# Den Europæiske Unions L 151/2020

| | ISSN 1977-0634 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 151 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 63. årgang14. maj 2020 |

ISSN 1977-0634

Den Europæiske Unions

Tidende

L 151

Dansk udgave

Retsforskrifter

63. årgang14. maj 2020

---

| Indhold | | II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FORORDNINGER |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/645 af 7. maj 2020 om godkendelse af en væsentlig ændring af varespecifikationen for en betegnelse, der er opført i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (Pataca de Galicia/Patata de Galicia (BGB)) | 1 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/646 af 13. maj 2020 om godkendelse af aktivstoffet lavandulylsenecioat som lavrisikostof, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (
  1
  ) | 3 |
| | | AFGØRELSER |
| | * | Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2020/647 af 11. maj 2020 om tilladelse til Den Italienske Republik til at anvende en særlig foranstaltning, der fraviger artikel 285 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem | 7 |
| | | HENSTILLINGER |
| | * | Kommissionens henstilling (EU) 2020/648 af 13. maj 2020 om vouchers, som passagerer og rejsende får som alternativ til tilbagebetaling af aflyste rejse- og transporttjenester i forbindelse med covid-19-pandemien | 10 |

Indhold

II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

Side

FORORDNINGER

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/645 af 7. maj 2020 om godkendelse af en væsentlig ændring af varespecifikationen for en betegnelse, der er opført i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (Pataca de Galicia/Patata de Galicia (BGB))

1

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/646 af 13. maj 2020 om godkendelse af aktivstoffet lavandulylsenecioat som lavrisikostof, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (
  1
  )

1

3

AFGØRELSER

*

Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2020/647 af 11. maj 2020 om tilladelse til Den Italienske Republik til at anvende en særlig foranstaltning, der fraviger artikel 285 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem

7

HENSTILLINGER

*

Kommissionens henstilling (EU) 2020/648 af 13. maj 2020 om vouchers, som passagerer og rejsende får som alternativ til tilbagebetaling af aflyste rejse- og transporttjenester i forbindelse med covid-19-pandemien

10

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst. |

---

(1)   EØS-relevant tekst.

1

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

II Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

| 14.5.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 151/1 |
| --- | --- | --- | --- |

14.5.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 151/1

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2020/645

af 7. maj 2020

om godkendelse af en væsentlig ændring af varespecifikationen for en betegnelse, der er opført i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (»Pataca de Galicia«/»Patata de Galicia« (BGB))

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21. november 2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (1), særlig artikel 52, stk. 2, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Kommissionen har i overensstemmelse med artikel 53, stk. 1, første afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012 behandlet Spaniens ansøgning om godkendelse af en ændring af varespecifikationen for den beskyttede geografiske betegnelse »Pataca de Galicia«/»Patata de Galicia«, der er registreret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 148/2007 (2), som ændret ved forordning (EU) nr. 1366/2011 (3). |
| --- | --- |

(1)

Kommissionen har i overensstemmelse med artikel 53, stk. 1, første afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012 behandlet Spaniens ansøgning om godkendelse af en ændring af varespecifikationen for den beskyttede geografiske betegnelse »Pataca de Galicia«/»Patata de Galicia«, der er registreret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 148/2007 (2), som ændret ved forordning (EU) nr. 1366/2011 (3).

| (2) | Da der er tale om en væsentlig ændring, jf. artikel 53, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1151/2012, har Kommissionen i medfør af artikel 50, stk. 2, litra a), i samme forordning offentliggjort ændringsansøgningen i Den Europæiske Unions Tidende (4). |
| --- | --- |

(2)

Da der er tale om en væsentlig ændring, jf. artikel 53, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1151/2012, har Kommissionen i medfør af artikel 50, stk. 2, litra a), i samme forordning offentliggjort ændringsansøgningen i Den Europæiske Unions Tidende (4).

| (3) | Da Kommissionen ikke har modtaget indsigelser, jf. artikel 51 i forordning (EU) nr. 1151/2012, skal ændringen af varespecifikationen godkendes — |
| --- | --- |

(3)

Da Kommissionen ikke har modtaget indsigelser, jf. artikel 51 i forordning (EU) nr. 1151/2012, skal ændringen af varespecifikationen godkendes —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Den ændring af varespecifikationen, der er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, og som vedrører betegnelsen »Pataca de Galicia«/»Patata de Galicia« (BGB), godkendes.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 7. maj 2020.

På Kommissionens vegne

For formanden

Janusz WOJCIECHOWSKI

Medlem af Kommissionen

---

(1)  
  EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.

1

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 148/2007 af 15. februar 2007 om registrering af visse betegnelser i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (Geraardsbergse mattentaart (BGB) — Pataca de Galicia eller Patata de Galicia (BGB) — Poniente de Granada (BOB) — Gata-Hurdes (BOB) — Patatas de Prades eller Patates de Prades (BGB) — Mantequilla de Soria (BOB) — Huile d'olive de Nîmes (BOB) — Huile d'olive de Corse eller Huile d'olive de Corse-Oliu di Corsica (BOB) — Clémentine de Corse (BGB) — Agneau de Sisteron (BGB) — Connemara Hill Lamb eller Uain Sléibhe Chonamara (BGB) — Sardegna (BOB) — Carota dell'Altopiano del Fucino (BGB) — Stelvio eller Stilfser (BOB) — Limone Femminello del Gargano (BGB) — Azeitonas de Conserva de Elvas e Campo Maior (BOB) — Chouriça de Carne de Barroso-Montalegre (BGB) — Chouriço de Abóbora de Barroso-Montalegre (BGB) — Sangueira de Barroso-Montalegre (BGB) — Batata de Trás-os-Montes (BGB) — Salpicão de Barroso-Montalegre (BGB) — Alheira de Barroso-Montalegre (BGB) — Cordeiro de Barroso, Anho de Barroso eller Borrego de leite de Barroso (BGB) — Azeite do Alentejo Interior (BOB) — Paio de Beja (BGB) — Linguíça do Baixo Alentejo eller Chouriço de carne do Baixo Alentejo (BGB) — Ekstra deviško oljčno olje Slovenske Istre (BOB)) (EUT L 46 af 16.2.2007, s. 14).

2

(3)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1366/2011 af 19. december 2011 om godkendelse af væsentlige ændringer af varespecifikationen for en betegnelse, der er opført i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser [Pataca de Galicia/Patata de Galicia (BGB)] (EUT L 341 af 22.12.2011, s. 29).

3

(4)  
  EUT C 434 af 27.12.2019, s. 11.

4

---

| 14.5.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 151/3 |
| --- | --- | --- | --- |

14.5.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 151/3

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2020/646

af 13. maj 2020

om godkendelse af aktivstoffet lavandulylsenecioat som lavrisikostof, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 af 21. oktober 2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler og om ophævelse af Rådets direktiv 79/117/EØF og 91/414/EØF (1), særlig artikel 13, stk. 2, sammenholdt med artikel 22, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Den 17. juli 2015 indgav Suterra Europe Biocontrol S.L. i henhold til artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1107/2009 til Italien en ansøgning om godkendelse af aktivstoffet lavandulylsenecioat. |
| --- | --- |

(1)

Den 17. juli 2015 indgav Suterra Europe Biocontrol S.L. i henhold til artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1107/2009 til Italien en ansøgning om godkendelse af aktivstoffet lavandulylsenecioat.

| (2) | I overensstemmelse med forordningens artikel 9, stk. 3, meddelte Italien, som rapporterende medlemsstat, den 29. december 2016 ansøgeren, de øvrige medlemsstater, Kommissionen og Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (»autoriteten«), at ansøgningen kunne antages. |
| --- | --- |

(2)

I overensstemmelse med forordningens artikel 9, stk. 3, meddelte Italien, som rapporterende medlemsstat, den 29. december 2016 ansøgeren, de øvrige medlemsstater, Kommissionen og Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (»autoriteten«), at ansøgningen kunne antages.

| (3) | Den 22. august 2017 forelagde den rapporterende medlemsstat, med kopi til autoriteten, et udkast til en vurderingsrapport for Kommissionen, som indeholdt en vurdering af, hvorvidt aktivstoffet kan forventes at opfylde godkendelseskriterierne i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1107/2009. |
| --- | --- |

(3)

Den 22. august 2017 forelagde den rapporterende medlemsstat, med kopi til autoriteten, et udkast til en vurderingsrapport for Kommissionen, som indeholdt en vurdering af, hvorvidt aktivstoffet kan forventes at opfylde godkendelseskriterierne i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1107/2009.

| (4) | Autoriteten handlede i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1107/2009. I overensstemmelse med artikel 12, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1107/2009 anmodede den ansøgeren om at fremlægge supplerende oplysninger for medlemsstaterne, Kommissionen og autoriteten. Den rapporterende medlemsstats vurdering af de supplerende oplysninger blev den 9. oktober 2018 fremlagt for autoriteten i form af et opdateret udkast til vurderingsrapport. |
| --- | --- |

(4)

Autoriteten handlede i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1107/2009. I overensstemmelse med artikel 12, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1107/2009 anmodede den ansøgeren om at fremlægge supplerende oplysninger for medlemsstaterne, Kommissionen og autoriteten. Den rapporterende medlemsstats vurdering af de supplerende oplysninger blev den 9. oktober 2018 fremlagt for autoriteten i form af et opdateret udkast til vurderingsrapport.

| (5) | Den 4. januar 2019 fremsendte autoriteten sin konklusion (2) om, hvorvidt aktivstoffet lavandulylsenecioat kan forventes at opfylde godkendelseskriterierne i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1107/2009, til ansøgeren, medlemsstaterne og Kommissionen. Autoriteten gjorde sin konklusion tilgængelig for offentligheden. |
| --- | --- |

(5)

Den 4. januar 2019 fremsendte autoriteten sin konklusion (2) om, hvorvidt aktivstoffet lavandulylsenecioat kan forventes at opfylde godkendelseskriterierne i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1107/2009, til ansøgeren, medlemsstaterne og Kommissionen. Autoriteten gjorde sin konklusion tilgængelig for offentligheden.

| (6) | Kommissionen forelagde den 22. oktober 2019 den reviderede vurderingsrapport om lavandulylsenecioat og den 23. marts 2020 et udkast til forordning om godkendelse af lavandulylsenecioat for Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder. |
| --- | --- |

(6)

Kommissionen forelagde den 22. oktober 2019 den reviderede vurderingsrapport om lavandulylsenecioat og den 23. marts 2020 et udkast til forordning om godkendelse af lavandulylsenecioat for Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder.

| (7) | Ansøgeren fik mulighed for at fremsætte bemærkninger til den reviderede vurderingsrapport. |
| --- | --- |

(7)

Ansøgeren fik mulighed for at fremsætte bemærkninger til den reviderede vurderingsrapport.

| (8) | Det er med hensyn til et eller flere repræsentative anvendelsesformål for mindst ét plantebeskyttelsesmiddel, der indeholder aktivstoffet, og navnlig de anvendelsesformål, der er analyseret og beskrevet i den reviderede vurderingsrapport, fastslået, at godkendelseskriterierne i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1107/2009 er opfyldt. |
| --- | --- |

(8)

Det er med hensyn til et eller flere repræsentative anvendelsesformål for mindst ét plantebeskyttelsesmiddel, der indeholder aktivstoffet, og navnlig de anvendelsesformål, der er analyseret og beskrevet i den reviderede vurderingsrapport, fastslået, at godkendelseskriterierne i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1107/2009 er opfyldt.

| (9) | Kommissionen mener endvidere, at lavandulylsenecioat er et lavrisikoaktivstof i henhold til artikel 22 i forordning (EF) nr. 1107/2009. Lavandulylsenecioat er ikke et problematisk stof, og det opfylder de betingelser, der er fastsat i punkt 5.1.3 i bilag II til forordning (EF) nr. 1107/2009. |
| --- | --- |

(9)

Kommissionen mener endvidere, at lavandulylsenecioat er et lavrisikoaktivstof i henhold til artikel 22 i forordning (EF) nr. 1107/2009. Lavandulylsenecioat er ikke et problematisk stof, og det opfylder de betingelser, der er fastsat i punkt 5.1.3 i bilag II til forordning (EF) nr. 1107/2009.

| (10) | Lavandulylsenecioat bør derfor godkendes som lavrisikostof. |
| --- | --- |

(10)

Lavandulylsenecioat bør derfor godkendes som lavrisikostof.

| (11) | Dog er det i henhold til artikel 13, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1107/2009, sammenholdt med samme forordnings artikel 6, og i lyset af den foreliggende videnskabelige og tekniske viden nødvendigt at fastsætte visse betingelser. |
| --- | --- |

(11)

Dog er det i henhold til artikel 13, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1107/2009, sammenholdt med samme forordnings artikel 6, og i lyset af den foreliggende videnskabelige og tekniske viden nødvendigt at fastsætte visse betingelser.

| (12) | I henhold til artikel 13, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1107/2009 bør Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (3) ændres. |
| --- | --- |

(12)

I henhold til artikel 13, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1107/2009 bør Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (3) ændres.

| (13) | Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder — |
| --- | --- |

(13)

Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Godkendelse af aktivstoffet

Godkendelsen af aktivstoffet lavandulylsenecioat, som opført i bilag I, godkendes på de betingelser, der er fastsat i samme bilag.

Artikel 2

Ændringer af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011.

Gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 ændres som angivet i bilag II til nærværende forordning.

Artikel 3

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den Europæiske Unions Tidende

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 13. maj 2020.

På Kommissionens vegne

Ursula VON DER LEYEN

Formand

---

(1)  
  EUT L 309 af 24.11.2009, s. 1.

1

(2)  
  EFSA Journal 2020;18(3):5588.

2

EFSA Journal

(3)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 af 25. maj 2011 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 for så vidt angår listen over godkendte aktivstoffer (EUT L 153 af 11.6.2011, s. 1).

3

---

BILAG I

| Almindeligt anvendt navn, identifikationsnr. | IUPAC-navn | Renhed  (1) | Godkendelsesdato | Udløbsdato for stoffets godkendelse | Særlige bestemmelser |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Lavandulylsenecioat
  CAS-nr.: 23960-07-8
  CIPAC-nr.: ikke relevant | (RS)-5-methyl-2-(prop-1-en-2-yl)hex-4-en-1-yl 3-methylbut-2-enoat | ≥ 894 g/kg | 3. juni 2020 | 3. juni 2035 | Med henblik på gennemførelsen af de i artikel 29, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1107/2009 nævnte ensartede principper skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om lavandulylsenecioat, særlig tillæg I og II.
  Medlemsstaten skal vurdere enhver udvidelse af anvendelsesmønsteret ud over passive automater for at fastslå, om de foreslåede udvidede anvendelsesmønstre opfylder kravene i artikel 29, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1107/2009 og de ensartede principper, der er fastsat i Kommissionens forordning (EU) nr. 546/2011  (2). |

Almindeligt anvendt navn, identifikationsnr.

IUPAC-navn

Renhed  (1)

Godkendelsesdato

Udløbsdato for stoffets godkendelse

Særlige bestemmelser

Lavandulylsenecioat

CAS-nr.: 23960-07-8

CIPAC-nr.: ikke relevant

(RS)-5-methyl-2-(prop-1-en-2-yl)hex-4-en-1-yl 3-methylbut-2-enoat

≥ 894 g/kg

3. juni 2020

3. juni 2035

Med henblik på gennemførelsen af de i artikel 29, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1107/2009 nævnte ensartede principper skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om lavandulylsenecioat, særlig tillæg I og II.

Medlemsstaten skal vurdere enhver udvidelse af anvendelsesmønsteret ud over passive automater for at fastslå, om de foreslåede udvidede anvendelsesmønstre opfylder kravene i artikel 29, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1107/2009 og de ensartede principper, der er fastsat i Kommissionens forordning (EU) nr. 546/2011  (2).

---

(1)  Yderligere oplysninger om aktivstoffernes identitet og specifikation fremgår af den reviderede vurderingsrapport.

(2)  Kommissionens forordning (EU) nr. 546/2011 af 10. juni 2011 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 for så vidt angår ensartede principper for vurdering og godkendelse af plantebeskyttelsesmidler (EUT L 155, 11.6.2011, s. 127).

---

BILAG II

I del D i bilaget til gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 tilføjes følgende:

| »19 | Lavandulylsenecioat
  CAS-nr.: 23960-07-8
  CIPAC-nr.: ikke relevant | (RS)-5-methyl-2-(prop-1-en-2-yl)hex-4-en-1-yl 3-methylbut-2-enoat | ≥ 894 g/kg | 3. juni 2020 | 3. juni 2035 | Med henblik på gennemførelsen af de i artikel 29, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1107/2009 nævnte ensartede principper skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om lavandulylsenecioat, særlig tillæg I og II.
  Medlemsstaten skal vurdere enhver udvidelse af anvendelsesmønsteret ud over passive automater for at fastslå, om de foreslåede udvidede anvendelsesmønstre opfylder kravene i artikel 29, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1107/2009 og de ensartede principper, der er fastsat i Kommissionens forordning (EU) nr. 546/2011 (*1). |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

»19

Lavandulylsenecioat

CAS-nr.: 23960-07-8

CIPAC-nr.: ikke relevant

(RS)-5-methyl-2-(prop-1-en-2-yl)hex-4-en-1-yl 3-methylbut-2-enoat

≥ 894 g/kg

3. juni 2020

3. juni 2035

Med henblik på gennemførelsen af de i artikel 29, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1107/2009 nævnte ensartede principper skal der tages hensyn til konklusionerne i den reviderede vurderingsrapport om lavandulylsenecioat, særlig tillæg I og II.

Medlemsstaten skal vurdere enhver udvidelse af anvendelsesmønsteret ud over passive automater for at fastslå, om de foreslåede udvidede anvendelsesmønstre opfylder kravene i artikel 29, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1107/2009 og de ensartede principper, der er fastsat i Kommissionens forordning (EU) nr. 546/2011 (*1).

---

(*1)  Kommissionens forordning (EU) nr. 546/2011 af 10. juni 2011 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 for så vidt angår ensartede principper for vurdering og godkendelse af plantebeskyttelsesmidler (EUT L 155, 11.6.2011, s. 127).«

*1

---

AFGØRELSER

| 14.5.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 151/7 |
| --- | --- | --- | --- |

14.5.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 151/7

---

RÅDETS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE (EU) 2020/647

af 11. maj 2020

om tilladelse til Den Italienske Republik til at anvende en særlig foranstaltning, der fraviger artikel 285 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (1), særlig artikel 395, stk. 1, første afsnit,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I henhold til artikel 285, stk. 1, i direktiv 2006/112/EF kan de medlemsstater, som ikke har benyttet den i artikel 14 i Rådets direktiv 67/228/EØF (2) omhandlede mulighed, indrømme momsfritagelse til afgiftspligtige personer, hvis årlige omsætning højst er lig med 5 000 EUR eller modværdien heraf i national valuta. |
| --- | --- |

(1)

I henhold til artikel 285, stk. 1, i direktiv 2006/112/EF kan de medlemsstater, som ikke har benyttet den i artikel 14 i Rådets direktiv 67/228/EØF (2) omhandlede mulighed, indrømme momsfritagelse til afgiftspligtige personer, hvis årlige omsætning højst er lig med 5 000 EUR eller modværdien heraf i national valuta.

| (2) | Ved Rådets beslutning 2008/737/EF (3) blev Italien bemyndiget til at anvende en særlig foranstaltning, der fraviger artikel 285 i direktiv 2006/112/EF (»fravigelsesforanstaltningen«), til at indrømme momsfritagelse til afgiftspligtige personer, hvis årlige omsætning højst var lig med 30 000 EUR. Fravigelsesforanstaltningen blev tilladt indtil den 31. december 2010. |
| --- | --- |

(2)

Ved Rådets beslutning 2008/737/EF (3) blev Italien bemyndiget til at anvende en særlig foranstaltning, der fraviger artikel 285 i direktiv 2006/112/EF (»fravigelsesforanstaltningen«), til at indrømme momsfritagelse til afgiftspligtige personer, hvis årlige omsætning højst var lig med 30 000 EUR. Fravigelsesforanstaltningen blev tilladt indtil den 31. december 2010.

| (3) | Ved Rådets gennemførelsesafgørelse 2010/688/EU (4) fik Italien tilladelse til fortsat at anvende fravigelsesforanstaltningen indtil den 31. december 2013. |
| --- | --- |

(3)

Ved Rådets gennemførelsesafgørelse 2010/688/EU (4) fik Italien tilladelse til fortsat at anvende fravigelsesforanstaltningen indtil den 31. december 2013.

| (4) | Ved Rådets gennemførelsesafgørelse 2013/678/EU (5) fik Italien tilladelse til fortsat at anvende fravigelsesforanstaltningen indtil den 31. december 2016. Tærsklen for den årlige omsætning blev hævet til 65 000 EUR. |
| --- | --- |

(4)

Ved Rådets gennemførelsesafgørelse 2013/678/EU (5) fik Italien tilladelse til fortsat at anvende fravigelsesforanstaltningen indtil den 31. december 2016. Tærsklen for den årlige omsætning blev hævet til 65 000 EUR.

| (5) | Ved Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/1988 (6) blev gyldigheden af tilladelsen til at anvende fravigelsesforanstaltningen forlænget til den 31. december 2019 eller til datoen for ikrafttrædelsen af et direktiv om ændring af artikel 281-294 i direktiv 2006/112/EF om særordningen for små virksomheder, alt efter hvilken dato der kom først. Den 18. februar 2020 vedtog Rådet direktiv (EU) 2020/285 (7) om ændring af artikel 281‐294 i direktiv 2006/112/EF for så vidt angår særordningen for små virksomheder. |
| --- | --- |

(5)

Ved Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/1988 (6) blev gyldigheden af tilladelsen til at anvende fravigelsesforanstaltningen forlænget til den 31. december 2019 eller til datoen for ikrafttrædelsen af et direktiv om ændring af artikel 281-294 i direktiv 2006/112/EF om særordningen for små virksomheder, alt efter hvilken dato der kom først. Den 18. februar 2020 vedtog Rådet direktiv (EU) 2020/285 (7) om ændring af artikel 281‐294 i direktiv 2006/112/EF for så vidt angår særordningen for små virksomheder.

| (6) | Ved brev registreret i Kommissionen den 26. juli 2019 anmodede Italien om tilladelse til at fortsætte med at anvende fravigelsesforanstaltningen efter den 31. december 2019 samt om at hæve tærsklen og øge anvendelsesområdet for undtagelsen. |
| --- | --- |

(6)

Ved brev registreret i Kommissionen den 26. juli 2019 anmodede Italien om tilladelse til at fortsætte med at anvende fravigelsesforanstaltningen efter den 31. december 2019 samt om at hæve tærsklen og øge anvendelsesområdet for undtagelsen.

| (7) | Ved brev af 20. september 2019 underrettede Kommissionen i henhold til artikel 395, stk. 2, andet afsnit, i direktiv 2006/112/EF de øvrige medlemsstater om Italiens anmodning. Kommissionen meddelte ved brev af 23. september 2019 Italien, at den rådede over alle de nødvendige oplysninger for at kunne vurdere anmodningen. |
| --- | --- |

(7)

Ved brev af 20. september 2019 underrettede Kommissionen i henhold til artikel 395, stk. 2, andet afsnit, i direktiv 2006/112/EF de øvrige medlemsstater om Italiens anmodning. Kommissionen meddelte ved brev af 23. september 2019 Italien, at den rådede over alle de nødvendige oplysninger for at kunne vurdere anmodningen.

| (8) | Ved brev registreret i Kommissionen den 5. december 2019 ændrede Italien sin anmodning, hvorefter den alene anmodede om tilladelse til fortsat at anvende fravigelsesforanstaltningen indtil den 31. december 2024. |
| --- | --- |

(8)

Ved brev registreret i Kommissionen den 5. december 2019 ændrede Italien sin anmodning, hvorefter den alene anmodede om tilladelse til fortsat at anvende fravigelsesforanstaltningen indtil den 31. december 2024.

| (9) | Ved brev af 10. december 2019 underrettede Kommissionen i henhold til artikel 395, stk. 2, andet afsnit, i direktiv 2006/112/EF de øvrige medlemsstater om Italiens ændrede anmodning. Kommissionen meddelte ved brev af 11. december 2019 Italien, at den rådede over alle de nødvendige oplysninger for at kunne vurdere den ændrede anmodning. |
| --- | --- |

(9)

Ved brev af 10. december 2019 underrettede Kommissionen i henhold til artikel 395, stk. 2, andet afsnit, i direktiv 2006/112/EF de øvrige medlemsstater om Italiens ændrede anmodning. Kommissionen meddelte ved brev af 11. december 2019 Italien, at den rådede over alle de nødvendige oplysninger for at kunne vurdere den ændrede anmodning.

| (10) | Ifølge oplysningerne fra Italien er begrundelserne for fravigelsesforanstaltningen stort set uændrede. Fravigelsesforanstaltningen reducerer den administrative byrde og efterlevelsesomkostningerne for både små virksomheder og skattemyndighederne og bidrager derfor til at forenkle momsopkrævningen. |
| --- | --- |

(10)

Ifølge oplysningerne fra Italien er begrundelserne for fravigelsesforanstaltningen stort set uændrede. Fravigelsesforanstaltningen reducerer den administrative byrde og efterlevelsesomkostningerne for både små virksomheder og skattemyndighederne og bidrager derfor til at forenkle momsopkrævningen.

| (11) | Fravigelsesforanstaltningen er og vil fortsat være frivillig for afgiftspligtige personer. Afgiftspligtige personer vil stadig kunne vælge den almindelige momsordning i henhold til artikel 290 i direktiv 2006/112/EF. |
| --- | --- |

(11)

Fravigelsesforanstaltningen er og vil fortsat være frivillig for afgiftspligtige personer. Afgiftspligtige personer vil stadig kunne vælge den almindelige momsordning i henhold til artikel 290 i direktiv 2006/112/EF.

| (12) | Ifølge de af Italien indgivne oplysninger vil fravigelsesforanstaltningen kun have en ubetydelig indvirkning på Italiens samlede afgiftsprovenu, der opkræves ved det endelige forbrug. |
| --- | --- |

(12)

Ifølge de af Italien indgivne oplysninger vil fravigelsesforanstaltningen kun have en ubetydelig indvirkning på Italiens samlede afgiftsprovenu, der opkræves ved det endelige forbrug.

| (13) | Fravigelsesforanstaltningen vil ikke påvirke Unionens egne indtægter hidrørende fra moms negativt, idet Italien vil foretage en kompensationsberegning som omhandlet i artikel 6 i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89 (8). |
| --- | --- |

(13)

Fravigelsesforanstaltningen vil ikke påvirke Unionens egne indtægter hidrørende fra moms negativt, idet Italien vil foretage en kompensationsberegning som omhandlet i artikel 6 i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89 (8).

| (14) | I betragtning af fravigelsesforanstaltningens mulige positive virkning med hensyn til at mindske den administrative byrde og efterlevelsesomkostningerne for små virksomheder og skattemyndighederne, og eftersom der ikke vil være nogen indvirkning af betydning på de samlede momsindtægter, bør Italien gives tilladelse til at anvende fravigelsesforanstaltningen i endnu en periode. |
| --- | --- |

(14)

I betragtning af fravigelsesforanstaltningens mulige positive virkning med hensyn til at mindske den administrative byrde og efterlevelsesomkostningerne for små virksomheder og skattemyndighederne, og eftersom der ikke vil være nogen indvirkning af betydning på de samlede momsindtægter, bør Italien gives tilladelse til at anvende fravigelsesforanstaltningen i endnu en periode.

| (15) | Tilladelsen til at anvende fravigelsesforanstaltningen bør være tidsbegrænset. Tidsbegrænsningen bør være tilstrækkelig til, at tærsklens effektivitet og hensigtsmæssighed kan vurderes. Endvidere fastsættes det i direktiv (EU) 2020/285, at medlemsstaterne senest den 31. december 2024 skal vedtage og offentliggøre de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme nævnte direktivs artikel 1, og anvende disse love og bestemmelser fra den 1. januar 2025. Der bør derfor gives Italien tilladelse til at anvende fravigelsesforanstaltningen indtil den 31. december 2024. |
| --- | --- |

(15)

Tilladelsen til at anvende fravigelsesforanstaltningen bør være tidsbegrænset. Tidsbegrænsningen bør være tilstrækkelig til, at tærsklens effektivitet og hensigtsmæssighed kan vurderes. Endvidere fastsættes det i direktiv (EU) 2020/285, at medlemsstaterne senest den 31. december 2024 skal vedtage og offentliggøre de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme nævnte direktivs artikel 1, og anvende disse love og bestemmelser fra den 1. januar 2025. Der bør derfor gives Italien tilladelse til at anvende fravigelsesforanstaltningen indtil den 31. december 2024.

| (16) | Med henblik på at sikre, at de mål, der forfølges med fravigelsesforanstaltningen, nås, og at anvendelsen af fravigelsesforanstaltningen ikke skaber retsusikkerhed med hensyn til den indeværende afgiftsperiode, bør denne afgørelse finde anvendelse fra den 1. januar 2020 — |
| --- | --- |

(16)

Med henblik på at sikre, at de mål, der forfølges med fravigelsesforanstaltningen, nås, og at anvendelsen af fravigelsesforanstaltningen ikke skaber retsusikkerhed med hensyn til den indeværende afgiftsperiode, bør denne afgørelse finde anvendelse fra den 1. januar 2020 —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Som en undtagelse fra artikel 285 i direktiv 2006/112/EF gives Italien tilladelse til at momsfritage afgiftspligtige personer, hvis årlige omsætning højst er lig med 65 000 EUR.

Italien kan øge denne tærskel for at fastholde fritagelsens værdi i faste priser.

Artikel 2

Denne afgørelse finder anvendelse fra den 1. januar 2020 til den 31. december 2024.

Artikel 3

Denne afgørelse er rettet til Den Italienske Republik.

Udfærdiget i Bruxelles, den 11. maj 2020.

På Rådets vegne

G. GRLIĆ RADMAN

Formand

---

(1)  
  EUT L 347 af 11.12.2006, s. 1.

1

(2)  Rådets andet direktiv 67/228/EØF af 11. april 1967 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter – Det fælles merværdiafgiftssystems struktur og de nærmere regler for dets anvendelse (EFT 71 af 14.4.1967, s. 1303/67).

2

(3)  Rådets beslutning 2008/737/EF af 15. september 2008 om bemyndigelse af Den Italienske Republik til at anvende en foranstaltning, der fraviger bestemmelserne i artikel 285 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 249 af 18.9.2008, s. 13).

3

(4)  Rådets gennemførelsesafgørelse 2010/688/EU af 15. oktober 2010 om tilladelse til Den Italienske Republik til fortsat at anvende en særlig foranstaltning, der fraviger artikel 285 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 294 af 12.11.2010, s. 12).

4

(5)  Rådets gennemførelsesafgørelse 2013/678/EU af 15. november 2013 om tilladelse til Den Italienske Republik til fortsat at anvende en særlig foranstaltning, der fraviger artikel 285 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 316 af 27.11.2013, s. 35).

5

(6)  Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/1988 af 8. november 2016 om ændring af gennemførelsesafgørelse 2013/678/EU om tilladelse til Den Italienske Republik til fortsat at anvende en særlig foranstaltning, der fraviger artikel 285 i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 306 af 15.11.2016, s. 11).

6

(7)  Rådets direktiv (EU) 2020/285 af 18. februar 2020 om ændring af direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem for så vidt angår særordningen for små virksomheder og forordning (EU) nr. 904/2010 for så vidt angår administrativt samarbejde og udveksling af oplysninger med henblik på at overvåge, om særordningen for små virksomheder anvendes korrekt (EUT L 62 af 2.3.2020, s. 13).

7

(8)  Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89 af 29. maj 1989 om den endelige ordning for ensartet opkrævning af egne indtægter hidrørende fra merværdiafgiften (EFT L 155 af 7.6.1989, s. 9).

8

---

HENSTILLINGER

| 14.5.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 151/10 |
| --- | --- | --- | --- |

14.5.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 151/10

---

KOMMISSIONENS HENSTILLING (EU) 2020/648

af 13. maj 2020

om vouchers, som passagerer og rejsende får som alternativ til tilbagebetaling af aflyste rejse- og transporttjenester i forbindelse med covid-19-pandemien

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Den 30. januar 2020 erklærede Verdenssundhedsorganisationen udbruddet af covid-19 for »en folkesundhedsmæssig krisesituation af international betydning«, og den 11. marts 2020 erklærede den udbruddet for en pandemi (1). Siden den 1. marts 2020 har det haft stadig mere alvorlige og omfattende konsekvenser for indenlandsk og international rejseaktivitet, både forretnings- og fritidsrejser, i Europa og i resten af verden. |
| --- | --- |

(1)

Den 30. januar 2020 erklærede Verdenssundhedsorganisationen udbruddet af covid-19 for »en folkesundhedsmæssig krisesituation af international betydning«, og den 11. marts 2020 erklærede den udbruddet for en pandemi (1). Siden den 1. marts 2020 har det haft stadig mere alvorlige og omfattende konsekvenser for indenlandsk og international rejseaktivitet, både forretnings- og fritidsrejser, i Europa og i resten af verden.

| (2) | Covid-19-pandemien har medført internationale rejseforbud og advarsler eller restriktioner ved grænserne. Dette har ført til et meget stort antal aflysninger, og mange borgere har ikke været i stand til at rejse. De hidtil usete verdensomspændende rejserestriktioner (2) har stort set bragt rejser i Europa og mange andre steder i verden til ophør. Dette har alvorlige konsekvenser for operatører, arrangører af pakkerejser (»arrangører«) og leverandører af andre turistydelser, der indgår som en del af pakkerejser. |
| --- | --- |

(2)

Covid-19-pandemien har medført internationale rejseforbud og advarsler eller restriktioner ved grænserne. Dette har ført til et meget stort antal aflysninger, og mange borgere har ikke været i stand til at rejse. De hidtil usete verdensomspændende rejserestriktioner (2) har stort set bragt rejser i Europa og mange andre steder i verden til ophør. Dette har alvorlige konsekvenser for operatører, arrangører af pakkerejser (»arrangører«) og leverandører af andre turistydelser, der indgår som en del af pakkerejser.

| (3) | Samtidig har mange passagerer og rejsende været påvirket af krisens økonomiske konsekvenser og har oplevet, at deres indkomst er blevet mindre grundet indskrænkningen af den økonomiske aktivitet, hvilket påvirker både arbejdsgivernes og arbejdstagernes fremtidsudsigter (3). |
| --- | --- |

(3)

Samtidig har mange passagerer og rejsende været påvirket af krisens økonomiske konsekvenser og har oplevet, at deres indkomst er blevet mindre grundet indskrænkningen af den økonomiske aktivitet, hvilket påvirker både arbejdsgivernes og arbejdstagernes fremtidsudsigter (3).

| (4) | EU's rejse- og turismesektorer melder om et fald i antallet af bookinger i størrelsesordenen 60-90 % sammenlignet med samme periode sidste år. De rejsendes anmodninger om tilbagebetaling grundet aflysninger overstiger langt antallet af nye bookinger. Ifølge foreløbige skøn fra Sammenslutningen af Nationale Rejsebureauer og -arrangører i Europa (ECTAA) kan covid-19-pandemien medføre tab på 30 mia. EUR (et fald på 60 %) i første kvartal af 2020 og 46 mia. EUR (et fald på 90 %) i andet kvartal sammenlignet med den omsætning, der forventedes på grundlag af tidligere år. |
| --- | --- |

(4)

EU's rejse- og turismesektorer melder om et fald i antallet af bookinger i størrelsesordenen 60-90 % sammenlignet med samme periode sidste år. De rejsendes anmodninger om tilbagebetaling grundet aflysninger overstiger langt antallet af nye bookinger. Ifølge foreløbige skøn fra Sammenslutningen af Nationale Rejsebureauer og -arrangører i Europa (ECTAA) kan covid-19-pandemien medføre tab på 30 mia. EUR (et fald på 60 %) i første kvartal af 2020 og 46 mia. EUR (et fald på 90 %) i andet kvartal sammenlignet med den omsætning, der forventedes på grundlag af tidligere år.

| (5) | Operatører inden for alle transportformer står over for et kraftigt fald i deres virksomhed og en næsten fuldstændigt standsning af deres aktiviteter. Dette fører til reduceret cashflow, som skyldes covid-19-pandemien (4). |
| --- | --- |

(5)

Operatører inden for alle transportformer står over for et kraftigt fald i deres virksomhed og en næsten fuldstændigt standsning af deres aktiviteter. Dette fører til reduceret cashflow, som skyldes covid-19-pandemien (4).

| (6) | Opfyldelsen af betingelserne og kriterierne for, at inddæmningsforanstaltningerne kan ophæves, afhænger i høj grad af data, som udvikler sig over tid, herunder epidemiologiske data. Der findes følgelig ikke nogen klar tidsplan (5) for ophævelsen af nedlukningsforanstaltningerne, som vil gøre det muligt fuldt ud at genoptage aktiviteterne inden for transport og turisme. |
| --- | --- |

(6)

Opfyldelsen af betingelserne og kriterierne for, at inddæmningsforanstaltningerne kan ophæves, afhænger i høj grad af data, som udvikler sig over tid, herunder epidemiologiske data. Der findes følgelig ikke nogen klar tidsplan (5) for ophævelsen af nedlukningsforanstaltningerne, som vil gøre det muligt fuldt ud at genoptage aktiviteterne inden for transport og turisme.

| (7) | I Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 (6), forordning (EF) nr. 1371/2007 (7), forordning (EU) nr. 1177/2010 (8) og forordning (EU) nr. 181/2011 (9) (»EU's forordninger om passagerrettigheder«) er der fastsat passagerrettigheder i tilfælde af aflysninger. I tilfælde af, at en operatør aflyser, skal denne tilbyde passagerne valget mellem tilbagebetaling (refusion) eller omlægning af rejsen (10). Eftersom omlægning af rejsen er svær at tilbyde under de nuværende omstændigheder, står valget i realiteten mellem forskellige former for tilbagebetaling. |
| --- | --- |

(7)

I Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 (6), forordning (EF) nr. 1371/2007 (7), forordning (EU) nr. 1177/2010 (8) og forordning (EU) nr. 181/2011 (9) (»EU's forordninger om passagerrettigheder«) er der fastsat passagerrettigheder i tilfælde af aflysninger. I tilfælde af, at en operatør aflyser, skal denne tilbyde passagerne valget mellem tilbagebetaling (refusion) eller omlægning af rejsen (10). Eftersom omlægning af rejsen er svær at tilbyde under de nuværende omstændigheder, står valget i realiteten mellem forskellige former for tilbagebetaling.

| (8) | Tilbagebetaling af billettens fulde pris skal finde sted inden for syv dage efter passagerens anmodning i tilfælde af luft- og søtransport og transport ad indre vandveje. For bustransport er det 14 dage efter, at tilbuddet er fremsat, eller anmodningen er modtaget, og for jernbanetransport en måned efter anmodningen. Ifølge EU-lovgivningen kan tilbagebetaling finde sted i form af penge eller en voucher. Tilbagebetaling i form af en voucher er dog kun mulig, hvis passageren er indforstået hermed (11). |
| --- | --- |

(8)

Tilbagebetaling af billettens fulde pris skal finde sted inden for syv dage efter passagerens anmodning i tilfælde af luft- og søtransport og transport ad indre vandveje. For bustransport er det 14 dage efter, at tilbuddet er fremsat, eller anmodningen er modtaget, og for jernbanetransport en måned efter anmodningen. Ifølge EU-lovgivningen kan tilbagebetaling finde sted i form af penge eller en voucher. Tilbagebetaling i form af en voucher er dog kun mulig, hvis passageren er indforstået hermed (11).

| (9) | I Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/2302 (12) (»pakkerejsedirektivet«) er det fastsat, at rejsende, hvis deres pakkerejse bliver aflyst pga. »uundgåelige og ekstraordinære omstændigheder«, har ret til fuld refusion af alle betalinger for pakkerejsen hurtigst muligt og under alle omstændigheder senest 14 dage efter, at aftalen om pakkerejsen er opsagt. Arrangøren kan i den forbindelse tilbyde den rejsende tilbagebetaling i form af en voucher. Denne mulighed fratager dog ikke den rejsende retten til at blive tilbagebetalt i penge. |
| --- | --- |

(9)

I Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/2302 (12) (»pakkerejsedirektivet«) er det fastsat, at rejsende, hvis deres pakkerejse bliver aflyst pga. »uundgåelige og ekstraordinære omstændigheder«, har ret til fuld refusion af alle betalinger for pakkerejsen hurtigst muligt og under alle omstændigheder senest 14 dage efter, at aftalen om pakkerejsen er opsagt. Arrangøren kan i den forbindelse tilbyde den rejsende tilbagebetaling i form af en voucher. Denne mulighed fratager dog ikke den rejsende retten til at blive tilbagebetalt i penge.

| (10) | Hvis der foretages ændringer af en aftale om en pakkerejse (f.eks. udskydelse), eller der tilbydes en erstatningspakkerejse (13), og hvis disse ændringer eller erstatningspakkerejsen resulterer i, at den rejsende accepterer en pakke af en ringere værdi eller kvalitet (14) eller opsiger aftalen (15), kan arrangøren også tilbyde en voucher, forudsat at den rejsende ikke fratages deres ret til tilbagebetaling i penge. |
| --- | --- |

(10)

Hvis der foretages ændringer af en aftale om en pakkerejse (f.eks. udskydelse), eller der tilbydes en erstatningspakkerejse (13), og hvis disse ændringer eller erstatningspakkerejsen resulterer i, at den rejsende accepterer en pakke af en ringere værdi eller kvalitet (14) eller opsiger aftalen (15), kan arrangøren også tilbyde en voucher, forudsat at den rejsende ikke fratages deres ret til tilbagebetaling i penge.

| (11) | Den 18. marts 2020 vedtog Kommissionen en fortolkningsvejledning om EU's forordninger om passagerrettigheder i lyset af covid-19-krisens udvikling (16). Kommissionen mindede her om, at passagerer har ret til at vælge mellem tilbagebetaling i form af penge og tilbagebetaling i form af en voucher. |
| --- | --- |

(11)

Den 18. marts 2020 vedtog Kommissionen en fortolkningsvejledning om EU's forordninger om passagerrettigheder i lyset af covid-19-krisens udvikling (16). Kommissionen mindede her om, at passagerer har ret til at vælge mellem tilbagebetaling i form af penge og tilbagebetaling i form af en voucher.

| (12) | Den 19. marts 2020 offentliggjorde Kommissionen på sit websted (17) en uformel vejledning i anvendelsen af pakkerejsedirektivet i forbindelse med covid-19, hvor det bekræftes, at den rejsende har ret til fuld refusion, men hvor det også slås fast, at det er muligt for den rejsende at acceptere en voucher. |
| --- | --- |

(12)

Den 19. marts 2020 offentliggjorde Kommissionen på sit websted (17) en uformel vejledning i anvendelsen af pakkerejsedirektivet i forbindelse med covid-19, hvor det bekræftes, at den rejsende har ret til fuld refusion, men hvor det også slås fast, at det er muligt for den rejsende at acceptere en voucher.

| (13) | De talrige aflysninger, der er fulgt i kølvandet på covid-19-pandemien, har ført til en uholdbar cashflow- og indtægtssituation for transport- og rejsesektorerne. Arrangørernes likviditetsproblemer forværres af det faktum, at de skal tilbagebetale pakkens fulde pris til den rejsende, mens de ikke altid selv rettidigt modtager tilbagebetaling af forudbetalte tjenester, der indgår som en del af pakken. Dette kan i realiteten føre til en urimelig fordeling af byrden blandt operatørerne i rejseøkosystemet. |
| --- | --- |

(13)

De talrige aflysninger, der er fulgt i kølvandet på covid-19-pandemien, har ført til en uholdbar cashflow- og indtægtssituation for transport- og rejsesektorerne. Arrangørernes likviditetsproblemer forværres af det faktum, at de skal tilbagebetale pakkens fulde pris til den rejsende, mens de ikke altid selv rettidigt modtager tilbagebetaling af forudbetalte tjenester, der indgår som en del af pakken. Dette kan i realiteten føre til en urimelig fordeling af byrden blandt operatørerne i rejseøkosystemet.

| (14) | Hvis arrangører eller operatører bliver insolvente, er der risiko for, at mange rejsende og passagerer ikke modtager nogen refusion overhovedet, da deres krav mod arrangørerne og operatørerne ikke er beskyttet. Det samme problem kan opstå i virksomhedssammenhæng, hvor arrangører modtager en voucher som tilbagebetaling for forudbetalte tjenester fra operatører, som senere hen bliver insolvente. |
| --- | --- |

(14)

Hvis arrangører eller operatører bliver insolvente, er der risiko for, at mange rejsende og passagerer ikke modtager nogen refusion overhovedet, da deres krav mod arrangørerne og operatørerne ikke er beskyttet. Det samme problem kan opstå i virksomhedssammenhæng, hvor arrangører modtager en voucher som tilbagebetaling for forudbetalte tjenester fra operatører, som senere hen bliver insolvente.

| (15) | Hvis vouchers gøres til et mere attraktivt alternativ til tilbagebetaling i penge, vil det øge accepten heraf blandt passagerer og rejsende. Det vil være med til at lette operatørers og arrangørers likviditetsproblemer og kan i sidste ende føre til en bedre beskyttelse af passagerers og rejsendes interesser. |
| --- | --- |

(15)

Hvis vouchers gøres til et mere attraktivt alternativ til tilbagebetaling i penge, vil det øge accepten heraf blandt passagerer og rejsende. Det vil være med til at lette operatørers og arrangørers likviditetsproblemer og kan i sidste ende føre til en bedre beskyttelse af passagerers og rejsendes interesser.

| (16) | Vouchers bør i den forbindelse beskyttes i tilfælde af operatørers eller arrangørers insolvens. En sådan beskyttelse kan ydes inden for private eller offentlige rammer og bør være tilstrækkeligt effektiv og solid. Den bør som minimum dække vouchere med de egenskaber, som er beskrevet i denne henstilling. |
| --- | --- |

(16)

Vouchers bør i den forbindelse beskyttes i tilfælde af operatørers eller arrangørers insolvens. En sådan beskyttelse kan ydes inden for private eller offentlige rammer og bør være tilstrækkeligt effektiv og solid. Den bør som minimum dække vouchere med de egenskaber, som er beskrevet i denne henstilling.

| (17) | Disse egenskaber bør navnlig omfatte minimumsgyldighedsperioden, varigheden af den periode, ved hvis udløb rejsende eller passagerer har ret til at vælge tilbagebetaling for vouchere med en gyldighedsperiode, der er længere end minimumsperioden, og betingelserne for tilbagebetalingen, når vouchere ikke er blevet indløst. De bør også omfatte de forskellige tjenester, som voucheren kan anvendes til, den periode, hvor voucheren kan anvendes, og muligheden for at overføre voucheren. Yderligere egenskaber kan også overvejes for at gøre vouchere mere attraktive. |
| --- | --- |

(17)

Disse egenskaber bør navnlig omfatte minimumsgyldighedsperioden, varigheden af den periode, ved hvis udløb rejsende eller passagerer har ret til at vælge tilbagebetaling for vouchere med en gyldighedsperiode, der er længere end minimumsperioden, og betingelserne for tilbagebetalingen, når vouchere ikke er blevet indløst. De bør også omfatte de forskellige tjenester, som voucheren kan anvendes til, den periode, hvor voucheren kan anvendes, og muligheden for at overføre voucheren. Yderligere egenskaber kan også overvejes for at gøre vouchere mere attraktive.

| (18) | Udstedelsen af en voucher kan på samme måde som i forbindelse med tilbageførsler til kreditkort føre til dobbelt refusion. Når rejsende eller passagerer vælger at modtage en voucher, bør operatøren derfor videresende disse oplysninger til arrangøren, rejsebureauet eller anden mellemmand. |
| --- | --- |

(18)

Udstedelsen af en voucher kan på samme måde som i forbindelse med tilbageførsler til kreditkort føre til dobbelt refusion. Når rejsende eller passagerer vælger at modtage en voucher, bør operatøren derfor videresende disse oplysninger til arrangøren, rejsebureauet eller anden mellemmand.

| (19) | Med henblik på at gøre vouchere mere attraktive for passagerer og rejsende kan medlemsstaterne overveje at indføre ordninger til støtte for operatører i rejse- og transportsektorerne i overensstemmelse med Unionens statsstøtteregler. De kunne f.eks. oprette særlige garantiordninger for vouchere på grundlag af traktatens artikel 107, stk. 3, litra b). Derudover kunne medlemsstaterne støtte operatører i rejse- og transportsektorerne ved at yde de minimis-støtte i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EU) nr. 1407/2013 (18). |
| --- | --- |

(19)

Med henblik på at gøre vouchere mere attraktive for passagerer og rejsende kan medlemsstaterne overveje at indføre ordninger til støtte for operatører i rejse- og transportsektorerne i overensstemmelse med Unionens statsstøtteregler. De kunne f.eks. oprette særlige garantiordninger for vouchere på grundlag af traktatens artikel 107, stk. 3, litra b). Derudover kunne medlemsstaterne støtte operatører i rejse- og transportsektorerne ved at yde de minimis-støtte i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EU) nr. 1407/2013 (18).

| (20) | Medlemsstater, der yder støtte til operatører i rejse- og transportsektorerne for at sikre opfyldelsen af tilbagebetalingskrav, der følger af covid-19-pandemien, bør sikre, at sådanne ordninger finder anvendelse på alle passagerer eller rejsende, som er omfattet af pakkerejsedirektivet eller de relevante EU-forordninger om passagerrettigheder, uanset hvilken leverandør af tjenesteydelser der er tale om. |
| --- | --- |

(20)

Medlemsstater, der yder støtte til operatører i rejse- og transportsektorerne for at sikre opfyldelsen af tilbagebetalingskrav, der følger af covid-19-pandemien, bør sikre, at sådanne ordninger finder anvendelse på alle passagerer eller rejsende, som er omfattet af pakkerejsedirektivet eller de relevante EU-forordninger om passagerrettigheder, uanset hvilken leverandør af tjenesteydelser der er tale om.

| (21) | For så vidt angår eventuelle yderligere likviditetsbehov hos operatører inden for rejse- og transportsektorerne vedtog Kommissionen den 19. marts 2020 midlertidige rammebestemmelser for statslige foranstaltninger til støtte for økonomien under det nuværende covid-19-udbrud (19) på grundlag af traktatens artikel 107, stk. 3, litra b), med henblik på at afhjælpe en alvorlig forstyrrelse af økonomien i medlemsstaterne. Den 3. april (20) og den 8. maj 2020 (21) blev de midlertidige rammebestemmelser ændret for at dække yderligere støtteforanstaltninger. |
| --- | --- |

(21)

For så vidt angår eventuelle yderligere likviditetsbehov hos operatører inden for rejse- og transportsektorerne vedtog Kommissionen den 19. marts 2020 midlertidige rammebestemmelser for statslige foranstaltninger til støtte for økonomien under det nuværende covid-19-udbrud (19) på grundlag af traktatens artikel 107, stk. 3, litra b), med henblik på at afhjælpe en alvorlig forstyrrelse af økonomien i medlemsstaterne. Den 3. april (20) og den 8. maj 2020 (21) blev de midlertidige rammebestemmelser ændret for at dække yderligere støtteforanstaltninger.

| (22) | De midlertidige rammebestemmelser finder i princippet anvendelse på alle sektorer og virksomheder, herunder transportselskaber og rejseselskaber, og deri anerkendes transport og rejser som værende blandt de mest berørte områder. Rammebestemmelserne har til formål at afhjælpe den likviditetsmangel, som virksomhederne står over for, ved for eksempel at tillade direkte tilskud, statsgaranterede lån og subsidierede offentlige lån. For at sikre en hurtig behandling af hastende likviditetsbehov, navnlig hos små og mellemstore virksomheder, kan medlemsstaterne yde et rentefrit lån på op til en nominel værdi af 800 000 EUR pr. virksomhed, stille garantier for lån, der dækker 100 % af risikoen, eller stille egenkapital til rådighed. De midlertidige rammebestemmelser giver desuden mulighed for støtte til at dækning af likviditetsbehov ud over de 800 000 EUR pr. virksomhed i form af garantier og rentetilskud med forbehold af bl.a. betingelser vedrørende mindstepriser. I den forbindelse kan medlemsstaterne beslutte at yde støtte til operatører i rejse- og transportsektorerne for at sikre, at de tilbagebetalingskrav, der skyldes udbruddet af covid-19, er opfyldt, og derigennem sikre beskyttelse af passagerernes og forbrugernes rettigheder og ligebehandling af passagerer og rejsende. |
| --- | --- |

(22)

De midlertidige rammebestemmelser finder i princippet anvendelse på alle sektorer og virksomheder, herunder transportselskaber og rejseselskaber, og deri anerkendes transport og rejser som værende blandt de mest berørte områder. Rammebestemmelserne har til formål at afhjælpe den likviditetsmangel, som virksomhederne står over for, ved for eksempel at tillade direkte tilskud, statsgaranterede lån og subsidierede offentlige lån. For at sikre en hurtig behandling af hastende likviditetsbehov, navnlig hos små og mellemstore virksomheder, kan medlemsstaterne yde et rentefrit lån på op til en nominel værdi af 800 000 EUR pr. virksomhed, stille garantier for lån, der dækker 100 % af risikoen, eller stille egenkapital til rådighed. De midlertidige rammebestemmelser giver desuden mulighed for støtte til at dækning af likviditetsbehov ud over de 800 000 EUR pr. virksomhed i form af garantier og rentetilskud med forbehold af bl.a. betingelser vedrørende mindstepriser. I den forbindelse kan medlemsstaterne beslutte at yde støtte til operatører i rejse- og transportsektorerne for at sikre, at de tilbagebetalingskrav, der skyldes udbruddet af covid-19, er opfyldt, og derigennem sikre beskyttelse af passagerernes og forbrugernes rettigheder og ligebehandling af passagerer og rejsende.

| (23) | Da det er nødvendigt at beskytte de lige konkurrencevilkår i det indre marked, vil Kommissionen i den forbindelse tage hensyn til de beslutninger, som medlemsstaterne allerede har truffet om tildeling af støtte til luftfartssektoren, med henblik på at sikre, at supplerende støtte til de samme støttemodtagere ikke fører til overkompensation. |
| --- | --- |

(23)

Da det er nødvendigt at beskytte de lige konkurrencevilkår i det indre marked, vil Kommissionen i den forbindelse tage hensyn til de beslutninger, som medlemsstaterne allerede har truffet om tildeling af støtte til luftfartssektoren, med henblik på at sikre, at supplerende støtte til de samme støttemodtagere ikke fører til overkompensation.

| (24) | Endelig kan medlemsstaterne, efter at en transportør eller en rejsearrangør er gået konkurs, beslutte at imødekomme tilbagebetalingsanmodninger fra passagerer eller rejsende. En sådan dækning af tilbagebetalingskrav vil kun være til gavn for passagerer eller rejsende og ikke for virksomheder. Den vil derfor ikke udgøre statsstøtte og kan således gennemføres af medlemsstaterne uden Kommissionens forhåndsgodkendelse. |
| --- | --- |

(24)

Endelig kan medlemsstaterne, efter at en transportør eller en rejsearrangør er gået konkurs, beslutte at imødekomme tilbagebetalingsanmodninger fra passagerer eller rejsende. En sådan dækning af tilbagebetalingskrav vil kun være til gavn for passagerer eller rejsende og ikke for virksomheder. Den vil derfor ikke udgøre statsstøtte og kan således gennemføres af medlemsstaterne uden Kommissionens forhåndsgodkendelse.

| (25) | Kommissionen er klar til at bistå og rådgive medlemsstaterne vedrørende statsstøttespørgsmål i forbindelse med udformningen af sådanne foranstaltninger. |
| --- | --- |

(25)

Kommissionen er klar til at bistå og rådgive medlemsstaterne vedrørende statsstøttespørgsmål i forbindelse med udformningen af sådanne foranstaltninger.

| (26) | Medlemsstaterne og operatørerne bør opfordres til at gøre brug de eksisterende EU-ordninger til understøttelse af virksomhedernes aktiviteter og likviditetsbehov. |
| --- | --- |

(26)

Medlemsstaterne og operatørerne bør opfordres til at gøre brug de eksisterende EU-ordninger til understøttelse af virksomhedernes aktiviteter og likviditetsbehov.

| (27) | For at opnå den størst mulige virkning af denne henstilling bør alle interesserede parter informeres herom og tilskyndes til dens gennemførelse — |
| --- | --- |

(27)

For at opnå den størst mulige virkning af denne henstilling bør alle interesserede parter informeres herom og tilskyndes til dens gennemførelse —

VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

GENSTAND

| 1. | Denne henstilling vedrører vouchere, som operatører eller rejsearrangører kan tilbyde passagerer eller rejsende som et alternativ til tilbagebetaling i penge, og som passagerer eller rejsende frivilligt kan vælge at tage imod i følgende tilfælde:






  a) | ved aflysninger foretaget af operatører eller arrangører fra den 1. marts 2020 af årsager, der er forbundet med covid-19-pandemien, og i forbindelse med anvendelsen af følgende bestemmelser:






  1) | artikel 8, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 261/2004 |
| --- | --- | --- | --- |

1.

a)

ved aflysninger foretaget af operatører eller arrangører fra den 1. marts 2020 af årsager, der er forbundet med covid-19-pandemien, og i forbindelse med anvendelsen af følgende bestemmelser:

1)

artikel 8, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 261/2004

| 2) | artikel 16, litra a), sammenholdt med artikel 17, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 1371/2007 |
| --- | --- |

2)

artikel 16, litra a), sammenholdt med artikel 17, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 1371/2007

| 3) | artikel 19, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 1177/2010 |
| --- | --- |

3)

artikel 19, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 1177/2010

| 4) | artikel 18, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 181/2011 |
| --- | --- |

4)

artikel 18, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 181/2011

| 5) | artikel 12, stk. 3 og 4, i direktiv (EU) 2015/2302. |
| --- | --- |

5)

artikel 12, stk. 3 og 4, i direktiv (EU) 2015/2302.

| b) | ved ændringer af aftaler eller opsigelser fra den 1. marts 2020 af årsager, der er forbundet med covid-19-pandemien, og i forbindelse med anvendelsen af artikel 11, stk. 4, og 5, i direktiv (EU) 2015/2302. |
| --- | --- |

b)

ved ændringer af aftaler eller opsigelser fra den 1. marts 2020 af årsager, der er forbundet med covid-19-pandemien, og i forbindelse med anvendelsen af artikel 11, stk. 4, og 5, i direktiv (EU) 2015/2302.

BESKYTTELSE MOD INSOLVENS

| 2. | For at bidrage til at gøre vouchere til et attraktivt og pålideligt alternativ til tilbagebetaling i penge bør der være en tilstrækkeligt effektiv og solid beskyttelse mod, at operatører eller arrangører bliver insolvente, der som minimum omfatter vouchere med de egenskaber, som er beskrevet i punkt 3-12. |
| --- | --- |

2.

ANBEFALEDE EGENSKABER FOR VOUCHERS

| 3. | Vouchere bør have en gyldighedsperiode på mindst 12 måneder.
  Uden at det berører punkt 5 bør operatører og arrangører automatisk og senest 14 dage efter udløbet af gyldighedsperioden tilbagebetale voucherbeløbet til den pågældende passager eller rejsende, hvis ikke voucheren er blevet indløst. Dette gælder også for tilbagebetaling af voucherens resterende beløb, hvis den tidligere er blevet delvist indløst. |
| --- | --- |

3.

Uden at det berører punkt 5 bør operatører og arrangører automatisk og senest 14 dage efter udløbet af gyldighedsperioden tilbagebetale voucherbeløbet til den pågældende passager eller rejsende, hvis ikke voucheren er blevet indløst. Dette gælder også for tilbagebetaling af voucherens resterende beløb, hvis den tidligere er blevet delvist indløst.

| 4. | Hvis vouchere har en gyldighedsperiode, der er længere end 12 måneder, bør passagerer og rejsende senest have ret til at anmode om at få pengebeløbet tilbagebetalt 12 måneder efter udstedelsen af den pågældende voucher. De bør til enhver tid derefter have samme ret, for så vidt andet ikke er bestemt i gældende lovbestemmelser om tidsbegrænsning.
  Operatører og arrangører kunne overveje at gøre det muligt at få tilbagebetalt værdien af vouchere på et tidligere tidspunkt end 12 måneder efter udstedelsen, hvis den pågældende passager eller rejsende anmoder herom. |
| --- | --- |

4.

Operatører og arrangører kunne overveje at gøre det muligt at få tilbagebetalt værdien af vouchere på et tidligere tidspunkt end 12 måneder efter udstedelsen, hvis den pågældende passager eller rejsende anmoder herom.

| 5. | Passagerer og rejsende bør kunne anvende vouchere til betalinger for alle nye bookinger, der er foretaget før deres udløbsdato, selv om betalingen eller tjenesteydelsen finder sted efter denne dato. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Passagerer og rejsende bør kunne anvende vouchere til betaling af enhver form for transporttjenester eller pakkerejser, som tilbydes af operatøren eller arrangøren (22). |
| --- | --- |

6.

| 7. | På betingelse af at de er til rådighed og uanset eventuelle prisforskelle:






  — | bør operatører sikre, at vouchere giver passagererne mulighed for at rejse på den samme rute under de samme ydelsesbetingelser som i den oprindelige booking |
| --- | --- | --- |

7.

—

bør operatører sikre, at vouchere giver passagererne mulighed for at rejse på den samme rute under de samme ydelsesbetingelser som i den oprindelige booking

| — | bør arrangører sikre, at vouchere giver de rejsende mulighed for at booke en pakkerejse med samme type tjenesteydelser eller af tilsvarende kvalitet som den annullerede pakke. |
| --- | --- |

—

bør arrangører sikre, at vouchere giver de rejsende mulighed for at booke en pakkerejse med samme type tjenesteydelser eller af tilsvarende kvalitet som den annullerede pakke.

| 8. | Operatører og arrangører bør overveje at udvide muligheden for at anvende vouchere til bookinger hos andre enheder, der udgør en del af den samme koncern. |
| --- | --- |

8.

| 9. | Er den aflyste transporttjeneste eller pakkerejse blevet booket gennem et rejsebureau eller en anden mellemmand, bør operatører og arrangører tillade, at vouchere også anvendes til nye bookinger gennem det samme rejsebureau eller den samme mellemmand. |
| --- | --- |

9.

| 10. | Vouchere til transporttjenester bør kunne overdrages til en anden passager uden yderligere omkostninger. Vouchere til pakkerejser bør også uden yderligere omkostninger kunne overdrages til en anden rejsende, hvis udbyderne af de tjenester, der indgår i pakken, er indforstået med, at overførslen finder sted uden yderligere omkostninger. |
| --- | --- |

10.

| 11. | For at gøre vouchere mere attraktive kunne arrangører og operatører overveje at udstede vouchere med en højere værdi end det, der er blevet betalt for den oprindeligt bookede pakkerejse eller transporttjeneste, f.eks. via et yderligere kontant beløb eller yderligere delydelser. |
| --- | --- |

11.

| 12. | Gyldighedsperioden og alle de tilknyttede rettigheder bør fremgå af voucherne. De bør udstedes på et varigt medium (23), såsom i en e-mail eller på papir. |
| --- | --- |

12.

SAMARBEJDE MELLEM PARTERNE

| 13. | Hvis passageren har bestilt transportydelsen gennem et rejsebureau eller en anden mellemmand, eller hvis transportydelsen var en del af en pakkerejse, bør operatøren underrette rejsebureauet, mellemmanden eller arrangøren, hvis pågældende passager eller rejsende vælger at modtage en voucher. |
| --- | --- |

13.

| 14. | De forskellige erhvervsdrivende i transport- og rejseværdikæden bør samarbejde i god tro og tilstræbe en retfærdig fordeling af byrderne som følge af covid-19-pandemien. |
| --- | --- |

14.

STØTTEFORANSTALTNINGER

Statsstøtte

| 15. | Medlemsstaterne kan beslutte, om de vil indføre særlige ordninger for at yde støtte til erhvervsdrivende i rejse- og transportsektorerne for at sikre, at de tilbagebetalingskrav, der rejses som følge af covid-19-pandemien, imødekommes, og de kan træffe beslutninger om tidspunktet for og typen af de foranstaltninger, de ønsker at iværksætte. Ved udformningen af sådanne ordninger bør medlemsstaterne sikre, at de er til gavn for alle passagerer eller rejsende uanset leverandøren af tjenesteydelserne. |
| --- | --- |

15.

| 16. | Med henblik på at begrænse de negative virkninger for passagerer eller rejsende under covid-19-pandemien bør medlemsstaterne aktivt overveje at oprette garantiordninger for vouchere med henblik på at sikre, at passagerer eller rejsende får godtgjort deres udgifter i tilfælde af, at udstederen af voucheren bliver insolvent.
  For så vidt som sådanne garantiordninger reducerer den økonomiske risiko for passagerer eller rejsende, når de accepterer vouchere, og øger sandsynligheden for, at de vælger sådanne vouchere i stedet for at få pengene refunderet, hvilket forbedrer de erhvervsdrivendes likviditet, giver foranstaltningerne de berørte operatører en fordel i form af likviditetslettelse, og de udgør således statsstøtte.
  Sådanne foranstaltninger vil ikke være omfattet af de midlertidige rammebestemmelser, men de kan anmeldes direkte af medlemsstaterne i henhold til traktatens artikel 107, stk. 3, litra b), og de vil blive genstand for en individuel vurdering. I denne vurdering vil Kommissionen i givet fald acceptere, at den statslige garanti dækker 100 % af voucheres værdi for at sikre fuld beskyttelse af alle passagerer og rejsende, og den vil samtidig tage hensyn til andre relevante bestemmelser i afsnit 3.2 i de midlertidige rammebestemmelser (24) for at sikre støttens proportionalitet. |
| --- | --- |

16.

For så vidt som sådanne garantiordninger reducerer den økonomiske risiko for passagerer eller rejsende, når de accepterer vouchere, og øger sandsynligheden for, at de vælger sådanne vouchere i stedet for at få pengene refunderet, hvilket forbedrer de erhvervsdrivendes likviditet, giver foranstaltningerne de berørte operatører en fordel i form af likviditetslettelse, og de udgør således statsstøtte.

Sådanne foranstaltninger vil ikke være omfattet af de midlertidige rammebestemmelser, men de kan anmeldes direkte af medlemsstaterne i henhold til traktatens artikel 107, stk. 3, litra b), og de vil blive genstand for en individuel vurdering. I denne vurdering vil Kommissionen i givet fald acceptere, at den statslige garanti dækker 100 % af voucheres værdi for at sikre fuld beskyttelse af alle passagerer og rejsende, og den vil samtidig tage hensyn til andre relevante bestemmelser i afsnit 3.2 i de midlertidige rammebestemmelser (24) for at sikre støttens proportionalitet.

| 17. | Hvis erhvervsdrivende i rejse- og transportsektorerne har behov for generel likviditetsstøtte, kan medlemsstaterne også beslutte at indføre ordninger for at yde dem en sådan støtte. Hvis denne støtte ikke ydes på markedsvilkår, kan der være tale om statsstøtte, og støtten bør da anmeldes til Kommissionen.
  De midlertidige rammebestemmelser er grundlaget for en sådan likviditetsstøttes forenelighed med reglerne, således at erhvervsdrivende i rejse- og transportsektorerne bl.a. får mulighed for at modtage en sådan støtte i form af offentlige garantier eller subsidierede lån til dækning af deres faktiske likviditetsbehov i perioder på 18 måneder for SMV'er og 12 måneder for store virksomheder (25) — under forudsætning af en behørig begrundelse. |
| --- | --- |

17.

De midlertidige rammebestemmelser er grundlaget for en sådan likviditetsstøttes forenelighed med reglerne, således at erhvervsdrivende i rejse- og transportsektorerne bl.a. får mulighed for at modtage en sådan støtte i form af offentlige garantier eller subsidierede lån til dækning af deres faktiske likviditetsbehov i perioder på 18 måneder for SMV'er og 12 måneder for store virksomheder (25) — under forudsætning af en behørig begrundelse.

| 18. | Medlemsstaterne kan, efter at en transportør eller en rejsearrangør er gået konkurs, beslutte at imødekomme tilbagebetalingsanmodninger fra passagerer eller rejsende.
  I det omfang tilbagebetalingen finder sted efter afviklingen og dermed ikke medfører en likviditetslettelse for rejse- eller transportoperatøren — som ikke længere vil udøve nogen økonomisk aktivitet — men kun kommer passagerer eller rejsende til gode, er der ikke tale om statsstøtte. Denne type ordninger kan derfor indføres af medlemsstaterne, uden at Kommissionen skal godkende dem på forhånd. |
| --- | --- |

18.

I det omfang tilbagebetalingen finder sted efter afviklingen og dermed ikke medfører en likviditetslettelse for rejse- eller transportoperatøren — som ikke længere vil udøve nogen økonomisk aktivitet — men kun kommer passagerer eller rejsende til gode, er der ikke tale om statsstøtte. Denne type ordninger kan derfor indføres af medlemsstaterne, uden at Kommissionen skal godkende dem på forhånd.

Støtte til SMV'er under Den Europæiske Investeringsfond

| 19. | Kommissionen henstiller til, at medlemsstaterne tilskynder finansielle formidlere til at overveje at anvende covid-19-støtten under Cosmes lånegarantifacilitet, som er blevet lanceret af Den Europæiske Investeringsfond og Europa-Kommissionen, og andre lignende ordninger, der er iværksat af Den Europæiske Investeringsbank-Gruppen. Gennem disse ordninger kan dedikeret likviditet og arbejdskapital til SMV'er/midcapselskaber anvendes til at imødekomme virksomhedernes likviditetsbehov som følge af covid-19-pandemien, herunder til tilbagebetalingen for annullerede billetter. |
| --- | --- |

19.

Investeringsinitiativet som reaktion på coronavirusset

| 20. | Kommissionen henstiller til, at medlemsstaterne overvejer at anvende støtte til arbejdskapital til SMV'er i rejse- og transportsektorerne i forbindelse med den yderligere fleksibilitet, der stilles til rådighed inden for rammerne af EU's samhørighedspolitik gennem investeringsinitiativet som reaktion på coronavirusset. I den forbindelse kan arbejdskapital til SMV'er anvendes til at afhjælpe virksomhedernes likviditetsbehov som følge af covid-19-pandemien, herunder omkostningerne i forbindelse med aflysninger. |
| --- | --- |

20.

FREMME AF GENNEMFØRELSEN AF DENNE HENSTILLING

| 21. | Forbruger- og passagerorganisationer på EU-plan og nationalt plan bør opfordre rejsende og passagerer til i stedet for at få tilbagebetalt pengebeløb at acceptere vouchere, der har de egenskaber og nyder godt af den beskyttelse mod insolvens, der er beskrevet i denne henstilling. |
| --- | --- |

21.

| 22. | Erhvervs-, forbruger- og passagerorganisationer på EU-plan og nationalt plan og medlemsstaternes myndigheder, herunder deres nationale håndhævelsesorganer, bør bidrage til at informere alle berørte parter om denne henstilling og samarbejde om dens gennemførelse. |
| --- | --- |

22.

Udfærdiget i Bruxelles, den 13. maj 2020.

På Kommissionens vegne

Adina VĂLEAN

Medlem af Kommissionen

---

(1)  https://www.who.int/emergencies/diseases/novel-coronavirus-2019/events-as-they-happen

1

(2)  Ifølge Verdensturistorganisationen (UNWTO) er der restriktioner på 96 % af verdens rejsemål (se UNWTO's første rapport om emnet af 16. april 2020
  »COVID-19 related travel restrictions — a global review for tourism«).

2

(3)  Indikatoren for økonomiske forventninger (ESI) fra april 2020 viser den største månedlige nedgang i ESI, der nogensinde er registreret (siden 1985) med et fald på 67,0 og 65,8 for henholdsvis euroområdet og Unionen. Indikatoren for beskæftigelsesforventninger (EEI) faldt i april 2020 til sit laveste niveau nogensinde (63,7 i euroområdet og 63,3 i Unionen). Se https://ec.europa.eu/info/business-economy-euro/indicators-statistics/economic-databases/business-and-consumer-surveys/latest-business-and-consumer-surveys_en

3

(4)  F.eks. ca. – 90 % af lufttrafikken sammenlignet med tallene for et år siden (kilde: Eurocontrol), – 85 % af passagertransporten med jernbane over lange distancer og – 80 % af den regionale passagertransport med jernbane (herunder i forstæderne). Dertil kommer en international passagertransport med jernbane, der næsten står stille (kilde: CER) og et fald på mere end – 90 % for krydstogts- og passagerskibe medio april sammenlignet med sidste år (kilde: EMSA).

4

(5)  Se den fælles europæiske køreplan for ophævelse af covid-19-inddæmningsforanstaltningerne af 15. april 2020 på https://ec.europa.eu/info/live-work-travel-eu/health/coronavirus-response/european-roadmap-lifting-coronavirus-containment-measures_da.

5

(6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11. februar 2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 (EUT L 46 af 17.2.2004, s. 1).

6

(7)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1371/2007 af 23. oktober 2007 om jernbanepassagerers rettigheder og forpligtelser (EUT L 315 af 3.12.2007, s. 14).

7

(8)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1177/2010 af 24. november 2010 om passagerers rettigheder ved sørejser og rejser på indre vandveje og om ændring af forordning (EF) nr. 2006/2004 (EUT L 334 af 17.12.2010, s. 1).

8

(9)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 181/2011 af 16. februar 2011 om buspassagerers rettigheder og om ændring af forordning (EF) nr. 2006/2004 (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 1).

9

(10)  Artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 261/2004, artikel 16, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1371/2007, artikel 18, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 1177/2010 og artikel 19, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 181/2011.

10

(11)  Artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 261/2004, artikel 16, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1371/2007, artikel 18, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 1177/2010 og artikel 19, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 181/2011.

11

(12)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/2302 af 25. november 2015 om pakkerejser og sammensatte rejsearrangementer samt om ændring af forordning (EF) nr. 2006/2004 og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/83/EU og om ophævelse af Rådets direktiv 90/314/EØF (EUT L 326 af 11.12.2015, s. 1).

12

(13)  Se artikel 11 i pakkerejsedirektivet.

13

(14)  Se artikel 11, stk. 4, i pakkerejsedirektivet.

14

(15)  Se artikel 11, stk. 5, i pakkerejsedirektivet.

15

(16)  
  EUT C 89I af 18.3.2020, s. 1.

16

(17)  https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/coronavirus_info_ptd_19.3.2020.pdf offentliggjort på Kommissionens websted om reaktionen på covid-19https://ec.europa.eu/info/live-work-travel-eu/health/coronavirus-response/travel-and-transportation_en.

17

(18)  Kommissionens forordning (EU) nr. 1407/2013 af 18. december 2013 om anvendelse af artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på de minimis-støtte (EUT L 352 af 24.12.2013, s. 1).

18

(19)  Meddelelse fra Kommissionen »Midlertidige rammebestemmelser for statslige foranstaltninger til støtte for økonomien under det nuværende covid-19-udbrud« (EUT C 91I af 20.3.2020, s. 1).

19

(20)  Meddelelse fra Kommissionen »Ændring af de midlertidige rammebestemmelser for statslige foranstaltninger til støtte for økonomien under det nuværende covid-19-udbrud« (EUT C 112I af 4.4.2020, s. 1).

20

(21)  Meddelelse fra Kommissionen »Ændring af de midlertidige rammebestemmelser for statslige foranstaltninger til støtte for økonomien under det nuværende covid-19-udbrud« (EUT C 164 af 13.5.2020, s. 3).

21

(22)  Dertil skal bemærkes, at rettighederne i henhold til artikel 16, litra a), sammenholdt med artikel 17, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1371/2007 og artikel 18, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1177/2010 kan påberåbes under alle omstændigheder.

22

(23)  I pakkerejsedirektivets artikel 3, nr. 11, defineres »varigt medium« som »ethvert medium, som sætter den rejsende eller den erhvervsdrivende i stand til at lagre oplysninger rettet personligt til vedkommende på en sådan måde, at de er tilgængelige i en under hensyn til oplysningernes formål tilstrækkelig periode, og som giver mulighed for uændret gengivelse af de lagrede oplysninger«.

23

(24)  I henhold til afsnit 3.2 i de midlertidige retningslinjer kan der gives offentlige lånegarantier i en begrænset periode.

24

(25)  Punkt 25.d og 27.d i de midlertidige rammebestemmelser.

25

---