för att ytterligare minska eventuella risker före efterlevnadspunkten, |
| --- | --- |

a)

fastställa eventuella nödvändiga krav för operatören av återvinningsanläggningen, utöver dem som anges i bilaga I i enlighet med punkt B i bilaga II, för att ytterligare minska eventuella risker före efterlevnadspunkten,

| b) | identifiera faror, risker och lämpliga förebyggande och/eller möjliga korrigerande åtgärder i enlighet med punkt C i bilaga II, |
| --- | --- |

b)

identifiera faror, risker och lämpliga förebyggande och/eller möjliga korrigerande åtgärder i enlighet med punkt C i bilaga II,

| c) | identifiera ytterligare barriärer i systemet för återanvändning av vatten och fastställa eventuella ytterligare krav som är nödvändiga efter efterlevnadspunkten för att säkerställa att systemet för återanvändning av vatten är säkert, inbegripet, när tillämpligt, villkor för distribution, lagring och användning, samt identifiera vilka parter som ansvarar för att dessa krav uppfylls. |
| --- | --- |

c)

identifiera ytterligare barriärer i systemet för återanvändning av vatten och fastställa eventuella ytterligare krav som är nödvändiga efter efterlevnadspunkten för att säkerställa att systemet för återanvändning av vatten är säkert, inbegripet, när tillämpligt, villkor för distribution, lagring och användning, samt identifiera vilka parter som ansvarar för att dessa krav uppfylls.

5.   Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 13 om ändring av denna förordning i syfte att anpassa de väsentliga riskhanteringskomponenter som anges i bilaga II till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen.

Kommissionen ges också befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 13 om komplettering av denna förordning i syfte att fastställa tekniska specifikationer för de väsentliga riskhanteringskomponenter som anges i bilaga II.

Artikel 6

Skyldigheter som rör tillstånd för återvunnet vatten

1.   Produktion och tillhandahållande av återvunnet vatten som är avsett för bevattning inom jordbruket enligt avsnitt 1 i bilaga I ska vara föremål för ett tillstånd.

2.   Ansvariga parter i systemet för återanvändning av vatten, inbegripet slutanvändaren där så är relevant i enlighet med nationell rätt, ska lämna in en ansökan om ett tillstånd eller om en ändring av ett befintligt tillstånd till den behöriga myndigheten i den medlemsstat i vilken återvinningsanläggningen drivs eller är tänkt att drivas.

3.   Tillståndet ska ange de skyldigheter som operatören av återvinningsanläggningen och, i förekommande fall, andra ansvariga parter har. Tillståndet ska bygga på riskhanteringsplanen för återanvändning av vatten och ska bland annat ange följande:

| a) | Kvalitetsklassen eller kvalitetsklasserna för återvunnet vatten och den användning inom jordbruket för vilken, i enlighet med bilaga I, det återvunna vattnet har ett tillstånd, platsen för användning, återvinningsanläggningarna och uppskattad årlig volym av det återvunna vatten som ska produceras. |
| --- | --- |

a)

Kvalitetsklassen eller kvalitetsklasserna för återvunnet vatten och den användning inom jordbruket för vilken, i enlighet med bilaga I, det återvunna vattnet har ett tillstånd, platsen för användning, återvinningsanläggningarna och uppskattad årlig volym av det återvunna vatten som ska produceras.

| b) | Villkor avseende de minimikrav för vattenkvalitet och övervakning som anges i avsnitt 2 i bilaga I. |
| --- | --- |

b)

Villkor avseende de minimikrav för vattenkvalitet och övervakning som anges i avsnitt 2 i bilaga I.

| c) | Eventuella villkor avseende ytterligare krav på operatören av återvinningsanläggningen som anges i riskhanteringsplanen för återanvändning av vatten. |
| --- | --- |

c)

Eventuella villkor avseende ytterligare krav på operatören av återvinningsanläggningen som anges i riskhanteringsplanen för återanvändning av vatten.

| d) | Eventuella andra villkor som är nödvändiga för att eliminera eventuella oacceptabla risker för miljön och för människors och djurs hälsa så att eventuella risker begränsas till en acceptabel nivå. |
| --- | --- |

d)

Eventuella andra villkor som är nödvändiga för att eliminera eventuella oacceptabla risker för miljön och för människors och djurs hälsa så att eventuella risker begränsas till en acceptabel nivå.

| e) | Tillståndets giltighetsperiod. |
| --- | --- |

e)

Tillståndets giltighetsperiod.

| f) | Efterlevnadspunkten. |
| --- | --- |

f)

Efterlevnadspunkten.

4.   Vid bedömningen av en ansökan ska den behöriga myndigheten samråda och utbyta relevant information med andra relevanta myndigheter, i synnerhet vatten- och hälsomyndigheterna, om de inte utgörs av den behöriga myndigheten, samt med eventuella andra parter som den behöriga myndigheten anser vara relevanta.

5.   Den behöriga myndigheten ska utan dröjsmål besluta huruvida ett tillstånd ska beviljas. Om den behöriga myndigheten på grund av en ansökans komplexitet behöver mer än tolv månader från mottagandet av en fullständig ansökan för att besluta huruvida ett tillstånd ska beviljas, ska den meddela sökanden det förväntade beslutsdatumet.

6.   Tillstånd ska ses över regelbundet och vid behov uppdateras, åtminstone i följande fall:

| a) | Kapaciteten har förändrats avsevärt. |
| --- | --- |

a)

Kapaciteten har förändrats avsevärt.

| b) | Utrustning har uppgraderats. |
| --- | --- |

b)

Utrustning har uppgraderats.

| c) | Ny utrustning eller nya processer har tillkommit. |
| --- | --- |

c)

Ny utrustning eller nya processer har tillkommit.

| d) | Det har skett förändringar i klimatförhållanden eller andra förhållanden som betydligt påverkar ytvattenförekomsters ekologiska status. |
| --- | --- |

d)

Det har skett förändringar i klimatförhållanden eller andra förhållanden som betydligt påverkar ytvattenförekomsters ekologiska status.

7.   Medlemsstaterna får kräva att lagring, distribution och användning av återvunnet vatten ska vara föremål för ett särskilt tillstånd i syfte att tillämpa de ytterligare krav och barriärer som enligt artikel 5.4 identifieras i riskhanteringsplanen för återanvändning av vatten.

Artikel 7

Kontroll av efterlevnaden

1.   Den behöriga myndigheten ska kontrollera om de villkor som anges i tillståndet uppfylls. Kontroller av efterlevnaden ska utföras med användning av följande metoder:

| a) | Kontroller på plats. |
| --- | --- |

a)

Kontroller på plats.

| b) | Övervakningsdata som erhållits i synnerhet enligt denna förordning. |
| --- | --- |

b)

Övervakningsdata som erhållits i synnerhet enligt denna förordning.

| c) | Annan lämplig metod. |
| --- | --- |

c)

Annan lämplig metod.

2.   Vid fall av bristande efterlevnad av de villkor som anges i tillståndet ska den behöriga myndigheten kräva att operatören av återvinningsanläggningen och, i förekommande fall, andra ansvariga parter utan dröjsmål vidtar alla nödvändiga åtgärder för att återställa efterlevnaden och omedelbart underrättar de berörda slutanvändarna.

3.   Om bristande efterlevnad av de villkor som anges i tillståndet utgör en betydande risk för miljön eller människors eller djurs hälsa ska operatören av återvinningsanläggningen eller andra eventuella ansvariga parter omedelbart stoppa tillhandahållandet av det återvunna vattnet till dess att den behöriga myndigheten konstaterar att efterlevnaden har återställts enligt de förfaranden som fastställts i riskhanteringsplanen för återanvändning av vatten, i enlighet med avsnitt 2 punkt a i bilaga I.

4.   Om en incident inträffar som påverkar efterlevnaden av de villkor som anges i tillståndet ska operatören av återvinningsanläggningen eller andra eventuella ansvariga parter omedelbart informera den behöriga myndigheten och andra parter som potentiellt kan påverkas, och meddela den behöriga myndigheten den information som är nödvändig för att bedöma effekten av en sådan incident.

5.   Den behöriga myndigheten ska regelbundet kontrollera att ansvariga parter vidtar de åtgärder och fullgör de uppgifter som anges i riskhanteringsplanen för återanvändning av vatten.

Artikel 8

Samarbete mellan medlemsstater

1.   I fall då återanvändning av vatten har gränsöverskridande betydelse ska medlemsstaterna antingen utse en kontaktpunkt i syfte att denna ska samarbeta med andra medlemsstaters kontaktpunkter och behöriga myndigheter, beroende på vad som är lämpligt, eller använda befintliga strukturer som har sitt upphov i internationella avtal.

Kontaktpunkterna eller de befintliga strukturerna ska ha till uppgift att

| a) | ta emot och vidarebefordra förfrågningar om stöd, |
| --- | --- |

a)

ta emot och vidarebefordra förfrågningar om stöd,

| b) | på begäran tillhandahålla stöd, och |
| --- | --- |

b)

på begäran tillhandahålla stöd, och

| c) | samordna kommunikationen mellan behöriga myndigheter. |
| --- | --- |

c)

samordna kommunikationen mellan behöriga myndigheter.

De behöriga myndigheterna ska, innan de beviljar ett tillstånd, utbyta information om de villkor som anges i artikel 6.3 med kontaktpunkten i den medlemsstat där det återvunna vattnet är avsett att användas.

2.   Medlemsstaterna ska besvara förfrågningar om stöd utan onödigt dröjsmål.

Artikel 9

Information och medvetandehöjande åtgärder

Besparingar av vattenresurser genom återanvändning av vatten ska vara föremål för allmänna medvetandehöjande kampanjer i medlemsstater där återvunnet vatten används för bevattning inom jordbruket. I sådana kampanjer får fördelarna med säker återanvändning av vatten lyftas fram.

Medlemsstaterna i fråga får även anordna informationskampanjer för slutanvändare för att säkerställa en optimal och säker användning av återvunnet vatten och därigenom säkerställa en hög skyddsnivå för miljön och för människors och djurs hälsa.

Medlemsstaterna får anpassa sådana informationskampanjer och medvetandehöjande kampanjer till omfattningen av återanvändningen av vatten.

Artikel 10

Information till allmänheten

1.   Utan att det påverkar tillämpningen av direktiven 2003/4/EG och 2007/2/EG ska de medlemsstater i vilka återvunnet vatten används för bevattning inom jordbruket i enlighet med avsnitt 1 i bilaga I till denna förordning säkerställa att adekvat och uppdaterad information om återanvändning av vatten är tillgänglig för allmänheten, på internet eller på annat sätt. Denna information ska inbegripa följande:

| a) | Kvantitet av och kvalitet på det återvunna vatten som tillhandahålls i enlighet med denna förordning. |
| --- | --- |

a)

Kvantitet av och kvalitet på det återvunna vatten som tillhandahålls i enlighet med denna förordning.

| b) | Den procentandel återvunnet vatten i medlemsstaten som tillhandahålls i enlighet med denna förordning jämfört med den totala mängden renat avloppsvatten från tätbebyggelse, om dessa uppgifter finns tillgängliga. |
| --- | --- |

b)

Den procentandel återvunnet vatten i medlemsstaten som tillhandahålls i enlighet med denna förordning jämfört med den totala mängden renat avloppsvatten från tätbebyggelse, om dessa uppgifter finns tillgängliga.

| c) | Tillstånd som beviljats eller ändrats i enlighet med denna förordning, inbegripet de villkor som fastställts av de behöriga myndigheterna i enlighet med artikel 6.3 i denna förordning. |
| --- | --- |

c)

Tillstånd som beviljats eller ändrats i enlighet med denna förordning, inbegripet de villkor som fastställts av de behöriga myndigheterna i enlighet med artikel 6.3 i denna förordning.

| d) | Resultaten av alla kontroller av efterlevnaden som utförts i enlighet med artikel 7.1 i denna förordning. |
| --- | --- |

d)

Resultaten av alla kontroller av efterlevnaden som utförts i enlighet med artikel 7.1 i denna förordning.

| e) | Kontaktpunkter som utsetts i enlighet med artikel 8.1 i denna förordning. |
| --- | --- |

e)

Kontaktpunkter som utsetts i enlighet med artikel 8.1 i denna förordning.

2.   Den information som anges i punkt 1 ska uppdateras vartannat år.

3.   Medlemsstaterna ska säkerställa att varje beslut som fattas i enlighet med artikel 2.2 görs tillgängligt för allmänheten på internet eller på annat sätt.

Artikel 11

Information om övervakning av genomförandet

1.   Utan att det påverkar tillämpningen av direktiven 2003/4/EG och 2007/2/EG ska de medlemsstater i vilka återvunnet vatten används för bevattning inom jordbruket i enlighet med avsnitt 1 i bilaga I till denna förordning, med hjälp av Europeiska miljöbyrån

| a) | skapa och senast den 26 juni 2026 offentliggöra, och vart sjätte år därefter uppdatera, ett dataset som innehåller information om resultatet av den kontroll av efterlevnaden som utförts i enlighet med artikel 7.1 i denna förordning och annan information som ska göras tillgänglig för allmänheten på internet eller på annat sätt i enlighet med artikel 10 i denna förordning, |
| --- | --- |

a)

skapa och senast den 26 juni 2026 offentliggöra, och vart sjätte år därefter uppdatera, ett dataset som innehåller information om resultatet av den kontroll av efterlevnaden som utförts i enlighet med artikel 7.1 i denna förordning och annan information som ska göras tillgänglig för allmänheten på internet eller på annat sätt i enlighet med artikel 10 i denna förordning,

| b) | skapa, offentliggöra och därefter årligen uppdatera, ett dataset som innehåller information om fall av bristande efterlevnad av de krav som anges i tillståndet, som samlats in i enlighet med artikel 7.1 i denna förordning, samt information om de åtgärder som vidtagits i enlighet med artikel 7.2 och 7.3 i denna förordning. |
| --- | --- |

b)

skapa, offentliggöra och därefter årligen uppdatera, ett dataset som innehåller information om fall av bristande efterlevnad av de krav som anges i tillståndet, som samlats in i enlighet med artikel 7.1 i denna förordning, samt information om de åtgärder som vidtagits i enlighet med artikel 7.2 och 7.3 i denna förordning.

2.   Medlemsstaterna ska säkerställa att kommissionen, Europeiska miljöbyrån och Europeiska centrumet för förebyggande och kontroll av sjukdomar har tillgång till de dataset som avses i punkt 1.

3.   På grundval av de dataset som avses i punkt 1 ska Europeiska miljöbyrån, i samråd med medlemsstaterna, utarbeta, offentliggöra och uppdatera, regelbundet eller på begäran av kommissionen, en unionsomfattande översikt. Denna översikt ska omfatta indikatorer för förordningens utfall, resultat och effekter samt kartor och rapporter från medlemsstaterna.

4.   Kommissionen får genom genomförandeakter fastställa närmare regler om format för och redovisning av den information som ska lämnas i enlighet med punkt 1 samt närmare regler om format för och redovisning av den unionsomfattande översikt som avses i punkt 3. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 14.

5.   Senast den 26 juni 2022 ska kommissionen, i samråd med medlemsstaterna, fastställa riktlinjer till stöd för tillämpningen av denna förordning.

Artikel 12

Utvärdering och översyn

1.   Kommissionen ska, senast den 26 juni 2028 göra en utvärdering av denna förordning. Utvärderingen ska baseras åtminstone på följande:

| a) | Erfarenheterna från denna förordnings genomförande. |
| --- | --- |

a)

Erfarenheterna från denna förordnings genomförande.

| b) | De dataset som skapats av medlemsstaterna i enlighet med artikel 11.1 och den unionsomfattande översikt som utarbetats av Europeiska miljöbyrån i enlighet med artikel 11.3. |
| --- | --- |

b)

De dataset som skapats av medlemsstaterna i enlighet med artikel 11.1 och den unionsomfattande översikt som utarbetats av Europeiska miljöbyrån i enlighet med artikel 11.3.

| c) | Relevanta vetenskapliga, analytiska och epidemiologiska data. |
| --- | --- |

c)

Relevanta vetenskapliga, analytiska och epidemiologiska data.

| d) | Teknisk och vetenskaplig kunskap. |
| --- | --- |

d)

Teknisk och vetenskaplig kunskap.

| e) | WHO:s rekommendationer, om sådana finns tillgängliga, eller andra internationella riktlinjer eller ISO-standarder. |
| --- | --- |

e)

WHO:s rekommendationer, om sådana finns tillgängliga, eller andra internationella riktlinjer eller ISO-standarder.

2.   Vid utvärderingen ska kommissionen särskilt uppmärksamma följande aspekter:

| a) | De minimikrav som anges i bilaga I. |
| --- | --- |

a)

De minimikrav som anges i bilaga I.

| b) | De väsentliga riskhanteringskomponenter som anges i bilaga II. |
| --- | --- |

b)

De väsentliga riskhanteringskomponenter som anges i bilaga II.

| c) | De ytterligare krav som fastställts av behöriga myndigheter enligt artikel 6.3 c och d. |
| --- | --- |

c)

De ytterligare krav som fastställts av behöriga myndigheter enligt artikel 6.3 c och d.

| d) | Effekterna av återanvändning av vatten på miljön och människors och djurs hälsa, inbegripet effekterna av nya riskämnen. |
| --- | --- |

d)

Effekterna av återanvändning av vatten på miljön och människors och djurs hälsa, inbegripet effekterna av nya riskämnen.

3.   Som en del av utvärderingen ska kommissionen bedöma huruvida det är genomförbart att

| a) | utvidga denna förordnings tillämpningsområde till att även omfatta återvunnet vatten avsett för ytterligare specifika användningsområden, däribland återanvändning inom industrin, |
| --- | --- |

a)

utvidga denna förordnings tillämpningsområde till att även omfatta återvunnet vatten avsett för ytterligare specifika användningsområden, däribland återanvändning inom industrin,

| b) | utvidga kraven i denna förordning till att även omfatta indirekt användning av renat avloppsvatten. |
| --- | --- |

b)

utvidga kraven i denna förordning till att även omfatta indirekt användning av renat avloppsvatten.

4.   Kommissionen får, på grundval av resultaten av utvärderingen eller närhelst nya tekniska och vetenskapliga rön så kräver, undersöka behovet av att se över de minimikrav som anges i avsnitt 2 i bilaga I.

5.   Kommissionen ska, när så är lämpligt, lägga fram ett lagstiftningsförslag i syfte att ändra denna förordning.

Artikel 13

Utövande av delegeringen

1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.

2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 5.5 ska ges till kommissionen för en period på fem år från och med den 25 juni 2020. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden på fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.

3.   Den delegering av befogenhet som avses i artikel 5.5 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.

4.   Innan kommissionen antar en delegerad akt ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning.

5.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.

6.   En delegerad akt som antas enligt artikel 5.5 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period på två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.

Artikel 14

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen ska biträdas av den kommitté som inrättats genom direktiv 2000/60/EG. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.

2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.

Om kommittén inte avger något yttrande, ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska tillämpas.

Artikel 15

Sanktioner

Medlemsstaterna ska fastställa regler om sanktioner för överträdelse av bestämmelserna i denna förordning och vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de tillämpas. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna ska till kommissionen anmäla dessa regler och åtgärder senast den 26 juni 2024 samt eventuella ändringar som berör dem.

Artikel 16

Ikraftträdande och tillämpning

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Den ska tillämpas från och med den 26 juni 2023.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 25 maj 2020.

På Europaparlamentets vägnar

D.M. SASSOLI

Ordförande

På rådets vägnar

A. METELKO-ZGOMIĆ

Ordförande

---

(1)  
  EUT C 110, 22.3.2019, s. 94.

1

(2)  
  EUT C 86, 7.3.2019, s. 353.

2

(3)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 12 februari 2019 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av den 7 april 2020 (EUT C 147, 4.5.2020, s. 1). Europaparlamentets ståndpunkt av den 13 maj 2020 (ännu ej offentliggjord i EUT).

3

(4)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (EGT L 327, 22.12.2000, s. 1).

4

(5)  Rådets direktiv 91/271/EEG av den 21 maj 1991 om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse (EGT L 135, 30.5.1991, s. 40).

5

(6)  
  EUT C 9 E, 15.1.2010, s. 33.

6

(7)  Rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998 om kvaliteten på dricksvatten (EGT L 330, 5.12.1998, s. 32).

7

(8)  Rådets direktiv 86/278/EEG av den 12 juni 1986 om skyddet för miljön, särskilt marken, när avloppsslam används i jordbruket (EGT L 181, 4.7.1986, s. 6).

8

(9)  Rådets direktiv 91/676/EEG av den 12 december 1991 om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket (EGT L 375, 31.12.1991, s. 1).

9

(10)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (EGT L 31, 1.2.2002, s. 1).

10

(11)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 852/2004 av den 29 april 2004 om livsmedelshygien (EUT L 139, 30.4.2004, s. 1).

11

(12)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 183/2005 av den 12 januari 2005 om fastställande av krav för foderhygien (EUT L 35, 8.2.2005, s. 1).

12

(13)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 396/2005 av den 23 februari 2005 om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i eller på livsmedel och foder av vegetabiliskt och animaliskt ursprung och om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG (EUT L 70, 16.3.2005, s. 1).

13

(14)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1069/2009 av den 21 oktober 2009 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter och därav framställda produkter som inte är avsedda att användas som livsmedel och om upphävande av förordning (EG) nr 1774/2002 (förordning om animaliska biprodukter) (EUT L 300, 14.11.2009, s. 1).

14

(15)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/7/EG av den 15 februari 2006 om förvaltning av badvattenkvaliteten och om upphävande av direktiv 76/160/EEG (EUT L 64, 4.3.2006, s. 37).

15

(16)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/118/EG av den 12 december 2006 om skydd för grundvatten mot föroreningar och försämring (EUT L 372, 27.12.2006, s. 19).

16

(17)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/105/EG av den 16 december 2008 om miljökvalitetsnormer inom vattenpolitikens område och ändring och senare upphävande av rådets direktiv 82/176/EEG, 83/513/EEG, 84/156/EEG, 84/491/EEG och 86/280/EEG, samt om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG (EUT L 348, 24.12.2008, s. 84).

17

(18)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/92/EU av den 13 december 2011 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (EUT L 26, 28.1.2012, s. 1).

18

(19)  Kommissionens förordning (EG) nr 2073/2005 av den 15 november 2005 om mikrobiologiska kriterier för livsmedel (EUT L 338, 22.12.2005, s. 1).

19

(20)  Kommissionens förordning (EG) nr 1881/2006 av den 19 december 2006 om fastställande av gränsvärden för vissa främmande ämnen i livsmedel (EUT L 364, 20.12.2006, s. 5).

20

(21)  Kommissionens förordning (EU) nr 142/2011 av den 25 februari 2011 om genomförande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1069/2009 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter och därav framställda produkter som inte är avsedda att användas som livsmedel och om genomförande av rådets direktiv 97/78/EG vad gäller vissa prover och produkter som enligt det direktivet är undantagna från veterinärkontroller vid gränsen (EUT L 54, 26.2.2011, s. 1).

21

(22)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/4/EG av den 28 januari 2003 om allmänhetens tillgång till miljöinformation och om upphävande av rådets direktiv 90/313/EEG (EUT L 41, 14.2.2003, s. 26).

22

(23)  
  EUT L 124, 17.5.2005, s. 4.

23

(24)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/2/EG av den 14 mars 2007 om upprättande av en infrastruktur för rumslig information i Europeiska gemenskapen (Inspire) (EUT L 108, 25.4.2007, s. 1).

24

(25)  
  EUT L 123, 12.5.2016, s. 1.

25

(26)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).

26

---

BILAGA I

ANVÄNDNINGSOMRÅDEN OCH MINIMIKRAV

Avsnitt 1.

Användningsområden för återvunnet vatten

Bevattning inom jordbruket

Med bevattning inom jordbruket avses bevattning av följande typer av grödor:

| — | Livsmedelsgrödor som konsumeras råa, dvs. grödor som är avsedda att användas som livsmedel i rått eller obearbetat skick. |
| --- | --- |

—

Livsmedelsgrödor som konsumeras råa, dvs. grödor som är avsedda att användas som livsmedel i rått eller obearbetat skick.

| — | Bearbetade livsmedelsgrödor, dvs. grödor som är avsedda att användas som livsmedel efter en bearbetningsprocess (dvs. tillagade eller industriellt bearbetade). |
| --- | --- |

—

Bearbetade livsmedelsgrödor, dvs. grödor som är avsedda att användas som livsmedel efter en bearbetningsprocess (dvs. tillagade eller industriellt bearbetade).

| — | Andra grödor än livsmedelsgrödor, dvs. grödor som inte är avsedda att användas som livsmedel (till exempel betesmark och grovfoder, fibergrödor, prydnadsgrödor, utsäde, energigrödor och växtmattor). |
| --- | --- |

—

Andra grödor än livsmedelsgrödor, dvs. grödor som inte är avsedda att användas som livsmedel (till exempel betesmark och grovfoder, fibergrödor, prydnadsgrödor, utsäde, energigrödor och växtmattor).

Utan att det påverkar tillämpningen av annan relevant unionsrätt på områdena för miljö och hälsa får medlemsstaterna använda återvunnet vatten inom fler användningsområden, t.ex.

| — | inom industrin, och |
| --- | --- |

—

inom industrin, och

| — | service- och miljöändamål. |
| --- | --- |

—

service- och miljöändamål.

Avsnitt 2.

Minimikrav

Minimikrav för återvunnet vatten avsett för bevattning inom jordbruket

Kvalitetsklasserna för återvunnet vatten samt tillåtna användningsområden och bevattningsmetoder för varje klass anges i tabell 1. Minimikraven för vattenkvalitet anges i punkt a tabell 2. Minimifrekvenser och prestationsmål för övervakning av det återvunna vattnet anges i punkt b tabell 3 (rutinövervakning) och tabell 4 (valideringsövervakning).

Grödor som tillhör en viss kategori ska bevattnas med återvunnet vatten av motsvarande minimikvalitetsklass för återvunnet vatten i enlighet med vad som anges i tabell 1, såvida inte lämpliga ytterligare barriärer enligt artikel 5.4 c används som leder till att de kvalitetskrav som anges i punkt a tabell 2 uppnås. Sådana ytterligare barriärer får baseras på den vägledande förteckning över förebyggande åtgärder som avses i punkt 7 i bilaga II eller i någon annan likvärdig nationell eller internationell standard, t.ex. ISO-standarden 16075–2.

Tabell 1 – Kvalitetsklasser för återvunnet vatten samt tillåten användning inom jordbruket och bevattningsmetod

| Lägsta kvalitetsklass för återvunnet vatten | Kategori av gröda (*1) | Bevattningsmetod |
| --- | --- | --- |
| A | Alla livsmedelsgrödor som konsumeras råa, där de ätliga delarna kommer i direkt kontakt med återvunnet vatten, och rotfrukter som konsumeras råa | Alla bevattningsmetoder |
| B | Livsmedelsgrödor som konsumeras råa där de ätliga delarna produceras ovan mark och inte kommer i direkt kontakt med återvunnet vatten, bearbetade livsmedelsgrödor och andra grödor än livsmedelsgrödor, inbegripet grödor som används som foder åt mjölk- eller köttproducerande djur | Alla bevattningsmetoder |
| C | Livsmedelsgrödor som konsumeras råa där de ätliga delarna produceras ovan mark och inte kommer i direkt kontakt med återvunnet vatten, bearbetade livsmedelsgrödor och andra grödor än livsmedelsgrödor, inbegripet grödor som används som foder åt mjölk- eller köttproducerande djur | Droppbevattning (*2) eller andra bevattningsmetoder som undviker direkt kontakt med de ätliga delarna av grödan |
| D | Industri- och energigrödor samt sådda grödor | Alla bevattningsmetoder (*3) |

Lägsta kvalitetsklass för återvunnet vatten

Kategori av gröda (*1)

Bevattningsmetod

A

Alla livsmedelsgrödor som konsumeras råa, där de ätliga delarna kommer i direkt kontakt med återvunnet vatten, och rotfrukter som konsumeras råa

Alla bevattningsmetoder

B

Livsmedelsgrödor som konsumeras råa där de ätliga delarna produceras ovan mark och inte kommer i direkt kontakt med återvunnet vatten, bearbetade livsmedelsgrödor och andra grödor än livsmedelsgrödor, inbegripet grödor som används som foder åt mjölk- eller köttproducerande djur

Alla bevattningsmetoder

C

Livsmedelsgrödor som konsumeras råa där de ätliga delarna produceras ovan mark och inte kommer i direkt kontakt med återvunnet vatten, bearbetade livsmedelsgrödor och andra grödor än livsmedelsgrödor, inbegripet grödor som används som foder åt mjölk- eller köttproducerande djur

Droppbevattning (*2) eller andra bevattningsmetoder som undviker direkt kontakt med de ätliga delarna av grödan

D

Industri- och energigrödor samt sådda grödor

Alla bevattningsmetoder (*3)

a)   Minimikrav för vattenkvalitet

Tabell 2 – Kvalitetskrav för återvunnet vatten för bevattning inom jordbruket

| Kvalitetsklass för återvunnet vatten | Vägledande tekniskt mål | Kvalitetskrav |
| --- | --- | --- |
| E. coli

  (antal/100 ml) | BOD5

  (mg/l) | TSS
  (mg/l) | Turbiditet
  (NTU) | Annat |
| A | Sekundär behandling, filtrering och desinfektion | ≤ 10 | ≤ 10 | ≤ 10 | ≤ 5 | Legionella spp.: < 1 000 cfu/l om det finns risk för aerosolbildning
  Inälvsnematoder (ägg av inälvsmask): ≤ 1 ägg/l för bevattning av betesmark eller grovfoder |
| B | Sekundär behandling och desinfektion | ≤ 100 | I enlighet med direktiv 91/271/EEG
  (Bilaga I, tabell 1) | I enlighet med direktiv 91/271/EEG
  (Bilaga I, tabell 1) | – |
| C | Sekundär behandling och desinfektion | ≤ 1 000 | – |
| D | Sekundär behandling och desinfektion | ≤ 10 000 | – |

Kvalitetsklass för återvunnet vatten

Vägledande tekniskt mål

Kvalitetskrav

E. coli

(antal/100 ml)

BOD5

(mg/l)

TSS

(mg/l)

Turbiditet

(NTU)

Annat

A

Sekundär behandling, filtrering och desinfektion

≤ 10

≤ 10

≤ 10

≤ 5

Legionella spp.: < 1 000 cfu/l om det finns risk för aerosolbildning

Inälvsnematoder (ägg av inälvsmask): ≤ 1 ägg/l för bevattning av betesmark eller grovfoder

B

Sekundär behandling och desinfektion

≤ 100

I enlighet med direktiv 91/271/EEG

(Bilaga I, tabell 1)

I enlighet med direktiv 91/271/EEG

(Bilaga I, tabell 1)

–

C

Sekundär behandling och desinfektion

≤ 1 000

–

D

Sekundär behandling och desinfektion

≤ 10 000

–

Återvunnet vatten ska anses uppfylla kraven i tabell 2 i fall då de uppmätta värdena för detta återvunna vatten uppfyller samtliga följande kriterier:

| — | De angivna värdena för E. coli, Legionella spp. och inälvsnematoder uppnås i minst 90 % av proven; inget av värdena i proven överskrider den maximala avvikelsegränsen på 1 log-enhet från de angivna värdena för E. coli och Legionella spp. och 100 % av det angivna värdet för inälvsnematoder. |
| --- | --- |

—

De angivna värdena för E. coli, Legionella spp. och inälvsnematoder uppnås i minst 90 % av proven; inget av värdena i proven överskrider den maximala avvikelsegränsen på 1 log-enhet från de angivna värdena för E. coli och Legionella spp. och 100 % av det angivna värdet för inälvsnematoder.

| — | De angivna värdena för BOD5, TSS och turbiditet i klass A uppnås i minst 90 % av proven; inget av värdena i proven överskrider den maximala avvikelsegränsen på 100 % av det angivna värdet. |
| --- | --- |

—

De angivna värdena för BOD5, TSS och turbiditet i klass A uppnås i minst 90 % av proven; inget av värdena i proven överskrider den maximala avvikelsegränsen på 100 % av det angivna värdet.

b)   Minimikrav för övervakning

Operatörer av återvinningsanläggningar ska utföra rutinövervakning för att kontrollera att det återvunna vattnet uppfyller de lägsta kvalitetskrav för vatten som anges i punkt a. Rutinövervakningen ska inkluderas i förfarandena för kontroll av systemet för återanvändning av vatten.

De prov som ska användas för att kontrollera överensstämmelsen med de mikrobiologiska parametrarna vid efterlevnadspunkten ska tas i enlighet med standard EN ISO 19458 eller andra nationella eller internationella standarder som säkerställer likvärdig kvalitet.

Tabell 3 – Minimifrekvenser för rutinövervakning av återvunnet vatten för bevattning inom jordbruket

| | Lägsta övervakningsfrekvens |
| --- | --- |
| Kvalitetsklass för återvunnet vatten | E. coli | BOD5 | TSS | Turbiditet | Legionella spp.
  (i tillämpliga fall) | Inälvsnematoder
  (i tillämpliga fall) |
| A | En gång i veckan | En gång i veckan | En gång i veckan | Kontinuerlig | Två gånger i månaden | Två gånger i månaden eller som operatören av återvinningsanläggningen bestämmer utifrån antalet ägg i det avloppsvatten som tillförs återvinnings-anläggningen. |
| B | En gång i veckan | I enlighet med direktiv 91/271/EEG
  (Bilaga I, avsnitt D) | I enlighet med direktiv 91/271/EEG
  (Bilaga I, avsnitt D) | – |
| C | Två gånger i månaden | – |
| D | Två gånger i månaden | – |

Lägsta övervakningsfrekvens

Kvalitetsklass för återvunnet vatten

E. coli

BOD5

TSS

Turbiditet

Legionella spp.

(i tillämpliga fall)

Inälvsnematoder

(i tillämpliga fall)

A

En gång i veckan

En gång i veckan

En gång i veckan

Kontinuerlig

Två gånger i månaden

Två gånger i månaden eller som operatören av återvinningsanläggningen bestämmer utifrån antalet ägg i det avloppsvatten som tillförs återvinnings-anläggningen.

B

En gång i veckan

I enlighet med direktiv 91/271/EEG

(Bilaga I, avsnitt D)

I enlighet med direktiv 91/271/EEG

(Bilaga I, avsnitt D)

–

C

Två gånger i månaden

–

D

Två gånger i månaden

–

Valideringsövervakning ska utföras innan en ny återvinningsanläggning tas i drift.

Återvinningsanläggningar som redan är i drift och som uppfyller de kvalitetskrav för återvunnet vatten som fastställs i punkt a tabell 2 den 25 juni 2020 ska undantas från det kravet på valideringsövervakning.

Valideringsövervakning ska emellertid alltid utföras när utrustning uppgraderas och när ny utrustning eller nya processer tillkommer.

Valideringsövervakning ska utföras för den kvalitetsklass för återvunnet vatten som innefattar de strängaste kraven, klass A, för att bedöma om prestationsmålen (log10-reduktion) är uppfyllda. Valideringsövervakning ska omfatta övervakning av de indikatormikroorganismer som hör samman med varje grupp av patogener (dvs. bakterier, virus och protozoa). De utvalda indikatormikroorganismerna är E. coli för patogena bakterier, F-specifika kolifager, somatiska kolifager eller kolifager för patogena virus och Clostridium perfringens-sporer eller sporbildande sulfatreducerande bakterier för protozoa. Prestationsmålen (log10-reduktion) för valideringsövervakningen av de utvalda indikatormikroorganismerna anges i tabell 4 och ska vara uppfyllda vid efterlevnadspunkten vad gäller koncentrationerna av orenat avloppsvatten som tillförs reningsverket för avloppsvatten från tätbebyggelse. Minst 90 % av valideringsproven ska nå eller överstiga prestationsmålen.

Om en biologisk indikator inte förekommer i tillräckligt stor mängd i orenat avloppsvatten för att uppnå log10-reduktionen ska avsaknaden av en sådan biologisk indikator i återvunnet vatten innebära att valideringskraven är uppfyllda. Prestationsmålets uppfyllande får fastställas genom analyskontroll, genom att lägga ihop den prestation som fastställts för individuella reningssteg baserat på vetenskapliga belägg för väletablerade standardprocesser, t.ex. offentliggjorda uppgifter från provningsrapporter eller fallstudier, eller som testats i ett laboratorium under kontrollerade förhållanden för innovativ rening.

Tabell 4 – Valideringsövervakning av återvunnet vatten för bevattning inom jordbruket

| Kvalitetsklass för återvunnet vatten | Indikatormikroorganismer (*4) | Prestationsmål för reningskedjan
  (log10-reduktion) |
| --- | --- | --- |
| A | E. coli | ≥ 5,0 |
| Totalt antal kolifager/F-specifika kolifager/somatiska kolifager/kolifager (*5) | ≥ 6,0 |
| Clostridium perfringens-sporer/sporbildande sulfatreducerande bakterier (*6) | ≥ 4,0 (i händelse av Clostridium perfringens-sporer)
  ≥ 5,0 (i händelse av sporbildande sulfatreducerande bakterier) |

Kvalitetsklass för återvunnet vatten

Indikatormikroorganismer (*4)

Prestationsmål för reningskedjan

(log10-reduktion)

A

E. coli

≥ 5,0

Totalt antal kolifager/F-specifika kolifager/somatiska kolifager/kolifager (*5)

≥ 6,0

Clostridium perfringens-sporer/sporbildande sulfatreducerande bakterier (*6)

≥ 4,0 (i händelse av Clostridium perfringens-sporer)

≥ 5,0 (i händelse av sporbildande sulfatreducerande bakterier)

Analysmetoderna för övervakning ska valideras och dokumenteras i enlighet med EN ISO/IEC-17025 eller andra nationella eller internationella standarder som säkerställer likvärdig kvalitet.

---

(*1)  Om samma typ av bevattnad gröda omfattas av flera kategorier i tabell 1 ska den strängaste kategorins krav tillämpas.

(*2)  Droppbevattning är ett system för mikrobevattning som kan leverera vattendroppar eller mycket små vattenstrålar till växterna och som innebär att vatten droppar på marken eller direkt under markytan i mycket små mängder (2–20 liter/timme) från ett system av plaströr med liten diameter som försetts med munstycken som kallas strålare eller droppare.

(*3)  Vad gäller bevattningsmetoder som efterliknar regn bör särskild uppmärksamhet ägnas åt att skydda hälsan för arbetstagare eller andra närvarande personer. I detta syfte ska lämpliga förebyggande åtgärder vidtas.

(*4)  Referenspatogenerna Campylobacter, rotavirus och Cryptosporidium får också användas för valideringsövervakningen i stället för de föreslagna indikatormikroorganismerna. I sådana fall ska följande prestationsmål (log10-reduktion) tillämpas: Campylobacter (≥ 5,0), rotavirus (≥ 6,0) och Cryptosporidium (≥ 5,0).

(*5)  Totalt antal kolifager väljs som den lämpligaste virusindikatorn. Om en analys av det totala antalet kolifager inte är möjlig ska minst en av kolifagerna (F-specifika eller somatiska kolifager) analyseras.

(*6)  
  Clostridium perfringens-sporer väljs som den lämpligaste indikatorn för protozoa. Sporbildande sulfatreducerande bakterier är emellertid ett alternativ om koncentrationen av Clostridium perfringens-sporer inte möjliggör validering av den begärda log10-reduktionen.

---

BILAGA II

| A) | Väsentliga riskhanteringskomponenter
  Riskhantering ska omfatta en proaktiv identifiering och hantering av risker för att säkerställa att återvunnet vatten används och förvaltas på ett säkert sätt och att det inte finns några risker för miljön eller för människors och djurs hälsa. I detta syfte ska en riskhanteringsplan för återanvändning av vatten utarbetas på grundval av följande inslag:






  1. | En beskrivning av hela systemet för återanvändning av vatten, från det att avloppsvattnet tillförs reningsverket för avloppsvatten från tätbebyggelse till användningspunkten, inbegripet avloppsvattnets källor, reningsstegen och de tekniska lösningar som används i återvinningsanläggningen, infrastrukturen för tillhandahållande, distribution och lagring, den avsedda användningen, platsen och perioden för användningen (till exempel om det används under en viss tid eller i vissa fall), bevattningsmetoderna, typen av gröda, andra vattenkällor om en blandning är avsedd att användas, och den volym av återvunnet vatten som ska tillhandahållas. |
| --- | --- | --- |

A)

Väsentliga riskhanteringskomponenter

Riskhantering ska omfatta en proaktiv identifiering och hantering av risker för att säkerställa att återvunnet vatten används och förvaltas på ett säkert sätt och att det inte finns några risker för miljön eller för människors och djurs hälsa. I detta syfte ska en riskhanteringsplan för återanvändning av vatten utarbetas på grundval av följande inslag:

1.

En beskrivning av hela systemet för återanvändning av vatten, från det att avloppsvattnet tillförs reningsverket för avloppsvatten från tätbebyggelse till användningspunkten, inbegripet avloppsvattnets källor, reningsstegen och de tekniska lösningar som används i återvinningsanläggningen, infrastrukturen för tillhandahållande, distribution och lagring, den avsedda användningen, platsen och perioden för användningen (till exempel om det används under en viss tid eller i vissa fall), bevattningsmetoderna, typen av gröda, andra vattenkällor om en blandning är avsedd att användas, och den volym av återvunnet vatten som ska tillhandahållas.

| 2. | Identifiering av alla parter som deltar i systemet för återanvändning av vatten och en tydlig beskrivning av deras roller och ansvarsområden. |
| --- | --- |

2.

Identifiering av alla parter som deltar i systemet för återanvändning av vatten och en tydlig beskrivning av deras roller och ansvarsområden.

| 3. | Identifiering av potentiella faror, framför allt förekomsten av föroreningar och patogener, och risken för farliga händelser såsom fel i reningssystemet, oavsiktliga läckage eller förorening av systemet för återanvändning av vatten. |
| --- | --- |

3.

Identifiering av potentiella faror, framför allt förekomsten av föroreningar och patogener, och risken för farliga händelser såsom fel i reningssystemet, oavsiktliga läckage eller förorening av systemet för återanvändning av vatten.

| 4. | Identifiering av riskutsatta miljöer och befolkningsgrupper och exponeringsvägarna för de identifierade potentiella farorna, med beaktande av specifika miljöfaktorer såsom lokal hydrogeologi, topologi, jordtyp och ekologi, samt faktorer som rör typen av grödor och lantbruks- och bevattningspraxis. Beaktande av tänkbara irreversibla eller långsiktiga negativa miljö- och hälsoeffekter av vattenåtervinningen som stöds av vetenskapliga belägg. |
| --- | --- |

4.

Identifiering av riskutsatta miljöer och befolkningsgrupper och exponeringsvägarna för de identifierade potentiella farorna, med beaktande av specifika miljöfaktorer såsom lokal hydrogeologi, topologi, jordtyp och ekologi, samt faktorer som rör typen av grödor och lantbruks- och bevattningspraxis. Beaktande av tänkbara irreversibla eller långsiktiga negativa miljö- och hälsoeffekter av vattenåtervinningen som stöds av vetenskapliga belägg.

| 5. | En bedömning av risker för miljön och för människors och djurs hälsa, med beaktande av de identifierade potentiella farornas natur, de avsedda användningarnas varaktighet, de identifierade miljöer och befolkningsgrupper som riskerar att exponeras för de farorna och hur allvarliga farornas eventuella effekter är, med beaktande av försiktighetsprincipen, samt all relevant unionslagstiftning och nationell lagstiftning, vägledande dokument och minimikrav avseende livsmedels-, foder- och arbetsplatssäkerhet. Riskbedömningen kan grundas på en genomgång av tillgängliga vetenskapliga studier och uppgifter.
  Riskbedömningen ska omfatta följande inslag:






  a) | En bedömning av risker för miljön, inbegripet samtliga följande moment:






  i) | Bekräftelse av farornas natur, i förekommande fall inbegripet förväntad nolleffektnivå. |
| --- | --- | --- | --- |

5.

En bedömning av risker för miljön och för människors och djurs hälsa, med beaktande av de identifierade potentiella farornas natur, de avsedda användningarnas varaktighet, de identifierade miljöer och befolkningsgrupper som riskerar att exponeras för de farorna och hur allvarliga farornas eventuella effekter är, med beaktande av försiktighetsprincipen, samt all relevant unionslagstiftning och nationell lagstiftning, vägledande dokument och minimikrav avseende livsmedels-, foder- och arbetsplatssäkerhet. Riskbedömningen kan grundas på en genomgång av tillgängliga vetenskapliga studier och uppgifter.

Riskbedömningen ska omfatta följande inslag:

a)

En bedömning av risker för miljön, inbegripet samtliga följande moment:

i)

Bekräftelse av farornas natur, i förekommande fall inbegripet förväntad nolleffektnivå.

| ii) | En bedömning av den potentiella risken för exponering. |
| --- | --- |

ii)

En bedömning av den potentiella risken för exponering.

| iii) | Riskkaraktärisering. |
| --- | --- |

iii)

Riskkaraktärisering.

| b) | En bedömning av risken för människors och djurs hälsa, inbegripet samtliga följande inslag:






  i) | Bekräftelse av farornas natur, i förekommande fall inbegripet dos-responssambandet. |
| --- | --- | --- |

b)

En bedömning av risken för människors och djurs hälsa, inbegripet samtliga följande inslag:

i)

Bekräftelse av farornas natur, i förekommande fall inbegripet dos-responssambandet.

| ii) | En bedömning av det potentiella dos- eller exponeringsintervallet. |
| --- | --- |

ii)

En bedömning av det potentiella dos- eller exponeringsintervallet.

| iii) | Riskkaraktärisering. |
| --- | --- |

iii)

Riskkaraktärisering.

Riskbedömningen får utföras genom en kvalitativ eller semikvantitativ riskbedömning. En kvantitativ riskbedömning ska användas när tillräckligt med stödjande uppgifter finns eller inom projekt med potentiell hög risk för miljön eller folkhälsan.

Som ett minimum ska följande krav och skyldigheter beaktas i riskbedömningen:

| a) | Kravet att minska och förhindra vattenförorening från nitrater i enlighet med direktiv 91/676/EEG. |
| --- | --- |

a)

Kravet att minska och förhindra vattenförorening från nitrater i enlighet med direktiv 91/676/EEG.

| b) | Skyldigheten att se till att skyddade dricksvattenområden uppfyller kraven i direktiv 98/83/EG. |
| --- | --- |

b)

Skyldigheten att se till att skyddade dricksvattenområden uppfyller kraven i direktiv 98/83/EG.

| c) | Kravet att uppfylla de miljömål som anges i direktiv 2000/60/EG. |
| --- | --- |

c)

Kravet att uppfylla de miljömål som anges i direktiv 2000/60/EG.

| d) | Kravet att förhindra förorening av grundvattnet i enlighet med direktiv 2006/118/EG. |
| --- | --- |

d)

Kravet att förhindra förorening av grundvattnet i enlighet med direktiv 2006/118/EG.

| e) | Kravet att uppfylla de miljökvalitetsnormer för prioriterade ämnen och vissa andra förorenande ämnen som anges i direktiv 2008/105/EG. |
| --- | --- |

e)

Kravet att uppfylla de miljökvalitetsnormer för prioriterade ämnen och vissa andra förorenande ämnen som anges i direktiv 2008/105/EG.

| f) | Kravet att uppfylla de miljökvalitetsnormer för föroreningar av nationellt intresse nämligen förorenande ämnen som är typiska för avrinningsområden som anges i direktiv 2000/60/EG. |
| --- | --- |

f)

Kravet att uppfylla de miljökvalitetsnormer för föroreningar av nationellt intresse nämligen förorenande ämnen som är typiska för avrinningsområden som anges i direktiv 2000/60/EG.

| g) | Kravet att uppfylla de kvalitetsnormer för badvatten som anges i direktiv 2006/7/EG. |
| --- | --- |

g)

Kravet att uppfylla de kvalitetsnormer för badvatten som anges i direktiv 2006/7/EG.

| h) | Kraven avseende skyddet för miljön, särskilt marken, när avloppsslam används i jordbruket enligt direktiv 86/278/EEG. |
| --- | --- |

h)

Kraven avseende skyddet för miljön, särskilt marken, när avloppsslam används i jordbruket enligt direktiv 86/278/EEG.

| i) | Kraven avseende livsmedelshygien i förordning (EG) nr 852/2004 och de riktlinjer som anges i kommissionens meddelande om vägledning för hantering av mikrobiologiska risker med färska frukter och grönsaker i primärproduktionen genom god hygien. |
| --- | --- |

i)

Kraven avseende livsmedelshygien i förordning (EG) nr 852/2004 och de riktlinjer som anges i kommissionens meddelande om vägledning för hantering av mikrobiologiska risker med färska frukter och grönsaker i primärproduktionen genom god hygien.

| j) | Kraven avseende foderhygien i förordning (EG) nr 183/2005. |
| --- | --- |

j)

Kraven avseende foderhygien i förordning (EG) nr 183/2005.

| k) | Kravet att uppfylla de relevanta mikrobiologiska kriterier som anges i förordning (EG) nr 2073/2005. |
| --- | --- |

k)

Kravet att uppfylla de relevanta mikrobiologiska kriterier som anges i förordning (EG) nr 2073/2005.

| l) | Kraven avseende de gränsvärden för vissa främmande ämnen i livsmedel som anges i förordning (EG) nr 1881/2006. |
| --- | --- |

l)

Kraven avseende de gränsvärden för vissa främmande ämnen i livsmedel som anges i förordning (EG) nr 1881/2006.

| m) | Kraven avseende de gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i eller på livsmedel och foder som anges i förordning (EG) nr 396/2005. |
| --- | --- |

m)

Kraven avseende de gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i eller på livsmedel och foder som anges i förordning (EG) nr 396/2005.

| n) | Kraven avseende djurhälsa som anges i förordningarna (EG) nr 1069/2009 och (EU) nr 142/2011. |
| --- | --- |

n)

Kraven avseende djurhälsa som anges i förordningarna (EG) nr 1069/2009 och (EU) nr 142/2011.

| B) | Villkor avseende de ytterligare kraven






  6. | Beaktande av de krav för vattenkvalitet och övervakning som tillkommer utöver eller som är striktare än de krav som anges avsnitt 2 i bilaga I, eller både och, när det är nödvändigt och lämpligt för att säkerställa ett tillräckligt skydd för miljön samt för människors och djurs hälsa, i synnerhet när det föreligger tydliga vetenskapliga belägg för att risken härrör från återvunnet vatten och inte från andra källor.
  Beroende på resultatet av riskbedömningen enligt punkt 5 kan sådana ytterligare krav framför allt avse






  a) | tungmetaller, |
| --- | --- | --- | --- |

B)

Villkor avseende de ytterligare kraven

6.

Beaktande av de krav för vattenkvalitet och övervakning som tillkommer utöver eller som är striktare än de krav som anges avsnitt 2 i bilaga I, eller både och, när det är nödvändigt och lämpligt för att säkerställa ett tillräckligt skydd för miljön samt för människors och djurs hälsa, i synnerhet när det föreligger tydliga vetenskapliga belägg för att risken härrör från återvunnet vatten och inte från andra källor.

Beroende på resultatet av riskbedömningen enligt punkt 5 kan sådana ytterligare krav framför allt avse

a)

tungmetaller,

| b) | bekämpningsmedel, |
| --- | --- |

b)

bekämpningsmedel,

| c) | biprodukter från desinfektion, |
| --- | --- |

c)

biprodukter från desinfektion,

| d) | läkemedel, |
| --- | --- |

d)

läkemedel,

| e) | övriga nya riskämnen, däribland mikroföroreningar och mikroplast, |
| --- | --- |

e)

övriga nya riskämnen, däribland mikroföroreningar och mikroplast,

| f) | antimikrobiell resistens. |
| --- | --- |

f)

antimikrobiell resistens.

| C) | Förebyggande åtgärder






  7. | Identifiering av förebyggande åtgärder som redan vidtagits eller som bör vidtas för att begränsa risker så att samtliga identifierade risker kan hanteras på lämpligt sätt. Särskild uppmärksamhet ska ägnas åt vattenförekomster som används för uttag av dricksvatten liksom åt tillhörande säkerhetszoner.
  Sådana förebyggande åtgärder kan omfatta






  a) | åtkomstkontroll, |
| --- | --- | --- | --- |

C)

Förebyggande åtgärder

7.

Identifiering av förebyggande åtgärder som redan vidtagits eller som bör vidtas för att begränsa risker så att samtliga identifierade risker kan hanteras på lämpligt sätt. Särskild uppmärksamhet ska ägnas åt vattenförekomster som används för uttag av dricksvatten liksom åt tillhörande säkerhetszoner.

Sådana förebyggande åtgärder kan omfatta

a)

åtkomstkontroll,

| b) | ytterligare åtgärder för desinfektion eller avlägsnande av föroreningar, |
| --- | --- |

b)

ytterligare åtgärder för desinfektion eller avlägsnande av föroreningar,

| c) | särskild bevattningsteknik som minskar risken för aerosolbildning (till exempel droppbevattning), |
| --- | --- |

c)

särskild bevattningsteknik som minskar risken för aerosolbildning (till exempel droppbevattning),

| d) | särskilda krav för spridarbevattning (t.ex. högsta vindhastighet eller avstånd mellan spridaren och känsliga områden), |
| --- | --- |

d)

särskilda krav för spridarbevattning (t.ex. högsta vindhastighet eller avstånd mellan spridaren och känsliga områden),

| e) | särskilda krav för jordbruksmark (t.ex. en sluttnings lutningsvinkel, markens vattenmättnad och karstområden), |
| --- | --- |

e)

särskilda krav för jordbruksmark (t.ex. en sluttnings lutningsvinkel, markens vattenmättnad och karstområden),

| f) | utplånande av patogener före skörd, |
| --- | --- |

f)

utplånande av patogener före skörd,

| g) | fastställande av minsta säkerhetsavstånd (t.ex. från ytvatten, inbegripet källor för boskap, eller verksamheter såsom vattenbruk, fiskodling, skaldjursvattenbruk, bad eller annan vattenverksamhet), |
| --- | --- |

g)

fastställande av minsta säkerhetsavstånd (t.ex. från ytvatten, inbegripet källor för boskap, eller verksamheter såsom vattenbruk, fiskodling, skaldjursvattenbruk, bad eller annan vattenverksamhet),

| h) | skyltning där bevattning sker, med uppgift om att återvunnet vatten används och att detta inte är lämpat som dricksvatten. |
| --- | --- |

h)

skyltning där bevattning sker, med uppgift om att återvunnet vatten används och att detta inte är lämpat som dricksvatten.

Särskilda förebyggande åtgärder som kan vara relevanta anges i tabell 1.

Tabell 1 – Särskilda förebyggande åtgärder

| Kvalitetsklass för återvunnet vatten | Särskilda förebyggande åtgärder |
| --- | --- |
| A | — | Grisar får inte exponeras för foder som bevattnats med återvunnet vatten om det inte finns tillräckliga uppgifter som styrker att riskerna i ett specifikt fall kan hanteras. |

Kvalitetsklass för återvunnet vatten

Särskilda förebyggande åtgärder

A

—

Grisar får inte exponeras för foder som bevattnats med återvunnet vatten om det inte finns tillräckliga uppgifter som styrker att riskerna i ett specifikt fall kan hanteras.

B

| — | Förbud mot skörd av våta bevattnade eller droppbevattnade grödor. |
| --- | --- |

—

Förbud mot skörd av våta bevattnade eller droppbevattnade grödor.

| — | Undanta diande mjölkboskap från bete tills betesmarken är torr. |
| --- | --- |

—

Undanta diande mjölkboskap från bete tills betesmarken är torr.

| — | Foder måste torkas eller ensileras före förpackning. |
| --- | --- |

—

Foder måste torkas eller ensileras före förpackning.

| — | Grisar får inte exponeras för foder som bevattnats med återvunnet vatten om det inte finns tillräckliga uppgifter som styrker att riskerna i ett specifikt fall kan hanteras. |
| --- | --- |

—

Grisar får inte exponeras för foder som bevattnats med återvunnet vatten om det inte finns tillräckliga uppgifter som styrker att riskerna i ett specifikt fall kan hanteras.

C

| — | Förbud mot skörd av våta bevattnade eller droppbevattnade grödor. |
| --- | --- |

—

Förbud mot skörd av våta bevattnade eller droppbevattnade grödor.

| — | Undanta betande djur från bete under fem dagar efter senaste bevattning. |
| --- | --- |

—

Undanta betande djur från bete under fem dagar efter senaste bevattning.

| — | Foder måste torkas eller ensileras före förpackning. |
| --- | --- |

—

Foder måste torkas eller ensileras före förpackning.

| — | Grisar får inte exponeras för foder som bevattnats med återvunnet vatten om det inte finns tillräckliga uppgifter som styrker att riskerna i ett specifikt fall kan hanteras. |
| --- | --- |

—

Grisar får inte exponeras för foder som bevattnats med återvunnet vatten om det inte finns tillräckliga uppgifter som styrker att riskerna i ett specifikt fall kan hanteras.

D

| — | Förbud mot skörd av våta bevattnade eller droppbevattnade grödor. |
| --- | --- |

—

Förbud mot skörd av våta bevattnade eller droppbevattnade grödor.

| 8. | Adekvata kvalitetskontrollsystem och förfaranden, inbegripet övervakning av återvunnet vatten med avseende på relevanta parametrar, och lämpliga underhållsprogram för utrustning.
  Operatören av återvinningsanläggningen bör inrätta och upprätthålla ett kvalitetsledningssystem som certifierats enligt ISO 9001 eller motsvarande. |
| --- | --- |

8.

Adekvata kvalitetskontrollsystem och förfaranden, inbegripet övervakning av återvunnet vatten med avseende på relevanta parametrar, och lämpliga underhållsprogram för utrustning.

Operatören av återvinningsanläggningen bör inrätta och upprätthålla ett kvalitetsledningssystem som certifierats enligt ISO 9001 eller motsvarande.

| 9. | Miljöövervakningssystem för att säkerställa att återkoppling ges från övervakningen och att alla processer och förfaranden valideras och dokumenteras på lämpligt sätt. |
| --- | --- |

9.

Miljöövervakningssystem för att säkerställa att återkoppling ges från övervakningen och att alla processer och förfaranden valideras och dokumenteras på lämpligt sätt.

| 10. | Lämpliga system för att hantera incidenter och nödsituationer, inbegripet förfaranden för att på lämpligt sätt informera alla berörda parter om sådana händelser, och regelbundna uppdateringar av beredskapsplanen.
  Medlemsstaterna kan använda befintliga internationella riktlinjer eller standarder, som ISO 20426:2018 Guidelines for health risk assessment and management for non-potable water reuse, ISO 16075:2015 Guidelines for treated waste water use for irrigation projects, andra likvärdiga standarder som är godtagbara på internationell nivå, eller WHO-riktlinjer, som verktyg för systematisk identifiering av faror, utvärdering och hantering av risker grundat på en prioriteringsstrategi som tillämpas på hela kedjan (från reningen av avloppsvatten från tätbebyggelse för återanvändning till distributionen och användningen för bevattning inom jordbruket till kontroll av effekterna) och för platsspecifik riskbedömning. |
| --- | --- |

10.

Lämpliga system för att hantera incidenter och nödsituationer, inbegripet förfaranden för att på lämpligt sätt informera alla berörda parter om sådana händelser, och regelbundna uppdateringar av beredskapsplanen.

Medlemsstaterna kan använda befintliga internationella riktlinjer eller standarder, som ISO 20426:2018 Guidelines for health risk assessment and management for non-potable water reuse, ISO 16075:2015 Guidelines for treated waste water use for irrigation projects, andra likvärdiga standarder som är godtagbara på internationell nivå, eller WHO-riktlinjer, som verktyg för systematisk identifiering av faror, utvärdering och hantering av risker grundat på en prioriteringsstrategi som tillämpas på hela kedjan (från reningen av avloppsvatten från tätbebyggelse för återanvändning till distributionen och användningen för bevattning inom jordbruket till kontroll av effekterna) och för platsspecifik riskbedömning.

| 11. | Säkerställa att samordningsmekanismer inrättas bland olika aktörer för att garantera en säker framställning och användning av återvunnet vatten. |
| --- | --- |

11.

Säkerställa att samordningsmekanismer inrättas bland olika aktörer för att garantera en säker framställning och användning av återvunnet vatten.

---

II Icke-lagstiftningsakter

INTERNATIONELLA AVTAL

| 5.6.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 177/56 |
| --- | --- | --- | --- |

5.6.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 177/56

---

RÅDETS BESLUT (EU) 2020/742

av den 29 maj 2020

om ingående av avtalet genom skriftväxling mellan Europeiska unionen och Islamiska republiken Mauretanien om förlängning av protokollet om fastställande av de fiskemöjligheter och den ekonomiska ersättning som föreskrivs i partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska gemenskapen och Islamiska republiken Mauretanien, vilket löper ut den 15 november 2019

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 43 jämförd med artikel 218.6 andra stycket a v,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets godkännande (1), och

av följande skäl:

| (1) | I enlighet med rådets beslut (EU) 2019/1918 (2), undertecknades avtalet genom skriftväxling mellan Europeiska unionen och Islamiska republiken Mauretanien om förlängning av protokollet om fastställande av de fiskemöjligheter och den ekonomiska ersättning som föreskrivs i partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska gemenskapen och Islamiska republiken Mauretanien, vilket löper ut den 15 november 2019 (nedan kallat avtalet genom skriftväxling), den 13 november 2019. |
| --- | --- |

(1)

I enlighet med rådets beslut (EU) 2019/1918 (2), undertecknades avtalet genom skriftväxling mellan Europeiska unionen och Islamiska republiken Mauretanien om förlängning av protokollet om fastställande av de fiskemöjligheter och den ekonomiska ersättning som föreskrivs i partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska gemenskapen och Islamiska republiken Mauretanien, vilket löper ut den 15 november 2019 (nedan kallat avtalet genom skriftväxling), den 13 november 2019.

| (2) | Syftet med avtalet genom skriftväxling är att unionen och Islamiska republiken Mauretanien ska kunna fortsätta att samarbeta för att främja en hållbar fiskeripolitik och ett ansvarsfullt nyttjande av fiskeresurserna i Mauretaniens vatten, och göra det möjligt för unionsfartygen att bedriva fiskeverksamhet i dessa vatten. |
| --- | --- |

(2)

Syftet med avtalet genom skriftväxling är att unionen och Islamiska republiken Mauretanien ska kunna fortsätta att samarbeta för att främja en hållbar fiskeripolitik och ett ansvarsfullt nyttjande av fiskeresurserna i Mauretaniens vatten, och göra det möjligt för unionsfartygen att bedriva fiskeverksamhet i dessa vatten.

| (3) | Avtalet genom skriftväxling bör godkännas. |
| --- | --- |

(3)

Avtalet genom skriftväxling bör godkännas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Avtalet genom skriftväxling mellan Europeiska unionen och Islamiska republiken Mauretanien om förlängning av protokollet om fastställande av de fiskemöjligheter och den ekonomiska ersättning som föreskrivs i partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska gemenskapen och Islamiska republiken Mauretanien, vilket löper ut den 15 november 2019 godkänns härmed på unionens vägnar.

Artikel 2

Rådets ordförande ska på unionens vägnar göra den anmälan som anges i punkt 6 i avtalet genom skriftväxling (3).

Artikel 3

Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.

Utfärdat i Bryssel den 29 maj 2020.

På rådets vägnar

A. METELKO-ZGOMBIĆ

Ordförande

---

(1)  Godkännande av den 13 maj 2020 (ännu ej offentliggjort i EUT).

1

(2)  Rådets beslut (EU) 2019/1918 av den 8 november 2019 om undertecknande, på Europeiska unionens vägnar, och om provisorisk tillämpning av avtalet genom skriftväxling mellan Europeiska unionen och Islamiska republiken Mauretanien om förlängning av protokollet om fastställande av de fiskemöjligheter och den ekonomiska ersättning som föreskrivs i partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska gemenskapen och Islamiska republiken Mauretanien, vilket löper ut den 15 november 2019 (EUT L 297 I, 18.11.2019, s. 1).

2

(3)  Dagen för ikraftträdandet av avtalet genom skriftväxling kommer att offentliggöras av rådets generalsekretariat i Europeiska unionens officiella tidning.

3

Europeiska unionens officiella tidning

---

Rättelser

| 5.6.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 177/58 |
| --- | --- | --- | --- |

5.6.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 177/58

---

Rättelse till rådets genomförandeförordning (EU) 2020/730 av den 3 juni 2020 om genomförande av förordning (EU) 2017/1509 om restriktiva åtgärder mot Demokratiska folkrepubliken Korea

(
  Europeiska unionens officiella tidning L 172 I av den 3 juni 2020
  )

Omslaget och sidan 1:

I stället för:

I stället för

”Rådets genomförandeförordning (EU) 2020/730 av den 3 juni 2020 om genomförande av förordning (EU) 2017/1509 om restriktiva åtgärder mot Demokratiska folkrepubliken Korea”

ska det stå:

ska det stå

”Rådets genomförandeförordning (EU) 2020/730 av den 2 juni 2020 om genomförande av förordning (EU) 2017/1509 om restriktiva åtgärder mot Demokratiska folkrepubliken Korea”

Sidan 1:

I stället för:

I stället för

”Utfärdad i Bryssel den 3 juni 2020.”

ska det stå:

ska det stå

”Utfärdad i Bryssel den 2 juni 2020.”

---