# Den Europæiske Unions L 173/2022

| | ISSN 1977-0634 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 173 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 65. årgang30. juni 2022 |

ISSN 1977-0634

Den Europæiske Unions

Tidende

L 173

Dansk udgave

Retsforskrifter

65. årgang30. juni 2022

---

| Indhold | | I   Lovgivningsmæssige retsakter | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FORORDNINGER |
| | * | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/1031 af 23. juni 2022 om adgangen for tredjelandes erhvervsdrivende, varer og tjenesteydelser til Unionens markeder for offentlige udbud og koncessioner og procedurer for støtte til forhandlingerne om adgang for Unionens erhvervsdrivende, varer og tjenesteydelser til tredjelandes markeder for offentlige udbud og koncessioner (Instrument for internationale offentlige udbud) (
  1
  ) | 1 |
| | * | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/1032 af 29. juni 2022 om ændring af forordning (EU) 2017/1938 og (EF) nr. 715/2009 for så vidt angår gasoplagring (
  1
  ) | 17 |
| | * | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/1033 af 29. juni 2022 om ændring af forordning (EU) nr. 1305/2013 for så vidt angår en særlig foranstaltning med henblik på at yde ekstraordinær midlertidig støtte fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) som reaktion på Ruslands invasion af Ukraine | 34 |
| | * | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/1034 af 29. juni 2022 om ændring af forordning (EU) 2021/953 om en ramme for udstedelse, kontrol og accept af interoperable covid-19-vaccinations-, test- og restitutionscertifikater (EU's digitale covidcertifikat) for at lette fri bevægelighed under covid-19-pandemien (
  1
  ) | 37 |
| | * | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/1035 af 29. juni 2022 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/954 om en ramme for udstedelse, kontrol og accept af interoperable covid-19-vaccinations-, test- og restitutionscertifikater (EU's digitale covidcertifikat) for så vidt angår tredjelandsstatsborgere, der lovligt opholder sig eller bor på medlemsstaternes område under covid-19-pandemien | 46 |

Indhold

I   Lovgivningsmæssige retsakter

Side

FORORDNINGER

*

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/1031 af 23. juni 2022 om adgangen for tredjelandes erhvervsdrivende, varer og tjenesteydelser til Unionens markeder for offentlige udbud og koncessioner og procedurer for støtte til forhandlingerne om adgang for Unionens erhvervsdrivende, varer og tjenesteydelser til tredjelandes markeder for offentlige udbud og koncessioner (Instrument for internationale offentlige udbud) (
  1
  )

1

1

*

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/1032 af 29. juni 2022 om ændring af forordning (EU) 2017/1938 og (EF) nr. 715/2009 for så vidt angår gasoplagring (
  1
  )

1

17

*

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/1033 af 29. juni 2022 om ændring af forordning (EU) nr. 1305/2013 for så vidt angår en særlig foranstaltning med henblik på at yde ekstraordinær midlertidig støtte fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) som reaktion på Ruslands invasion af Ukraine

34

*

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/1034 af 29. juni 2022 om ændring af forordning (EU) 2021/953 om en ramme for udstedelse, kontrol og accept af interoperable covid-19-vaccinations-, test- og restitutionscertifikater (EU's digitale covidcertifikat) for at lette fri bevægelighed under covid-19-pandemien (
  1
  )

1

37

*

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/1035 af 29. juni 2022 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/954 om en ramme for udstedelse, kontrol og accept af interoperable covid-19-vaccinations-, test- og restitutionscertifikater (EU's digitale covidcertifikat) for så vidt angår tredjelandsstatsborgere, der lovligt opholder sig eller bor på medlemsstaternes område under covid-19-pandemien

46

| | | II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter |
| --- | --- | --- |
| | | FORORDNINGER |
| | * | Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/1036 af 29. juni 2022 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1429 for så vidt angår forlængelse af referenceperioden (
  1
  ) | 50 |
| | * | Kommissionens forordning (EU) 2022/1037 af 29. juni 2022 om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 og af bilaget til Kommissionens forordning (EU) nr. 231/2012 for så vidt angår anvendelsen af glycolipider som konserveringsmiddel i drikkevarer (
  1
  ) | 52 |
| | * | Kommissionens forordning (EU) 2022/1038 af 29. juni 2022 om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 for så vidt angår anvendelse af polyvinylpyrrolidon (E1201) i fødevarer til særlige medicinske formål, i tabletform, herunder drageret (
  1
  ) | 56 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/1039 af 29. juni 2022 om regler for anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 978/2012 for så vidt angår suspensionen for 2023 af visse toldpræferencer for visse GSP-begunstigede lande | 58 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/1040 af 29. juni 2022 om ændring af bilag VI og XV til gennemførelsesforordning (EU) 2021/404 for så vidt angår listerne over tredjelande, territorier eller zoner deri, hvorfra det er tilladt at indføre visse fugle i fangenskab og avlsmateriale deraf og kødprodukter af fjerkræ til Unionen (
  1
  ) | 61 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/1041 af 29. juni 2022 om at gøre importen af visse typer letvægtstermopapir med oprindelse i Republikken Korea til genstand for registrering som følge af genoptagelsen af undersøgelsen med henblik på at gennemføre Rettens dom af 2. april 2020 i sag T-383/17, som stadfæstet ved Domstolens dom i sag C-260/20 P, for så vidt angår Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/763 | 64 |
| | | AFGØRELSER |
| | * | Rådets afgørelse (EU) 2022/1042 af 21. juni 2022 om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Det Blandede EØS-Udvalg til ændringen af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder (Budgetpost 07 20 03 01 — Social sikring) (
  1
  ) | 68 |
| | * | Rådets afgørelse (EU) 2022/1043 af 28. juni 2022 om beskikkelse af et medlem og to suppleanter til Regionsudvalget efter indstilling fra Kongeriget Spanien | 71 |
| | * | Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse (FUSP) 2022/1044 af 28. juni 2022 om forlængelse af mandatet for missionschefen for Den Europæiske Unions politimission i de palæstinensiske områder (EUPOL COPPS) (EUPOL COPPS/1/2022) | 73 |
| | * | Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse (FUSP) 2022/1045 af 28. juni 2022 om forlængelse af mandatet for missionschefen for EU-grænsebistandsmissionen ved grænseovergangen i Rafah (EU BAM Rafah) (EU BAM Rafah/1/2022) | 75 |
| | * | Afgørelse (EU) 2022/1046 vedtaget af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer den 29. juni 2022 om udnævnelse af dommere ved Retten | 77 |

II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

*

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/1036 af 29. juni 2022 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1429 for så vidt angår forlængelse af referenceperioden (
  1
  )

1

50

*

Kommissionens forordning (EU) 2022/1037 af 29. juni 2022 om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 og af bilaget til Kommissionens forordning (EU) nr. 231/2012 for så vidt angår anvendelsen af glycolipider som konserveringsmiddel i drikkevarer (
  1
  )

1

52

*

Kommissionens forordning (EU) 2022/1038 af 29. juni 2022 om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 for så vidt angår anvendelse af polyvinylpyrrolidon (E1201) i fødevarer til særlige medicinske formål, i tabletform, herunder drageret (
  1
  )

1

56

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/1039 af 29. juni 2022 om regler for anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 978/2012 for så vidt angår suspensionen for 2023 af visse toldpræferencer for visse GSP-begunstigede lande

58

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/1040 af 29. juni 2022 om ændring af bilag VI og XV til gennemførelsesforordning (EU) 2021/404 for så vidt angår listerne over tredjelande, territorier eller zoner deri, hvorfra det er tilladt at indføre visse fugle i fangenskab og avlsmateriale deraf og kødprodukter af fjerkræ til Unionen (
  1
  )

1

61

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2022/1041 af 29. juni 2022 om at gøre importen af visse typer letvægtstermopapir med oprindelse i Republikken Korea til genstand for registrering som følge af genoptagelsen af undersøgelsen med henblik på at gennemføre Rettens dom af 2. april 2020 i sag T-383/17, som stadfæstet ved Domstolens dom i sag C-260/20 P, for så vidt angår Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/763

64

AFGØRELSER

*

Rådets afgørelse (EU) 2022/1042 af 21. juni 2022 om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Det Blandede EØS-Udvalg til ændringen af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder (Budgetpost 07 20 03 01 — Social sikring) (
  1
  )

1

68

*

Rådets afgørelse (EU) 2022/1043 af 28. juni 2022 om beskikkelse af et medlem og to suppleanter til Regionsudvalget efter indstilling fra Kongeriget Spanien

71

*

Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse (FUSP) 2022/1044 af 28. juni 2022 om forlængelse af mandatet for missionschefen for Den Europæiske Unions politimission i de palæstinensiske områder (EUPOL COPPS) (EUPOL COPPS/1/2022)

73

*

Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse (FUSP) 2022/1045 af 28. juni 2022 om forlængelse af mandatet for missionschefen for EU-grænsebistandsmissionen ved grænseovergangen i Rafah (EU BAM Rafah) (EU BAM Rafah/1/2022)

75

*

Afgørelse (EU) 2022/1046 vedtaget af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer den 29. juni 2022 om udnævnelse af dommere ved Retten

77

| | | III   Andre retsakter |
| --- | --- | --- |
| | | DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE SAMARBEJDSOMRÅDE |
| | * | EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 269/21/COL af 1. december 2021 om indførelse af reviderede retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte for 2022-2027 [2022/1047] | 79 |
| | * | EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 293/21/COL af 16. december 2021 om ændring af de formelle og materielle regler for statsstøtte, idet der indføres reviderede retningslinjer for kortfristet eksportkreditforsikring [2022/1048] | 121 |

III   Andre retsakter

DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE SAMARBEJDSOMRÅDE

*

EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 269/21/COL af 1. december 2021 om indførelse af reviderede retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte for 2022-2027 [2022/1047]

79

*

EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 293/21/COL af 16. december 2021 om ændring af de formelle og materielle regler for statsstøtte, idet der indføres reviderede retningslinjer for kortfristet eksportkreditforsikring [2022/1048]

121

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst. |

---

(1)   EØS-relevant tekst.

1

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

I Lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

| 30.6.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 173/1 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 173/1

---

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) 2022/1031

af 23. juni 2022

om adgangen for tredjelandes erhvervsdrivende, varer og tjenesteydelser til Unionens markeder for offentlige udbud og koncessioner og procedurer for støtte til forhandlingerne om adgang for Unionens erhvervsdrivende, varer og tjenesteydelser til tredjelandes markeder for offentlige udbud og koncessioner (Instrument for internationale offentlige udbud)

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter høring af Regionsudvalget,

efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I overensstemmelse med artikel 21 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) skal Unionen fastlægge og gennemføre fælles politikker og tiltag og forbedre samarbejdet på alle områder i tilknytning til internationale forbindelser bl.a. med henblik på at tilskynde til alle landes integration i den internationale økonomi, herunder gennem gradvis afskaffelse af hindringer for international handel. |
| --- | --- |

(1)

I overensstemmelse med artikel 21 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) skal Unionen fastlægge og gennemføre fælles politikker og tiltag og forbedre samarbejdet på alle områder i tilknytning til internationale forbindelser bl.a. med henblik på at tilskynde til alle landes integration i den internationale økonomi, herunder gennem gradvis afskaffelse af hindringer for international handel.

| (2) | I henhold til artikel 206 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) skal Unionen gennem oprettelse af en toldunion i fælles interesse bidrage til en harmonisk udvikling af verdenshandelen, til en gradvis afskaffelse af restriktionerne for den internationale handel og de direkte udenlandske investeringer og til en sænkning af toldskranker og andre hindringer. |
| --- | --- |

(2)

I henhold til artikel 206 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) skal Unionen gennem oprettelse af en toldunion i fælles interesse bidrage til en harmonisk udvikling af verdenshandelen, til en gradvis afskaffelse af restriktionerne for den internationale handel og de direkte udenlandske investeringer og til en sænkning af toldskranker og andre hindringer.

| (3) | I overensstemmelse med artikel 26 i TEUF skal Unionen vedtage foranstaltninger med henblik på at oprette eller sikre et velfungerende indre marked, der indebærer et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital i overensstemmelse med traktaterne. Adgangen for erhvervsdrivende, varer og tjenesteydelser fra tredjelande til Unionens markeder for offentlige udbud eller koncessioner er omfattet af anvendelsesområdet for den fælles handelspolitik. |
| --- | --- |

(3)

I overensstemmelse med artikel 26 i TEUF skal Unionen vedtage foranstaltninger med henblik på at oprette eller sikre et velfungerende indre marked, der indebærer et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital i overensstemmelse med traktaterne. Adgangen for erhvervsdrivende, varer og tjenesteydelser fra tredjelande til Unionens markeder for offentlige udbud eller koncessioner er omfattet af anvendelsesområdet for den fælles handelspolitik.

| (4) | Artikel III:8 i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 og artikel XIII i den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser udelukker offentlige udbud fra de vigtigste multilaterale regler i Verdenshandelsorganisationen (WTO). |
| --- | --- |

(4)

Artikel III:8 i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 og artikel XIII i den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser udelukker offentlige udbud fra de vigtigste multilaterale regler i Verdenshandelsorganisationen (WTO).

| (5) | Inden for rammerne af WTO og gennem sine bilaterale forbindelser er Unionen fortaler for en ambitiøs liberalisering af Unionens og dens handelspartneres internationale markeder for offentlige udbud og koncessioner på et gensidigt grundlag til fælles fordel. |
| --- | --- |

(5)

Inden for rammerne af WTO og gennem sine bilaterale forbindelser er Unionen fortaler for en ambitiøs liberalisering af Unionens og dens handelspartneres internationale markeder for offentlige udbud og koncessioner på et gensidigt grundlag til fælles fordel.

| (6) | Den plurilaterale WTO-aftale om offentlige udbud og Unionens handelsaftaler, der indeholder bestemmelser om offentlige udbud, giver kun Unionens erhvervsdrivende adgang til markederne for offentlige udbud eller koncessioner i de tredjelande, der er parter i de pågældende aftaler. |
| --- | --- |

(6)

Den plurilaterale WTO-aftale om offentlige udbud og Unionens handelsaftaler, der indeholder bestemmelser om offentlige udbud, giver kun Unionens erhvervsdrivende adgang til markederne for offentlige udbud eller koncessioner i de tredjelande, der er parter i de pågældende aftaler.

| (7) | Hvis et tredjeland er part i WTO-aftalen om offentlige udbud eller har indgået en handelsaftale med Unionen, som indeholder bestemmelser om offentlige udbud, bør Kommissionen anvende de høringsmekanismer eller tvistbilæggelsesprocedurer, der er fastsat i de pågældende aftaler, hvis den restriktive praksis vedrører offentlige udbud, der er omfattet af de markedsadgangsforpligtelser, som det pågældende tredjeland har indgået over for Unionen. |
| --- | --- |

(7)

Hvis et tredjeland er part i WTO-aftalen om offentlige udbud eller har indgået en handelsaftale med Unionen, som indeholder bestemmelser om offentlige udbud, bør Kommissionen anvende de høringsmekanismer eller tvistbilæggelsesprocedurer, der er fastsat i de pågældende aftaler, hvis den restriktive praksis vedrører offentlige udbud, der er omfattet af de markedsadgangsforpligtelser, som det pågældende tredjeland har indgået over for Unionen.

| (8) | Mange tredjelande er tilbageholdende med at åbne deres markeder for offentlige udbud eller koncessioner for international konkurrence eller til at forbedre adgangen til disse markeder. Som følge heraf udsættes de erhvervsdrivende i Unionen for restriktiv praksis for offentlige udbud i mange tredjelande, hvilket medfører tab af betydelige handelsmuligheder. |
| --- | --- |

(8)

Mange tredjelande er tilbageholdende med at åbne deres markeder for offentlige udbud eller koncessioner for international konkurrence eller til at forbedre adgangen til disse markeder. Som følge heraf udsættes de erhvervsdrivende i Unionen for restriktiv praksis for offentlige udbud i mange tredjelande, hvilket medfører tab af betydelige handelsmuligheder.

| (9) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 654/2014 (3) fastlægger bestemmelser og procedurer for at sikre, at Unionens rettigheder i henhold til internationale handelsaftaler, der er indgået med Unionen, overholdes. Der findes ingen sådanne regler og procedurer for behandling af erhvervsdrivende, varer og tjenesteydelser, der ikke er omfattet af sådanne internationale aftaler. |
| --- | --- |

(9)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 654/2014 (3) fastlægger bestemmelser og procedurer for at sikre, at Unionens rettigheder i henhold til internationale handelsaftaler, der er indgået med Unionen, overholdes. Der findes ingen sådanne regler og procedurer for behandling af erhvervsdrivende, varer og tjenesteydelser, der ikke er omfattet af sådanne internationale aftaler.

| (10) | Internationale markedsadgangsforpligtelser, som Unionen har påtaget sig over for tredjelande på området for offentlige udbud og koncessioner, kræver bl.a. ligebehandling af erhvervsdrivende fra disse tredjelande. Foranstaltninger, der vedtages i henhold til denne forordning, kan derfor kun finde anvendelse på erhvervsdrivende, varer eller tjenesteydelser fra tredjelande, der ikke er parter i den plurilaterale WTO-aftale om offentlige udbud eller bilaterale eller multilaterale handelsaftaler indgået med Unionen, som omfatter forpligtelser vedrørende adgang til markeder for offentlige udbud eller koncessioner, eller på erhvervsdrivende, varer eller tjenesteydelser fra lande, der er parter i sådanne aftaler, men kun for så vidt angår offentlige udbudsprocedurer for varer, tjenesteydelser eller koncessioner, der ikke er omfattet af disse aftaler. Erhvervsdrivende fra tredjelande, der ikke har nogen aftale om adgang til EU's marked for offentlige udbud, eller hvis varer, tjenesteydelser og arbejder ikke er omfattet af en sådan aftale, har i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiver 2014/23/EU (4), 2014/24/EU (5) og 2014/25/EU (6), og som præciseret i Kommissionens meddelelse af 24. juli 2019 om vejledning om deltagelse af tredjelandes tilbudsgivere og varer på EU's marked for offentlige udbud, ikke sikkerhed for at måtte byde ind på udbudsprocedurer i EU og kan udelukkes. |
| --- | --- |

(10)

Internationale markedsadgangsforpligtelser, som Unionen har påtaget sig over for tredjelande på området for offentlige udbud og koncessioner, kræver bl.a. ligebehandling af erhvervsdrivende fra disse tredjelande. Foranstaltninger, der vedtages i henhold til denne forordning, kan derfor kun finde anvendelse på erhvervsdrivende, varer eller tjenesteydelser fra tredjelande, der ikke er parter i den plurilaterale WTO-aftale om offentlige udbud eller bilaterale eller multilaterale handelsaftaler indgået med Unionen, som omfatter forpligtelser vedrørende adgang til markeder for offentlige udbud eller koncessioner, eller på erhvervsdrivende, varer eller tjenesteydelser fra lande, der er parter i sådanne aftaler, men kun for så vidt angår offentlige udbudsprocedurer for varer, tjenesteydelser eller koncessioner, der ikke er omfattet af disse aftaler. Erhvervsdrivende fra tredjelande, der ikke har nogen aftale om adgang til EU's marked for offentlige udbud, eller hvis varer, tjenesteydelser og arbejder ikke er omfattet af en sådan aftale, har i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiver 2014/23/EU (4), 2014/24/EU (5) og 2014/25/EU (6), og som præciseret i Kommissionens meddelelse af 24. juli 2019 om vejledning om deltagelse af tredjelandes tilbudsgivere og varer på EU's marked for offentlige udbud, ikke sikkerhed for at måtte byde ind på udbudsprocedurer i EU og kan udelukkes.

| (11) | Effektiv anvendelse af enhver foranstaltning, der vedtages i henhold til denne forordning med henblik på at forbedre adgangen for Unionens erhvervsdrivende til markederne for offentlige udbud eller koncessioner i visse tredjelande, kræver et klart sæt oprindelsesregler for erhvervsdrivende, varer og tjenesteydelser. |
| --- | --- |

(11)

Effektiv anvendelse af enhver foranstaltning, der vedtages i henhold til denne forordning med henblik på at forbedre adgangen for Unionens erhvervsdrivende til markederne for offentlige udbud eller koncessioner i visse tredjelande, kræver et klart sæt oprindelsesregler for erhvervsdrivende, varer og tjenesteydelser.

| (12) | En vares oprindelse bør bestemmes i overensstemmelse med artikel 60 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 (7). |
| --- | --- |

(12)

En vares oprindelse bør bestemmes i overensstemmelse med artikel 60 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 (7).

| (13) | En tjenesteydelses oprindelse bør fastlægges på grundlag af den fysiske eller juridiske person, der har leveret den. En juridisk persons oprindelse bør anses for at være det land, i henhold til hvis ret den juridiske person er etableret eller på anden måde organiseret, og på hvis område den juridiske person udøver væsentlige forretningsaktiviteter. Juridiske personer, der er etableret eller på anden måde organiseret i henhold til national ret i en medlemsstat, anses kun for at have deres oprindelse i Unionen, hvis der består en direkte og virkningsfuld tilknytning mellem dem og en medlemsstats økonomi. Oprindelsen af udenlandsk kontrollerede eller ejede juridiske personer, der ikke driver væsentlige forretningsaktiviteter på et tredjelands territorium eller på den medlemsstats territorium, i henhold til hvis ret de er etableret eller på anden måde organiseret, kan, for at undgå at der sker en omgåelse af en foranstaltning vedrørende instrumentet for internationale offentlige udbud (IPI-foranstaltning), også fastslås ved at tage andre elementer i betragtning såsom oprindelsen for ejerne eller andre personer, der udøver en dominerende indflydelse på den pågældende juridiske person. |
| --- | --- |

(13)

En tjenesteydelses oprindelse bør fastlægges på grundlag af den fysiske eller juridiske person, der har leveret den. En juridisk persons oprindelse bør anses for at være det land, i henhold til hvis ret den juridiske person er etableret eller på anden måde organiseret, og på hvis område den juridiske person udøver væsentlige forretningsaktiviteter. Juridiske personer, der er etableret eller på anden måde organiseret i henhold til national ret i en medlemsstat, anses kun for at have deres oprindelse i Unionen, hvis der består en direkte og virkningsfuld tilknytning mellem dem og en medlemsstats økonomi. Oprindelsen af udenlandsk kontrollerede eller ejede juridiske personer, der ikke driver væsentlige forretningsaktiviteter på et tredjelands territorium eller på den medlemsstats territorium, i henhold til hvis ret de er etableret eller på anden måde organiseret, kan, for at undgå at der sker en omgåelse af en foranstaltning vedrørende instrumentet for internationale offentlige udbud (IPI-foranstaltning), også fastslås ved at tage andre elementer i betragtning såsom oprindelsen for ejerne eller andre personer, der udøver en dominerende indflydelse på den pågældende juridiske person.

| (14) | Ved vurderingen af, om der i et tredjeland er specifikke foranstaltninger eller praksis, der kan hindre adgangen for Unionens erhvervsdrivende, varer eller tjenesteydelser til markederne for offentlige udbud eller koncessioner i det pågældende tredjeland, bør Kommissionen undersøge, i hvilket omfang det pågældende tredjelands ret, regler eller andre foranstaltninger vedrørende markederne for offentlige udbud eller koncessioner sikrer gennemsigtighed i overensstemmelse med internationale standarder og ikke fører til alvorlige og gentagne restriktioner over for Unionens erhvervsdrivende, varer eller tjenesteydelser. Kommissionen bør desuden undersøge, i hvilken udstrækning individuelle ordregivende myndigheder eller ordregivende enheder i tredjelande vedtager eller opretholder restriktiv praksis over for Unionens erhvervsdrivende, varer eller tjenesteydelser. |
| --- | --- |

(14)

Ved vurderingen af, om der i et tredjeland er specifikke foranstaltninger eller praksis, der kan hindre adgangen for Unionens erhvervsdrivende, varer eller tjenesteydelser til markederne for offentlige udbud eller koncessioner i det pågældende tredjeland, bør Kommissionen undersøge, i hvilket omfang det pågældende tredjelands ret, regler eller andre foranstaltninger vedrørende markederne for offentlige udbud eller koncessioner sikrer gennemsigtighed i overensstemmelse med internationale standarder og ikke fører til alvorlige og gentagne restriktioner over for Unionens erhvervsdrivende, varer eller tjenesteydelser. Kommissionen bør desuden undersøge, i hvilken udstrækning individuelle ordregivende myndigheder eller ordregivende enheder i tredjelande vedtager eller opretholder restriktiv praksis over for Unionens erhvervsdrivende, varer eller tjenesteydelser.

| (15) | Kommissionen bør til enhver tid kunne indlede en gennemsigtig undersøgelse vedrørende påståede restriktive foranstaltninger eller restriktiv praksis, som et tredjeland vedtager eller anvender. |
| --- | --- |

(15)

Kommissionen bør til enhver tid kunne indlede en gennemsigtig undersøgelse vedrørende påståede restriktive foranstaltninger eller restriktiv praksis, som et tredjeland vedtager eller anvender.

| (16) | Kommissionen bør i lyset af Unionens overordnede målsætning om at støtte den økonomiske vækst i de mindst udviklede lande og disses integration i de globale værdikæder ikke indlede en undersøgelse for så vidt angår lande, der er omfattet af »alt undtagen våben«-ordningen som opført i bilag IV til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 978/2012 (8). |
| --- | --- |

(16)

Kommissionen bør i lyset af Unionens overordnede målsætning om at støtte den økonomiske vækst i de mindst udviklede lande og disses integration i de globale værdikæder ikke indlede en undersøgelse for så vidt angår lande, der er omfattet af »alt undtagen våben«-ordningen som opført i bilag IV til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 978/2012 (8).

| (17) | I forbindelse med gennemførelsen af undersøgelsen bør Kommissionen opfordre det pågældende tredjeland til at indlede høringer med henblik på at fjerne og afhjælpe alle restriktive foranstaltninger og praksisser og dermed forbedre mulighederne for deltagelse i udbud for Unionens erhvervsdrivende, varer og tjenesteydelser for så vidt angår markederne for offentlige udbud eller koncessioner i det pågældende tredjeland. |
| --- | --- |

(17)

I forbindelse med gennemførelsen af undersøgelsen bør Kommissionen opfordre det pågældende tredjeland til at indlede høringer med henblik på at fjerne og afhjælpe alle restriktive foranstaltninger og praksisser og dermed forbedre mulighederne for deltagelse i udbud for Unionens erhvervsdrivende, varer og tjenesteydelser for så vidt angår markederne for offentlige udbud eller koncessioner i det pågældende tredjeland.

| (18) | Det er af afgørende betydning, at undersøgelsen gennemføres på en gennemsigtig måde. En rapport om de vigtigste resultater af undersøgelsen bør derfor gøres offentligt tilgængelig. |
| --- | --- |

(18)

Det er af afgørende betydning, at undersøgelsen gennemføres på en gennemsigtig måde. En rapport om de vigtigste resultater af undersøgelsen bør derfor gøres offentligt tilgængelig.

| (19) | Hvis undersøgelsen bekræfter eksistensen af restriktive foranstaltninger eller praksisser, og høringer med tredjelandet ikke medfører tilfredsstillende korrigerende indgreb, som inden for en rimelig tidsramme retter op på den alvorlige og vedvarende adgangsbegrænsning for Unionens erhvervsdrivende, varer og tjenesteydelser, eller hvis tredjelandet afviser at indgå i høringer, bør Kommissionen i henhold til denne forordning, og hvor den anser det for værende i Unionens interesse, vedtage IPI-foranstaltninger i form af en scorejustering eller en udelukkelse af tilbud. |
| --- | --- |

(19)

Hvis undersøgelsen bekræfter eksistensen af restriktive foranstaltninger eller praksisser, og høringer med tredjelandet ikke medfører tilfredsstillende korrigerende indgreb, som inden for en rimelig tidsramme retter op på den alvorlige og vedvarende adgangsbegrænsning for Unionens erhvervsdrivende, varer og tjenesteydelser, eller hvis tredjelandet afviser at indgå i høringer, bør Kommissionen i henhold til denne forordning, og hvor den anser det for værende i Unionens interesse, vedtage IPI-foranstaltninger i form af en scorejustering eller en udelukkelse af tilbud.

| (20) | Afgørelsen af, hvorvidt indførelse af en IPI-foranstaltning er i Unionens interesse, bør træffes på grundlag af en vurdering af alle involverede parters interesser som helhed, herunder Unionens erhvervsdrivende. Kommissionen bør afveje konsekvenserne af at træffe en sådan foranstaltning i forhold til den indvirkning, foranstaltningen vil få på Unionens interesser i bredere forstand. Det er vigtigt, at det overordnede mål om at opnå gensidighed ved at åbne tredjelandes markeder og en forbedring af mulighederne for markedsadgang for Unionens erhvervsdrivende tages særligt i betragtning. Målet om at begrænse enhver unødvendig administrativ byrde for ordregivende myndigheder og ordregivende enheder såvel som erhvervsdrivende bør også tages i betragtning. |
| --- | --- |

(20)

Afgørelsen af, hvorvidt indførelse af en IPI-foranstaltning er i Unionens interesse, bør træffes på grundlag af en vurdering af alle involverede parters interesser som helhed, herunder Unionens erhvervsdrivende. Kommissionen bør afveje konsekvenserne af at træffe en sådan foranstaltning i forhold til den indvirkning, foranstaltningen vil få på Unionens interesser i bredere forstand. Det er vigtigt, at det overordnede mål om at opnå gensidighed ved at åbne tredjelandes markeder og en forbedring af mulighederne for markedsadgang for Unionens erhvervsdrivende tages særligt i betragtning. Målet om at begrænse enhver unødvendig administrativ byrde for ordregivende myndigheder og ordregivende enheder såvel som erhvervsdrivende bør også tages i betragtning.

| (21) | En scorejustering bør udelukkende anvendes til evalueringen af tilbud indgivet af erhvervsdrivende med oprindelse i det pågældende tredjeland. En sådan foranstaltning bør ikke berøre den pris, der skal betales i henhold til den kontrakt, som vil blive indgået med den udvalgte tilbudsgiver. Hvor ordregivende myndigheder og ordregivende enheder beslutter at basere evalueringen af tilbud udelukkende på pris- eller omkostningskriterier, bør niveauet for scorejusteringen sættes betydeligt højere for at tilsikre en tilsvarende virkningsgrad for IPI-foranstaltningen. |
| --- | --- |

(21)

En scorejustering bør udelukkende anvendes til evalueringen af tilbud indgivet af erhvervsdrivende med oprindelse i det pågældende tredjeland. En sådan foranstaltning bør ikke berøre den pris, der skal betales i henhold til den kontrakt, som vil blive indgået med den udvalgte tilbudsgiver. Hvor ordregivende myndigheder og ordregivende enheder beslutter at basere evalueringen af tilbud udelukkende på pris- eller omkostningskriterier, bør niveauet for scorejusteringen sættes betydeligt højere for at tilsikre en tilsvarende virkningsgrad for IPI-foranstaltningen.

| (22) | IPI-foranstaltninger bør finde anvendelse på offentlige udbudsprocedurer, der falder ind under denne forordnings anvendelsesområde, herunder rammeaftaler og dynamiske indkøbssystemer. Hvor en specifik kontrakt tildeles inden for et dynamisk indkøbssystem, som en IPI-foranstaltning finder anvendelse på, bør denne foranstaltning også finde anvendelse på denne specifikke kontrakt. IPI- foranstaltninger bør dog ikke finde anvendelse på kontrakter under en vis tærskel, således at den samlede administrative byrde for ordregivende myndigheder og ordregivende enheder begrænses. IPI-foranstaltninger bør for at undgå en eventuel dobbelt anvendelse af sådanne foranstaltninger ikke finde anvendelse på kontrakter, der tildeles på grundlag af en rammeaftale, hvis IPI-foranstaltningerne allerede blev anvendt på tidspunktet for indgåelsen af rammeaftalen. |
| --- | --- |

(22)

IPI-foranstaltninger bør finde anvendelse på offentlige udbudsprocedurer, der falder ind under denne forordnings anvendelsesområde, herunder rammeaftaler og dynamiske indkøbssystemer. Hvor en specifik kontrakt tildeles inden for et dynamisk indkøbssystem, som en IPI-foranstaltning finder anvendelse på, bør denne foranstaltning også finde anvendelse på denne specifikke kontrakt. IPI- foranstaltninger bør dog ikke finde anvendelse på kontrakter under en vis tærskel, således at den samlede administrative byrde for ordregivende myndigheder og ordregivende enheder begrænses. IPI-foranstaltninger bør for at undgå en eventuel dobbelt anvendelse af sådanne foranstaltninger ikke finde anvendelse på kontrakter, der tildeles på grundlag af en rammeaftale, hvis IPI-foranstaltningerne allerede blev anvendt på tidspunktet for indgåelsen af rammeaftalen.

| (23) | De udvalgte tilbudsgivere bør pålægges yderligere kontraktlige forpligtelser for at undgå en eventuel omgåelse af en IPI-foranstaltning. Disse forpligtelser bør kun gælde i forbindelse med offentlige udbudsprocedurer, som er genstand for en IPI-foranstaltning, og i forbindelse med kontrakter, der tildeles på grundlag af en rammeaftale, hvor værdien af sådanne kontrakter er lig med eller over en vis tærskel, og hvor den pågældende rammeaftale er omfattet af en IPI-foranstaltning. |
| --- | --- |

(23)

De udvalgte tilbudsgivere bør pålægges yderligere kontraktlige forpligtelser for at undgå en eventuel omgåelse af en IPI-foranstaltning. Disse forpligtelser bør kun gælde i forbindelse med offentlige udbudsprocedurer, som er genstand for en IPI-foranstaltning, og i forbindelse med kontrakter, der tildeles på grundlag af en rammeaftale, hvor værdien af sådanne kontrakter er lig med eller over en vis tærskel, og hvor den pågældende rammeaftale er omfattet af en IPI-foranstaltning.

| (24) | Hvor et tredjeland indtræder i materielle og fremskredne forhandlinger med Unionen om adgang til offentlige udbud i den hensigt at fjerne eller udbedre hindringer for adgang for Unionens erhvervsdrivende, varer eller tjenesteydelser til tredjelandets markeder for offentlige udbud eller koncessioner, bør Kommissionen under forhandlingerne kunne suspendere IPI-foranstaltninger, der berører det pågældende tredjeland. |
| --- | --- |

(24)

Hvor et tredjeland indtræder i materielle og fremskredne forhandlinger med Unionen om adgang til offentlige udbud i den hensigt at fjerne eller udbedre hindringer for adgang for Unionens erhvervsdrivende, varer eller tjenesteydelser til tredjelandets markeder for offentlige udbud eller koncessioner, bør Kommissionen under forhandlingerne kunne suspendere IPI-foranstaltninger, der berører det pågældende tredjeland.

| (25) | Det er vigtigt, at IPI-foranstaltninger finder ensartet anvendelse i hele Unionen af ordregivende myndigheder og ordregivende enheder. For at tage højde for forskelle i ordregivende myndigheders og ordregivende enheders administrative kapacitet bør medlemsstaterne kunne anmode om en undtagelse fra IPI-foranstaltninger for en begrænset liste over lokale ordregivende myndigheder og på visse strenge betingelser. Det er vigtigt, at Kommissionen ved kontrol af listen over lokale ordregivende myndigheder som foreslået af medlemsstaterne tager hensyn til disse ordregivende myndigheders specifikke situation for så vidt angår bl.a. befolkningstal og geografiske forhold. En sådan undtagelse kan også omfatte offentlige udbudsprocedurer, som disse ordregivende myndigheder bør kunne gennemføre inden for rammeaftaler eller dynamiske indkøbssystemer. |
| --- | --- |

(25)

Det er vigtigt, at IPI-foranstaltninger finder ensartet anvendelse i hele Unionen af ordregivende myndigheder og ordregivende enheder. For at tage højde for forskelle i ordregivende myndigheders og ordregivende enheders administrative kapacitet bør medlemsstaterne kunne anmode om en undtagelse fra IPI-foranstaltninger for en begrænset liste over lokale ordregivende myndigheder og på visse strenge betingelser. Det er vigtigt, at Kommissionen ved kontrol af listen over lokale ordregivende myndigheder som foreslået af medlemsstaterne tager hensyn til disse ordregivende myndigheders specifikke situation for så vidt angår bl.a. befolkningstal og geografiske forhold. En sådan undtagelse kan også omfatte offentlige udbudsprocedurer, som disse ordregivende myndigheder bør kunne gennemføre inden for rammeaftaler eller dynamiske indkøbssystemer.

| (26) | Det er bydende nødvendigt, at de ordregivende myndigheder og de ordregivende enheder har adgang til en lang række varer af høj kvalitet, som opfylder deres indkøbskrav til konkurrencedygtige priser. Derfor bør de ordregivende myndigheder og de ordregivende enheder have mulighed for ikke at anvende IPI-foranstaltninger, der begrænser adgangen for varer og tjenesteydelser, der ikke er omfattet, hvis EU-baserede, omfattede varer og tjenesteydelser, der opfylder de ordregivende myndigheders eller de ordregivende enheders krav, ikke er til rådighed, eller for at sikre hensynet til almenvellet såsom tungtvejende hensyn knyttet til folkesundhed eller miljøbeskyttelse. Når ordregivende myndigheder eller ordregivende enheder anvender disse undtagelser, bør Kommissionen oplyses rettidigt og fyldestgørende herom, således at et passende tilsyn med gennemførelsen af denne forordning bliver muligt. |
| --- | --- |

(26)

Det er bydende nødvendigt, at de ordregivende myndigheder og de ordregivende enheder har adgang til en lang række varer af høj kvalitet, som opfylder deres indkøbskrav til konkurrencedygtige priser. Derfor bør de ordregivende myndigheder og de ordregivende enheder have mulighed for ikke at anvende IPI-foranstaltninger, der begrænser adgangen for varer og tjenesteydelser, der ikke er omfattet, hvis EU-baserede, omfattede varer og tjenesteydelser, der opfylder de ordregivende myndigheders eller de ordregivende enheders krav, ikke er til rådighed, eller for at sikre hensynet til almenvellet såsom tungtvejende hensyn knyttet til folkesundhed eller miljøbeskyttelse. Når ordregivende myndigheder eller ordregivende enheder anvender disse undtagelser, bør Kommissionen oplyses rettidigt og fyldestgørende herom, således at et passende tilsyn med gennemførelsen af denne forordning bliver muligt.

| (27) | I tilfælde af de ordregivende myndigheders eller de ordregivende enheders forkerte anvendelse af IPI-foranstaltninger, der øver en negativ indvirkning på de erhvervsdrivendes chancer for at få ret til at deltage i den offentlige udbudsprocedure, bør Rådets direktiv 89/665/EØF (9) og 92/13/EØF (10) finde anvendelse. De berørte erhvervsdrivende bør derfor kunne indlede en klageprocedure i henhold til de retsforskrifter, der gennemfører disse direktiver i national ret, hvis f.eks. de pågældende erhvervsdrivende finder, at en konkurrerende erhvervsdrivende burde have været udelukket, eller et tilbud burde have fået lavere placering på grund af anvendelsen af en IPI-foranstaltning. Kommissionen bør også kunne anvende interventionsmekanismen i overensstemmelse med artikel 3 i direktiv 89/665/EØF eller artikel 8 i direktiv 92/13/EØF. |
| --- | --- |

(27)

I tilfælde af de ordregivende myndigheders eller de ordregivende enheders forkerte anvendelse af IPI-foranstaltninger, der øver en negativ indvirkning på de erhvervsdrivendes chancer for at få ret til at deltage i den offentlige udbudsprocedure, bør Rådets direktiv 89/665/EØF (9) og 92/13/EØF (10) finde anvendelse. De berørte erhvervsdrivende bør derfor kunne indlede en klageprocedure i henhold til de retsforskrifter, der gennemfører disse direktiver i national ret, hvis f.eks. de pågældende erhvervsdrivende finder, at en konkurrerende erhvervsdrivende burde have været udelukket, eller et tilbud burde have fået lavere placering på grund af anvendelsen af en IPI-foranstaltning. Kommissionen bør også kunne anvende interventionsmekanismen i overensstemmelse med artikel 3 i direktiv 89/665/EØF eller artikel 8 i direktiv 92/13/EØF.

| (28) | For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (11). |
| --- | --- |

(28)

For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (11).

| (29) | Undersøgelsesproceduren bør anvendes til vedtagelse af gennemførelsesretsakter vedrørende vedtagelse, ophævelse, suspension, genindsættelse eller forlængelse af en IPI-foranstaltning, og Kommissionen bør bistås af Udvalget for Handelsbarrierer, der er nedsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/1843 (12). Eftersom IPI-foranstaltninger vil kunne få forskellige virkninger på Unionens markeder for offentlige udbud eller koncessioner, bør der foretages en tilpasning af komitologiproceduren, der finder anvendelse på udkast til gennemførelsesretsakter om undtagelser for tilbud, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 bør finde anvendelse. |
| --- | --- |

(29)

Undersøgelsesproceduren bør anvendes til vedtagelse af gennemførelsesretsakter vedrørende vedtagelse, ophævelse, suspension, genindsættelse eller forlængelse af en IPI-foranstaltning, og Kommissionen bør bistås af Udvalget for Handelsbarrierer, der er nedsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/1843 (12). Eftersom IPI-foranstaltninger vil kunne få forskellige virkninger på Unionens markeder for offentlige udbud eller koncessioner, bør der foretages en tilpasning af komitologiproceduren, der finder anvendelse på udkast til gennemførelsesretsakter om undtagelser for tilbud, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 bør finde anvendelse.

| (30) | Kommissionen bør også i fornødent omfang og for så vidt angår anvendelsen af Unionens retlige rammer for offentligt udbud, kunne søge vejledning fra det rådgivende Udvalg for offentlige aftaler nedsat ved Rådets afgørelse 71/306/EØF (13). |
| --- | --- |

(30)

Kommissionen bør også i fornødent omfang og for så vidt angår anvendelsen af Unionens retlige rammer for offentligt udbud, kunne søge vejledning fra det rådgivende Udvalg for offentlige aftaler nedsat ved Rådets afgørelse 71/306/EØF (13).

| (31) | Oplysninger, der modtages i henhold til denne forordning, bør kun anvendes til det formål, der udgjorde begrundelsen for anmodningen, og under behørig hensyntagen til gældende EU-krav og nationale krav om databeskyttelse og fortrolighed. Europa-Parlamentet og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 (14) såvel som artikel 28 i direktiv 2014/23/EU, artikel 21 i direktiv 2014/24/EU og artikel 39 i direktiv 2014/25/EU bør finde tilsvarende anvendelse. |
| --- | --- |

(31)

Oplysninger, der modtages i henhold til denne forordning, bør kun anvendes til det formål, der udgjorde begrundelsen for anmodningen, og under behørig hensyntagen til gældende EU-krav og nationale krav om databeskyttelse og fortrolighed. Europa-Parlamentet og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 (14) såvel som artikel 28 i direktiv 2014/23/EU, artikel 21 i direktiv 2014/24/EU og artikel 39 i direktiv 2014/25/EU bør finde tilsvarende anvendelse.

| (32) | Kommissionen bør i overensstemmelse med den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (15) og med henblik på bl.a. at reducere den administrative byrde, navnlig for medlemsstaterne, regelmæssigt gennemgå anvendelsesområdet for, funktionsmåden ved og effektiviteten af denne forordning. En sådan gennemgang vil bl.a. skulle behandle muligheden for at gøre brug af alle tilgængelige midler med henblik på at fremme udveksling af oplysninger, herunder elektroniske udbudsfaciliteter såsom standardformularer til offentliggørelse af offentlige udbudsbekendtgørelser i overensstemmelse med Kommissionen gennemførelsesforordning (EU) 2019/1780 (16) såvel som den byrde, som de ordregivende myndigheder og de ordregivende enheder pådrager sig ved anvendelsen af nærværende forordning. Kommissionen bør meddele Europa-Parlamentet og Rådet resultaterne af sin vurdering og, hvis det er relevant, stille hensigtsmæssige lovgivningsmæssige forslag. |
| --- | --- |

(32)

Kommissionen bør i overensstemmelse med den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning (15) og med henblik på bl.a. at reducere den administrative byrde, navnlig for medlemsstaterne, regelmæssigt gennemgå anvendelsesområdet for, funktionsmåden ved og effektiviteten af denne forordning. En sådan gennemgang vil bl.a. skulle behandle muligheden for at gøre brug af alle tilgængelige midler med henblik på at fremme udveksling af oplysninger, herunder elektroniske udbudsfaciliteter såsom standardformularer til offentliggørelse af offentlige udbudsbekendtgørelser i overensstemmelse med Kommissionen gennemførelsesforordning (EU) 2019/1780 (16) såvel som den byrde, som de ordregivende myndigheder og de ordregivende enheder pådrager sig ved anvendelsen af nærværende forordning. Kommissionen bør meddele Europa-Parlamentet og Rådet resultaterne af sin vurdering og, hvis det er relevant, stille hensigtsmæssige lovgivningsmæssige forslag.

| (33) | Reglerne og principperne for offentlige udbud gældende for offentlige kontrakter, der indgås af EU-institutionerne for egen regning, er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 (17) og er derfor ikke omfattet af nærværende forordnings anvendelsesområde. Disse regler er i henhold til forordning (EU, Euratom) 2018/1046 baseret på de regler, der er fastsat i direktiv 2014/23/EU og 2014/24/EU. Det er derfor hensigtsmæssigt i forbindelse med en revision af forordning (EU, Euratom) 2018/1046 at vurdere, hvorvidt de regler og principper, der er fastsat i nærværende forordning, også bør bringes i anvendelse på offentlige kontrakter indgået af EU-institutionerne. |
| --- | --- |

(33)

Reglerne og principperne for offentlige udbud gældende for offentlige kontrakter, der indgås af EU-institutionerne for egen regning, er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 (17) og er derfor ikke omfattet af nærværende forordnings anvendelsesområde. Disse regler er i henhold til forordning (EU, Euratom) 2018/1046 baseret på de regler, der er fastsat i direktiv 2014/23/EU og 2014/24/EU. Det er derfor hensigtsmæssigt i forbindelse med en revision af forordning (EU, Euratom) 2018/1046 at vurdere, hvorvidt de regler og principper, der er fastsat i nærværende forordning, også bør bringes i anvendelse på offentlige kontrakter indgået af EU-institutionerne.

| (34) | Kommissionen bør udstede retningslinjer til at gøre ordregivende myndigheders, ordregivende enheders og erhvervsdrivendes efterlevelse af denne forordning lettere. Disse retningslinjer bør indeholde oplysninger om navnlig begreber som fysiske eller juridiske personers, varers og tjenesteydelsers oprindelse, yderligere forpligtelser og anvendelsen af disse bestemmelser inden for denne forordnings rammer. Retningslinjerne bør i lyset af Unionens overordnede politiske mål om at støtte små og mellemstore virksomheder (SMV'er) også tage hensyn til SMV'er specifikke informationsbehov i disses efterlevelse af denne forordning med henblik på at undgå, at disse virksomheder overbebyrdes. |
| --- | --- |

(34)

Kommissionen bør udstede retningslinjer til at gøre ordregivende myndigheders, ordregivende enheders og erhvervsdrivendes efterlevelse af denne forordning lettere. Disse retningslinjer bør indeholde oplysninger om navnlig begreber som fysiske eller juridiske personers, varers og tjenesteydelsers oprindelse, yderligere forpligtelser og anvendelsen af disse bestemmelser inden for denne forordnings rammer. Retningslinjerne bør i lyset af Unionens overordnede politiske mål om at støtte små og mellemstore virksomheder (SMV'er) også tage hensyn til SMV'er specifikke informationsbehov i disses efterlevelse af denne forordning med henblik på at undgå, at disse virksomheder overbebyrdes.

| (35) | I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet er det for at virkeliggøre det grundlæggende mål om at forbedre adgangen for Unionens erhvervsdrivende, varer og tjenesteydelser til markederne for offentlige udbud eller koncessioner i tredjelande ved at indføre foranstaltninger for ikke-omfattede udbud nødvendigt og hensigtsmæssigt at fastsætte bestemmelser om procedurer for Kommissionen til at foretage undersøgelser af påståede tredjelandsforanstaltninger eller -praksis over for Unionens erhvervsdrivende, varer og tjenesteydelser og til at indlede konsultationer med de pågældende tredjelande. Denne forordning går ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå de tilstræbte mål, i overensstemmelse med artikel 5, stk. 4, i TEU — |
| --- | --- |

(35)

I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet er det for at virkeliggøre det grundlæggende mål om at forbedre adgangen for Unionens erhvervsdrivende, varer og tjenesteydelser til markederne for offentlige udbud eller koncessioner i tredjelande ved at indføre foranstaltninger for ikke-omfattede udbud nødvendigt og hensigtsmæssigt at fastsætte bestemmelser om procedurer for Kommissionen til at foretage undersøgelser af påståede tredjelandsforanstaltninger eller -praksis over for Unionens erhvervsdrivende, varer og tjenesteydelser og til at indlede konsultationer med de pågældende tredjelande. Denne forordning går ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå de tilstræbte mål, i overensstemmelse med artikel 5, stk. 4, i TEU —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

KAPITEL I

Almindelige bestemmelser

Artikel 1

Genstand og anvendelsesområde

1.   Denne forordning indfører for ikke-omfattede udbud foranstaltninger, der har til hensigt at forbedre adgangen for Unionens erhvervsdrivende, varer og tjenesteydelser til markederne for offentlige udbud og koncessioner i tredjelande. Den fastsætter procedurer for Kommissionen til at foretage undersøgelser af påståede tredjelandsforanstaltninger eller -praksis over for Unionens erhvervsdrivende, varer og tjenesteydelser og til at indlede konsultationer med de pågældende tredjelande.

Denne forordning fastsætter mulighed for, at Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter til indførelse af IPI-foranstaltninger i forbindelse med, at et tredjeland har indført sådanne foranstaltninger eller en sådan praksis, i den hensigt at begrænse adgangen til Unionens offentlige udbudsprocedurer for erhvervsdrivende, varer eller tjenesteydelser fra tredjelande.

2.   Denne forordning finder anvendelse på offentlige udbudsprocedurer, der er omfattet af følgende retsakter:

| a) | direktiv 2014/23/EU |
| --- | --- |

a)

direktiv 2014/23/EU

| b) | direktiv 2014/24/EU |
| --- | --- |

b)

direktiv 2014/24/EU

| c) | direktiv 2014/25/EU. |
| --- | --- |

c)

direktiv 2014/25/EU.

3.   Denne forordning berører ikke Unionens internationale forpligtelser eller foranstaltninger, som medlemsstaterne eller deres ordregivende myndigheder eller ordregivende enheder måtte træffe i overensstemmelse med de retsakter, der er omhandlet i stk. 2.

4.   Denne forordning finder kun anvendelse på offentlige udbudsprocedurer, der iværksættes efter dens ikrafttræden. En IPI-foranstaltning finder kun anvendelse på offentlige udbudsprocedurer, der er omfattet af IPI-foranstaltningen, og som er blevet iværksat mellem tidspunktet for IPI-foranstaltningens ikrafttræden og indtil den udløber, ophæves eller suspenderes. Ordregivende myndigheder og ordregivende enheder skal indføje en henvisning til anvendelsen af denne forordning og eventuelle gældende IPI-foranstaltninger i de offentlige udbudsdokumenter for procedurer, der henhører under IPI-foranstaltningens anvendelsesområde.

5.   Miljømæssige, sociale og arbejdstagermæssige krav finder anvendelse på erhvervsdrivende i overensstemmelse med direktiv 2014/23/EU, 2014/24/EU og 2014/25/EU eller anden EU-ret.

Artikel 2

Definitioner

1.   I denne forordning forstås ved:

| a) | »erhvervsdrivende«: en erhvervsdrivende som defineret i direktiv 2014/23/EU, 2014/24/EU og 2014/25/EU |
| --- | --- |

a)

»erhvervsdrivende«: en erhvervsdrivende som defineret i direktiv 2014/23/EU, 2014/24/EU og 2014/25/EU

| b) | »varer«: varer, som der henvises til i genstanden for en offentlig udbudsprocedure og i specifikationerne i den relevante kontrakt, men som ikke omfatter input, materialer eller bestanddele, der indgår i de leverede varer |
| --- | --- |

b)

»varer«: varer, som der henvises til i genstanden for en offentlig udbudsprocedure og i specifikationerne i den relevante kontrakt, men som ikke omfatter input, materialer eller bestanddele, der indgår i de leverede varer

| c) | »anslået værdi«: en kontrakts anslåede værdi beregnet i overensstemmelse med direktiv 2014/23/EU, 2014/24/EU og 2014/25/EU |
| --- | --- |

c)

»anslået værdi«: en kontrakts anslåede værdi beregnet i overensstemmelse med direktiv 2014/23/EU, 2014/24/EU og 2014/25/EU

| d) | »scorejustering«: den relative reduktion med en given procentdel af et tilbuds score, der er resultatet af evalueringen af tilbuddet foretaget af en ordregivende myndighed eller en ordregivende enhed på grundlag af kontrakttildelingskriterierne, der er defineret i de relevante offentlige udbudsdokumenter. I tilfælde, hvor pris eller omkostninger er det eneste kontrakttildelingskriterium, forstås der ved scorejustering den relative forhøjelse med en given procentdel af en tilbudsgivers tilbudte pris med henblik på evaluering af et tilbud |
| --- | --- |

d)

»scorejustering«: den relative reduktion med en given procentdel af et tilbuds score, der er resultatet af evalueringen af tilbuddet foretaget af en ordregivende myndighed eller en ordregivende enhed på grundlag af kontrakttildelingskriterierne, der er defineret i de relevante offentlige udbudsdokumenter. I tilfælde, hvor pris eller omkostninger er det eneste kontrakttildelingskriterium, forstås der ved scorejustering den relative forhøjelse med en given procentdel af en tilbudsgivers tilbudte pris med henblik på evaluering af et tilbud

| e) | »dokumentation«: enhver form for information, certifikat, bilag eller udtalelse, der har til formål at dokumentere efterlevelse af de i artikel 8 fastsatte forpligtelser såsom:






  i) | dokumentation for, at varerne hidrører fra Unionen eller et tredjeland |
| --- | --- | --- |

e)

»dokumentation«: enhver form for information, certifikat, bilag eller udtalelse, der har til formål at dokumentere efterlevelse af de i artikel 8 fastsatte forpligtelser såsom:

i)

dokumentation for, at varerne hidrører fra Unionen eller et tredjeland

| ii) | beskrivelse af fremstillingsprocesserne, herunder prøver, beskrivelser eller fotografier, for de varer, der skal leveres |
| --- | --- |

ii)

beskrivelse af fremstillingsprocesserne, herunder prøver, beskrivelser eller fotografier, for de varer, der skal leveres

| iii) | udtog af relevante registre eller regnskaber for tjenesteydelsernes oprindelse, herunder et momsregistreringsnummer |
| --- | --- |

iii)

udtog af relevante registre eller regnskaber for tjenesteydelsernes oprindelse, herunder et momsregistreringsnummer

| f) | »ordregivende myndighed«: en ordregivende myndighed som defineret i direktiv 2014/23/EU, 2014/24/EU og 2014/25/EU |
| --- | --- |

f)

»ordregivende myndighed«: en ordregivende myndighed som defineret i direktiv 2014/23/EU, 2014/24/EU og 2014/25/EU

| g) | »ordregivende enhed«: en ordregivende enhed som defineret i direktiv 2014/23/EU og 2014/25/EU |
| --- | --- |

g)

»ordregivende enhed«: en ordregivende enhed som defineret i direktiv 2014/23/EU og 2014/25/EU

| h) | »interessent«: enhver person eller ethvert foretagende, hvis interesser kan blive berørt af tredjelandsforanstaltninger eller -praksis, såsom virksomheder, en sammenslutning af virksomheder eller de primære erhvervsorganisationer, der repræsenterer arbejdsmarkedets parter på EU-plan |
| --- | --- |

h)

»interessent«: enhver person eller ethvert foretagende, hvis interesser kan blive berørt af tredjelandsforanstaltninger eller -praksis, såsom virksomheder, en sammenslutning af virksomheder eller de primære erhvervsorganisationer, der repræsenterer arbejdsmarkedets parter på EU-plan

| i) | »tredjelandsforanstaltning eller -praksis«: enhver lovgivningsmæssig, reguleringsmæssig eller administrativ bestemmelse, procedure eller praksis eller kombination heraf, der indføres eller opretholdes af offentlige myndigheder eller enkelte ordregivende myndigheder eller ordregivende enheder på ethvert niveau i et tredjeland, og som fører til en alvorlig og tilbagevendende forringelse af adgangen for Unionens erhvervsdrivende, varer eller tjenesteydelser til markeder for offentlige udbud eller koncessioner i det pågældende tredjeland |
| --- | --- |

i)

»tredjelandsforanstaltning eller -praksis«: enhver lovgivningsmæssig, reguleringsmæssig eller administrativ bestemmelse, procedure eller praksis eller kombination heraf, der indføres eller opretholdes af offentlige myndigheder eller enkelte ordregivende myndigheder eller ordregivende enheder på ethvert niveau i et tredjeland, og som fører til en alvorlig og tilbagevendende forringelse af adgangen for Unionens erhvervsdrivende, varer eller tjenesteydelser til markeder for offentlige udbud eller koncessioner i det pågældende tredjeland

| j) | »IPI-foranstaltning«: en foranstaltning der vedtages af Kommissionen i henhold til denne forordning, og som begrænser adgangen for erhvervsdrivende, varer eller tjenesteydelser med oprindelse i tredjelande til Unionens markeder for offentlige udbud eller koncessioner inden for området ikke-omfattede udbud |
| --- | --- |

j)

»IPI-foranstaltning«: en foranstaltning der vedtages af Kommissionen i henhold til denne forordning, og som begrænser adgangen for erhvervsdrivende, varer eller tjenesteydelser med oprindelse i tredjelande til Unionens markeder for offentlige udbud eller koncessioner inden for området ikke-omfattede udbud

| k) | »ikke-omfattet udbud«: offentlig udbudsprocedure for varer, tjenesteydelser eller koncessioner, for hvilke Unionen ikke har påtaget sig nogen forpligtelser vedrørende markedsadgang ved en international aftale om offentlige udbud eller koncessioner |
| --- | --- |

k)

»ikke-omfattet udbud«: offentlig udbudsprocedure for varer, tjenesteydelser eller koncessioner, for hvilke Unionen ikke har påtaget sig nogen forpligtelser vedrørende markedsadgang ved en international aftale om offentlige udbud eller koncessioner

| l) | »kontrakter«: offentlige kontrakter som defineret i direktiv 2014/24/EU, koncessioner som defineret i direktiv 2014/23/EU og indkøbs-, bygge- og anlægs- og tjenesteydelseskontrakter som defineret i direktiv 2014/25/EU |
| --- | --- |

l)

»kontrakter«: offentlige kontrakter som defineret i direktiv 2014/24/EU, koncessioner som defineret i direktiv 2014/23/EU og indkøbs-, bygge- og anlægs- og tjenesteydelseskontrakter som defineret i direktiv 2014/25/EU

| m) | »tilbudsgiver«: en tilbudsgiver som defineret i direktiv 2014/23/EU, 2014/24/EU og 2014/25/EU |
| --- | --- |

m)

»tilbudsgiver«: en tilbudsgiver som defineret i direktiv 2014/23/EU, 2014/24/EU og 2014/25/EU

| n) | »land«: enhver stat eller ethvert særskilt toldområde, uden at dette term har suverænitetsmæssige implikationer |
| --- | --- |

n)

»land«: enhver stat eller ethvert særskilt toldområde, uden at dette term har suverænitetsmæssige implikationer

| o) | »underentreprise«: en ordning, hvor en tredjepart udfører en del af kontrakten, og som ikke omfatter forhold, hvor der alene sker levering af varer eller dele, der er nødvendige for udførelse af en tjenesteydelse |
| --- | --- |

o)

»underentreprise«: en ordning, hvor en tredjepart udfører en del af kontrakten, og som ikke omfatter forhold, hvor der alene sker levering af varer eller dele, der er nødvendige for udførelse af en tjenesteydelse

2.   I denne forordning, anses udførelse af bygge- og anlægsarbejder som omhandlet i direktiv 2014/23/EU, 2014/24/EU og direktiv 2014/25/EU som levering af en tjenesteydelse, undtagen for så vidt angår denne forordnings artikel 6, stk. 3 og 7.

Artikel 3

Bestemmelse af oprindelse

1.   En erhvervsdrivendes oprindelse anses:

| a) | i tilfælde af en fysisk person for at være det land, hvor den pågældende er statsborger, eller hvor vedkommende har permanent opholdsret |
| --- | --- |

a)

i tilfælde af en fysisk person for at være det land, hvor den pågældende er statsborger, eller hvor vedkommende har permanent opholdsret

| b) | i tilfælde af en juridisk person, for et af følgende:






  i) | det land, hvor den juridiske person er etableret eller på anden måde er organisatorisk tilknyttet, og inden for hvis område den juridiske person har væsentlige forretningsaktiviteter |
| --- | --- | --- |

b)

i tilfælde af en juridisk person, for et af følgende:

i)

det land, hvor den juridiske person er etableret eller på anden måde er organisatorisk tilknyttet, og inden for hvis område den juridiske person har væsentlige forretningsaktiviteter

| ii) | hvis den juridiske person ikke udøver væsentlige forretningsaktiviteter i det land, hvor den er etableret eller på anden måde organisatorisk tilknyttet, er den juridiske persons oprindelse oprindelsen for den eller de personer, der direkte eller indirekte kan udøve bestemmende indflydelse på den juridiske person som følge af ejerforhold, kapitalindskud eller de regler, der gælder for den juridiske person. |
| --- | --- |

ii)

hvis den juridiske person ikke udøver væsentlige forretningsaktiviteter i det land, hvor den er etableret eller på anden måde organisatorisk tilknyttet, er den juridiske persons oprindelse oprindelsen for den eller de personer, der direkte eller indirekte kan udøve bestemmende indflydelse på den juridiske person som følge af ejerforhold, kapitalindskud eller de regler, der gælder for den juridiske person.

Med henblik på anvendelsen af første afsnit, litra b), nr. ii), antages den eller de pågældende personer at have bestemmende indflydelse på den juridiske person i følgende tilfælde, hvor de direkte eller indirekte:

| a) | besidder majoriteten af den juridiske persons tegnede kapital |
| --- | --- |

a)

besidder majoriteten af den juridiske persons tegnede kapital

| b) | råder over flertallet af de stemmer, som er knyttet til de kapitalandele, som den juridiske person har udstedt, eller |
| --- | --- |

b)

råder over flertallet af de stemmer, som er knyttet til de kapitalandele, som den juridiske person har udstedt, eller

| c) | kan udpege mere end halvdelen af medlemmerne i den juridiske persons administrations-, ledelses- eller tilsynsorgan. |
| --- | --- |

c)

kan udpege mere end halvdelen af medlemmerne i den juridiske persons administrations-, ledelses- eller tilsynsorgan.

2.   Hvis en erhvervsdrivende er en gruppe af fysiske eller juridiske personer, offentlige enheder eller en kombination deraf, og mindst én af disse personer eller enheder har oprindelse i et tredjeland, hvis erhvervsdrivende, varer eller tjenesteydelser er omfattet af en IPI-foranstaltning, finder denne IPI-foranstaltning også anvendelse på tilbud afgivet af den pågældende gruppe.

IPI-foranstaltningen finder dog ikke anvendelse på tilbuddet, hvis de pågældende personers eller enheders deltagelse i en gruppe udgør mindre end 15 % af værdien af det tilbud, som denne gruppe har afgivet, medmindre de pågældende personer eller enheder er nødvendige med henblik på at opfylde flertallet af mindst et af udvælgelseskriterierne i en offentlig udbudsprocedure.

3.   De ordregivende myndigheder eller de ordregivende enheder kan når som helst under den offentlige udbudsprocedure anmode den erhvervsdrivende om at fremlægge, supplere, præcisere eller supplere de oplysninger eller den dokumentation, der vedrører verifikationen af den erhvervsdrivendes oprindelse, inden for en passende tidsfrist, forudsat at sådanne anmodninger fremsættes i overensstemmelse med principperne om ligebehandling og gennemsigtighed. Hvis den erhvervsdrivende uden nogen rimelig begrundelse ikke fremlægger disse oplysninger eller denne dokumentation, og de ordregivende myndigheders eller de ordregivende enheders verifikation af den erhvervsdrivendes oprindelse i praksis derved umuliggøres eller alvorligt vanskeliggøres, udelukkes den erhvervsdrivende fra deltagelse i den pågældende offentlige udbudsprocedure.

4.   En vares oprindelse fastlægges i overensstemmelse med artikel 60 i forordning (EU) nr. 952/2013, og en tjenesteydelses oprindelse fastlægges på grundlag af oprindelsen af den erhvervsdrivende, der leverer den.

Artikel 4

Undtagelse for varer og tjenesteydelser med oprindelse i mindst udviklede lande

Kommissionen indleder kun en undersøgelse for så vidt angår de mindst udviklede lande, som er opført i bilag IV til forordning (EU) nr. 978/2012, hvis der foreligger dokumentation for en omgåelse af en IPI-foranstaltning, der kan tilskrives et af de på listen anførte tredjelande eller et sådant lands erhvervsdrivende.

KAPITEL II

Undersøgelser, høringer, foranstaltninger og forpligtelser

Artikel 5

Markedsundersøgelser og høringer

1.   Kommissionen kan på eget initiativ eller på grundlag af en begrundet klage fra en interesseret part i Unionen eller en medlemsstat iværksætte en undersøgelse vedrørende et tredjelands foranstaltning ved at offentliggøre en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende. En sådan meddelelsen om indledning skal indeholde Kommissionens foreløbige vurdering af tredjelandsforanstaltningen eller -praksissen og opfordre interesserede parter og medlemsstater til at forelægge Kommissionen alle relevante oplysninger inden for en bestemt frist.

Kommissionen gør et onlinebaseret redskab tilgængeligt på sit websted. Medlemsstaternes og Unionens interesserede parter skal anvende dette redskab til indgivelse af begrundet klage.

2.   Efter offentliggørelsen af meddelelsen omhandlet i stk. 1 opfordrer Kommissionen det pågældende tredjeland til at fremsætte sine synspunkter, fremlægge relevante oplysninger og indlede høringer med Kommissionen med henblik på at afvikle eller afhjælpe den påståede tredjelandsforanstaltning eller -praksis. Kommissionen underretter regelmæssigt medlemsstaterne om undersøgelsens og høringernes forløb inden for Udvalget for Handelsbarrierer, der er nedsat ved artikel 7 i forordning (EU) 2015/1843.

3.   Undersøgelsen og høringerne afsluttes inden for en frist på ni måneder efter den dato, hvor de blev indledt. I behørigt begrundede tilfælde kan Kommissionen forlænge denne frist med fem måneder ved at offentliggøre en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende og underrette tredjelandet, interesserede parter og medlemsstaterne om forlængelsen.

4.   Efter afslutningen af undersøgelsen og høringerne offentliggør Kommissionen en rapport med de vigtigste resultater af undersøgelsen og forslag til videre tiltag. Kommissionen forelægger denne rapport for Europa-Parlamentet og Rådet.

5.   Hvis Kommissionen ved denne undersøgelse konstaterer, at den påståede tredjelandsforanstaltning eller -praksis ikke opretholdes, eller at den ikke fører til en alvorlig og tilbagevendende forringelse af adgangen for Unionens erhvervsdrivende, varer eller tjenesteydelser til tredjelandets markeder for offentlige udbud eller koncessioner, afslutter Kommissionen undersøgelsen og offentliggør en meddelelse herom i Den Europæiske Unions Tidende.

6.   Kommissionen kan når som helst suspendere undersøgelsen og høringerne, hvis det pågældende tredjeland:

| a) | træffer tilfredsstillende korrigerende foranstaltninger, som ophæver eller afhjælper den alvorlige og tilbagevendende forringelse af adgangen for Unionens erhvervsdrivende, varer eller tjenesteydelser til tredjelandets markeder for offentlige udbud eller koncessioner og dermed forbedrer sådan adgang, eller |
| --- | --- |

a)

træffer tilfredsstillende korrigerende foranstaltninger, som ophæver eller afhjælper den alvorlige og tilbagevendende forringelse af adgangen for Unionens erhvervsdrivende, varer eller tjenesteydelser til tredjelandets markeder for offentlige udbud eller koncessioner og dermed forbedrer sådan adgang, eller

| b) | forpligter sig over for Unionen til at afslutte eller udfase foranstaltningen eller praksissen, herunder ved at udvide anvendelsesområdet for en gældende aftale om offentlige udbud inden for et rimeligt tidsrum og senest inden for seks måneder efter at have forpligtet sig hertil. |
| --- | --- |

b)

forpligter sig over for Unionen til at afslutte eller udfase foranstaltningen eller praksissen, herunder ved at udvide anvendelsesområdet for en gældende aftale om offentlige udbud inden for et rimeligt tidsrum og senest inden for seks måneder efter at have forpligtet sig hertil.

7.   Kommissionen genoptager undersøgelsen og høringerne på et hvilket som helst tidspunkt, hvis den konkluderer, at årsagerne til suspensionen ikke længere gør sig gældende.

8.   Kommissionen offentliggør en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende i tilfælde af suspension eller genoptagelse af undersøgelsen og høringerne.

Artikel 6

IPI-foranstaltninger

1.   Hvis Kommissionen efter en undersøgelse og høringer i henhold til artikel 5 finder, at der findes en tredjelandsforanstaltning eller -praksis, vedtager den, hvis den finder det i Unionens interesse, en IPI-foranstaltning ved hjælp af en gennemførelsesretsakt. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 11, stk. 2.

2.   En afgørelse om, hvorvidt der af hensyn til beskyttelsen af Unionens interesser bør vedtages en IPI-foranstaltning, træffes på grundlag af en vurdering af alle involverede interesser som helhed, herunder Unionens erhvervsdrivendes interesser. Der vedtages ikke IPI-foranstaltninger, hvis Kommissionen på grundlag af de foreliggende oplysninger konkluderer, at det ikke er i Unionens interesse at vedtage sådanne foranstaltninger.

3.   IPI-foranstaltningen fastlægges i lyset af de foreliggende oplysninger og på grundlag af følgende kriterier:

| a) | proportionaliteten af IPI-foranstaltningen i forhold til tredjelandets foranstaltning eller praksis |
| --- | --- |

a)

proportionaliteten af IPI-foranstaltningen i forhold til tredjelandets foranstaltning eller praksis

| b) | tilgængeligheden af alternative forsyningskilder for de pågældende varer og tjenesteydelser med henblik på at undgå eller minimere en betydelig negativ indvirkning på ordregivende myndigheder og ordregivende enheder. |
| --- | --- |

b)

tilgængeligheden af alternative forsyningskilder for de pågældende varer og tjenesteydelser med henblik på at undgå eller minimere en betydelig negativ indvirkning på ordregivende myndigheder og ordregivende enheder.

4.   IPI-foranstaltningen finder kun anvendelse på offentlige udbudsprocedurer med en anslået værdi over en tærskel, der fastsættes af Kommissionen i lyset af resultatet af undersøgelsen og høringerne og under hensyntagen til kriterierne i stk. 3. Den anslåede værdi bør være lig med eller over 15 000 000 EUR eksklusive moms for bygge- og anlægsarbejder og koncessioner, og lig med eller over 5 000 000 EUR eksklusive moms for varer og tjenesteydelser.

5.   IPI-foranstaltningen finder anvendelse på specifikke kontrakter, der tildeles under et dynamisk indkøbssystem, hvis IPI-foranstaltningen også finder anvendelse på de pågældende dynamiske indkøbssystemer, med undtagelse af specifikke kontrakter, hvis anslåede værdi ligger under de respektive værdier, der er fastsat i artikel 8 i direktiv 2014/23/EU, artikel 4 i direktiv 2014/24/EU eller artikel 15 i direktiv 2014/25/EU. IPI-foranstaltningen finder ikke anvendelse på offentlige udbudsprocedurer for kontrakter baseret på en rammeaftale eller på individuelle delkontrakter, der skal tildeles i henhold til artikel 5, stk. 10, i direktiv 2014/24/EU eller artikel 16, stk. 10, i direktiv 2014/25/EU.

6.   Kommissionen kan i den IPI-foranstaltning, der er omhandlet i stk. 1, beslutte inden for de i stk. 8 fastsatte rammer at begrænse adgangen for erhvervsdrivende, varer eller tjenesteydelser fra et tredjeland til offentlige udbudsprocedurer ved at kræve, at ordregivende myndigheder eller ordregivende enheder skal:

| a) | pålægge en scorejustering for tilbud fra erhvervsdrivende med oprindelse i det pågældende tredjeland eller |
| --- | --- |

a)

pålægge en scorejustering for tilbud fra erhvervsdrivende med oprindelse i det pågældende tredjeland eller

| b) | udelukke tilbud fra erhvervsdrivende med oprindelse i det pågældende tredjeland. |
| --- | --- |

b)

udelukke tilbud fra erhvervsdrivende med oprindelse i det pågældende tredjeland.

7.   Den i stk. 6, litra a), omhandlede scorejustering finder kun anvendelse med henblik på at foretage evalueringen og rangordningen af tilbuddene. Den berører ikke den pris, der skal betales i henhold til den kontrakt, som vil blive indgået med den udvalgte tilbudsgiver.

8.   Kommissionen skal i den IPI-foranstaltning, der er omhandlet i stk. 1, præcisere foranstaltningens anvendelsesområde, herunder:

| a) | sektorerne eller kategorierne af varer, tjenesteydelser og koncessioner baseret på det fælles glossar for offentlige kontrakter, der er fastsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2195/2002 (18), samt eventuelle gældende undtagelser deri |
| --- | --- |

a)

sektorerne eller kategorierne af varer, tjenesteydelser og koncessioner baseret på det fælles glossar for offentlige kontrakter, der er fastsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2195/2002 (18), samt eventuelle gældende undtagelser deri

| b) | de specifikke kategorier af ordregivende myndigheder eller ordregivende enheder |
| --- | --- |

b)

de specifikke kategorier af ordregivende myndigheder eller ordregivende enheder

| c) | specifikke kategorier af erhvervsdrivende |
| --- | --- |

c)

specifikke kategorier af erhvervsdrivende

| d) | specifikke tærskler, som er lig med eller over tærsklerne i stk. 4 |
| --- | --- |

d)

specifikke tærskler, som er lig med eller over tærsklerne i stk. 4

| e) | hvor det er relevant, de procentvise værdier af en scorejustering omhandlet i stk. 6, litra a). |
| --- | --- |

e)

hvor det er relevant, de procentvise værdier af en scorejustering omhandlet i stk. 6, litra a).

Den procentvise værdi af justeringen som omhandlet i første afsnit, litra e), fastsættes til op til 50 % af tilbuddets evalueringsscore alt afhængigt af tredjelandet og den påtænkte sektor for varer, tjenesteydelser, bygge- og anlægsarbejder eller koncessioner. Scorejusteringen sættes for så vidt angår offentlige udbudsprocedurer, hvor pris eller omkostninger er det eneste kontrakttildelingskriterium, til det dobbelte af den procentvise værdi som omhandlet i dette afsnits første punktum. En IPI-foranstaltning skal angive de respektive procentvise værdier separat.

9.   Kommissionen vælger ved udvælgelse af IPI-foranstaltningerne baseret på mulighederne i stk. 6, litra a) og b), den foranstaltning, som vil være proportional og på mest effektiv vis vil kunne afhjælpe omfanget af hindringer for adgang for Unionens erhvervsdrivende, varer eller tjenesteydelser til tredjelandes markeder for offentlige udbud eller koncessioner.

10.   Hvis Kommissionen finder, at tredjelandet træffer tilfredsstillende korrigerende foranstaltninger, som fjerner eller afhjælper hindringerne for adgangen for Unionens erhvervsdrivende, varer eller tjenesteydelser til det pågældende tredjelands markeder for offentlige udbud eller koncessioner, således at adgangen forbedres, og hvis tredjelandet forpligter sig til at bringe den pågældende foranstaltning eller praksis til ophør, kan Kommissionen ophæve IPI-foranstaltningen eller suspendere dens anvendelse.

Hvis Kommissionen mener, at de korrigerende foranstaltninger eller tilsagn, der er truffet, er blevet ophævet, suspenderet eller ukorrekt gennemført, offentliggør den sine resultater og kan til enhver tid genindføre IPI-foranstaltningen.

Kommissionen kan ophæve, suspendere eller genindføre en IPI-foranstaltning ved en gennemførelsesretsakt og offentliggør i sådanne tilfælde en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 11, stk. 2.

11.   En IPI-foranstaltning udløber fem år efter sin ikrafttræden. En IPI-foranstaltning kan forlænges med fem år. Kommissionen indleder en gennemgang af den pågældende IPI-foranstaltning senest ni måneder før foranstaltningens udløbsdato ved at offentliggøre en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende. Gennemgangen afsluttes inden for seks måneder efter offentliggørelsen af meddelelsen. Efter gennemgangen kan Kommissionen ved en gennemførelsesretsakt forlænge varigheden af IPI-foranstaltningen, justere den i passende omfang eller erstatte den med en anden IPI-foranstaltning ved en gennemførelsesretsakt. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 11, stk. 2.

Artikel 7

Liste over ordregivende myndigheder undtaget fra denne forordnings anvendelse

1.   Kommissionen kan efter begrundet anmodning fra en medlemsstat med henblik på at sikre en retfærdig fordeling blandt medlemsstaterne af de tildelingsprocedurer, der er genstand for IPI-foranstaltninger, vedtage en liste over lokale ordregivende myndigheder i den pågældende medlemsstat, inden for administrative områder med under 50 000 indbyggere, der er undtaget fra denne forordnings anvendelsesområde.

2.   Medlemsstaten giver i anmodningen detaljerede oplysninger om begrundelsen for denne anmodning om undtagelse og om værdien af de kontrakter, der overstiger beløbsgrænserne i denne forordnings artikel 6, stk. 4, og som er tildelt af alle de anførte ordregivende myndigheder eller ordregivende enheder i de seneste tre år fra den 31. december forud for anmodningen om undtagelse. En undtagelse kan kun gives, hvis den samlede værdi af kontrakter, der overstiger beløbsgrænserne i denne forordnings artikel 6, stk. 4, og som er tildelt af ordregivende myndigheder eller ordregivende enheder, der ikke skal undtages, overstiger 80 % af den samlede værdi af kontrakter over de beløbsgrænser, der er omfattet af direktiv 2014/23/EU, 2014/24/EU og 2014/25/EU og tildelt i den anmodende medlemsstat i den samme treårige periode.

3.   Undtagelsen begrænses til, hvad der er strengt nødvendigt og proportionelt under hensyntagen til den administrative kapacitet hos de ordregivende myndigheder, der skal undtages.

4.   Kommissionen underretter medlemsstaterne, før den vedtager listen omhandlet i stk. 1. Denne liste offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende, er gældende for en periode på tre år og kan revideres eller fornys hvert tredje år på begrundet anmodning fra den pågældende medlemsstat.

Artikel 8

Forpligtelser påhvilende den udvalgte tilbudsgiver

1.   Ordregivende myndigheder og ordregivende enheder skal, for så vidt angår offentlige udbudsprocedurer der er genstand for en IPI-foranstaltning, såvel som hvor kontrakter tildeles på grundlag af en rammeaftale, hvor den anslåede værdi af disse kontrakter er lig med eller over de værdier, som er fastsat i artikel 8 i direktiv 2014/23/EU, artikel 4 i direktiv 2014/24/EU og artikel 15 i direktiv 2014/25/EU, og hvor disse rammeaftaler var omfattet af IPI-foranstaltningen, pålægge den valgte tilbudsgiver følgende forpligtelser i de offentlige udbudsdokumenter:

| a) | ikke at give mere end 50 % af kontraktens samlede værdi i underentreprise til erhvervsdrivende med oprindelse i et tredjeland, der er omfattet af en IPI-foranstaltning |
| --- | --- |

a)

ikke at give mere end 50 % af kontraktens samlede værdi i underentreprise til erhvervsdrivende med oprindelse i et tredjeland, der er omfattet af en IPI-foranstaltning

| b) | at sikre i kontraktens varighed, for så vidt angår kontrakter, hvis genstand omfatter levering af varer, at varer eller tjenesteydelser, der leveres som led i gennemførelsen af kontrakten, og som har oprindelse i det tredjeland, der er omfattet af IPI-foranstaltningen, højst udgør 50 % af kontraktens samlede værdi, uanset om disse varer eller tjenesteydelser leveres direkte af den udvalgte tilbudsgiver eller af underentreprisevirksomheden |
| --- | --- |

b)

at sikre i kontraktens varighed, for så vidt angår kontrakter, hvis genstand omfatter levering af varer, at varer eller tjenesteydelser, der leveres som led i gennemførelsen af kontrakten, og som har oprindelse i det tredjeland, der er omfattet af IPI-foranstaltningen, højst udgør 50 % af kontraktens samlede værdi, uanset om disse varer eller tjenesteydelser leveres direkte af den udvalgte tilbudsgiver eller af underentreprisevirksomheden

| c) | at forelægge den ordregivende myndighed eller den ordregivende enhed på dennes anmodning fyldestgørende dokumentation svarende til litra a) eller b) senest ved den fuldstændige opfyldelse af kontrakten |
| --- | --- |

c)

at forelægge den ordregivende myndighed eller den ordregivende enhed på dennes anmodning fyldestgørende dokumentation svarende til litra a) eller b) senest ved den fuldstændige opfyldelse af kontrakten

| d) | at betale en forholdsmæssig afgift i tilfælde af misligholdelse af de forpligtelser, der er omhandlet i litra a) eller b), på mellem 10 % og 30 % af kontraktens samlede værdi. |
| --- | --- |

d)

at betale en forholdsmæssig afgift i tilfælde af misligholdelse af de forpligtelser, der er omhandlet i litra a) eller b), på mellem 10 % og 30 % af kontraktens samlede værdi.

2.   Med henblik på stk. 1, litra c), er det tilstrækkeligt at forelægge dokumentation for, at mere end 50 % af kontraktens samlede værdi har oprindelse i andre lande end det tredjeland, der er omfattet af IPI-foranstaltningen. Den ordregivende myndighed eller den ordregivende enhed anmoder om relevant dokumentation i tilfælde af rimelige tegn på manglende overholdelse af stk. 1, litra a) eller b), eller hvis kontrakten tildeles en gruppe af erhvervsdrivende, der omfatter en juridisk person med oprindelse i et tredjeland, der er omfattet af en IPI-foranstaltning.

3.   Ordregivende myndigheder og ordregivende enheder medtager en henvisning til de forpligtelser, der er fastsat i denne artikel, i dokumenterne for den offentlige udbudsprocedure, som en IPI-foranstaltning finder anvendelse på.

Artikel 9

Undtagelser

1.   Ordregivende myndigheder og ordregivende enheder kan undtagelsesvist beslutte ikke at anvende IPI-foranstaltningen, for så vidt angår en offentlig udbudsprocedure, hvis:

| a) | det kun er tilbud fra erhvervsdrivende med oprindelse i et tredjeland, der er omfattet af en IPI-foranstaltning, som opfylder udbudskravene, eller |
| --- | --- |

a)

det kun er tilbud fra erhvervsdrivende med oprindelse i et tredjeland, der er omfattet af en IPI-foranstaltning, som opfylder udbudskravene, eller

| b) | beslutningen om ikke at anvende IPI-foranstaltningen er begrundet i tvingende hensyn til almenvellet såsom folkesundheden eller miljøbeskyttelse. |
| --- | --- |

b)

beslutningen om ikke at anvende IPI-foranstaltningen er begrundet i tvingende hensyn til almenvellet såsom folkesundheden eller miljøbeskyttelse.

2.   Hvis en ordregivende myndighed eller en ordregivende enhed beslutter at undlade at anvende en IPI-foranstaltning, skal den forelægge Kommissionen følgende oplysninger på en måde, der fastsættes af den pågældende medlemsstat, senest tredive kalenderdage efter tildelingen af kontrakten:

| a) | den ordregivende myndigheds eller den ordregivende enheds navn og kontaktoplysninger |
| --- | --- |

a)

den ordregivende myndigheds eller den ordregivende enheds navn og kontaktoplysninger

| b) | en beskrivelse af genstanden for kontrakten |
| --- | --- |

b)

en beskrivelse af genstanden for kontrakten

| c) | oplysninger om de erhvervsdrivendes oprindelse |
| --- | --- |

c)

oplysninger om de erhvervsdrivendes oprindelse

| d) | grundlaget for afgørelsen om ikke at anvende IPI-foranstaltningen og en detaljeret begrundelse for anvendelse af undtagelsen |
| --- | --- |

d)

grundlaget for afgørelsen om ikke at anvende IPI-foranstaltningen og en detaljeret begrundelse for anvendelse af undtagelsen

| e) | eventuelle andre oplysninger, som den ordregivende myndighed eller den ordregivende enhed anser for relevante. |
| --- | --- |

e)

eventuelle andre oplysninger, som den ordregivende myndighed eller den ordregivende enhed anser for relevante.

Kommissionen kan anmode den pågældende medlemsstat om yderligere oplysninger.

Artikel 10

Retsmidler

Direktiv 89/665/EØF og 92/13/EØF finder med henblik på at sikre retlig beskyttelse af erhvervsdrivende, der har eller har haft interesse i at få tildelt en bestemt kontrakt, der er omfattet af nærværende forordnings anvendelsesområde, tilsvarende anvendelse.

KAPITEL III

Gennemførelsesbeføjelser, rapportering og afsluttende bestemmelser

Artikel 11

Udvalgsprocedure

1.   Kommissionen bistås af det udvalg, som er nedsat ved artikel 7 i forordning (EU) 2015/1843. Dette udvalg anses for et udvalg som defineret i artikel 3 i forordning (EU) nr. 182/2011.

2.   Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EF) nr. 182/2011 anvendelse.

3.   Hvis udvalget ikke afgiver udtalelse om vedtagelsen af et udkast til IPI-foranstaltning til udelukkelse af tilbud, jf. nærværende forordnings artikel 6, stk. 6, litra b), vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 finder anvendelse.

Artikel 12

Retningslinjer

Kommissionen fremlægger inden for seks måneder fra den 29. august 2022 retningslinjer med henblik på at gøre gennemførelsen af denne forordning lettere for ordregivende myndigheder, ordregivende enheder og erhvervsdrivende.

Artikel 13

Rapportering

1.   Kommissionen forelægger senest den 30. august 2025 og derefter mindst hvert andet år en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om anvendelsen af denne forordning og om de fremskridt, der er gjort i de internationale forhandlinger om adgang for Unionens erhvervsdrivende til tredjelandes markeder for offentlige udbud eller koncessioner i henhold til denne forordning. Rapporten offentliggøres. Medlemsstaterne skal efter anmodning forelægge Kommissionen oplysninger om anvendelsen af foranstaltninger i henhold til denne forordning, herunder om antallet af offentlige udbudsprocedurer på centralt og underliggende niveau, hvor en given IPI-foranstaltning er blevet anvendt, antallet af modtagne tilbud fra tredjelande, der er omfattet af den pågældende IPI-foranstaltning, samt tilfælde hvor en specifik undtagelse fra IPI-foranstaltningen fandt anvendelse.

2.   Ordregivende myndigheder og ordregivende enheder rapporterer gennem Tenders electronic daily til Kommissionen om anvendelse af IPI-foranstaltninger som en del af oplysningerne om kontrakttildelinger. Denne rapportering skal for hver relevant procedure indeholde oplysninger om anvendelsen af IPI-foranstaltninger, antallet af tilbud modtaget fra tredjelande, der er genstand for den relevante IPI-foranstaltning, antallet af tilbud, hvorpå udelukkelsen af tilbuddet eller scorejusteringen fandt anvendelse og om anvendelse af specifikke undtagelser fra IPI-foranstaltningen. Kommissionen anvender disse data i sin regelmæssige rapportering som omhandlet i denne artikel. Medlemsstaterne forelægger på anmodning Kommissionen yderligere oplysninger om anvendelsen af foranstaltninger i henhold til denne forordning.

Artikel 14

Revision

Senest fire år efter vedtagelsen af en gennemførelsesretsakt eller senest den 30. august 2027, alt efter hvilken dato der kommer først, og derefter hvert sjette år gennemgår Kommissionen denne forordnings anvendelsesområde, funktionsmåde og effektivitet og aflægger rapport om sine resultater til Europa-Parlamentet og Rådet.

Artikel 15

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tresindstyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den Europæiske Unions Tidende

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 23. juni 2022.

På Europa-Parlamentets vegne

R. METSOLA

Formand

På Rådets vegne

F. RIESTER

Formand

---

(1)  
  EUT C 264 af 20.7.2016, s. 110.

1

(2)  Europa-Parlamentets holdning af 9.6.2022 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 17.6.2022.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 654/2014 af 15. maj 2014 om udøvelsen af Unionens rettigheder for så vidt angår anvendelsen og håndhævelsen af internationale handelsregler og om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 om fastsættelse af fællesskabsprocedurer på området for den fælles handelspolitik med henblik på at sikre udøvelsen af Fællesskabets rettigheder i henhold til internationale handelsregler, navnlig regler fastlagt i Verdenshandelsorganisationens regi (EUT L 189 af 27.6.2014, s. 50).

3

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/23/EU af 26. februar 2014 om tildeling af koncessionskontrakter (EUT L 94 af 28.3.2014, s. 1).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24/EU af 26. februar 2014 om offentlige udbud og om ophævelse af direktiv 2004/18/EF (EUT L 94 af 28.3.2014, s. 65).

5

(6)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/25/EU af 26. februar 2014 om fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester og om ophævelse af direktiv 2004/17/EF (EUT L 94 af 28.3.2014, s. 243).

6

(7)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 af 9. oktober 2013 om EU-toldkodeksen (EUT L 269 af 10.10.2013, s. 1).

7

(8)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 978/2012 af 25. oktober 2012 om anvendelse af et arrangement med generelle toldpræferencer og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 732/2008 (EUT L 303 af 31.10.2012, s. 1).

8

(9)  Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter (EFT L 395 af 30.12.1989, s. 33).

9

(10)  Rådets direktiv 92/13/EØF af 25. februar 1992 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelse af EF-reglerne for fremgangsmåden ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation (EFT L 76 af 23.3.1992, s. 14).

10

(11)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).

11

(12)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/1843 af 6. oktober 2015 om fastsættelse af EU-procedurer på området for den fælles handelspolitik med henblik på at sikre udøvelsen af Unionens rettigheder i henhold til internationale handelsregler, navnlig regler fastlagt i Verdenshandelsorganisationens regi (kodifikation) (EUT L 272 af 16.10.2015, s. 1).

12

(13)  Rådets afgørelse 71/306/EØF af 26. juli 1971 om nedsættelse af et rådgivende udvalg vedrørende offentlige bygge- og anlægskontrakter (EFT L 185 af 16.8.1971, s. 15).

13

(14)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43).

14

(15)  
  EUT L 123 af 12.5.2016, s. 1.

15

(16)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/1780 af 23. september 2019 om standardformularer til brug ved offentliggørelse af bekendtgørelser i forbindelse med offentlige udbud og om ophævelse af gennemførelsesforordning (EU) 2015/1986 (»e-formularer«) (EUT L 272 af 25.10.2019, s. 7).

16

(17)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 af 18. juli 2018 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget, om ændring af forordning (EU) nr. 1296/2013, (EU) nr. 1301/2013, (EU) nr. 1303/2013, (EU) nr. 1304/2013, (EU) nr. 1309/2013, (EU) nr. 1316/2013, (EU) nr. 223/2014, (EU) nr. 283/2014 og afgørelse nr. 541/2014/EU og om ophævelse af forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (EUT L 193 af 30.7.2018, s. 1).

17

(18)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2195/2002 af 5. november 2002 om det fælles glossar for offentlige kontrakter (CPV) (EFT L 340 af 16.12.2002, s. 1).

18

---

Europa-Parlamentets og Rådets fælles erklæring vedrørende Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/1031

Europa-Parlamentet og Rådet erklærer sig indforstået med, at reglerne for komitologiproceduren som aftalt i forbindelse med dette instrument ikke foregriber resultatet af andre, igangværende som fremtidige, lovgivningsmæssige forhandlinger og ikke skaber præcedens for andre lovgivningssagsprocedurer.

---

Erklæring fra Kommissionen om revisionen af forordningen om instrumentet for internationale offentlige udbud (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/1031)

Når Kommissionen foretager en revision af anvendelsesområdet, funktionen og effektiviteten af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/1031 i overensstemmelse med dennes artikel 14, vil den også vurdere behovet for at fritage udviklingslande, der er omfattet af den generelle ordning som omhandlet i artikel 1, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 978/2012, og navnlig de lande, der er omfattet af den særlige ansporende ordning for bæredygtig udvikling og god regeringsførelse som defineret i artikel 9 i forordning (EU) nr. 978/2012, for dens anvendelse. Ved denne revision vil Kommissionen være særlig opmærksom på sektorer, der betragtes som strategiske i forbindelse med EU's offentlige udbud.

---

| 30.6.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 173/17 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 173/17

---

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) 2022/1032

af 29. juni 2022

om ændring af forordning (EU) 2017/1938 og (EF) nr. 715/2009 for så vidt angår gasoplagring

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 194, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter høring af Regionsudvalget,

efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Selv om der tidligere har været kortvarige afbrydelser af gasforsyningen, er der flere faktorer, der adskiller situationen i 2022 fra tidligere gasforsyningssikkerhedskriser. Optrapningen af Ruslands militære aggression mod Ukraine siden februar 2022 har ført til hidtil usete prisstigninger. Disse prisstigninger vil sandsynligvis grundlæggende ændre incitamenterne til at fylde de underjordiske gaslagerfaciliteter i Unionen. I den aktuelle geopolitiske situation kan yderligere afbrydelser af gasforsyningerne ikke udelukkes. Sådanne forsyningsafbrydelser vil kunne skade Unionens borgere og økonomi alvorligt, fordi Unionen stadig i betydeligt omfang er afhængig af eksterne gasforsyninger, som kan blive påvirket af konflikten. |
| --- | --- |

(1)

Selv om der tidligere har været kortvarige afbrydelser af gasforsyningen, er der flere faktorer, der adskiller situationen i 2022 fra tidligere gasforsyningssikkerhedskriser. Optrapningen af Ruslands militære aggression mod Ukraine siden februar 2022 har ført til hidtil usete prisstigninger. Disse prisstigninger vil sandsynligvis grundlæggende ændre incitamenterne til at fylde de underjordiske gaslagerfaciliteter i Unionen. I den aktuelle geopolitiske situation kan yderligere afbrydelser af gasforsyningerne ikke udelukkes. Sådanne forsyningsafbrydelser vil kunne skade Unionens borgere og økonomi alvorligt, fordi Unionen stadig i betydeligt omfang er afhængig af eksterne gasforsyninger, som kan blive påvirket af konflikten.

| (2) | Arten og konsekvenserne af de nylige begivenheder er af stort omfang og EU-dækkende og kræver derfor en omfattende EU-reaktion. Denne reaktion bør prioritere foranstaltninger, der kan styrke gasforsyningssikkerheden på EU-niveau, navnlig gasforsyninger til beskyttede kunder. Energibesparelser og energieffektivitet er vigtige bidragydere til dette mål. Det er derfor afgørende, at Unionen handler på en koordineret måde for at undgå potentielle risici som følge af mulige afbrydelser af gasforsyningen, uden at dette berører medlemsstaternes ret til at vælge mellem forskellige energikilder og den generelle sammensætning af deres energiforsyning i overensstemmelse med artikel 194 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). |
| --- | --- |

(2)

Arten og konsekvenserne af de nylige begivenheder er af stort omfang og EU-dækkende og kræver derfor en omfattende EU-reaktion. Denne reaktion bør prioritere foranstaltninger, der kan styrke gasforsyningssikkerheden på EU-niveau, navnlig gasforsyninger til beskyttede kunder. Energibesparelser og energieffektivitet er vigtige bidragydere til dette mål. Det er derfor afgørende, at Unionen handler på en koordineret måde for at undgå potentielle risici som følge af mulige afbrydelser af gasforsyningen, uden at dette berører medlemsstaternes ret til at vælge mellem forskellige energikilder og den generelle sammensætning af deres energiforsyning i overensstemmelse med artikel 194 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).

| (3) | Underjordiske gaslagerfaciliteter bidrager til gasforsyningssikkerheden, og velfyldte underjordiske gaslagerfaciliteter bidrager til gasforsyningssikkerheden, ved at der i tilfælde af kraftig efterspørgsel eller af forsyningsafbrydelser kan trækkes på yderligere gas. Da der når som helst kan opstå forsyningsafbrydelser af rørledningsgas, bør der indføres foranstaltninger vedrørende fyldningsniveauet i Unionens underjordiske gaslagerfaciliteter for at opretholde gasforsyningssikkerheden for vinteren 2022-2023. |
| --- | --- |

(3)

Underjordiske gaslagerfaciliteter bidrager til gasforsyningssikkerheden, og velfyldte underjordiske gaslagerfaciliteter bidrager til gasforsyningssikkerheden, ved at der i tilfælde af kraftig efterspørgsel eller af forsyningsafbrydelser kan trækkes på yderligere gas. Da der når som helst kan opstå forsyningsafbrydelser af rørledningsgas, bør der indføres foranstaltninger vedrørende fyldningsniveauet i Unionens underjordiske gaslagerfaciliteter for at opretholde gasforsyningssikkerheden for vinteren 2022-2023.

| (4) | Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1938 (3) blev der indført en solidaritetsmekanisme som et instrument til at afbøde virkningerne af en alvorlig nødsituation inden for Unionen, hvor gasforsyningen til solidaritetsbeskyttede kunder som et essentielt sikkerhedsbehov og en nødvendig prioritet er på spil i en medlemsstat. I tilfælde af en nødsituation på EU-niveau sikrer en øjeblikkelig reaktion, at medlemsstaterne kan give kunderne øget beskyttelse. |
| --- | --- |

(4)

Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1938 (3) blev der indført en solidaritetsmekanisme som et instrument til at afbøde virkningerne af en alvorlig nødsituation inden for Unionen, hvor gasforsyningen til solidaritetsbeskyttede kunder som et essentielt sikkerhedsbehov og en nødvendig prioritet er på spil i en medlemsstat. I tilfælde af en nødsituation på EU-niveau sikrer en øjeblikkelig reaktion, at medlemsstaterne kan give kunderne øget beskyttelse.

| (5) | Virkningerne af Ruslands militære aggression mod Ukraine har vist, at de eksisterende regler for forsyningssikkerhed ikke er tilpasset til pludselige større ændringer i den geopolitiske situation, hvor forsyningsknaphed og kraftige prisstigninger ikke nødvendigvis forårsages af svigt i infrastrukturen eller ekstreme vejrforhold, men også af forsætlige større hændelser og af mere langvarige eller pludselige forsyningsafbrydelser. Det er derfor nødvendigt at imødegå de pludselige stærkt øgede risici som følge af de aktuelle ændringer i den geopolitiske situation, herunder ved at diversificere Unionens energiforsyninger. |
| --- | --- |

(5)

Virkningerne af Ruslands militære aggression mod Ukraine har vist, at de eksisterende regler for forsyningssikkerhed ikke er tilpasset til pludselige større ændringer i den geopolitiske situation, hvor forsyningsknaphed og kraftige prisstigninger ikke nødvendigvis forårsages af svigt i infrastrukturen eller ekstreme vejrforhold, men også af forsætlige større hændelser og af mere langvarige eller pludselige forsyningsafbrydelser. Det er derfor nødvendigt at imødegå de pludselige stærkt øgede risici som følge af de aktuelle ændringer i den geopolitiske situation, herunder ved at diversificere Unionens energiforsyninger.

| (6) | På grundlag af Kommissionens analyse af bl.a. tilstrækkeligheden af foranstaltninger til sikring af gasforsyningen og den EU-dækkende forstærkede analyse af risikoberedskabet, som Kommissionen og Gaskoordinationsgruppen, der blev oprettet ved forordning (EU) 2017/1938, foretog i februar 2022, bør hver medlemsstat i princippet sikre, at de underjordiske gaslagerfaciliteter, der er beliggende på dens område, og som er direkte sammenkoblet med et markedsområde på den pågældende medlemsstats område, er fyldt til mindst 90 % af deres kapacitet på medlemsstatsplan senest den 1. november hvert år (fyldningsmål) med en række mellemliggende mål for hver medlemsstat i maj, juli, september og februar (fyldningsforløb) året efter. Nogle medlemsstater, som har betydelig underjordisk lagerkapacitet, ville i uforholdsmæssig grad blive påvirket af forpligtelsen til at nå fyldningsmålet for underjordiske gaslagerfaciliteter på deres område. For at afspejle denne situation bør forpligtelsen til at fylde deres underjordiske gaslagerfaciliteter reduceres til 35 % af deres gennemsnitlige årlige gasforbrug i de foregående fem år. Dette bør ikke berøre andre medlemsstaters forpligtelse til at bidrage til fyldning af de pågældende underjordiske gaslagerfaciliteter. Medlemsstaterne bør på visse betingelser kunne beslutte delvist at opfylde fyldningsmålet ved at medregne lagre af flydende naturgas (LNG), der er oplagret i LNG-faciliteter. Fyldningsmålene er nødvendige for at sikre, at forbrugere i Unionen er tilstrækkeligt beskyttet mod forsyningsknaphed. For 2022 bør der gælde et lavere fyldningsmål på 80 % og et reduceret antal mellemliggende mål, idet der tages hensyn til, at nærværende forordning skal træde i kraft efter lagerfyldningssæsonen start, og at medlemsstaterne vil have begrænset tid til at gennemføre den. |
| --- | --- |

(6)

På grundlag af Kommissionens analyse af bl.a. tilstrækkeligheden af foranstaltninger til sikring af gasforsyningen og den EU-dækkende forstærkede analyse af risikoberedskabet, som Kommissionen og Gaskoordinationsgruppen, der blev oprettet ved forordning (EU) 2017/1938, foretog i februar 2022, bør hver medlemsstat i princippet sikre, at de underjordiske gaslagerfaciliteter, der er beliggende på dens område, og som er direkte sammenkoblet med et markedsområde på den pågældende medlemsstats område, er fyldt til mindst 90 % af deres kapacitet på medlemsstatsplan senest den 1. november hvert år (fyldningsmål) med en række mellemliggende mål for hver medlemsstat i maj, juli, september og februar (fyldningsforløb) året efter. Nogle medlemsstater, som har betydelig underjordisk lagerkapacitet, ville i uforholdsmæssig grad blive påvirket af forpligtelsen til at nå fyldningsmålet for underjordiske gaslagerfaciliteter på deres område. For at afspejle denne situation bør forpligtelsen til at fylde deres underjordiske gaslagerfaciliteter reduceres til 35 % af deres gennemsnitlige årlige gasforbrug i de foregående fem år. Dette bør ikke berøre andre medlemsstaters forpligtelse til at bidrage til fyldning af de pågældende underjordiske gaslagerfaciliteter. Medlemsstaterne bør på visse betingelser kunne beslutte delvist at opfylde fyldningsmålet ved at medregne lagre af flydende naturgas (LNG), der er oplagret i LNG-faciliteter. Fyldningsmålene er nødvendige for at sikre, at forbrugere i Unionen er tilstrækkeligt beskyttet mod forsyningsknaphed. For 2022 bør der gælde et lavere fyldningsmål på 80 % og et reduceret antal mellemliggende mål, idet der tages hensyn til, at nærværende forordning skal træde i kraft efter lagerfyldningssæsonen start, og at medlemsstaterne vil have begrænset tid til at gennemføre den.

| (7) | Ved fyldning af deres lagerfaciliteter bør medlemsstaterne tilstræbe at diversificere deres gasleverandører med henblik på at mindske deres afhængighed, såfremt dette kan bringe energiforsyningssikkerheden eller Unionens eller medlemsstaternes væsentlige sikkerhedsinteresser i fare. |
| --- | --- |

(7)

Ved fyldning af deres lagerfaciliteter bør medlemsstaterne tilstræbe at diversificere deres gasleverandører med henblik på at mindske deres afhængighed, såfremt dette kan bringe energiforsyningssikkerheden eller Unionens eller medlemsstaternes væsentlige sikkerhedsinteresser i fare.

| (8) | Hvert år fra 2023 bør gasoplagring overvåges specifikt fra og med februar for at undgå en pludselig udtrækning af gas fra underjordiske gaslagerfaciliteter midt om vinteren, hvilket vil kunne skabe udfordringer med hensyn til forsyningssikkerheden, inden vinteren er slut. Fyldningsforløbene bør gøre det muligt at foretage løbende overvågning i hele lagerfyldningssæsonen. |
| --- | --- |

(8)

Hvert år fra 2023 bør gasoplagring overvåges specifikt fra og med februar for at undgå en pludselig udtrækning af gas fra underjordiske gaslagerfaciliteter midt om vinteren, hvilket vil kunne skabe udfordringer med hensyn til forsyningssikkerheden, inden vinteren er slut. Fyldningsforløbene bør gøre det muligt at foretage løbende overvågning i hele lagerfyldningssæsonen.

| (9) | Hver medlemsstat med underjordiske gaslagerfaciliteter bør hver år fra 2023 forelægge Kommissionen et udkast til fyldningsforløb for sådanne faciliteter, som ligger på dens område og er direkte sammenkoblet med dens markedsområde, i aggregeret form. Under hensyntagen til Gaskoordinationsgruppens vurdering bør Kommissionen vedtage en afgørelse, der fastlægger hver medlemsstats fyldningsforløb på en måde, der ikke uretmæssigt forvrider de underjordiske gaslagerfaciliteters konkurrenceposition i den pågældende medlemsstat i forhold til sådanne faciliteter beliggende i nabomedlemsstater. |
| --- | --- |

(9)

Hver medlemsstat med underjordiske gaslagerfaciliteter bør hver år fra 2023 forelægge Kommissionen et udkast til fyldningsforløb for sådanne faciliteter, som ligger på dens område og er direkte sammenkoblet med dens markedsområde, i aggregeret form. Under hensyntagen til Gaskoordinationsgruppens vurdering bør Kommissionen vedtage en afgørelse, der fastlægger hver medlemsstats fyldningsforløb på en måde, der ikke uretmæssigt forvrider de underjordiske gaslagerfaciliteters konkurrenceposition i den pågældende medlemsstat i forhold til sådanne faciliteter beliggende i nabomedlemsstater.

| (10) | Med henblik på at fastlægge fyldningsforløbet fra 2023 for hver medlemsstat med underjordiske gaslagerfaciliteter på grundlag af det udkast til fyldningsforløb, som hver sådan medlemsstat har forelagt, bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (4). |
| --- | --- |

(10)

Med henblik på at fastlægge fyldningsforløbet fra 2023 for hver medlemsstat med underjordiske gaslagerfaciliteter på grundlag af det udkast til fyldningsforløb, som hver sådan medlemsstat har forelagt, bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (4).

| (11) | Fyldningsforløbet for hver medlemsstat med underjordiske gaslagerfaciliteter bør omfatte en række mellemliggende mål og bør baseres på det gennemsnitlige fyldningsniveau for den pågældende medlemsstat i de foregående fem år. For medlemsstater, hvis fyldningsmål reduceres til 35 % af deres gennemsnitlige årlige gasforbrug, bør de mellemliggende mål for fyldningsforløbet reduceres tilsvarende. |
| --- | --- |

(11)

Fyldningsforløbet for hver medlemsstat med underjordiske gaslagerfaciliteter bør omfatte en række mellemliggende mål og bør baseres på det gennemsnitlige fyldningsniveau for den pågældende medlemsstat i de foregående fem år. For medlemsstater, hvis fyldningsmål reduceres til 35 % af deres gennemsnitlige årlige gasforbrug, bør de mellemliggende mål for fyldningsforløbet reduceres tilsvarende.

| (12) | Hvor en medlemsstat ikke kan nå fyldningsmålet rettidigt på grund af tekniske problemer såsom problemer i forbindelse med de rørledninger, der forsyner de underjordiske gaslagerfaciliteter, eller med injektionsanlæg, bør medlemsstaten have mulighed for at nå fyldningsmålet på et senere tidspunkt. Hvert fyldningsmål bør dog nås så hurtigt som teknisk muligt og under alle omstændigheder senest den 1. december det pågældende år for at opretholde gasforsyningssikkerheden for vinterperioden. |
| --- | --- |

(12)

Hvor en medlemsstat ikke kan nå fyldningsmålet rettidigt på grund af tekniske problemer såsom problemer i forbindelse med de rørledninger, der forsyner de underjordiske gaslagerfaciliteter, eller med injektionsanlæg, bør medlemsstaten have mulighed for at nå fyldningsmålet på et senere tidspunkt. Hvert fyldningsmål bør dog nås så hurtigt som teknisk muligt og under alle omstændigheder senest den 1. december det pågældende år for at opretholde gasforsyningssikkerheden for vinterperioden.

| (13) | Det er muligt, at en medlemsstat ikke kan nå fyldningsmålet eller et mellemliggende mål som følge af en nødsituation på regionalt niveau eller EU-niveau, såsom hvis gasforsyningen er utilstrækkelig som omhandlet i artikel 11, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1938, som Kommissionen, alt efter hvad der er relevant, har erklæret efter anmodning fra en eller flere medlemsstater, der har erklæret en national nødsituation i den i nævnte forordning anvendte betydning. Fyldningsmålene, herunder byrdefordelingsmålet, bør derfor ikke finde anvendelse, hvis og så længe Kommissionen har erklæret en nødsituation på regionalt niveau eller EU-niveau i henhold til nævnte forordnings artikel 12. |
| --- | --- |

(13)

Det er muligt, at en medlemsstat ikke kan nå fyldningsmålet eller et mellemliggende mål som følge af en nødsituation på regionalt niveau eller EU-niveau, såsom hvis gasforsyningen er utilstrækkelig som omhandlet i artikel 11, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1938, som Kommissionen, alt efter hvad der er relevant, har erklæret efter anmodning fra en eller flere medlemsstater, der har erklæret en national nødsituation i den i nævnte forordning anvendte betydning. Fyldningsmålene, herunder byrdefordelingsmålet, bør derfor ikke finde anvendelse, hvis og så længe Kommissionen har erklæret en nødsituation på regionalt niveau eller EU-niveau i henhold til nævnte forordnings artikel 12.

| (14) | Med henblik på at sikre, at der ikke sker afvigelse fra fyldningsforløbene, bør de kompetente myndigheder løbende overvåge de underjordiske gaslagerfaciliteters fyldningsniveauer. Fyldningsforløbene bør være omfattet af en margen på fem procentpoint. Hvis fyldningsniveauet i en medlemsstat ligger mere end fem procentpoint under niveauet i dens fyldningsforløb, bør den kompetente myndighed omgående træffe effektive foranstaltninger til at øge det. Medlemsstaterne bør underrette Kommissionen og Gaskoordinationsgruppen om sådanne foranstaltninger. |
| --- | --- |

(14)

Med henblik på at sikre, at der ikke sker afvigelse fra fyldningsforløbene, bør de kompetente myndigheder løbende overvåge de underjordiske gaslagerfaciliteters fyldningsniveauer. Fyldningsforløbene bør være omfattet af en margen på fem procentpoint. Hvis fyldningsniveauet i en medlemsstat ligger mere end fem procentpoint under niveauet i dens fyldningsforløb, bør den kompetente myndighed omgående træffe effektive foranstaltninger til at øge det. Medlemsstaterne bør underrette Kommissionen og Gaskoordinationsgruppen om sådanne foranstaltninger.

| (15) | En medlemsstats eventuelle væsentlige og vedvarende afvigelser fra dens fyldningsforløb kan hindre, at der nås passende fyldningsniveauer og det fyldningsmål, som er nødvendigt for at opretholde gasforsyningssikkerheden i Unionen i en ånd af solidaritet. I tilfælde af en sådan væsentlig og vedvarende afvigelse fra fyldningsforløbet eller af en afvigelse fra fyldningsmålet bør Kommissionen have beføjelse til at træffe effektive foranstaltninger for at undgå gasforsyningssikkerhedsproblemer som følge af ufyldte lagerfaciliteter. Når Kommissionen træffer afgørelse om sådanne effektive foranstaltninger, bør den tage hensyn til den særlige situation i den berørte medlemsstat, såsom de underjordiske gaslagerfaciliteters størrelse i forhold til det indenlandske gasforbrug, de underjordiske gaslagerfaciliteters betydning for gasforsyningssikkerheden i regionen og eventuelle eksisterende LNG-lagerfaciliteter. Da denne forordning skal træde i kraft efter starten af lagerfyldningssæsonen i 2022, bør der i alle foranstaltninger, som Kommissionen træffer for at håndtere afvigelser fra fyldningsforløbet for 2022, tages hensyn til den begrænsede tid, der er til rådighed til gennemførelse af denne forordning på nationalt plan. Kommissionen bør sikre, at foranstaltningerne ikke går ud over, hvad der er nødvendigt for at opretholde gasforsyningssikkerheden, uden at pålægge medlemsstaterne, gasmarkedsdeltagerne, lagersystemoperatørerne eller forbrugerne en uforholdsmæssig stor byrde. |
| --- | --- |

(15)

En medlemsstats eventuelle væsentlige og vedvarende afvigelser fra dens fyldningsforløb kan hindre, at der nås passende fyldningsniveauer og det fyldningsmål, som er nødvendigt for at opretholde gasforsyningssikkerheden i Unionen i en ånd af solidaritet. I tilfælde af en sådan væsentlig og vedvarende afvigelse fra fyldningsforløbet eller af en afvigelse fra fyldningsmålet bør Kommissionen have beføjelse til at træffe effektive foranstaltninger for at undgå gasforsyningssikkerhedsproblemer som følge af ufyldte lagerfaciliteter. Når Kommissionen træffer afgørelse om sådanne effektive foranstaltninger, bør den tage hensyn til den særlige situation i den berørte medlemsstat, såsom de underjordiske gaslagerfaciliteters størrelse i forhold til det indenlandske gasforbrug, de underjordiske gaslagerfaciliteters betydning for gasforsyningssikkerheden i regionen og eventuelle eksisterende LNG-lagerfaciliteter. Da denne forordning skal træde i kraft efter starten af lagerfyldningssæsonen i 2022, bør der i alle foranstaltninger, som Kommissionen træffer for at håndtere afvigelser fra fyldningsforløbet for 2022, tages hensyn til den begrænsede tid, der er til rådighed til gennemførelse af denne forordning på nationalt plan. Kommissionen bør sikre, at foranstaltningerne ikke går ud over, hvad der er nødvendigt for at opretholde gasforsyningssikkerheden, uden at pålægge medlemsstaterne, gasmarkedsdeltagerne, lagersystemoperatørerne eller forbrugerne en uforholdsmæssig stor byrde.

| (16) | Medlemsstaterne bør træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at fyldningsmålene nås. I den forbindelse bør de tilstræbe om muligt at anvende markedsbaserede foranstaltninger som en første mulighed for derved at undgå unødvendige markedsforstyrrelser. Medlemsstaterne bør frit kunne vælge at fastsætte højere fyldningsmål, så Unionen kollektivt kan stræbe efter at nå en fyldning på 85 % af kapaciteten af de underjordiske gaslagerfaciliteter i Unionen for 2022. I betragtning af de forskellige reguleringsmæssige ordninger, der allerede findes i mange medlemsstater til støtte for fyldning af lagerfaciliteter, bør der ikke pålægges noget specifikt instrument til at overholde fyldningsforløbene eller nå fyldningsmålet. Medlemsstaterne bør fortsat frit kunne beslutte, hvilket instrument der er mest hensigtsmæssigt for deres nationale systemer, forudsat at visse betingelser opfyldes. Medlemsstaterne eller de kompetente regulerende myndigheder bør derfor have mulighed for at beslutte, hvilke markedsdeltagere der bør have pligt til at sikre fyldningen af de underjordiske gaslagerfaciliteter. De bør også kunne beslutte, om reguleringsmidler såsom foranstaltninger til at forpligte kapacitetsindehavere til at frigøre uudnyttet kapacitet, som er mulige i henhold til Unionens gældende markedsregler, er tilstrækkelige til at sikre, at fyldningsmålene nås, eller om finansielle incitamenter eller lagertarifrabatter er nødvendige. Hvis en medlemsstat pålægger leverandører af gas til beskyttede kunder på dens område en forpligtelse til at oplagre gas i underjordiske gaslagerfaciliteter, bør den gasmængde, der skal oplagres, fastsættes på grundlag af den mængde naturgas, der leveres til disse beskyttede kunder. Medlemsstaterne bør koordinere med hinanden og anvende instrumenter såsom platforme til køb af LNG for at maksimere anvendelsen af LNG til fyldning af lagerfaciliteter. Desuden bør medlemsstaterne mindske infrastrukturhindringer og reguleringsmæssige hindringer for fælles brug af LNG til fyldning af lagerfaciliteter. |
| --- | --- |

(16)

Medlemsstaterne bør træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at fyldningsmålene nås. I den forbindelse bør de tilstræbe om muligt at anvende markedsbaserede foranstaltninger som en første mulighed for derved at undgå unødvendige markedsforstyrrelser. Medlemsstaterne bør frit kunne vælge at fastsætte højere fyldningsmål, så Unionen kollektivt kan stræbe efter at nå en fyldning på 85 % af kapaciteten af de underjordiske gaslagerfaciliteter i Unionen for 2022. I betragtning af de forskellige reguleringsmæssige ordninger, der allerede findes i mange medlemsstater til støtte for fyldning af lagerfaciliteter, bør der ikke pålægges noget specifikt instrument til at overholde fyldningsforløbene eller nå fyldningsmålet. Medlemsstaterne bør fortsat frit kunne beslutte, hvilket instrument der er mest hensigtsmæssigt for deres nationale systemer, forudsat at visse betingelser opfyldes. Medlemsstaterne eller de kompetente regulerende myndigheder bør derfor have mulighed for at beslutte, hvilke markedsdeltagere der bør have pligt til at sikre fyldningen af de underjordiske gaslagerfaciliteter. De bør også kunne beslutte, om reguleringsmidler såsom foranstaltninger til at forpligte kapacitetsindehavere til at frigøre uudnyttet kapacitet, som er mulige i henhold til Unionens gældende markedsregler, er tilstrækkelige til at sikre, at fyldningsmålene nås, eller om finansielle incitamenter eller lagertarifrabatter er nødvendige. Hvis en medlemsstat pålægger leverandører af gas til beskyttede kunder på dens område en forpligtelse til at oplagre gas i underjordiske gaslagerfaciliteter, bør den gasmængde, der skal oplagres, fastsættes på grundlag af den mængde naturgas, der leveres til disse beskyttede kunder. Medlemsstaterne bør koordinere med hinanden og anvende instrumenter såsom platforme til køb af LNG for at maksimere anvendelsen af LNG til fyldning af lagerfaciliteter. Desuden bør medlemsstaterne mindske infrastrukturhindringer og reguleringsmæssige hindringer for fælles brug af LNG til fyldning af lagerfaciliteter.

| (17) | I Kommissionens meddelelse af 8. marts 2022 med titlen »REPowerEU: En fælles europæisk indsats for mere sikker og bæredygtig energi til mere overkommelige priser« blev det præciseret, at EU-retten giver medlemsstaterne ret til i henhold til artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF at yde støtte til gasleverandører for at sikre fyldning af lagerfaciliteter, f.eks. i form af garantier (tovejsdifferencekontrakt). |
| --- | --- |

(17)

I Kommissionens meddelelse af 8. marts 2022 med titlen »REPowerEU: En fælles europæisk indsats for mere sikker og bæredygtig energi til mere overkommelige priser« blev det præciseret, at EU-retten giver medlemsstaterne ret til i henhold til artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF at yde støtte til gasleverandører for at sikre fyldning af lagerfaciliteter, f.eks. i form af garantier (tovejsdifferencekontrakt).

| (18) | Enhver foranstaltning, der træffes af medlemsstaterne for at sikre fyldning af underjordiske gaslagerfaciliteter, herunder de betingelser, der skal gælde for fyldning på grundlag af byrdefordeling, og de betingelser, der skal gælde for udtrækning af gas fra underjordiske gaslagerfaciliteter, bør være nødvendig, klart defineret, gennemsigtig, forholdsmæssig, ikkediskriminerende og kontrollerbar og bør ikke uretmæssigt forvride konkurrencen eller det indre gasmarkeds funktion eller bringe gasforsyningssikkerheden i andre medlemsstater eller i Unionen i fare. Navnlig bør sådanne foranstaltninger ikke føre til styrkelsen af en dominerende stilling eller ekstraordinære gevinster for virksomheder, der kontrollerer underjordiske gaslagerfaciliteter, eller som har reserveret, men ikke udnyttet, lagerkapacitet. |
| --- | --- |

(18)

Enhver foranstaltning, der træffes af medlemsstaterne for at sikre fyldning af underjordiske gaslagerfaciliteter, herunder de betingelser, der skal gælde for fyldning på grundlag af byrdefordeling, og de betingelser, der skal gælde for udtrækning af gas fra underjordiske gaslagerfaciliteter, bør være nødvendig, klart defineret, gennemsigtig, forholdsmæssig, ikkediskriminerende og kontrollerbar og bør ikke uretmæssigt forvride konkurrencen eller det indre gasmarkeds funktion eller bringe gasforsyningssikkerheden i andre medlemsstater eller i Unionen i fare. Navnlig bør sådanne foranstaltninger ikke føre til styrkelsen af en dominerende stilling eller ekstraordinære gevinster for virksomheder, der kontrollerer underjordiske gaslagerfaciliteter, eller som har reserveret, men ikke udnyttet, lagerkapacitet.

| (19) | En effektiv anvendelse af den eksisterende infrastruktur, herunder grænseoverskridende transmissionskapacitet, underjordiske gaslagerfaciliteter og LNG-faciliteter, er vigtig for at opretholde gasforsyningssikkerheden i en ånd af solidaritet. Åbne energigrænser er afgørende for gasforsyningssikkerheden, herunder i tider med gasforsyningsafbrydelser på nationalt eller regionalt niveau eller på EU-niveau. Foranstaltninger, der træffes for at sikre fyldning af underjordiske gaslagerfaciliteter, bør derfor ikke blokere eller begrænse grænseoverskridende kapacitet, der er tildelt i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EU) 2017/459 (5). Medlemsstaterne bør desuden sikre, at der fortsat er lager til rådighed, herunder til nabomedlemsstater og i tilfælde, hvor der erklæres en nødsituation som omhandlet i artikel 11, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1938. |
| --- | --- |

(19)

En effektiv anvendelse af den eksisterende infrastruktur, herunder grænseoverskridende transmissionskapacitet, underjordiske gaslagerfaciliteter og LNG-faciliteter, er vigtig for at opretholde gasforsyningssikkerheden i en ånd af solidaritet. Åbne energigrænser er afgørende for gasforsyningssikkerheden, herunder i tider med gasforsyningsafbrydelser på nationalt eller regionalt niveau eller på EU-niveau. Foranstaltninger, der træffes for at sikre fyldning af underjordiske gaslagerfaciliteter, bør derfor ikke blokere eller begrænse grænseoverskridende kapacitet, der er tildelt i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EU) 2017/459 (5). Medlemsstaterne bør desuden sikre, at der fortsat er lager til rådighed, herunder til nabomedlemsstater og i tilfælde, hvor der erklæres en nødsituation som omhandlet i artikel 11, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1938.

| (20) | Oplagringsforpligtelsen forventes at pålægge de relevante markedsdeltagere i de medlemsstater, der har relevante underjordiske gaslagerfaciliteter på deres område, finansielle byrder, mens hensigten med den øgede gasforsyningssikkerhed er, at den skal være til gavn for alle medlemsstater, herunder dem, der ikke har underjordiske gaslagerfaciliteter. For i en ånd af solidaritet at dele byrden med at sikre, at underjordiske gaslagerfaciliteter i Unionen er tilstrækkeligt fyldt til at opretholde gasforsyningssikkerheden, bør medlemsstater uden underjordiske gaslagerfaciliteter gøre brug af underjordiske gaslagerfaciliteter i andre medlemsstater. Hvis en medlemsstat ikke har nogen sammenkobling med andre medlemsstater, eller hvis en medlemsstats begrænsede grænseoverskridende transmissionskapacitet eller andre tekniske årsager gør det umuligt at anvende underjordiske gaslagerfaciliteter i andre medlemsstater, bør denne forpligtelse reduceres tilsvarende. |
| --- | --- |

(20)

Oplagringsforpligtelsen forventes at pålægge de relevante markedsdeltagere i de medlemsstater, der har relevante underjordiske gaslagerfaciliteter på deres område, finansielle byrder, mens hensigten med den øgede gasforsyningssikkerhed er, at den skal være til gavn for alle medlemsstater, herunder dem, der ikke har underjordiske gaslagerfaciliteter. For i en ånd af solidaritet at dele byrden med at sikre, at underjordiske gaslagerfaciliteter i Unionen er tilstrækkeligt fyldt til at opretholde gasforsyningssikkerheden, bør medlemsstater uden underjordiske gaslagerfaciliteter gøre brug af underjordiske gaslagerfaciliteter i andre medlemsstater. Hvis en medlemsstat ikke har nogen sammenkobling med andre medlemsstater, eller hvis en medlemsstats begrænsede grænseoverskridende transmissionskapacitet eller andre tekniske årsager gør det umuligt at anvende underjordiske gaslagerfaciliteter i andre medlemsstater, bør denne forpligtelse reduceres tilsvarende.

| (21) | Medlemsstater uden underjordiske gaslagerfaciliteter bør sikre, at markedsdeltagere i sådanne medlemsstater har indført ordninger i medlemsstater med sådanne faciliteter, hvorved der senest den 1. november udnyttes lagermængder, der mindst svarer til 15 % af deres gennemsnitlige årlige gasforbrug i de foregående fem år. Medlemsstater uden underjordiske gaslagerfaciliteter bør dog også kunne udvikle en alternativ byrdefordelingsmekanisme med en eller flere medlemsstater med underjordiske gaslagerfaciliteter. I forbindelse med overvejelser vedrørende byrdefordelingsmekanisme bør der også tages hensyn til andre eksisterende tilsvarende foranstaltninger til at opretholde gasforsyningssikkerheden, såsom en tilsvarende forpligtelse for så vidt angår andre brændsler end naturgas, herunder olie, med forbehold af visse betingelser. Medlemsstaterne bør underrette Kommissionen om sådanne alternative byrdefordelingsmekanismer og påvise de trufne foranstaltningers tekniske begrænsninger samt foranstaltningernes ækvivalens. |
| --- | --- |

(21)

Medlemsstater uden underjordiske gaslagerfaciliteter bør sikre, at markedsdeltagere i sådanne medlemsstater har indført ordninger i medlemsstater med sådanne faciliteter, hvorved der senest den 1. november udnyttes lagermængder, der mindst svarer til 15 % af deres gennemsnitlige årlige gasforbrug i de foregående fem år. Medlemsstater uden underjordiske gaslagerfaciliteter bør dog også kunne udvikle en alternativ byrdefordelingsmekanisme med en eller flere medlemsstater med underjordiske gaslagerfaciliteter. I forbindelse med overvejelser vedrørende byrdefordelingsmekanisme bør der også tages hensyn til andre eksisterende tilsvarende foranstaltninger til at opretholde gasforsyningssikkerheden, såsom en tilsvarende forpligtelse for så vidt angår andre brændsler end naturgas, herunder olie, med forbehold af visse betingelser. Medlemsstaterne bør underrette Kommissionen om sådanne alternative byrdefordelingsmekanismer og påvise de trufne foranstaltningers tekniske begrænsninger samt foranstaltningernes ækvivalens.

| (22) | Det er muligt, at de foranstaltninger, hvorved medlemsstater uden underjordiske gaslagerfaciliteter deler byrden i forbindelse med oplagringsforpligtelsen med medlemsstater med underjordiske gaslagerfaciliteter, for deres vedkommende har en finansiel indvirkning på de relevante markedsdeltagere. Medlemsstater uden underjordiske gaslagerfaciliteter bør derfor have mulighed for at yde finansielle incitamenter eller kompensation til markedsdeltagerne for manglende indtægter eller for omkostninger ved de forpligtelser, der pålægges dem, og som ikke kan dækkes af indtægter. Hvis sådanne foranstaltninger finansieres gennem en afgift, bør denne afgift ikke anvendes på grænseoverskridende sammenkoblingspunkter. |
| --- | --- |

(22)

Det er muligt, at de foranstaltninger, hvorved medlemsstater uden underjordiske gaslagerfaciliteter deler byrden i forbindelse med oplagringsforpligtelsen med medlemsstater med underjordiske gaslagerfaciliteter, for deres vedkommende har en finansiel indvirkning på de relevante markedsdeltagere. Medlemsstater uden underjordiske gaslagerfaciliteter bør derfor have mulighed for at yde finansielle incitamenter eller kompensation til markedsdeltagerne for manglende indtægter eller for omkostninger ved de forpligtelser, der pålægges dem, og som ikke kan dækkes af indtægter. Hvis sådanne foranstaltninger finansieres gennem en afgift, bør denne afgift ikke anvendes på grænseoverskridende sammenkoblingspunkter.

| (23) | Effektiv overvågning og rapportering er afgørende for vurderingen af arten og omfanget af de risici, der er forbundet med gasforsyningssikkerheden, og for valget af passende foranstaltninger til at imødegå sådanne risici. Operatører af underjordiske gaslagerfaciliteter bør indberette fyldningsniveauerne til de kompetente myndigheder hver måned i løbet af lagerfyldningssæsonen. Ejere og operatører af underjordiske gaslagerfaciliteter opfordres til regelmæssigt at registrere kapaciteten og fyldningsniveauet for hver underjordisk gaslagerfacilitet på en central rapporteringsplatform. |
| --- | --- |

(23)

Effektiv overvågning og rapportering er afgørende for vurderingen af arten og omfanget af de risici, der er forbundet med gasforsyningssikkerheden, og for valget af passende foranstaltninger til at imødegå sådanne risici. Operatører af underjordiske gaslagerfaciliteter bør indberette fyldningsniveauerne til de kompetente myndigheder hver måned i løbet af lagerfyldningssæsonen. Ejere og operatører af underjordiske gaslagerfaciliteter opfordres til regelmæssigt at registrere kapaciteten og fyldningsniveauet for hver underjordisk gaslagerfacilitet på en central rapporteringsplatform.

| (24) | De kompetente myndigheder spiller en vigtig rolle i overvågningen af gasforsyningssikkerheden og sikrer balance mellem gasforsyningssikkerheden og foranstaltningernes omkostninger for forbrugerne. Hver medlemsstats kompetente myndighed eller en anden enhed udpeget af medlemsstaten bør overvåge fyldningsniveauerne for de underjordiske gaslagerfaciliteter på deres område og indberette resultaterne til Kommissionen. Det bør, hvor det er relevant, også være muligt for Kommissionen at opfordre Den Europæiske Unions Agentur for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (ACER) til at bistå med overvågningen. |
| --- | --- |

(24)

De kompetente myndigheder spiller en vigtig rolle i overvågningen af gasforsyningssikkerheden og sikrer balance mellem gasforsyningssikkerheden og foranstaltningernes omkostninger for forbrugerne. Hver medlemsstats kompetente myndighed eller en anden enhed udpeget af medlemsstaten bør overvåge fyldningsniveauerne for de underjordiske gaslagerfaciliteter på deres område og indberette resultaterne til Kommissionen. Det bør, hvor det er relevant, også være muligt for Kommissionen at opfordre Den Europæiske Unions Agentur for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (ACER) til at bistå med overvågningen.

| (25) | Det er afgørende, at de risikovurderinger, der foretages i henhold til artikel 7 i forordning (EU) 2017/1938, tager hensyn til alle de risici, der i alvorlig grad kan påvirke gasforsyningssikkerheden. Med henblik herpå bør den risikobaserede tilgang til vurdering af gasforsyningssikkerheden og fastlæggelse af forebyggende og afbødende foranstaltninger også tage hensyn til scenarier, hvor der sker en fuldstændig afbrydelse af en enkelt forsyningskilde. For at sikre maksimalt beredskab med henblik på at undgå en afbrydelse af gasforsyningen og afbøde virkningerne af en sådan afbrydelse bør den fælles risikovurdering og de nationale risikovurderinger foretages under hensyntagen til sådanne scenarier. Dette vil gøre det muligt at koordinere foranstaltningerne til afbødning af virkningerne af en nødsituation og optimere ressourcerne med henblik på at garantere forsyningskontinuitet i tilfælde af en fuldstændig afbrydelse af forsyningen. |
| --- | --- |

(25)

Det er afgørende, at de risikovurderinger, der foretages i henhold til artikel 7 i forordning (EU) 2017/1938, tager hensyn til alle de risici, der i alvorlig grad kan påvirke gasforsyningssikkerheden. Med henblik herpå bør den risikobaserede tilgang til vurdering af gasforsyningssikkerheden og fastlæggelse af forebyggende og afbødende foranstaltninger også tage hensyn til scenarier, hvor der sker en fuldstændig afbrydelse af en enkelt forsyningskilde. For at sikre maksimalt beredskab med henblik på at undgå en afbrydelse af gasforsyningen og afbøde virkningerne af en sådan afbrydelse bør den fælles risikovurdering og de nationale risikovurderinger foretages under hensyntagen til sådanne scenarier. Dette vil gøre det muligt at koordinere foranstaltningerne til afbødning af virkningerne af en nødsituation og optimere ressourcerne med henblik på at garantere forsyningskontinuitet i tilfælde af en fuldstændig afbrydelse af forsyningen.

| (26) | Gaskoordinationsgruppens rolle bør styrkes med en udtrykkelig beføjelse til at overvåge medlemsstaternes præstation og udvikle bedste praksis med hensyn til gasforsyningssikkerhed. Kommissionen bør derfor regelmæssigt aflægge rapport til Gaskoordinationsgruppen, og Gaskoordinationsgruppen bør bistå Kommissionen med overvågningen af fyldningsmålene og med at sikre, at de nås. |
| --- | --- |

(26)

Gaskoordinationsgruppens rolle bør styrkes med en udtrykkelig beføjelse til at overvåge medlemsstaternes præstation og udvikle bedste praksis med hensyn til gasforsyningssikkerhed. Kommissionen bør derfor regelmæssigt aflægge rapport til Gaskoordinationsgruppen, og Gaskoordinationsgruppen bør bistå Kommissionen med overvågningen af fyldningsmålene og med at sikre, at de nås.

| (27) | Gaskoordinationsgruppen fungerer som en vigtig rådgiver for Kommissionen med henblik på at lette koordineringen af forsyningssikkerhedsforanstaltninger og bistår Kommissionen til enhver tid og mere specifikt i tilfælde af en krise. Som det er nødvendigt for at sikre maksimalt beredskab og lette hurtig udveksling af oplysninger, vil Kommissionen straks indkalde Gaskoordinationsgruppens kriseledelseshold i afventning af en eventuel krise. Gaskoordinationsgruppens kriseledelseshold bør stå til rådighed til at bistå Kommissionen, så længe det er nødvendigt. Med henblik herpå bør Gaskoordinationsgruppen opretholde kommunikationskanaler med medlemsstaterne og alle relevante markedsdeltagere inden for gasforsyningssikkerheden og indsamle oplysninger, der er relevante for gasforsyningssikkerheden på nationalt og regionalt niveau og på EU-niveau. |
| --- | --- |

(27)

Gaskoordinationsgruppen fungerer som en vigtig rådgiver for Kommissionen med henblik på at lette koordineringen af forsyningssikkerhedsforanstaltninger og bistår Kommissionen til enhver tid og mere specifikt i tilfælde af en krise. Som det er nødvendigt for at sikre maksimalt beredskab og lette hurtig udveksling af oplysninger, vil Kommissionen straks indkalde Gaskoordinationsgruppens kriseledelseshold i afventning af en eventuel krise. Gaskoordinationsgruppens kriseledelseshold bør stå til rådighed til at bistå Kommissionen, så længe det er nødvendigt. Med henblik herpå bør Gaskoordinationsgruppen opretholde kommunikationskanaler med medlemsstaterne og alle relevante markedsdeltagere inden for gasforsyningssikkerheden og indsamle oplysninger, der er relevante for gasforsyningssikkerheden på nationalt og regionalt niveau og på EU-niveau.

| (28) | Lagersystemsektoren er af stor betydning for Unionen, dens energiforsyningssikkerhed og Unionens andre væsentlige sikkerhedsinteresser. Underjordiske gaslagerfaciliteter betragtes i overensstemmelse hermed som kritisk infrastruktur i den i Rådets direktiv 2008/114/EF (6) anvendte betydning. Medlemsstaterne opfordres til at tage hensyn til de foranstaltninger, der indføres ved denne forordning, i deres nationale energi- og klimaplaner og i de statusrapporter, der vedtages i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999 (7). |
| --- | --- |

(28)

Lagersystemsektoren er af stor betydning for Unionen, dens energiforsyningssikkerhed og Unionens andre væsentlige sikkerhedsinteresser. Underjordiske gaslagerfaciliteter betragtes i overensstemmelse hermed som kritisk infrastruktur i den i Rådets direktiv 2008/114/EF (6) anvendte betydning. Medlemsstaterne opfordres til at tage hensyn til de foranstaltninger, der indføres ved denne forordning, i deres nationale energi- og klimaplaner og i de statusrapporter, der vedtages i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999 (7).

| (29) | Der er behov for yderligere sikkerhedsforanstaltninger i lagersystemnetværket for at undgå trusler mod den offentlige orden og den offentlige sikkerhed i Unionen eller mod unionsborgernes velfærd. Medlemsstaterne bør sikre, at hver lagersystemoperatør, herunder lagersystemoperatører, der kontrolleres af transmissionssystemoperatører, certificeres af den nationale regulerende myndighed eller en anden kompetent myndighed, der er udpeget af medlemsstaten, for at sikre, at energiforsyningssikkerheden eller andre væsentlige sikkerhedsinteresser i Unionen eller en medlemsstat ikke bringes i fare af indflydelsen over lagersystemoperatører. Ved analysen af mulige risici for energiforsyningssikkerheden er det vigtigt, at der ved vurderingen af forsyningssikkerheden finder koordinering sted mellem medlemsstaterne. I denne vurdering bør der ikke diskrimineres mellem markedsdeltagere, og principperne for et velfungerende indre marked bør overholdes fuldt ud. For hurtigt at mindske den risiko, der følger af lave fyldningsniveauer, bør denne certificering prioriteres og gennemføres hurtigere for større underjordiske lagerfaciliteter, der i den seneste tid er blevet fyldt til konstant lave niveauer, så det sikres, at eventuelle problemer med gasforsyningssikkerheden som følge af kontrollen over sådanne store lagerfaciliteter kan udelukkes eller om muligt udbedres. Eftersom det gennemsnitlige fyldningsniveau i de foregående seks år i alle Unionens underjordiske lagerfaciliteter den 31. marts var 35 % af deres maksimale kapacitet, bør tærsklen for at definere et usædvanligt lavt fyldningsniveau i marts 2021 og marts 2022 fastsættes til 30 %. |
| --- | --- |

(29)

Der er behov for yderligere sikkerhedsforanstaltninger i lagersystemnetværket for at undgå trusler mod den offentlige orden og den offentlige sikkerhed i Unionen eller mod unionsborgernes velfærd. Medlemsstaterne bør sikre, at hver lagersystemoperatør, herunder lagersystemoperatører, der kontrolleres af transmissionssystemoperatører, certificeres af den nationale regulerende myndighed eller en anden kompetent myndighed, der er udpeget af medlemsstaten, for at sikre, at energiforsyningssikkerheden eller andre væsentlige sikkerhedsinteresser i Unionen eller en medlemsstat ikke bringes i fare af indflydelsen over lagersystemoperatører. Ved analysen af mulige risici for energiforsyningssikkerheden er det vigtigt, at der ved vurderingen af forsyningssikkerheden finder koordinering sted mellem medlemsstaterne. I denne vurdering bør der ikke diskrimineres mellem markedsdeltagere, og principperne for et velfungerende indre marked bør overholdes fuldt ud. For hurtigt at mindske den risiko, der følger af lave fyldningsniveauer, bør denne certificering prioriteres og gennemføres hurtigere for større underjordiske lagerfaciliteter, der i den seneste tid er blevet fyldt til konstant lave niveauer, så det sikres, at eventuelle problemer med gasforsyningssikkerheden som følge af kontrollen over sådanne store lagerfaciliteter kan udelukkes eller om muligt udbedres. Eftersom det gennemsnitlige fyldningsniveau i de foregående seks år i alle Unionens underjordiske lagerfaciliteter den 31. marts var 35 % af deres maksimale kapacitet, bør tærsklen for at definere et usædvanligt lavt fyldningsniveau i marts 2021 og marts 2022 fastsættes til 30 %.

| (30) | Nationale regulerende myndigheder eller en anden kompetent myndighed udpeget af de pågældende medlemsstater (i begge tilfælde »den certificerende myndighed«) bør afvise certificering, hvis de konkluderer, at en person, der direkte eller indirekte udøver kontrol over eller udøver rettigheder over lagersystemoperatøren, vil kunne bringe energiforsyningssikkerheden eller andre væsentlige sikkerhedsinteresser på nationalt eller regionalt niveau eller på EU-niveau i fare. Ved foretagelsen af denne vurdering bør den certificerende myndighed tage hensyn til kommercielle forbindelser, der vil kunne have en negativ indvirkning på lagersystemoperatørens incitamenter og evne til at fylde den underjordiske gaslagerfacilitet, samt Unionens internationale forpligtelser og andre specifikke forhold og omstændigheder i sagen. For at sikre en ensartet anvendelse af certificeringsregler i hele Unionen, overholdelse af Unionens internationale forpligtelser og solidaritet og energisikkerhed i Unionen bør den certificerende myndighed tage størst muligt hensyn til Kommissionens udtalelse, når den træffer afgørelser om certificering, herunder ved i givet fald at ændre sit udkast til afgørelse. Hvis en certificerende myndighed afviser certificering, bør den have beføjelse til at pålægge enhver person at afhænde den kapitalandel eller de rettigheder, vedkommende har over lagersystemets ejer eller lagersystemoperatøren, og til at fastsætte en tidsfrist for en sådan afhændelse, til at pålægge enhver anden passende foranstaltning til at sikre, at den pågældende person ikke kan udøve nogen kontrol eller rettighed over den pågældende ejer af lagersystemet eller lagersystemoperatør, og til at træffe afgørelse om passende kompenserende foranstaltninger. Enhver foranstaltning, der i certificeringsafgørelsen træffes for at imødegå risici for gasforsyningssikkerheden eller andre væsentlige sikkerhedsinteresser, bør være nødvendig, klart defineret, gennemsigtig, forholdsmæssig og ikkediskriminerende. |
| --- | --- |

(30)

Nationale regulerende myndigheder eller en anden kompetent myndighed udpeget af de pågældende medlemsstater (i begge tilfælde »den certificerende myndighed«) bør afvise certificering, hvis de konkluderer, at en person, der direkte eller indirekte udøver kontrol over eller udøver rettigheder over lagersystemoperatøren, vil kunne bringe energiforsyningssikkerheden eller andre væsentlige sikkerhedsinteresser på nationalt eller regionalt niveau eller på EU-niveau i fare. Ved foretagelsen af denne vurdering bør den certificerende myndighed tage hensyn til kommercielle forbindelser, der vil kunne have en negativ indvirkning på lagersystemoperatørens incitamenter og evne til at fylde den underjordiske gaslagerfacilitet, samt Unionens internationale forpligtelser og andre specifikke forhold og omstændigheder i sagen. For at sikre en ensartet anvendelse af certificeringsregler i hele Unionen, overholdelse af Unionens internationale forpligtelser og solidaritet og energisikkerhed i Unionen bør den certificerende myndighed tage størst muligt hensyn til Kommissionens udtalelse, når den træffer afgørelser om certificering, herunder ved i givet fald at ændre sit udkast til afgørelse. Hvis en certificerende myndighed afviser certificering, bør den have beføjelse til at pålægge enhver person at afhænde den kapitalandel eller de rettigheder, vedkommende har over lagersystemets ejer eller lagersystemoperatøren, og til at fastsætte en tidsfrist for en sådan afhændelse, til at pålægge enhver anden passende foranstaltning til at sikre, at den pågældende person ikke kan udøve nogen kontrol eller rettighed over den pågældende ejer af lagersystemet eller lagersystemoperatør, og til at træffe afgørelse om passende kompenserende foranstaltninger. Enhver foranstaltning, der i certificeringsafgørelsen træffes for at imødegå risici for gasforsyningssikkerheden eller andre væsentlige sikkerhedsinteresser, bør være nødvendig, klart defineret, gennemsigtig, forholdsmæssig og ikkediskriminerende.

| (31) | Denne forordning respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, der er anerkendt i navnlig Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (»chartret«). Den respekterer navnlig retten til ikke at blive berøvet sin ejendom, medmindre det skønnes nødvendigt i samfundets interesse, og det sker i de tilfælde og på de betingelser, der er fastsat ved lov, og mod rimelig og rettidig erstatning for tabet, jf. chartrets artikel 17, og retten til adgang til effektive retsmidler og til en retfærdig rettergang, jf. chartrets artikel 47. |
| --- | --- |

(31)

Denne forordning respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, der er anerkendt i navnlig Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (»chartret«). Den respekterer navnlig retten til ikke at blive berøvet sin ejendom, medmindre det skønnes nødvendigt i samfundets interesse, og det sker i de tilfælde og på de betingelser, der er fastsat ved lov, og mod rimelig og rettidig erstatning for tabet, jf. chartrets artikel 17, og retten til adgang til effektive retsmidler og til en retfærdig rettergang, jf. chartrets artikel 47.

| (32) | Hvis virksomheder skal købe mere gas, når gasprisen er høj, kan det øge priserne yderligere. De regulerende myndigheder bør derfor kunne anvende en rabat på op til 100 % på indfødnings- og udtagstariffer for transmissions- og distributionskapacitet til og fra oplagring, både for underjordiske gaslagerfaciliteter og for LNG-faciliteter, hvilket gør oplagring mere attraktiv for markedsdeltagerne. De nationale regulerende myndigheder og konkurrencemyndigheder opfordres også til at anvende deres beføjelser til effektivt at udelukke uberettigede stigninger i lagertarifferne. |
| --- | --- |

(32)

Hvis virksomheder skal købe mere gas, når gasprisen er høj, kan det øge priserne yderligere. De regulerende myndigheder bør derfor kunne anvende en rabat på op til 100 % på indfødnings- og udtagstariffer for transmissions- og distributionskapacitet til og fra oplagring, både for underjordiske gaslagerfaciliteter og for LNG-faciliteter, hvilket gør oplagring mere attraktiv for markedsdeltagerne. De nationale regulerende myndigheder og konkurrencemyndigheder opfordres også til at anvende deres beføjelser til effektivt at udelukke uberettigede stigninger i lagertarifferne.

| (33) | I betragtning af de aktuelle ekstraordinære omstændigheder og usikkerheden i forbindelse med de fremtidige ændringer i den geopolitiske situation opfordres medlemsstaterne til at nå fyldningsmålene hurtigst muligt. |
| --- | --- |

(33)

I betragtning af de aktuelle ekstraordinære omstændigheder og usikkerheden i forbindelse med de fremtidige ændringer i den geopolitiske situation opfordres medlemsstaterne til at nå fyldningsmålene hurtigst muligt.

| (34) | I betragtning af den overhængende fare for gasforsyningssikkerheden som følge af Ruslands militære aggression mod Ukraine bør denne forordning træde i kraft dagen efter offentliggørelsen. På grund af de nuværende omstændigheders ekstraordinære karakter bør visse bestemmelser, der indføres ved denne forordning, kun finde anvendelse indtil den 31. december 2025. |
| --- | --- |

(34)

I betragtning af den overhængende fare for gasforsyningssikkerheden som følge af Ruslands militære aggression mod Ukraine bør denne forordning træde i kraft dagen efter offentliggørelsen. På grund af de nuværende omstændigheders ekstraordinære karakter bør visse bestemmelser, der indføres ved denne forordning, kun finde anvendelse indtil den 31. december 2025.

| (35) | Denne forordning bør hurtigst muligt blive en del af gældende energifællesskabsret i overensstemmelse med energifællesskabstraktaten, som blev undertegnet den 25. oktober 2005 i Athen og trådte i kraft den 1. juli 2006. |
| --- | --- |

(35)

Denne forordning bør hurtigst muligt blive en del af gældende energifællesskabsret i overensstemmelse med energifællesskabstraktaten, som blev undertegnet den 25. oktober 2005 i Athen og trådte i kraft den 1. juli 2006.

| (36) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1938 og (EF) nr. 715/2009 (8) bør derfor ændres i overensstemmelse hermed — |
| --- | --- |

(36)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1938 og (EF) nr. 715/2009 (8) bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Ændringer af forordning (EU) 2017/1938

I forordning (EU) 2017/1938 foretages følgende ændringer:

| 1) | I artikel 2 tilføjes følgende numre:

  »27)   »fyldningsforløb«: en række mellemliggende mål for de underjordiske gaslagerfaciliteter i hver medlemsstat som anført i bilag Ia for 2022 og for de følgende år fastsat i overensstemmelse med artikel 6a


  28)   »fyldningsmål«: et bindende mål for fyldningsniveauet for den aggregerede kapacitet i de i underjordiske gaslagerfaciliteter


  29)   
  »strategisk oplagring«: underjordisk oplagring eller del af en underjordisk oplagring af ikkeflydende naturgas, som transmissionssystemoperatører, en enhed udpeget af medlemsstaterne eller en virksomhed indkøber, forvalter og lagrer, og som kun må frigives efter forudgående underretning eller en offentlig myndigheds tilladelse til frigivelse, og som normalt frigives i tilfælde af:






  a) | større forsyningsknaphed |
| --- | --- | --- |

1)

I artikel 2 tilføjes følgende numre:

»27)   »fyldningsforløb«: en række mellemliggende mål for de underjordiske gaslagerfaciliteter i hver medlemsstat som anført i bilag Ia for 2022 og for de følgende år fastsat i overensstemmelse med artikel 6a

28)   »fyldningsmål«: et bindende mål for fyldningsniveauet for den aggregerede kapacitet i de i underjordiske gaslagerfaciliteter

29)   
  »strategisk oplagring«: underjordisk oplagring eller del af en underjordisk oplagring af ikkeflydende naturgas, som transmissionssystemoperatører, en enhed udpeget af medlemsstaterne eller en virksomhed indkøber, forvalter og lagrer, og som kun må frigives efter forudgående underretning eller en offentlig myndigheds tilladelse til frigivelse, og som normalt frigives i tilfælde af:

a)

større forsyningsknaphed

| b) | en forsyningsafbrydelse eller |
| --- | --- |

b)

en forsyningsafbrydelse eller

| c) | en erklæret nødsituation som omhandlet i artikel 11, stk. 1, litra c) |
| --- | --- |

c)

en erklæret nødsituation som omhandlet i artikel 11, stk. 1, litra c)

30)   
  »balanceringslager«: ikkeflydende naturgas, som

| a) | transmissionssystemoperatører eller en enhed udpeget af medlemsstaterne indkøber, forvalter og lagrer underjordisk udelukkende med henblik på at varetage funktioner som transmissionssystemoperatører og med gasforsyningssikkerheden for øje, og |
| --- | --- |

a)

transmissionssystemoperatører eller en enhed udpeget af medlemsstaterne indkøber, forvalter og lagrer underjordisk udelukkende med henblik på at varetage funktioner som transmissionssystemoperatører og med gasforsyningssikkerheden for øje, og

| b) | kun indgår i lastfordelingen, hvis det er nødvendigt for at holde systemet i drift under sikre og pålidelige forhold i overensstemmelse med artikel 13 i direktiv 2009/73/EF og artikel 8 og 9 i forordning (EU) nr. 312/2014 |
| --- | --- |

b)

kun indgår i lastfordelingen, hvis det er nødvendigt for at holde systemet i drift under sikre og pålidelige forhold i overensstemmelse med artikel 13 i direktiv 2009/73/EF og artikel 8 og 9 i forordning (EU) nr. 312/2014

31)   »underjordisk gaslagerfacilitet«: en lagerfacilitet som defineret i artikel 2, nr. 9), i direktiv 2009/73/EF, som anvendes til oplagring af naturgas, herunder balanceringslagre, og som er tilsluttet et transmissions- eller distributionssystem, bortset fra sfæriske lagre eller rørlagre over jorden.«

| 2) | Følgende artikler indsættes:

  »Artikel 6a
  Fyldningsmål og fyldningsforløb

  1.   Med forbehold af stk. 2-5 skal medlemsstaterne opfylde følgende fyldningsmål for den aggregerede kapacitet for alle underjordiske gaslagerfaciliteter, som er beliggende på deres område og er direkte sammenkoblet med et markedsområde på deres område, og for lagerfaciliteter anført i bilag Ib senest den 1. november hvert år:






  a) | for 2022: 80 % |
| --- | --- | --- |

2)

Følgende artikler indsættes:

»Artikel 6a

Fyldningsmål og fyldningsforløb

1.   Med forbehold af stk. 2-5 skal medlemsstaterne opfylde følgende fyldningsmål for den aggregerede kapacitet for alle underjordiske gaslagerfaciliteter, som er beliggende på deres område og er direkte sammenkoblet med et markedsområde på deres område, og for lagerfaciliteter anført i bilag Ib senest den 1. november hvert år:

a)

for 2022: 80 %

| b) | fra 2023: 90 %. |
| --- | --- |

b)

fra 2023: 90 %.

Med henblik på overholdelsen af dette stykke tager medlemsstaterne hensyn til målet om at beskytte gasforsyningssikkerheden i Unionen i overensstemmelse med artikel 1.

2.   Uanset stk. 1, og uden at det berører andre medlemsstaters forpligtelser til at fylde de pågældende underjordiske gaslagerfaciliteter, reduceres fyldningsmålet for hver medlemsstat, hvor de underjordiske gaslagerfaciliteter er beliggende, til en mængde, der svarer til 35 % af det gennemsnitlige årlige gasforbrug i de foregående fem år i den pågældende medlemsstat.

3.   Uanset stk. 1, og uden at det berører andre medlemsstaters forpligtelser til at fylde de pågældende underjordiske gaslagerfaciliteter reduceres fyldningsmålet for hver medlemsstat, hvor de underjordiske gaslagerfaciliteter er beliggende, med den mængde, der blev leveret til tredjelande i referenceperioden 2016-2021, hvis den gennemsnitlige leverede mængde var over 15 TWh om året i udtrækningsperioden for gasoplagring (oktober-april).

4.   For de underjordiske gaslagerfaciliteter, der er anført i bilag Ib, gælder fyldningsmålene i henhold til stk. 1 og fyldningsforløbene i henhold til stk. 7. Detaljerne for hver medlemsstats forpligtelser fastsættes i en bilateral aftale i overensstemmelse med bilag Ib.

5.   En medlemsstat kan delvis opfylde fyldningsmålet ved at medregne den LNG, der opbevares fysisk og er til rådighed i dens LNG-faciliteter, hvis begge følgende betingelser er opfyldt:

| a) | Gassystemet har en betydelig LNG-lagerkapacitet, der årligt tegner sig for mere end 4 % af det gennemsnitlige nationale forbrug i de foregående fem år. |
| --- | --- |

a)

Gassystemet har en betydelig LNG-lagerkapacitet, der årligt tegner sig for mere end 4 % af det gennemsnitlige nationale forbrug i de foregående fem år.

| b) | Medlemsstaten har pålagt gasleverandører en forpligtelse til at oplagre minimumsmængder af gas i underjordiske gaslagerfaciliteter og/eller LNG-lagerfaciliteter i overensstemmelse med artikel 6b, stk. 1, litra a). |
| --- | --- |

b)

Medlemsstaten har pålagt gasleverandører en forpligtelse til at oplagre minimumsmængder af gas i underjordiske gaslagerfaciliteter og/eller LNG-lagerfaciliteter i overensstemmelse med artikel 6b, stk. 1, litra a).

6.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at opfylde følgende mellemliggende mål eller til at sikre, at de opfyldes:

| a) | for 2022: som fastsat i bilag Ia, og |
| --- | --- |

a)

for 2022: som fastsat i bilag Ia, og

| b) | fra 2023: i overensstemmelse med stk. 7. |
| --- | --- |

b)

fra 2023: i overensstemmelse med stk. 7.

7.   For 2023 og de følgende år forelægger hver medlemsstat med underjordiske gaslagerfaciliteter senest den 15. september det foregående år Kommissionen et udkast til fyldningsforløb med mellemliggende mål for februar, maj, juli og september, herunder tekniske oplysninger, for de underjordiske gaslagerfaciliteter, der er beliggende på dens område og direkte sammenkoblet med dens markedsområde, i aggregeret form. Fyldningsforløbet og de mellemliggende mål baseres på det gennemsnitlige fyldningsniveau i de fem foregående år.

For medlemsstater, hvis fyldningsmål er reduceret til 35 % af deres gennemsnitlige årlige gasforbrug i henhold til stk. 2, reduceres de mellemliggende mål for fyldningsforløbet tilsvarende.

På grundlag af de tekniske oplysninger fra hver medlemsstat og under hensyntagen til Gaskoordinationsgruppens vurdering vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, der fastlægger hver medlemsstats fyldningsforløb. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 18a, stk. 2. De vedtages senest den 15. november det foregående år, hvor det er nødvendigt, og herunder hvor en medlemsstat har forelagt et ajourført udkast til fyldningsforløb. De baseres på en vurdering af den generelle gasforsyningssikkerhedssituation og udviklingen i efterspørgslen efter og udbuddet af gas i Unionen og i de enkelte medlemsstater og fastsættes på en måde, der opretholder gasforsyningssikkerheden, samtidig med at unødige byrder for medlemsstaterne, gasmarkedsdeltagerne, lagersystemoperatørerne eller kunderne undgås, og uden uretmæssigt at forvride konkurrencen mellem lagerfaciliteter beliggende i nabomedlemsstater.

8.   Hvis en medlemsstat i et givet år ikke kan nå sit fyldningsmål senest den 1. november på grund af de specifikke tekniske karakteristika ved en eller flere underjordiske gaslagerfaciliteter på dens område, såsom usædvanligt lave injektionsrater, har den lov til at nå det senest den 1. december. Medlemsstaten underretter senest den 1. november Kommissionen og angiver grundene til forsinkelsen.

9.   Fyldningsmålene finder ikke anvendelse, hvis og så længe Kommissionen har erklæret en nødsituation på regionalt niveau eller EU-niveau i henhold til artikel 12 efter anmodning, alt efter omstændighederne, fra en eller flere medlemsstater, der har erklæret en national nødsituation.

10.   Hver medlemsstats kompetente myndighed overvåger løbende overholdelsen af fyldningsforløbet og aflægger regelmæssigt rapport til Gaskoordinationsgruppen. Hvis fyldningsniveauet i en given medlemsstat ligger mere end 5 procentpoint under målene i fyldningsforløbet, træffer den kompetente myndighed straks effektive foranstaltninger til at øge det. Medlemsstaterne underretter Kommissionen og Gaskoordinationsgruppen om de trufne foranstaltninger.

11.   I tilfælde af en medlemsstats væsentlige og vedvarende afvigelse fra fyldningsforløbet, som bringer opnåelsen af fyldningsmålet i fare, eller i tilfælde af en afvigelse fra fyldningsmålet udsteder Kommissionen efter høring af Gaskoordinationsgruppen og de berørte medlemsstater en henstilling til den pågældende medlemsstat eller til de andre berørte medlemsstater vedrørende foranstaltninger, der skal træffes omgående.

Hvis afvigelsen ikke reduceres væsentligt inden for en måned fra modtagelsen af Kommissionens henstilling, træffer Kommissionen efter høring af Gaskoordinationsgruppen og den pågældende medlemsstat som en sidste udvej en afgørelse med krav om, at den pågældende medlemsstat træffer foranstaltninger, der effektivt afhjælper afvigelsen, herunder, hvis det er relevant, en eller flere af de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 6b, stk. 1, eller enhver anden foranstaltning til at sikre, at fyldningsmålet i henhold til nærværende artikel nås.

Når Kommissionen beslutter, hvilke foranstaltninger der skal træffes i henhold til andet afsnit, tager den hensyn til den særlige situation i de pågældende medlemsstater, såsom de underjordiske gaslagerfaciliteters størrelse i forhold til det indenlandske gasforbrug, de underjordiske gaslagerfaciliteters betydning for gasforsyningssikkerheden i regionen og eventuelle LNG-lagerfaciliteter.

I alle foranstaltninger, som Kommissionen træffer for at håndtere afvigelser fra fyldningsforløbet eller fyldningsmålet for 2022, tages der hensyn til den korte tidsfrist for gennemførelsen af denne artikel på nationalt plan, som kan have bidraget til afvigelsen fra fyldningsforløbet eller fyldningsmålet for 2022.

Kommissionen sikrer, at de foranstaltninger, der træffes i henhold til dette stykke, ikke:

| a) | går ud over, hvad der er nødvendigt for at opretholde gasforsyningssikkerheden |
| --- | --- |

a)

går ud over, hvad der er nødvendigt for at opretholde gasforsyningssikkerheden

| b) | pålægger medlemsstaterne, gasmarkedsdeltagerne, lagersystemoperatørerne eller kunderne en uforholdsmæssig stor byrde. |
| --- | --- |

b)

pålægger medlemsstaterne, gasmarkedsdeltagerne, lagersystemoperatørerne eller kunderne en uforholdsmæssig stor byrde.

Artikel 6b

Gennemførelse af fyldningsmålene

1.   Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger, herunder tilrådighedsstillelse af finansielle incitamenter eller kompensation til markedsdeltagere, for at nå fyldningsmålene fastsat i henhold til artikel 6a. Når medlemsstaterne sikrer opfyldelsen af fyldningsmålene, prioriterer de, hvor det er muligt, markedsbaserede foranstaltninger.

I det omfang nogen af de foranstaltninger, der er anført i denne artikel, falder ind under den nationale regulerende myndigheds opgaver og beføjelser i henhold til artikel 41 i direktiv 2009/73/EF, er de nationale regulerende myndigheder ansvarlige for at træffe disse foranstaltninger.

Foranstaltninger, der træffes i henhold til dette stykke, kan navnlig bestå i at:

| a) | kræve, at gasleverandører oplagrer minimumsmængder af gas i lagerfaciliteter, herunder i underjordiske gaslagerfaciliteter og/eller i LNG-lagerfaciliteter, idet disse mængder skal fastsættes på grundlag af den gasmængde, som gasleverandører leverer til beskyttede kunder |
| --- | --- |

a)

kræve, at gasleverandører oplagrer minimumsmængder af gas i lagerfaciliteter, herunder i underjordiske gaslagerfaciliteter og/eller i LNG-lagerfaciliteter, idet disse mængder skal fastsættes på grundlag af den gasmængde, som gasleverandører leverer til beskyttede kunder

| b) | kræve, at lagersystemoperatører udbyder deres kapacitet til markedsdeltagere |
| --- | --- |

b)

kræve, at lagersystemoperatører udbyder deres kapacitet til markedsdeltagere

| c) | kræve, at transmissionssystemoperatører eller enheder, der er udpeget af medlemsstaten, indkøber og forvalter balanceringslagre udelukkende med henblik på at varetage deres funktion som transmissionssystemoperatører, og, hvor det er nødvendigt, pålægge andre udpegede enheder en forpligtelse med henblik på at opretholde gasforsyningssikkerheden i tilfælde af en nødsituation som omhandlet i artikel 11, stk. 1, litra c). |
| --- | --- |

c)

kræve, at transmissionssystemoperatører eller enheder, der er udpeget af medlemsstaten, indkøber og forvalter balanceringslagre udelukkende med henblik på at varetage deres funktion som transmissionssystemoperatører, og, hvor det er nødvendigt, pålægge andre udpegede enheder en forpligtelse med henblik på at opretholde gasforsyningssikkerheden i tilfælde af en nødsituation som omhandlet i artikel 11, stk. 1, litra c).

| d) | anvende koordinerede instrumenter, såsom platforme for køb af LNG, sammen med andre medlemsstater for at maksimere anvendelsen af LNG og mindske infrastrukturhindringer og reguleringsmæssige hindringer for fælles brug af LNG til fyldning af underjordiske gaslagerfaciliteter |
| --- | --- |

d)

anvende koordinerede instrumenter, såsom platforme for køb af LNG, sammen med andre medlemsstater for at maksimere anvendelsen af LNG og mindske infrastrukturhindringer og reguleringsmæssige hindringer for fælles brug af LNG til fyldning af underjordiske gaslagerfaciliteter

| e) | anvende frivillige mekanismer for fælles indkøb af naturgas, for hvilke Kommissionen om nødvendigt kan udstede vejledning om anvendelsen senest den 1. august 2022 |
| --- | --- |

e)

anvende frivillige mekanismer for fælles indkøb af naturgas, for hvilke Kommissionen om nødvendigt kan udstede vejledning om anvendelsen senest den 1. august 2022

| f) | yde markedsdeltagerne, herunder lagersystemoperatører, finansielle incitamenter, såsom differencekontrakter, eller yde markedsdeltagerne kompensation for manglende indtægter eller for omkostninger, som de påføres som følge af deres forpligtelser som markedsdeltagere, herunder som lagersystemoperatører, og som ikke kan dækkes af indtægter |
| --- | --- |

f)

yde markedsdeltagerne, herunder lagersystemoperatører, finansielle incitamenter, såsom differencekontrakter, eller yde markedsdeltagerne kompensation for manglende indtægter eller for omkostninger, som de påføres som følge af deres forpligtelser som markedsdeltagere, herunder som lagersystemoperatører, og som ikke kan dækkes af indtægter

| g) | kræve, at indehavere af lagerkapacitet anvender eller frigiver reserveret kapacitet, som de ikke har udnyttet, idet indehaveren af lagerkapacitet, der ikke udnytter lagerkapaciteten, stadig er forpligtet til at betale den aftalte pris for hele oplagringskontraktens løbetid |
| --- | --- |

g)

kræve, at indehavere af lagerkapacitet anvender eller frigiver reserveret kapacitet, som de ikke har udnyttet, idet indehaveren af lagerkapacitet, der ikke udnytter lagerkapaciteten, stadig er forpligtet til at betale den aftalte pris for hele oplagringskontraktens løbetid

| h) | vedtage effektive instrumenter til offentlige eller private enheders indkøb og forvaltning af strategisk oplagring, forudsat at sådanne instrumenter ikke forvrider konkurrencen eller det indre markeds funktion |
| --- | --- |

h)

vedtage effektive instrumenter til offentlige eller private enheders indkøb og forvaltning af strategisk oplagring, forudsat at sådanne instrumenter ikke forvrider konkurrencen eller det indre markeds funktion

| i) | udpege en særlig enhed, som har til opgave at nå fyldningsmålet, hvis dette ellers ikke vil blive nået |
| --- | --- |

i)

udpege en særlig enhed, som har til opgave at nå fyldningsmålet, hvis dette ellers ikke vil blive nået

| j) | yde rabatter på lagertariffer |
| --- | --- |

j)

yde rabatter på lagertariffer

| k) | opkræve de indtægter, der er nødvendige for at dække de kapital- og driftsudgifter, der vedrører regulerede lagerfaciliteter, i form af lagertariffer og en særlig afgift, der indgår i transmissionstarifferne, og som kun opkræves fra udtagspunkter til endelige kunder i de samme medlemsstater, forudsat at indtægter, der opkræves via tariffer, ikke overstiger de tilladte indtægter. |
| --- | --- |

k)

opkræve de indtægter, der er nødvendige for at dække de kapital- og driftsudgifter, der vedrører regulerede lagerfaciliteter, i form af lagertariffer og en særlig afgift, der indgår i transmissionstarifferne, og som kun opkræves fra udtagspunkter til endelige kunder i de samme medlemsstater, forudsat at indtægter, der opkræves via tariffer, ikke overstiger de tilladte indtægter.

2.   De foranstaltninger, der træffes af medlemsstaterne i henhold til stk. 1, begrænses til, hvad der er nødvendigt for at overholde fyldningsforløbene og nå fyldningsmålene. De skal være klart definerede, gennemsigtige, forholdsmæssige, ikkediskriminerende og kontrollerbare. De må ikke uretmæssigt forvride konkurrencen eller det indre gasmarked funktion eller bringe gasforsyningssikkerheden i andre medlemsstater eller i Unionen i fare.

3.   Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den eksisterende infrastruktur anvendes på nationalt og regionalt niveau til gavn for gasforsyningssikkerheden på en effektiv måde. Disse foranstaltninger må under ingen omstændigheder blokere eller begrænse anvendelsen på tværs af grænserne af lagerfaciliteter eller LNG-faciliteter og må ikke begrænse grænseoverskridende transmissionskapacitet, der er tildelt i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EU) 2017/459 (*1).

4.   Når medlemsstaterne træffer foranstaltninger i henhold til denne artikel, anvender de princippet om energieffektivitet først, samtidig med at de stadig når målene med deres respektive foranstaltninger i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999 (*2).

Artikel 6c

Lagerordninger og byrdefordelingsmekanisme

1.   Medlemsstater uden underjordiske gaslagerfaciliteter sikrer, at markedsdeltagere i den pågældende medlemsstat har indført ordninger med operatører af underjordiske lagersystemer eller andre markedsdeltagere i medlemsstater med underjordiske gaslagerfaciliteter. Disse ordninger skal sikre, at der senest den 1. november er udnyttet lagermængder svarende til mindst 15 % af det gennemsnitlige årlige gasforbrug i de foregående fem år hos den medlemsstat, der ikke har underjordiske gaslagerfaciliteter. Hvis grænseoverskridende transmissionskapacitet eller andre tekniske begrænsninger imidlertid hindrer en medlemsstat uden underjordiske gaslagerfaciliteter i at udnytte 15 % af disse lagermængder fuldt ud, oplagrer den pågældende medlemsstat kun de mængder, som er teknisk muligt.

I tilfælde af at tekniske begrænsninger gør, at en medlemsstat ikke har mulighed for at overholde forpligtelsen i første afsnit, og medlemsstaten har indført en forpligtelse til at oplagre andre brændsler som erstatning for gas, kan forpligtelsen i første afsnit undtagelsesvis opfyldes med en tilsvarende forpligtelse til at oplagre andre brændsler end gas. De tekniske begrænsninger og foranstaltningens ækvivalens skal påvises af den pågældende medlemsstat.

2.   Uanset stk. 1 kan en medlemsstat uden underjordiske gaslagerfaciliteter udvikle en byrdefordelingsmekanisme med en eller flere medlemsstater med underjordiske gaslagerfaciliteter (byrdefordelingsmekanisme).

Byrdefordelingsmekanismen skal baseres på de relevante data fra den seneste risikovurdering i henhold til artikel 7 og tage hensyn til samtlige følgende parametre:

| a) | omkostningerne ved finansiel støtte til at nå fyldningsmålet, ekskl. omkostningerne ved opfyldelse af eventuelle forpligtelser vedrørende strategisk oplagring |
| --- | --- |

a)

omkostningerne ved finansiel støtte til at nå fyldningsmålet, ekskl. omkostningerne ved opfyldelse af eventuelle forpligtelser vedrørende strategisk oplagring

| b) | de gasmængder, der er nødvendige for at dække efterspørgslen fra beskyttede kunder, jf. artikel 6, stk. 1 |
| --- | --- |

b)

de gasmængder, der er nødvendige for at dække efterspørgslen fra beskyttede kunder, jf. artikel 6, stk. 1

| c) | eventuelle tekniske begrænsninger, herunder den disponible underjordiske lagerkapacitet, den tekniske grænseoverskridende transmissionskapacitet og udtræksrater. |
| --- | --- |

c)

eventuelle tekniske begrænsninger, herunder den disponible underjordiske lagerkapacitet, den tekniske grænseoverskridende transmissionskapacitet og udtræksrater.

Medlemsstaterne underretter Kommissionen om byrdefordelingsmekanismen senest den 2. september 2022. Hvis der ikke er indgået en aftale om en byrdefordelingsmekanisme inden denne dato, skal medlemsstater uden underjordiske gaslagerfaciliteter påvise, at de overholder stk. 1, og underrette Kommissionen herom.

3.   Medlemsstater uden underjordiske gaslagerfaciliteter, men som har underjordiske gaslagerfaciliteter på den seneste liste over projekter af fælles interesse omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/869 (*3), kan som en overgangsforanstaltning delvis overholde stk. 1 ved at medregne LNG-lagre i eksisterende flydende lagre, indtil deres underjordiske gaslagerfaciliteter er i drift.

4.   Medlemsstater uden underjordiske gaslagerfaciliteter kan give markedsdeltagere eller transmissionssystemoperatører, alt efter hvad der er relevant, incitamenter eller finansiel kompensation for manglende indtægter eller for omkostninger i forbindelse med deres overholdelse af deres lagerforpligtelser i henhold til denne artikel, hvor sådanne manglende indtægter eller sådanne omkostninger ikke kan dækkes af indtægter, med henblik på at sikre overholdelse af deres forpligtelse til at oplagre gas i andre medlemsstater i henhold til stk. 1 eller gennemførelsen af byrdefordelingsmekanismen. Hvis incitamentet eller den finansielle kompensation finansieres gennem en afgift, må denne afgift ikke anvendes på grænseoverskridende sammenkoblingspunkter.

5.   Uanset stk. 1 gælder, at hvis en medlemsstat har underjordiske gaslagerfaciliteter beliggende på sit område, og disse faciliteters aggregerede kapacitet er større end det årlige gasforbrug i den pågældende medlemsstat, skal medlemsstater uden underjordiske gaslagerfaciliteter, der har adgang til de pågældende faciliteter, enten:

| a) | sikre at lagermængderne senest den 1. november mindst svarer til den gennemsnitlige udnyttelse af lagerkapaciteten i de foregående fem år, der er fastsat bl.a. under hensyntagen til strømmene i udtræksperioden i de foregående fem år fra de medlemsstater, hvor lagerfaciliteterne er beliggende, eller |
| --- | --- |

a)

sikre at lagermængderne senest den 1. november mindst svarer til den gennemsnitlige udnyttelse af lagerkapaciteten i de foregående fem år, der er fastsat bl.a. under hensyntagen til strømmene i udtræksperioden i de foregående fem år fra de medlemsstater, hvor lagerfaciliteterne er beliggende, eller

| b) | påvise, at der er reserveret lagerkapacitet svarende til den mængde, der er omfattet af forpligtelsen i henhold til litra a). |
| --- | --- |

b)

påvise, at der er reserveret lagerkapacitet svarende til den mængde, der er omfattet af forpligtelsen i henhold til litra a).

Hvis medlemsstaten uden underjordiske gaslagerfaciliteter kan påvise, at der er reserveret lagerkapacitet svarende til den mængde, der er omfattet af forpligtelsen i henhold til første afsnits litra a), finder stk. 1 anvendelse.

Forpligtelsen i henhold til nærværende stykke begrænses til 15 % af det gennemsnitlige årlige gasforbrug i de foregående fem år i den pågældende medlemsstat.

6.   Medmindre andet er fastsat i bilag Ib gælder for så vidt angår underjordiske gaslagerfaciliteter beliggende i en medlemsstat, som ikke er omfattet af stk. 5, men som er direkte forbundet med markedsområdet i en anden medlemsstat, at den pågældende anden medlemsstat skal sikre, at lagermængderne senest den 1. november mindst svarer til gennemsnittet af den lagerkapacitet, der er reserveret på det relevante grænseoverskridende punkt i de foregående fem år.

Artikel 6d

Overvågning og håndhævelse

1.   Lagersystemoperatører indberetter fyldningsniveauet til den kompetente myndigheder i hver medlemsstat, hvor de underjordiske gaslagerfaciliteter er beliggende, og, hvis det er relevant, til en enhed udpeget af den pågældende medlemsstat, (»den udpegede enhed«) som følger:

| a) | for 2022: for hvert af de mellemliggende mål, der er fastsat i bilag Ia, og |
| --- | --- |

a)

for 2022: for hvert af de mellemliggende mål, der er fastsat i bilag Ia, og

| b) | fra 2023: som fastsat i henhold til artikel 6a, stk. 4. |
| --- | --- |

b)

fra 2023: som fastsat i henhold til artikel 6a, stk. 4.

2.   Hver medlemsstats kompetente myndighed og, hvis det er relevant, udpegede enhed overvåger fyldningsniveauerne for de underjordiske gaslagerfaciliteter på deres område ved udgangen af hver måned og indberetter resultaterne til Kommissionen uden unødigt ophold.

Kommissionen kan, hvor det er relevant, opfordre Den Europæiske Unions Agentur for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (ACER) til at bistå med en sådan overvågning.

3.   På grundlag af oplysningerne fra hver medlemsstats kompetente myndighed, og hvis det er relevant, udpegede enhed aflægger Kommissionen regelmæssigt rapport til Gaskoordinationsgruppen.

4.   Gaskoordinationsgruppen bistår Kommissionen med overvågningen af fyldningsforløbene og fyldningsmålene og udarbejder vejledning til Kommissionen om passende foranstaltninger til at sikre overholdelse i tilfælde af, at medlemsstater afviger fra fyldningsforløbene eller ikke når fyldningsmålene.

5.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at overholde fyldningsforløbene og nå fyldningsmålene og til over for markedsdeltagerne at håndhæve de oplagringsforpligtelser, der er nødvendige for at overholde dem, herunder ved at pålægge de pågældende markedsdeltagere tilstrækkeligt afskrækkende sanktioner og bøder.

Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen om de håndhævelsesforanstaltninger, der træffes i henhold til dette stykke.

6.   Hvor forretningsmæssigt følsomme oplysninger skal udveksles, kan Kommissionen indkalde til møder i Gaskoordinationsgruppen, der mødes i en sammensætning, der kun omfatter Kommissionen selv og medlemsstaterne.

7.   Alle udvekslede oplysninger begrænses til, hvad der er nødvendigt med henblik på at overvåge overholdelsen af denne forordning.

Kommissionen, de nationale regulerende myndigheder og medlemsstaterne bevarer fortroligheden af forretningsmæssigt følsomme oplysninger, der modtages med henblik på opfyldelsen af deres forpligtelser.

(*1)  Kommissionens forordning (EU) 2017/459 af 16. marts 2017 om fastsættelse af en netregel om kapacitetstildelingsmekanismer i gastransmissionssystemer og ophævelse af forordning (EU) nr. 984/2013 (EUT L 72 af 17.3.2017, s. 1)."

*1

(*2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999 af 11. december 2018 om forvaltning af energiunionen og klimaindsatsen, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 663/2009 og (EF) nr. 715/2009, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/22/EF, 98/70/EF, 2009/31/EF, 2009/73/EF, 2010/31/EU, 2012/27/EU og 2013/30/EU, Rådets direktiv 2009/119/EF og (EU) 2015/652 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 525/2013 (EUT L 328 af 21.12.2018, s. 1)."

*2

(*3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/869 af 30. maj 2022 om retningslinjer for den transeuropæiske energiinfrastruktur, om ændring af forordning (EF) nr. 715/2009, (EU) 2019/942 og (EU) 2019/943 og af direktiv 2009/73/EF og (EU) 2019/944 og om ophævelse af forordning (EU) nr. 347/2013 (EUT L 152 af 3.6.2022, s. 45).«
  "

*3

| 3) | I artikel 7 foretages følgende ændringer:






  a) | stk. 1 affattes således:

  »1.   Senest den 1. september 2022 gennemfører ENTSOG en simulering omfattende hele Unionen af scenarier for gasforsynings- og infrastrukturafbrydelser, herunder scenarier med længerevarende afbrydelser af en enkelt forsyningskilde. Simuleringen skal omfatte kortlægning og vurdering af nødforsyningskorridorer for gas og afklare, hvilke medlemsstater der kan håndtere de konstaterede risici, herunder med hensyn til LNG. Scenarierne for gasforsynings- og infrastrukturafbrydelser og metoden for simuleringen fastlægges af ENTSOG i samarbejde med Gaskoordinationsgruppen. ENTSOG sikrer et passende niveau af gennemsigtighed og adgang til modelantagelserne, der anvendes i dets scenarier. Simuleringen omfattende hele Unionen af scenarier for gasforsynings- og infrastrukturafbrydelser gentages hvert fjerde år, medmindre forholdene nødvendiggør hyppigere ajourføringer.« |
| --- | --- | --- |

3)

I artikel 7 foretages følgende ændringer:

a)

stk. 1 affattes således:

»1.   Senest den 1. september 2022 gennemfører ENTSOG en simulering omfattende hele Unionen af scenarier for gasforsynings- og infrastrukturafbrydelser, herunder scenarier med længerevarende afbrydelser af en enkelt forsyningskilde. Simuleringen skal omfatte kortlægning og vurdering af nødforsyningskorridorer for gas og afklare, hvilke medlemsstater der kan håndtere de konstaterede risici, herunder med hensyn til LNG. Scenarierne for gasforsynings- og infrastrukturafbrydelser og metoden for simuleringen fastlægges af ENTSOG i samarbejde med Gaskoordinationsgruppen. ENTSOG sikrer et passende niveau af gennemsigtighed og adgang til modelantagelserne, der anvendes i dets scenarier. Simuleringen omfattende hele Unionen af scenarier for gasforsynings- og infrastrukturafbrydelser gentages hvert fjerde år, medmindre forholdene nødvendiggør hyppigere ajourføringer.«

| b) | I stk. 4 tilføjes følgende litra:






  »g) | under hensyntagen til scenarier med langvarig afbrydelse af en enkelt forsyningskilde.« |
| --- | --- | --- |

b)

I stk. 4 tilføjes følgende litra:

»g)

under hensyntagen til scenarier med langvarig afbrydelse af en enkelt forsyningskilde.«

| 4) | I artikel 16 tilføjes følgende stykke:

  »3.   Medlemsstaterne sikrer, at lagerforpligtelserne i henhold til denne forordning overholdes ved at anvende lagerfaciliteter i Unionen. Dog kan medlemsstaternes og Energifællesskabets kontraherende parters samarbejde omfatte frivillige ordninger for anvendelse af lagerkapacitet, der stilles til rådighed af de kontraherende parter i Energifællesskabet, til oplagring af yderligere gasmængder til medlemsstaterne.« |
| --- | --- |

4)

I artikel 16 tilføjes følgende stykke:

»3.   Medlemsstaterne sikrer, at lagerforpligtelserne i henhold til denne forordning overholdes ved at anvende lagerfaciliteter i Unionen. Dog kan medlemsstaternes og Energifællesskabets kontraherende parters samarbejde omfatte frivillige ordninger for anvendelse af lagerkapacitet, der stilles til rådighed af de kontraherende parter i Energifællesskabet, til oplagring af yderligere gasmængder til medlemsstaterne.«

| 5) | Følgende artikel indsættes:

  »Artikel 17a
  Kommissionens rapportering

  1.   Senest den 28. februar 2023 og derefter hvert år forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport, der indeholder:






  a) | en oversigt over de foranstaltninger, som medlemsstaterne har truffet for at opfylde oplagringsforpligtelserne |
| --- | --- | --- |

5)

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 17a

Kommissionens rapportering

1.   Senest den 28. februar 2023 og derefter hvert år forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport, der indeholder:

a)

en oversigt over de foranstaltninger, som medlemsstaterne har truffet for at opfylde oplagringsforpligtelserne

| b) | en oversigt over den tid, der er behov for til den certificeringsprocedure, der er fastsat i artikel 3a i forordning (EF) nr. 715/2009 |
| --- | --- |

b)

en oversigt over den tid, der er behov for til den certificeringsprocedure, der er fastsat i artikel 3a i forordning (EF) nr. 715/2009

| c) | en oversigt over de foranstaltninger, som Kommissionen har anmodet om for at sikre, at fyldningsforløbene overholdes, og at fyldningsmålene nås |
| --- | --- |

c)

en oversigt over de foranstaltninger, som Kommissionen har anmodet om for at sikre, at fyldningsforløbene overholdes, og at fyldningsmålene nås

| d) | en analyse af denne forordnings potentielle virkninger på gaspriserne og potentielle gasbesparelser i forbindelse med artikel 6b, stk. 4.« |
| --- | --- |

d)

en analyse af denne forordnings potentielle virkninger på gaspriserne og potentielle gasbesparelser i forbindelse med artikel 6b, stk. 4.«

| 6) | Følgende artikel indsættes:

  »Artikel 18a
  Udvalgsprocedure

  1.   Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (*4).


  2.   Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.



  (*4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).«
  " |
| --- | --- |

6)

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 18a

Udvalgsprocedure

1.   Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (*4).

2.   Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.

(*4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).«
  "

*4

| 7) | I artikel 20 tilføjes følgende stykke:

  »4.   Artikel 6a-6d finder ikke anvendelse på Irland, Cypern og Malta, så længe de ikke er direkte sammenkoblet med andre medlemsstaters sammenkoblede gassystem.« |
| --- | --- |

7)

I artikel 20 tilføjes følgende stykke:

»4.   Artikel 6a-6d finder ikke anvendelse på Irland, Cypern og Malta, så længe de ikke er direkte sammenkoblet med andre medlemsstaters sammenkoblede gassystem.«

| 8) | I artikel 22 tilføjes følgende stykke:

  »Artikel 2, nr. 27-31, artikel 6a-6d, artikel 16, stk. 3, artikel 17a, artikel 18a, artikel 20, stk. 4, og bilag Ia og Ib finder anvendelse indtil den 31. december 2025.« |
| --- | --- |

8)

I artikel 22 tilføjes følgende stykke:

»Artikel 2, nr. 27-31, artikel 6a-6d, artikel 16, stk. 3, artikel 17a, artikel 18a, artikel 20, stk. 4, og bilag Ia og Ib finder anvendelse indtil den 31. december 2025.«

| 9) | Teksten i bilaget til nærværende forordning indsættes som bilag Ia og Ib. |
| --- | --- |

9)

Teksten i bilaget til nærværende forordning indsættes som bilag Ia og Ib.

Artikel 2

Ændringer af forordning (EF) nr. 715/2009

I forordning (EF) nr. 715/2009 foretages følgende ændringer:

| 1) | Følgende artikel indsættes:

  »Artikel 3a
  Certificering af lagersystemoperatører

  1.   Medlemsstaterne sikrer, at hver lagersystemoperatør, herunder enhver lagersystemoperatør, der kontrolleres af en transmissionssystemoperatør, certificeres i overensstemmelse med proceduren i denne artikel af enten den nationale regulerende myndighed eller en anden kompetent myndighed udpeget af den pågældende medlemsstat i henhold til artikel 3, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1938 (*5) (i begge tilfælde »den certificerende myndighed«).
  Denne artikel gælder også for lagersystemoperatører, der kontrolleres af transmissionssystemoperatører, og som allerede er blevet certificeret i henhold til reglerne om adskillelse i artikel 9, 10 og 11 i direktiv 2009/73/EF.


  2.   Den certificerende myndighed forelægger et udkast til afgørelse om certificering for lagersystemoperatører, der driver underjordiske gaslagerfaciliteter med en kapacitet på over 3,5 TWh, hvor de samlede lagerfaciliteter uanset antallet af lagersystemoperatører den 31. marts 2021 og den 31. marts 2022 var fyldt til et niveau, der i gennemsnit var mindre end 30 % af deres maksimale kapacitet, senest den 1. februar 2023 eller inden for 150 arbejdsdage fra datoen for modtagelsen af en underretning i henhold til stk. 9.
  For så vidt angår lagersystemoperatører som omhandlet i først afsnit gør den certificerende myndighed sit yderste for at forelægge et udkast til afgørelse om certificering senest den 1. november 2022.
  For så vidt angår alle andre lagersystemoperatører forelægger den certificerende myndighed et udkast til afgørelse om certificering senest den 2. januar 2024 eller inden for 18 måneder fra datoen for modtagelsen af en underretning i henhold til stk. 8 eller 9.


  3.   Ved vurderingen af risikoen for energiforsyningssikkerheden i Unionen tager den certificerende myndighed hensyn til eventuelle risici for gasforsyningssikkerheden på nationalt eller regionalt niveau eller på EU-niveau samt enhver afbødning af sådanne risici, bl.a. som følge af:






  a) | ejerskab, forsyning eller andre kommercielle forbindelser, der kan have en negativ indvirkning på lagersystemoperatørens incitamenter og evne til at fylde den underjordiske gaslagerfacilitet |
| --- | --- | --- |

1)

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 3a

Certificering af lagersystemoperatører

1.   Medlemsstaterne sikrer, at hver lagersystemoperatør, herunder enhver lagersystemoperatør, der kontrolleres af en transmissionssystemoperatør, certificeres i overensstemmelse med proceduren i denne artikel af enten den nationale regulerende myndighed eller en anden kompetent myndighed udpeget af den pågældende medlemsstat i henhold til artikel 3, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1938 (*5) (i begge tilfælde »den certificerende myndighed«).

Denne artikel gælder også for lagersystemoperatører, der kontrolleres af transmissionssystemoperatører, og som allerede er blevet certificeret i henhold til reglerne om adskillelse i artikel 9, 10 og 11 i direktiv 2009/73/EF.

2.   Den certificerende myndighed forelægger et udkast til afgørelse om certificering for lagersystemoperatører, der driver underjordiske gaslagerfaciliteter med en kapacitet på over 3,5 TWh, hvor de samlede lagerfaciliteter uanset antallet af lagersystemoperatører den 31. marts 2021 og den 31. marts 2022 var fyldt til et niveau, der i gennemsnit var mindre end 30 % af deres maksimale kapacitet, senest den 1. februar 2023 eller inden for 150 arbejdsdage fra datoen for modtagelsen af en underretning i henhold til stk. 9.

For så vidt angår lagersystemoperatører som omhandlet i først afsnit gør den certificerende myndighed sit yderste for at forelægge et udkast til afgørelse om certificering senest den 1. november 2022.

For så vidt angår alle andre lagersystemoperatører forelægger den certificerende myndighed et udkast til afgørelse om certificering senest den 2. januar 2024 eller inden for 18 måneder fra datoen for modtagelsen af en underretning i henhold til stk. 8 eller 9.

3.   Ved vurderingen af risikoen for energiforsyningssikkerheden i Unionen tager den certificerende myndighed hensyn til eventuelle risici for gasforsyningssikkerheden på nationalt eller regionalt niveau eller på EU-niveau samt enhver afbødning af sådanne risici, bl.a. som følge af:

a)

ejerskab, forsyning eller andre kommercielle forbindelser, der kan have en negativ indvirkning på lagersystemoperatørens incitamenter og evne til at fylde den underjordiske gaslagerfacilitet

| b) | Unionens rettigheder og forpligtelser over for et tredjeland i henhold til folkeretten, herunder enhver aftale, der er indgået med et eller flere tredjelande, som Unionen er part i, og som omhandler spørgsmålet om energiforsyningssikkerheden |
| --- | --- |

b)

Unionens rettigheder og forpligtelser over for et tredjeland i henhold til folkeretten, herunder enhver aftale, der er indgået med et eller flere tredjelande, som Unionen er part i, og som omhandler spørgsmålet om energiforsyningssikkerheden

| c) | de pågældende medlemsstaters rettigheder og forpligtelser i forhold til et tredjeland i henhold til aftaler, som de pågældende medlemsstater har indgået med et eller flere tredjelande, i det omfang disse aftaler overholder EU-retten, eller |
| --- | --- |

c)

de pågældende medlemsstaters rettigheder og forpligtelser i forhold til et tredjeland i henhold til aftaler, som de pågældende medlemsstater har indgået med et eller flere tredjelande, i det omfang disse aftaler overholder EU-retten, eller

| d) | eventuelle andre specifikke forhold og omstændigheder vedrørende sagen. |
| --- | --- |

d)

eventuelle andre specifikke forhold og omstændigheder vedrørende sagen.

4.   Hvis den certificerende myndighed konkluderer, at en person, der direkte eller indirekte udøver kontrol over eller udøver rettigheder over lagersystemoperatøren i den i artikel 9 i direktiv 2009/73/EF anvendte betydning, vil kunne bringe energiforsyningssikkerheden eller Unionens eller en medlemsstats væsentlige sikkerhedsinteresser i fare, afviser den certificerende myndighed certificeringen. Den certificerende myndighed kan alternativt udstede en certificeringsafgørelse, der er underlagt betingelser om at sikre en tilstrækkelig afbødning af de risici, der vil kunne have en negativ indvirkning på fyldningen af de underjordiske gaslagerfaciliteter, forudsat at betingelsernes gennemførlighed kan sikres fuldt ud gennem effektiv gennemførelse og overvågning. Sådanne betingelser kan navnlig omfatte et krav om, at lagersystemets ejer eller lagersystemoperatøren overdrager forvaltningen af lagersystemet.

5.   Hvis den certificerende myndighed konkluderer, at risikoen for gasforsyningen ikke kan afbødes ved betingelser i henhold til stk. 4, herunder ved at kræve, at lagersystemets ejer eller lagersystemoperatøren overdrager forvaltningen af lagersystemet, og derfor afviser certificeringen, skal den:

| a) | kræve af lagersystemets ejer eller lagersystemoperatøren eller enhver person, som den anser for at ville kunne bringe energiforsyningssikkerheden eller Unionens eller en medlemsstats væsentlige sikkerhedsinteresser i fare, at de afhænder den kapitalandel eller de rettigheder, de har over lagersystemets ejerskab eller lagersystemoperatørens ejerskab, og fastsætte en tidsfrist for en sådan afhændelse |
| --- | --- |

a)

kræve af lagersystemets ejer eller lagersystemoperatøren eller enhver person, som den anser for at ville kunne bringe energiforsyningssikkerheden eller Unionens eller en medlemsstats væsentlige sikkerhedsinteresser i fare, at de afhænder den kapitalandel eller de rettigheder, de har over lagersystemets ejerskab eller lagersystemoperatørens ejerskab, og fastsætte en tidsfrist for en sådan afhændelse

| b) | hvis det er relevant, påbyde foreløbige foranstaltninger for at sikre, at en sådan person ikke kan udøve nogen kontrol over eller nogen rettigheder over den pågældende ejer af lagersystemet eller den pågældende lagersystemoperatør, indtil kapitalandelen eller rettighederne er afhændet, og |
| --- | --- |

b)

hvis det er relevant, påbyde foreløbige foranstaltninger for at sikre, at en sådan person ikke kan udøve nogen kontrol over eller nogen rettigheder over den pågældende ejer af lagersystemet eller den pågældende lagersystemoperatør, indtil kapitalandelen eller rettighederne er afhændet, og

| c) | yde passende kompensationsforanstaltninger i overensstemmelse med national ret. |
| --- | --- |

c)

yde passende kompensationsforanstaltninger i overensstemmelse med national ret.

6.   Den certificerende myndighed underretter straks Kommissionen om sit udkast til afgørelse om certificering sammen med alle relevante oplysninger.

Kommissionen afgiver en udtalelse om udkastet til afgørelse om certificering til den certificerende myndighed inden for 25 arbejdsdage efter en sådan underretning. Den certificerende myndighed tager størst muligt hensyn til Kommissionens udtalelse.

7.   Den certificerende myndighed udsteder afgørelsen om certificering inden for 25 arbejdsdage efter modtagelsen af Kommissionens udtalelse.

8.   Før en nyopført underjordisk gaslagerfacilitet sættes i drift, skal lagersystemoperatøren certificeres i overensstemmelse med stk. 1-7. Lagersystemoperatøren underretter den certificerende myndighed om, at den agter at sætte lagerfaciliteten i drift.

9.   Lagersystemoperatører underretter den relevante certificerende myndighed om enhver planlagt transaktion, der ville kræve en fornyet vurdering af deres overholdelse af certificeringskravene i stk. 1-4.

10.   De certificerende myndigheder overvåger løbende, at lagersystemoperatørerne overholder certificeringskravene i stk. 1-4. De indleder en certificeringsprocedure for at revurdere overholdelsen i hvert af følgende tilfælde:

| a) | efter modtagelse af en underretning fra lagersystemoperatøren i henhold til stk. 8 eller 9 |
| --- | --- |

a)

efter modtagelse af en underretning fra lagersystemoperatøren i henhold til stk. 8 eller 9

| b) | på eget initiativ, hvis de har kendskab til, at en planlagt ændring i rettigheder eller i indflydelse over en lagersystemoperatør vil kunne føre til manglende overholdelse af kravene i stk. 1, 2 og 3 |
| --- | --- |

b)

på eget initiativ, hvis de har kendskab til, at en planlagt ændring i rettigheder eller i indflydelse over en lagersystemoperatør vil kunne føre til manglende overholdelse af kravene i stk. 1, 2 og 3

| c) | efter en begrundet anmodning fra Kommissionen. |
| --- | --- |

c)

efter en begrundet anmodning fra Kommissionen.

11.   Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre den fortsatte drift af de underjordiske gaslagerfaciliteter på deres respektive områder. Disse underjordiske gaslagerfaciliteter må kun indstille driften, såfremt de tekniske og sikkerhedsmæssige krav ikke opfyldes, eller hvis den certificerende myndighed efter at have foretaget en vurdering og under hensyntagen til en udtalelse fra ENTSO for gas konkluderer, at en sådan indstilling af driften ikke vil svække gasforsyningssikkerheden på EU-niveau eller nationalt niveau.

Hvis indstilling af driften ikke er tilladt, træffes der, hvis det er hensigtsmæssigt, passende kompensationsforanstaltninger.

12.   Kommissionen kan udstede vejledning om anvendelsen af denne artikel.

13.   Denne artikel finder ikke anvendelse på dele af LNG-faciliteter, der anvendes til oplagring.

(*5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1938 af 25. oktober 2017 om foranstaltninger til opretholdelse af gasforsyningssikkerheden og ophævelse af forordning (EU) nr. 994/2010 (EUT L 280 af 28.10.2017, s. 1).«
  "

*5

| 2) | I artikel 13 tilføjes følgende stykke:

  »3.   Den nationale regulerende myndighed kan anvende en rabat på op til 100 % på kapacitetsbaserede transmissions- og distributionstariffer i indfødningspunkter til og udtagspunkter fra underjordiske gaslagerfaciliteter og LNG-faciliteter, medmindre og i det omfang en sådan facilitet, der er forbundet til mere end ét transmissions- eller distributionsnet, anvendes til at konkurrere med et sammenkoblingspunkt.
  Denne artikel finder anvendelse indtil den 31. december 2025.« |
| --- | --- |

2)

I artikel 13 tilføjes følgende stykke:

»3.   Den nationale regulerende myndighed kan anvende en rabat på op til 100 % på kapacitetsbaserede transmissions- og distributionstariffer i indfødningspunkter til og udtagspunkter fra underjordiske gaslagerfaciliteter og LNG-faciliteter, medmindre og i det omfang en sådan facilitet, der er forbundet til mere end ét transmissions- eller distributionsnet, anvendes til at konkurrere med et sammenkoblingspunkt.

Denne artikel finder anvendelse indtil den 31. december 2025.«

Artikel 3

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den Europæiske Unions Tidende

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 29. juni 2022.

På Europa-Parlamentets vegne

R. METSOLA

Formand

På Rådets vegne

F. RIESTER

Formand

---

(1)  Udtalelse af 18.5.2022 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

1

(2)  Europa-Parlamentets holdning af 23.6.2022 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 28.6.2022.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1938 af 25. oktober 2017 om foranstaltninger til opretholdelse af gasforsyningssikkerheden og ophævelse af forordning (EU) nr. 994/2010 (EUT L 280 af 28.10.2017, s. 1).

3

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).

4

(5)  Kommissionens forordning (EU) 2017/459 af 16. marts 2017 om fastsættelse af en netregel om kapacitetstildelingsmekanismer i gastransmissionssystemer og ophævelse af forordning (EU) nr. 984/2013 (EUT L 72 af 17.3.2017, s. 1).

5

(6)  Rådets direktiv 2008/114/EF af 8. december 2008 om indkredsning og udpegning af europæisk kritisk infrastruktur og vurdering af behovet for at beskytte den bedre (EUT L 345 af 23.12.2008, s. 75).

6

(7)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999 af 11. december 2018 om forvaltning af energiunionen og klimaindsatsen, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 663/2009 og (EF) nr. 715/2009, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/22/EF, 98/70/EF, 2009/31/EF, 2009/73/EF, 2010/31/EU, 2012/27/EU og 2013/30/EU, Rådets direktiv 2009/119/EF og (EU) 2015/652 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 525/2013 (EUT L 328 af 21.12.2018, s. 1).

7

(8)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2009 af 13. juli 2009 om betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1775/2005 (EUT L 211 af 14.8.2009, s. 36).

8

---

BILAG

»BILAG Ia (1)

Fyldningsforløb med mellemliggende mål og fyldningsmål for 2022 for medlemsstater med underjordiske gaslagerfaciliteter

| Medlemsstat | Mellemliggende mål pr. 1. august | Mellemliggende mål pr. 1. september | Mellemliggende mål pr. 1. oktober | Fyldningsmål pr. 1. november |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| AT | 49  % | 60  % | 70  % | 80  % |
| BE | 49  % | 62  % | 75  % | 80  % |
| BG | 49  % | 61  % | 75  % | 80  % |
| CZ | 60  % | 67  % | 74  % | 80  % |
| DE | 45  % | 53  % | 80  % | 80  % |
| DK | 61  % | 68  % | 74  % | 80  % |
| ES | 71  % | 74  % | 77  % | 80  % |
| FR | 52  % | 65  % | 72  % | 80  % |
| HR | 49  % | 60  % | 70  % | 80  % |
| HU | 51  % | 60  % | 70  % | 80  % |
| IT | 58  % | 66  % | 73  % | 80  % |
| LV | 57  % | 65  % | 72  % | 80  % |
| NL | 54  % | 62  % | 71  % | 80  % |
| PL | 80  % | 80  % | 80  % | 80  % |
| PT | 72  % | 75  % | 77  % | 80  % |
| RO | 46  % | 57  % | 66  % | 80  % |
| SE | 40  % | 53  % | 67  % | 80  % |
| SK | 49  % | 60  % | 70  % | 80  % |

Medlemsstat

Mellemliggende mål pr. 1. august

Mellemliggende mål pr. 1. september

Mellemliggende mål pr. 1. oktober

Fyldningsmål pr. 1. november

AT

49  %

60  %

70  %

80  %

BE

49  %

62  %

75  %

80  %

BG

49  %

61  %

75  %

80  %

CZ

60  %

67  %

74  %

80  %

DE

45  %

53  %

80  %

80  %

DK

61  %

68  %

74  %

80  %

ES

71  %

74  %

77  %

80  %

FR

52  %

65  %

72  %

80  %

HR

49  %

60  %

70  %

80  %

HU

51  %

60  %

70  %

80  %

IT

58  %

66  %

73  %

80  %

LV

57  %

65  %

72  %

80  %

NL

54  %

62  %

71  %

80  %

PL

80  %

80  %

80  %

80  %

PT

72  %

75  %

77  %

80  %

RO

46  %

57  %

66  %

80  %

SE

40  %

53  %

67  %

80  %

SK

49  %

60  %

70  %

80  %

BILAG Ib

Fælles ansvar for fyldningsmålet og fyldningsforløbet

Med hensyn til fyldningsmålet og fyldningsforløbet i henhold til artikel 6a deler Forbundsrepublikken Tyskland og Republikken Østrig ansvaret for lagerfaciliteterne Haidach og 7Fields. Det nøjagtige forhold mellem og omfanget af dette ansvar, der påhviler Forbundsrepublikken Tyskland og Republikken Østrig, er undergivet en bilateral aftale mellem disse medlemsstater.

---

(1)  Dette bilag er underlagt de enkelte medlemsstaters pro rata-forpligtelser i henhold til denne forordning, særlig artikel 6a, 6b og 6c.

1

For medlemsstater, der er omfattet af artikel 6a, stk. 2, beregnes det mellemliggende pro rata-mål ved at gange den værdi, der er angivet i tabellen, med grænsen på 35 % og dividere resultatet med 80 %.

---

| 30.6.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 173/34 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 173/34

---

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) 2022/1033

af 29. juni 2022

om ændring af forordning (EU) nr. 1305/2013 for så vidt angår en særlig foranstaltning med henblik på at yde ekstraordinær midlertidig støtte fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) som reaktion på Ruslands invasion af Ukraine

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 42 og artikel 43, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Landbrugere og virksomheder i landdistrikterne i Unionen er på en hidtil uset måde blevet påvirket af konsekvenserne af Ruslands invasion af Ukraine. Stigende inputpriser, særlig for energi, gødning og foder, har skabt økonomiske forstyrrelser i Unionens landbrugssektor og landdistrikter og har ført til likviditetsproblemer for landbrugere og små virksomheder i landdistrikterne, der er aktive inden for forarbejdning, afsætning eller udvikling af landbrugsprodukter. Dette har skabt en ekstraordinær situation, som bør imødegås ved en ny ekstraordinær foranstaltning. |
| --- | --- |

(1)

Landbrugere og virksomheder i landdistrikterne i Unionen er på en hidtil uset måde blevet påvirket af konsekvenserne af Ruslands invasion af Ukraine. Stigende inputpriser, særlig for energi, gødning og foder, har skabt økonomiske forstyrrelser i Unionens landbrugssektor og landdistrikter og har ført til likviditetsproblemer for landbrugere og små virksomheder i landdistrikterne, der er aktive inden for forarbejdning, afsætning eller udvikling af landbrugsprodukter. Dette har skabt en ekstraordinær situation, som bør imødegås ved en ny ekstraordinær foranstaltning.

| (2) | For at afbøde virkningen af Ruslands invasion af Ukraine inden for Unionens landbrugs- og fødevaresektorer bør en ny ekstraordinær og midlertidig foranstaltning fastsættes i denne forordning for at afhjælpe de likviditetsproblemer, der bringer videreførelsen af landbrugsaktiviteter og små virksomheder, der er aktive inden for forarbejdning, afsætning eller udvikling af landbrugsprodukter, i fare. |
| --- | --- |

(2)

For at afbøde virkningen af Ruslands invasion af Ukraine inden for Unionens landbrugs- og fødevaresektorer bør en ny ekstraordinær og midlertidig foranstaltning fastsættes i denne forordning for at afhjælpe de likviditetsproblemer, der bringer videreførelsen af landbrugsaktiviteter og små virksomheder, der er aktive inden for forarbejdning, afsætning eller udvikling af landbrugsprodukter, i fare.

| (3) | Støtten fra den foranstaltning, der er fastsat i denne forordning, der har til formål at sikre konkurrencedygtige landbrugs- og fødevarevirksomheder og levedygtige bedrifter i Unionen, bør samle de tilgængelige midler til de støttemodtagere, der er hårdest ramt af følgerne af Ruslands invasion af Ukraine, og bevilges på grundlag af objektive og ikkediskriminerende kriterier. For så vidt angår landbrugere bør det være muligt, at sådanne kriterier omfatter produktionssektorer, typer af landbrug eller bedriftsstrukturer, og for så vidt angår små og mellemstore virksomheder (SMV'er) bør de kunne omfatte sektorer, typer af aktiviteter, regionstyper eller andre særlige begrænsninger. |
| --- | --- |

(3)

Støtten fra den foranstaltning, der er fastsat i denne forordning, der har til formål at sikre konkurrencedygtige landbrugs- og fødevarevirksomheder og levedygtige bedrifter i Unionen, bør samle de tilgængelige midler til de støttemodtagere, der er hårdest ramt af følgerne af Ruslands invasion af Ukraine, og bevilges på grundlag af objektive og ikkediskriminerende kriterier. For så vidt angår landbrugere bør det være muligt, at sådanne kriterier omfatter produktionssektorer, typer af landbrug eller bedriftsstrukturer, og for så vidt angår små og mellemstore virksomheder (SMV'er) bør de kunne omfatte sektorer, typer af aktiviteter, regionstyper eller andre særlige begrænsninger.

| (4) | Den nuværende alvorlige krise i Unionens landbrugssektor bekræfter, at det er nødvendigt at fremskynde omstillingen til bæredygtighed for at modstå kommende kriser. Støtten til foranstaltningen fastsat i denne forordning bør derfor ikke medføre en reduktion af den samlede andel af det bidrag fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), der forbeholdes de foranstaltninger, som er omhandlet i artikel 59, stk. 6, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 (3). |
| --- | --- |

(4)

Den nuværende alvorlige krise i Unionens landbrugssektor bekræfter, at det er nødvendigt at fremskynde omstillingen til bæredygtighed for at modstå kommende kriser. Støtten til foranstaltningen fastsat i denne forordning bør derfor ikke medføre en reduktion af den samlede andel af det bidrag fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), der forbeholdes de foranstaltninger, som er omhandlet i artikel 59, stk. 6, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 (3).

| (5) | På grund af den i denne forordning fastsatte foranstaltnings hastende, midlertidige og ekstraordinære karakter bør der fastsættes et engangsbeløb og en slutdato for anvendelsen af foranstaltningen. Princippet om, at udbetalinger fra Kommissionen skal foretages i overensstemmelse med budgetbevillingerne, forudsat at der er midler til rådighed, bør også overholdes. |
| --- | --- |

(5)

På grund af den i denne forordning fastsatte foranstaltnings hastende, midlertidige og ekstraordinære karakter bør der fastsættes et engangsbeløb og en slutdato for anvendelsen af foranstaltningen. Princippet om, at udbetalinger fra Kommissionen skal foretages i overensstemmelse med budgetbevillingerne, forudsat at der er midler til rådighed, bør også overholdes.

| (6) | Med henblik på at yde større støtte til de landbrugere eller SMV'er, der er hårdest ramt, bør medlemsstaterne have mulighed for at tilpasse størrelsen på udbetalingen for visse kategorier af støtteberettigede modtagere, f.eks. ved at fastsætte intervaller eller brede kategorier, på baggrund af objektive og ikkediskriminerende kriterier. |
| --- | --- |

(6)

Med henblik på at yde større støtte til de landbrugere eller SMV'er, der er hårdest ramt, bør medlemsstaterne have mulighed for at tilpasse størrelsen på udbetalingen for visse kategorier af støtteberettigede modtagere, f.eks. ved at fastsætte intervaller eller brede kategorier, på baggrund af objektive og ikkediskriminerende kriterier.

| (7) | For at sikre tilstrækkelig finansiering af foranstaltningen fastsat i denne forordning uden at bringe andre mål for programmerne for udvikling af landdistrikterne i fare bør der fastsættes en øvre grænse for Unionens bidrag til denne foranstaltning. |
| --- | --- |

(7)

For at sikre tilstrækkelig finansiering af foranstaltningen fastsat i denne forordning uden at bringe andre mål for programmerne for udvikling af landdistrikterne i fare bør der fastsættes en øvre grænse for Unionens bidrag til denne foranstaltning.

| (8) | Forordning (EU) nr. 1305/2013 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

(8)

Forordning (EU) nr. 1305/2013 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

| (9) | I betragtning af Ruslands invasion af Ukraine og det akutte behov for at imødegå denne invasions virkning på Unionens landbrugs- og fødevaresektorer anses det for hensigtsmæssigt at anvende den fravigelse af perioden på otte uger, der er angivet i artikel 4 i protokol nr. 1 om de nationale parlamenters rolle i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union (TEU), til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab. |
| --- | --- |

(9)

I betragtning af Ruslands invasion af Ukraine og det akutte behov for at imødegå denne invasions virkning på Unionens landbrugs- og fødevaresektorer anses det for hensigtsmæssigt at anvende den fravigelse af perioden på otte uger, der er angivet i artikel 4 i protokol nr. 1 om de nationale parlamenters rolle i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union (TEU), til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab.

| (10) | Målet for denne forordning, nemlig at imødegå den ekstraordinære situation, der er opstået i Unionens landbrugs- og fødevaresektorer som følge af virkningerne af Ruslands invasion af Ukraine, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af handlingens omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål. |
| --- | --- |

(10)

Målet for denne forordning, nemlig at imødegå den ekstraordinære situation, der er opstået i Unionens landbrugs- og fødevaresektorer som følge af virkningerne af Ruslands invasion af Ukraine, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af handlingens omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

| (11) | I betragtning af situationens hastende karakter i forbindelse med virkningen af Ruslands invasion af Ukraine på Unionens landbrugs- og fødevaresektorer bør denne forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende — |
| --- | --- |

(11)

I betragtning af situationens hastende karakter i forbindelse med virkningen af Ruslands invasion af Ukraine på Unionens landbrugs- og fødevaresektorer bør denne forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EU) nr. 1305/2013 foretages følgende ændringer:

| 1) | Følgende artikel indsættes:

  »Artikel 39c
  Ekstraordinær midlertidig støtte til landbrugere og SMV'er, som er særlig hårdt ramt af virkningen af Ruslands invasion af Ukraine

  1.   Støtte under denne foranstaltning skal yde nødhjælp til landbrugere og SMV'er, der er særlig hårdt ramt af virkningen af Ruslands invasion af Ukraine, og har til formål at sikre, at de kan fortsætte deres virksomhedsaktiviteter på de betingelser, der er fastsat i denne artikel.


  2.   Der ydes støtte til landbrugere eller SMV'er, der er aktive inden for forarbejdning, afsætning eller udvikling af landbrugsprodukter, der er omfattet af bilag I til TEUF, eller bomuld, undtagen fiskeriprodukter. Outputtet af produktionsprocessen kan være et produkt, der ikke er omfattet af nævnte bilag.


  3.   Medlemsstaterne skal målrette støtten mod de støttemodtagere, der er hårdest ramt af virkningen af Ruslands invasion af Ukraine, ved baseret på den foreliggende dokumentation at fastsætte støtteberettigelsesbetingelser og, hvor den pågældende medlemsstat anser det for hensigtsmæssigt, udvælgelseskriterier, der er objektive og ikkediskriminerende. Den støtte, medlemsstaterne yder, skal bidrage til fødevaresikkerheden eller afhjælpe ubalancer på markedet og støtte landbrugere eller SMV'er, som er involveret i en eller flere af følgende aktiviteter, der forfølger disse mål:






  a) | cirkulær økonomi |
| --- | --- | --- |

1)

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 39c

Ekstraordinær midlertidig støtte til landbrugere og SMV'er, som er særlig hårdt ramt af virkningen af Ruslands invasion af Ukraine

1.   Støtte under denne foranstaltning skal yde nødhjælp til landbrugere og SMV'er, der er særlig hårdt ramt af virkningen af Ruslands invasion af Ukraine, og har til formål at sikre, at de kan fortsætte deres virksomhedsaktiviteter på de betingelser, der er fastsat i denne artikel.

2.   Der ydes støtte til landbrugere eller SMV'er, der er aktive inden for forarbejdning, afsætning eller udvikling af landbrugsprodukter, der er omfattet af bilag I til TEUF, eller bomuld, undtagen fiskeriprodukter. Outputtet af produktionsprocessen kan være et produkt, der ikke er omfattet af nævnte bilag.

3.   Medlemsstaterne skal målrette støtten mod de støttemodtagere, der er hårdest ramt af virkningen af Ruslands invasion af Ukraine, ved baseret på den foreliggende dokumentation at fastsætte støtteberettigelsesbetingelser og, hvor den pågældende medlemsstat anser det for hensigtsmæssigt, udvælgelseskriterier, der er objektive og ikkediskriminerende. Den støtte, medlemsstaterne yder, skal bidrage til fødevaresikkerheden eller afhjælpe ubalancer på markedet og støtte landbrugere eller SMV'er, som er involveret i en eller flere af følgende aktiviteter, der forfølger disse mål:

a)

cirkulær økonomi

| b) | næringsstofforvaltning |
| --- | --- |

b)

næringsstofforvaltning

| c) | effektiv anvendelse af ressourcer |
| --- | --- |

c)

effektiv anvendelse af ressourcer

| d) | miljø- og klimavenlige produktionsmetoder. |
| --- | --- |

d)

miljø- og klimavenlige produktionsmetoder.

4.   Støtten ydes i form af et engangsbeløb, som udbetales senest den 15. oktober 2023, baseret på ansøgninger om støtte godkendt af den kompetente myndighed senest den 31. marts 2023. Den efterfølgende godtgørelse fra Kommissionen foretages i overensstemmelse med budgetbevillingerne, og forudsat at der er midler til rådighed. Udbetalingens størrelse kan i overensstemmelse med objektive og ikkediskriminerende kriterier variere afhængigt af kategorien af støttemodtagere.

5.   Den maksimale støtte må ikke overstige 15 000 EUR pr. landbruger og 100 000 EUR pr. SMV.

6.   Når der ydes støtte i henhold til denne artikel, tager medlemsstaterne højde for den støtte, der ydes fra andre nationale støtteinstrumenter, EU-støtteinstrumenter eller private ordninger som reaktion på virkningen af Ruslands invasion af Ukraine.«

| 2) | Artikel 49, stk. 2, affattes således:

  »2.   Den myndighed i medlemsstaten, der er ansvarlig for udvælgelsen af operationer, sikrer, at operationerne, med undtagelse af operationerne i henhold til artikel 18, stk. 1, litra b), artikel 24, stk. 1, litra d), og artikel 28-31, 33, 34 og 36-39c, udvælges i overensstemmelse med de udvælgelseskriterier, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, og efter en åben og veldokumenteret procedure.« |
| --- | --- |

2)

Artikel 49, stk. 2, affattes således:

»2.   Den myndighed i medlemsstaten, der er ansvarlig for udvælgelsen af operationer, sikrer, at operationerne, med undtagelse af operationerne i henhold til artikel 18, stk. 1, litra b), artikel 24, stk. 1, litra d), og artikel 28-31, 33, 34 og 36-39c, udvælges i overensstemmelse med de udvælgelseskriterier, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, og efter en åben og veldokumenteret procedure.«

| 3) | I artikel 59 indsættes følgende stykke:

  »6b.   ELFUL-støtten, der ydes i henhold til artikel 39c, må ikke overstige 5 % af det samlede bidrag fra ELFUL til programmet for udvikling af landdistrikterne for 2021-2022 som fastsat i bilag I, anden del.« |
| --- | --- |

3)

I artikel 59 indsættes følgende stykke:

»6b.   ELFUL-støtten, der ydes i henhold til artikel 39c, må ikke overstige 5 % af det samlede bidrag fra ELFUL til programmet for udvikling af landdistrikterne for 2021-2022 som fastsat i bilag I, anden del.«

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 29. juni 2022.

På Europa-Parlamentets vegne

R. METSOLA

Formand

På Rådets vegne

F. RIESTER

Formand

---

(1)  Udtalelse af 16.6.2022 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

1

(2)  Europa-Parlamentets holdning af 23.6.2022 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 28.6.2022.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 af 17. december 2013 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 487).

3

---

| 30.6.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 173/37 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 173/37

---

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) 2022/1034

af 29. juni 2022

om ændring af forordning (EU) 2021/953 om en ramme for udstedelse, kontrol og accept af interoperable covid-19-vaccinations-, test- og restitutionscertifikater (EU's digitale covidcertifikat) for at lette fri bevægelighed under covid-19-pandemien

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 21, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/953 (2) fastlægges rammen for udstedelse, kontrol og accept af interoperable covid-19-vaccinations-, test- og restitutionscertifikater (EU's digitale covidcertifikat) med det formål at gøre det lettere for indehaverne at udøve deres ret til fri bevægelighed under covid-19-pandemien. Den bidrager også til at lette den gradvise ophævelse af restriktioner for den frie bevægelighed, der i overensstemmelse med EU-retten er indført af medlemsstaterne med henblik på at begrænse spredningen af sars-CoV-2, på en koordineret måde. |
| --- | --- |

(1)

Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/953 (2) fastlægges rammen for udstedelse, kontrol og accept af interoperable covid-19-vaccinations-, test- og restitutionscertifikater (EU's digitale covidcertifikat) med det formål at gøre det lettere for indehaverne at udøve deres ret til fri bevægelighed under covid-19-pandemien. Den bidrager også til at lette den gradvise ophævelse af restriktioner for den frie bevægelighed, der i overensstemmelse med EU-retten er indført af medlemsstaterne med henblik på at begrænse spredningen af sars-CoV-2, på en koordineret måde.

| (2) | I henhold til forordning (EU) 2021/953 skal testcertifikater udstedes på grundlag af to typer test for sars-CoV-2-infektion, nemlig molekylære nukleinsyre-amplifikationstest (NAAT-test), herunder dem, der anvender revers transkriptase-polymerasekædereaktion (RT-PCR), og hurtige antigentest, som bygger på påvisningen af virusproteiner (antigener) ved brug af immunoassay baseret på lateral strømning, og som giver resultater på under 30 minutter, forudsat at de udføres af sundhedspersonale eller kvalificeret testpersonale. |
| --- | --- |

(2)

I henhold til forordning (EU) 2021/953 skal testcertifikater udstedes på grundlag af to typer test for sars-CoV-2-infektion, nemlig molekylære nukleinsyre-amplifikationstest (NAAT-test), herunder dem, der anvender revers transkriptase-polymerasekædereaktion (RT-PCR), og hurtige antigentest, som bygger på påvisningen af virusproteiner (antigener) ved brug af immunoassay baseret på lateral strømning, og som giver resultater på under 30 minutter, forudsat at de udføres af sundhedspersonale eller kvalificeret testpersonale.

| (3) | Forordning (EU) 2021/953 omfatter ikke laboratoriebaserede antigenassays såsom enzymkoblede immunadsorptionsassays eller automatiserede immunassays. Siden juli 2021 har den tekniske arbejdsgruppe om diagnostiske covid-19-test, som er ansvarlig for at udarbejde ajourføringer af den fælles EU-liste over covid-19-antigentest, som Udvalget for Sundhedssikkerhed, der er nedsat i medfør af artikel 17 i Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1082/2013/EU (3), er nået til enighed om, gennemgået forslagene fra medlemsstater og producenter af laboratoriebaserede covid-19-antigenassays. Disse forslag er blevet vurderet ud fra de samme kriterier som dem, der anvendes til hurtige antigentest, og Udvalget for Sundhedssikkerhed har opstillet en liste over de laboratoriebaserede antigenassays, som opfylder disse kriterier. |
| --- | --- |

(3)

Forordning (EU) 2021/953 omfatter ikke laboratoriebaserede antigenassays såsom enzymkoblede immunadsorptionsassays eller automatiserede immunassays. Siden juli 2021 har den tekniske arbejdsgruppe om diagnostiske covid-19-test, som er ansvarlig for at udarbejde ajourføringer af den fælles EU-liste over covid-19-antigentest, som Udvalget for Sundhedssikkerhed, der er nedsat i medfør af artikel 17 i Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1082/2013/EU (3), er nået til enighed om, gennemgået forslagene fra medlemsstater og producenter af laboratoriebaserede covid-19-antigenassays. Disse forslag er blevet vurderet ud fra de samme kriterier som dem, der anvendes til hurtige antigentest, og Udvalget for Sundhedssikkerhed har opstillet en liste over de laboratoriebaserede antigenassays, som opfylder disse kriterier.

| (4) | Som følge af disse udviklinger og for at udvide anvendelsesområdet for de forskellige typer diagnostiske test, der kan anvendes for udstedelse af EU's digitale covidcertifikat, bør definitionen af hurtig antigentest ændres for at omfatte laboratoriebaserede antigenassays. Det bør således være muligt for medlemsstaterne at udstede testcertifikater og, efter vedtagelsen af Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/256 (4), restitutionscertifikater på grundlag af de antigentest, der er opført på den fælles EU-liste over covid-19-antigentest, der er nået enighed om i og regelmæssigt ajourføres af Udvalget for Sundhedssikkerhed, eftersom det anerkendes, at de opfylder de fastsatte kvalitetskriterier. Eftersom covid-19-teststrategierne varierer fra medlemsstat til medlemsstat, bør medlemsstaternes mulighed for at anvende antigentest til udstedelse af restitutionscertifikater således være valgfri, med henblik på anvendelse navnlig når der er knaphed på NAAT-kapacitet på grund af et stort antal infektioner i det pågældende område eller af anden årsag. Hvor der er tilstrækkelig NAAT-kapacitet til rådighed, kan medlemsstaterne fortsætte med at udstede restitutionscertifikater udelukkende på grundlag af NAAT-test, som anses for at være den mest pålidelige metode til test af covid-19-tilfælde og -kontakter. På samme måde vil medlemsstaterne i perioder, hvor der er en stigning i sars-CoV-2-infektioner og en deraf følgende stor efterspørgsel efter testning eller en mangel på NAAT-test, kunne have muligheden for midlertidigt at udstede restitutionscertifikater på grundlag af antigentest. Når infektioner falder, kan medlemsstaterne fortsætte med at udstede restitutionscertifikater udelukkende på grundlag af NAAT-test. |
| --- | --- |

(4)

Som følge af disse udviklinger og for at udvide anvendelsesområdet for de forskellige typer diagnostiske test, der kan anvendes for udstedelse af EU's digitale covidcertifikat, bør definitionen af hurtig antigentest ændres for at omfatte laboratoriebaserede antigenassays. Det bør således være muligt for medlemsstaterne at udstede testcertifikater og, efter vedtagelsen af Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/256 (4), restitutionscertifikater på grundlag af de antigentest, der er opført på den fælles EU-liste over covid-19-antigentest, der er nået enighed om i og regelmæssigt ajourføres af Udvalget for Sundhedssikkerhed, eftersom det anerkendes, at de opfylder de fastsatte kvalitetskriterier. Eftersom covid-19-teststrategierne varierer fra medlemsstat til medlemsstat, bør medlemsstaternes mulighed for at anvende antigentest til udstedelse af restitutionscertifikater således være valgfri, med henblik på anvendelse navnlig når der er knaphed på NAAT-kapacitet på grund af et stort antal infektioner i det pågældende område eller af anden årsag. Hvor der er tilstrækkelig NAAT-kapacitet til rådighed, kan medlemsstaterne fortsætte med at udstede restitutionscertifikater udelukkende på grundlag af NAAT-test, som anses for at være den mest pålidelige metode til test af covid-19-tilfælde og -kontakter. På samme måde vil medlemsstaterne i perioder, hvor der er en stigning i sars-CoV-2-infektioner og en deraf følgende stor efterspørgsel efter testning eller en mangel på NAAT-test, kunne have muligheden for midlertidigt at udstede restitutionscertifikater på grundlag af antigentest. Når infektioner falder, kan medlemsstaterne fortsætte med at udstede restitutionscertifikater udelukkende på grundlag af NAAT-test.

| (5) | I overensstemmelse med artikel 5 i forordning (EU) 2021/953 skal vaccinationscertifikater, der udstedes af medlemsstaterne, indeholde oplysninger om antallet af doser givet til indehaveren. Det er nødvendigt at præcisere, at dette krav har til hensigt at afspejle alle de doser, der er givet i en hvilken som helst medlemsstat, ikke kun dem, der er givet i den medlemsstat, der udsteder vaccinationscertifikatet. At medtage alene de tidligere doser, der er modtaget i den medlemsstat, der udsteder vaccinationscertifikatet, vil kunne medføre en forskel mellem det totale antal doser, der rent faktisk er givet til en person, og det antal, der er angivet i vaccinationscertifikatet, og vil kunne forhindre indehaverne i at gøre brug af deres vaccinationscertifikat, når de udøver retten til fri bevægelighed inden for Unionen. Tidligere doser givet i andre medlemsstater dokumenteres ved hjælp af en gyldig udgave af EU's digitale covidcertifikat. En medlemsstat bør ikke kræve yderligere oplysninger eller dokumentation fra unionsborgere, der er i besiddelse af sådanne vaccinationscertifikater, såsom batchnummeret for tidligere doser. Det bør være muligt for en medlemsstat at kræve, at en person fremlægger gyldigt bevis for identitet og et tidligere vaccinations- eller restitutionscertifikat. I den forbindelse finder reglerne for accept af vaccinationscertifikater, der udstedt af andre medlemsstater, i artikel 5, stk. 5, i forordning (EU) 2021/953 anvendelse. Desuden skal certifikater, der er omfattet af en gennemførelsesretsakt vedtaget i henhold til artikel 3, stk. 10, eller artikel 8, stk. 2, i forordning (EU) 2021/953, med henblik på at lette indehavernes udøvelse af deres ret til fri bevægelighed accepteres på samme betingelser som EU's digitale covidcertifikater udstedt af medlemsstaterne. I overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, i forordning (EU) 2021/953 har indehaveren af EU's digitale covidcertifikat ret til at anmode om at få udstedt et nyt certifikat, hvis personoplysningerne i det originale certifikat ikke er korrekte, herunder med hensyn til indehaverens vaccination. |
| --- | --- |

(5)

I overensstemmelse med artikel 5 i forordning (EU) 2021/953 skal vaccinationscertifikater, der udstedes af medlemsstaterne, indeholde oplysninger om antallet af doser givet til indehaveren. Det er nødvendigt at præcisere, at dette krav har til hensigt at afspejle alle de doser, der er givet i en hvilken som helst medlemsstat, ikke kun dem, der er givet i den medlemsstat, der udsteder vaccinationscertifikatet. At medtage alene de tidligere doser, der er modtaget i den medlemsstat, der udsteder vaccinationscertifikatet, vil kunne medføre en forskel mellem det totale antal doser, der rent faktisk er givet til en person, og det antal, der er angivet i vaccinationscertifikatet, og vil kunne forhindre indehaverne i at gøre brug af deres vaccinationscertifikat, når de udøver retten til fri bevægelighed inden for Unionen. Tidligere doser givet i andre medlemsstater dokumenteres ved hjælp af en gyldig udgave af EU's digitale covidcertifikat. En medlemsstat bør ikke kræve yderligere oplysninger eller dokumentation fra unionsborgere, der er i besiddelse af sådanne vaccinationscertifikater, såsom batchnummeret for tidligere doser. Det bør være muligt for en medlemsstat at kræve, at en person fremlægger gyldigt bevis for identitet og et tidligere vaccinations- eller restitutionscertifikat. I den forbindelse finder reglerne for accept af vaccinationscertifikater, der udstedt af andre medlemsstater, i artikel 5, stk. 5, i forordning (EU) 2021/953 anvendelse. Desuden skal certifikater, der er omfattet af en gennemførelsesretsakt vedtaget i henhold til artikel 3, stk. 10, eller artikel 8, stk. 2, i forordning (EU) 2021/953, med henblik på at lette indehavernes udøvelse af deres ret til fri bevægelighed accepteres på samme betingelser som EU's digitale covidcertifikater udstedt af medlemsstaterne. I overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, i forordning (EU) 2021/953 har indehaveren af EU's digitale covidcertifikat ret til at anmode om at få udstedt et nyt certifikat, hvis personoplysningerne i det originale certifikat ikke er korrekte, herunder med hensyn til indehaverens vaccination.

| (6) | I overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, i forordning (EU) 2021/953 skal medlemsstaten, hvori en covid-19-vaccine er givet, udstede et vaccinationscertifikat til den berørte person. Dette bør imidlertid ikke forstås således, at det forhindrer en medlemsstat i at udstede vaccinationscertifikater omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra a), i forordning (EU) 2021/953 til personer, der fremlægger bevis for, at de er blevet vaccineret i en anden medlemsstat. |
| --- | --- |

(6)

I overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, i forordning (EU) 2021/953 skal medlemsstaten, hvori en covid-19-vaccine er givet, udstede et vaccinationscertifikat til den berørte person. Dette bør imidlertid ikke forstås således, at det forhindrer en medlemsstat i at udstede vaccinationscertifikater omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra a), i forordning (EU) 2021/953 til personer, der fremlægger bevis for, at de er blevet vaccineret i en anden medlemsstat.

| (7) | Navnlig i lyset af fremkomsten af nye sars-CoV-2-varianter, som giver anledning til bekymring, er den fortsatte udvikling og undersøgelse af covid-19-vacciner en afgørende faktor i bekæmpelsen af covid-19-pandemien. I den forbindelse er det vigtigt at gøre det lettere for frivillige at deltage i kliniske forsøg, dvs. undersøgelser af et sikkerheden eller virkningen af et lægemiddel såsom en covid-19-vaccine. Klinisk forskning spiller en grundlæggende rolle ved udviklingen af vacciner, og det er derfor nødvendigt at fremme frivillig deltagelse i kliniske forsøg. At forhindre deltagere i kliniske forsøg i adgang til vaccinationscertifikater vil kunne udgøre en væsentlig afskrækkelse fra deltagelse i sådanne forsøg og dermed forsinke afslutningen af sådanne forsøg og, mere generelt, påvirke folkesundheden negativt. Derudover bør kliniske forsøgs integritet, herunder med hensyn til dataskjulning og fortrolighed, bevares for at sikre resultaternes gyldighed. Det bør derfor være muligt for medlemsstaterne at udstede vaccinationscertifikater til deltagere i kliniske forsøg, som er godkendt af medlemsstaternes etiske udvalg og kompetente myndigheder, uanset om deltagerne har modtaget covid-19-vaccinekandidaten eller den dosis, der gives til kontrolgruppen, for at undgå at underminere undersøgelserne. |
| --- | --- |

(7)

Navnlig i lyset af fremkomsten af nye sars-CoV-2-varianter, som giver anledning til bekymring, er den fortsatte udvikling og undersøgelse af covid-19-vacciner en afgørende faktor i bekæmpelsen af covid-19-pandemien. I den forbindelse er det vigtigt at gøre det lettere for frivillige at deltage i kliniske forsøg, dvs. undersøgelser af et sikkerheden eller virkningen af et lægemiddel såsom en covid-19-vaccine. Klinisk forskning spiller en grundlæggende rolle ved udviklingen af vacciner, og det er derfor nødvendigt at fremme frivillig deltagelse i kliniske forsøg. At forhindre deltagere i kliniske forsøg i adgang til vaccinationscertifikater vil kunne udgøre en væsentlig afskrækkelse fra deltagelse i sådanne forsøg og dermed forsinke afslutningen af sådanne forsøg og, mere generelt, påvirke folkesundheden negativt. Derudover bør kliniske forsøgs integritet, herunder med hensyn til dataskjulning og fortrolighed, bevares for at sikre resultaternes gyldighed. Det bør derfor være muligt for medlemsstaterne at udstede vaccinationscertifikater til deltagere i kliniske forsøg, som er godkendt af medlemsstaternes etiske udvalg og kompetente myndigheder, uanset om deltagerne har modtaget covid-19-vaccinekandidaten eller den dosis, der gives til kontrolgruppen, for at undgå at underminere undersøgelserne.

| (8) | Derudover er det nødvendigt at præcisere, at det bør være muligt for andre medlemsstater at acceptere vaccinationscertifikater for covid-19-vacciner, som undergår kliniske forsøg, med henblik på at fravige de restriktioner, der i overensstemmelse med EU-retten er indført for den frie bevægelighed som reaktion på covid-19-pandemien. Godkendelsesperioden for sådanne vaccinationscertifikater bør ikke være længere end for certifikater udstedt på grundlag af covid-19-vacciner, for hvilke der er udstedt en markedsføringstilladelse i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 (5). Godkendelsesperioden for sådanne vaccinationscertifikater kan være forskellig, alt afhængig af om vaccinen blev givet som en del af den primære vaccinationsserie eller som boosterdosis. Inden for denne periode kan medlemsstaterne acceptere sådanne vaccinationscertifikater, medmindre de er blevet tilbagekaldt efter afslutningen af det kliniske forsøg, navnlig hvis covid-19-vaccinen efterfølgende ikke får en markedsføringstilladelse, eller hvis vaccinationscertifikaterne blev udstedt for et placebomiddel givet til kontrolgruppen som led i et blindforsøg. I den henseende henhører udstedelse af vaccinationscertifikater til deltagere i kliniske forsøg af covid-19-vacciner og godtagelse af disse certifikater under den enkelte medlemsstats kompetence. Hvis der for en covid-19-vaccine, der undergår kliniske forsøg, efterfølgende udstedes en markedsføringstilladelse i henhold til forordning (EF) nr. 726/2004, falder vaccinationscertifikaterne for den pågældende vaccine fra datoen for udstedelse af den pågældende markedsføringstilladelse ind under anvendelsesområdet for artikel 5, stk. 5, første afsnit, i forordning (EU) 2021/953. For at sikre en sammenhængende tilgang bør Kommissionen have beføjelse til at anmode Udvalget for Sundhedssikkerhed, Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) eller Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) om at udarbejde vejledning for så vidt angår accept af certifikater udstedt for en covid-19-vaccine, der undergår kliniske forsøg, og for hvilken der endnu ikke er udstedt en markedsføringstilladelse i henhold til forordning (EF) nr. 726/2004, hvilken vejledning bør tage hensyn til de etiske og videnskabelige kriterier, der er nødvendige for at udføre kliniske forsøg. |
| --- | --- |

(8)

Derudover er det nødvendigt at præcisere, at det bør være muligt for andre medlemsstater at acceptere vaccinationscertifikater for covid-19-vacciner, som undergår kliniske forsøg, med henblik på at fravige de restriktioner, der i overensstemmelse med EU-retten er indført for den frie bevægelighed som reaktion på covid-19-pandemien. Godkendelsesperioden for sådanne vaccinationscertifikater bør ikke være længere end for certifikater udstedt på grundlag af covid-19-vacciner, for hvilke der er udstedt en markedsføringstilladelse i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 (5). Godkendelsesperioden for sådanne vaccinationscertifikater kan være forskellig, alt afhængig af om vaccinen blev givet som en del af den primære vaccinationsserie eller som boosterdosis. Inden for denne periode kan medlemsstaterne acceptere sådanne vaccinationscertifikater, medmindre de er blevet tilbagekaldt efter afslutningen af det kliniske forsøg, navnlig hvis covid-19-vaccinen efterfølgende ikke får en markedsføringstilladelse, eller hvis vaccinationscertifikaterne blev udstedt for et placebomiddel givet til kontrolgruppen som led i et blindforsøg. I den henseende henhører udstedelse af vaccinationscertifikater til deltagere i kliniske forsøg af covid-19-vacciner og godtagelse af disse certifikater under den enkelte medlemsstats kompetence. Hvis der for en covid-19-vaccine, der undergår kliniske forsøg, efterfølgende udstedes en markedsføringstilladelse i henhold til forordning (EF) nr. 726/2004, falder vaccinationscertifikaterne for den pågældende vaccine fra datoen for udstedelse af den pågældende markedsføringstilladelse ind under anvendelsesområdet for artikel 5, stk. 5, første afsnit, i forordning (EU) 2021/953. For at sikre en sammenhængende tilgang bør Kommissionen have beføjelse til at anmode Udvalget for Sundhedssikkerhed, Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) eller Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) om at udarbejde vejledning for så vidt angår accept af certifikater udstedt for en covid-19-vaccine, der undergår kliniske forsøg, og for hvilken der endnu ikke er udstedt en markedsføringstilladelse i henhold til forordning (EF) nr. 726/2004, hvilken vejledning bør tage hensyn til de etiske og videnskabelige kriterier, der er nødvendige for at udføre kliniske forsøg.

| (9) | Siden vedtagelsen af forordning (EU) 2021/953 har den epidemiologiske situation med hensyn til covid-19-pandemien udviklet sig betydeligt. På trods af betydelige forskelle mellem medlemsstaterne for så vidt angår vaccinationsdækningen havde mere end 80 % af den voksne befolkning i Unionen pr. 31. januar 2022 afsluttet deres primære vaccinationsforløb, og mere end 50 % havde fået en boosterdosis. Et fortsat vigtigt mål i forbindelse med bekæmpelsen af covid-19-pandemien er at øge vaccinationstilslutningen, idet vaccination giver øget beskyttelse mod hospitalsindlæggelse og alvorlig sygdom, og en øget vaccinationstilslutning dermed spiller en vigtig rolle med hensyn til at sikre, at restriktionerne for den frie bevægelighed for personer kan ophæves. |
| --- | --- |

(9)

Siden vedtagelsen af forordning (EU) 2021/953 har den epidemiologiske situation med hensyn til covid-19-pandemien udviklet sig betydeligt. På trods af betydelige forskelle mellem medlemsstaterne for så vidt angår vaccinationsdækningen havde mere end 80 % af den voksne befolkning i Unionen pr. 31. januar 2022 afsluttet deres primære vaccinationsforløb, og mere end 50 % havde fået en boosterdosis. Et fortsat vigtigt mål i forbindelse med bekæmpelsen af covid-19-pandemien er at øge vaccinationstilslutningen, idet vaccination giver øget beskyttelse mod hospitalsindlæggelse og alvorlig sygdom, og en øget vaccinationstilslutning dermed spiller en vigtig rolle med hensyn til at sikre, at restriktionerne for den frie bevægelighed for personer kan ophæves.

| (10) | Ydermere forårsagede spredningen af sars-CoV-2-varianten »delta«, en variant der giver anledning til bekymring, i anden halvdel af 2021 en stigning i antallet af smittede, hospitalsindlæggelser og dødsfald, således at medlemsstaterne blev nødt til at vedtage strenge folkesundhedsmæssige foranstaltninger i bestræbelserne på at beskytte deres sundhedssystemers kapacitet. I begyndelsen af 2022 forårsagede sars-CoV-2-varianten »omikron«, en variant der giver anledning til bekymring, en skarp stigning i antallet af smittede med covid-19, afløste hurtigt delta-varianten og medførte en hidtil uset høj smittespredning i samfundet på tværs af Unionen. Som bemærket af ECDC i sin hurtige risikovurdering af 27. januar 2022 synes smitte med omikron at være mindre tilbøjelig til at føre til alvorlig sygdom, som kræver hospitalsindlæggelse eller indlæggelse på intensivafdelinger. Selv om faldet i sygdommens alvor delvis skyldes virussets iboende karakteristika, har resultaterne af undersøgelser af vaccinernes effektivitet vist, at vaccination spiller en væsentlig rolle med hensyn til at forebygge alvorlig sygdom som følge af smitte med omikron, og at vaccinernes effektivitet med hensyn til at forebygge alvorlig sygdom stiger betydeligt blandt personer, der har modtaget tre vaccinedoser. I lyset af den meget høje smittespredning i samfundet, som medfører, at mange mennesker bliver syge på samme tid, vil medlemsstaterne desuden sandsynligvis opleve en periode med et betydeligt pres på deres sundhedssystemer og på samfundets funktion som helhed, hovedsagelig på grund af fravær fra arbejde og uddannelse. |
| --- | --- |

(10)

Ydermere forårsagede spredningen af sars-CoV-2-varianten »delta«, en variant der giver anledning til bekymring, i anden halvdel af 2021 en stigning i antallet af smittede, hospitalsindlæggelser og dødsfald, således at medlemsstaterne blev nødt til at vedtage strenge folkesundhedsmæssige foranstaltninger i bestræbelserne på at beskytte deres sundhedssystemers kapacitet. I begyndelsen af 2022 forårsagede sars-CoV-2-varianten »omikron«, en variant der giver anledning til bekymring, en skarp stigning i antallet af smittede med covid-19, afløste hurtigt delta-varianten og medførte en hidtil uset høj smittespredning i samfundet på tværs af Unionen. Som bemærket af ECDC i sin hurtige risikovurdering af 27. januar 2022 synes smitte med omikron at være mindre tilbøjelig til at føre til alvorlig sygdom, som kræver hospitalsindlæggelse eller indlæggelse på intensivafdelinger. Selv om faldet i sygdommens alvor delvis skyldes virussets iboende karakteristika, har resultaterne af undersøgelser af vaccinernes effektivitet vist, at vaccination spiller en væsentlig rolle med hensyn til at forebygge alvorlig sygdom som følge af smitte med omikron, og at vaccinernes effektivitet med hensyn til at forebygge alvorlig sygdom stiger betydeligt blandt personer, der har modtaget tre vaccinedoser. I lyset af den meget høje smittespredning i samfundet, som medfører, at mange mennesker bliver syge på samme tid, vil medlemsstaterne desuden sandsynligvis opleve en periode med et betydeligt pres på deres sundhedssystemer og på samfundets funktion som helhed, hovedsagelig på grund af fravær fra arbejde og uddannelse.

| (11) | Efter at smitte med omikron toppede i begyndelsen af 2022, forventes det, at en stor andel af befolkningen i det mindste i en vis periode vil være beskyttet mod covid-19 på grund af enten vaccination eller tidligere smitte eller begge dele. Som følge af de covid-19-vacciner, der på nuværende tidspunkt er til rådighed, er en betydeligt højere procentdel af befolkningen også bedre beskyttet mod at blive alvorligt syg og dø af covid-19. Det er imidlertid ikke muligt at forudsige konsekvenserne af en mulig stigning i antallet af smittede i anden halvdel af 2022. Derudover kan det ikke udelukkes, at covid-19-pandemien vil blive forværret på grund af fremkomsten af nye sars-CoV-2-varianter, der giver anledning til bekymring. Som ECDC også bemærkede, er der fortsat betydelig usikkerhed på dette stadium af covid-19-pandemien. |
| --- | --- |

(11)

Efter at smitte med omikron toppede i begyndelsen af 2022, forventes det, at en stor andel af befolkningen i det mindste i en vis periode vil være beskyttet mod covid-19 på grund af enten vaccination eller tidligere smitte eller begge dele. Som følge af de covid-19-vacciner, der på nuværende tidspunkt er til rådighed, er en betydeligt højere procentdel af befolkningen også bedre beskyttet mod at blive alvorligt syg og dø af covid-19. Det er imidlertid ikke muligt at forudsige konsekvenserne af en mulig stigning i antallet af smittede i anden halvdel af 2022. Derudover kan det ikke udelukkes, at covid-19-pandemien vil blive forværret på grund af fremkomsten af nye sars-CoV-2-varianter, der giver anledning til bekymring. Som ECDC også bemærkede, er der fortsat betydelig usikkerhed på dette stadium af covid-19-pandemien.

| (12) | Det kan i lyset af de resterende usikkerhedsmomenter for så vidt angår covid-19-pandemiens videre udvikling ikke udelukkes, at medlemsstater fortsætter med at kræve, at unionsborgere og deres familiemedlemmer, som udøver deres ret til fri bevægelighed, fremviser dokumentation for covid-19-vaccination, -testresultat eller -restitution efter den 30. juni 2022, som er den dato, hvor forordning (EU) 2021/953 er sat til at udløbe. Såfremt der efter den 30. juni 2022 af hensyn til folkesundheden stadig gælder visse restriktioner for den frie bevægelighed, er det derfor vigtigt at undgå en situation, hvor unionsborgere og deres familiemedlemmer fratages muligheden for at gøre brug af EU's digitale covidcertifikat, som er en effektiv, sikker og privatlivsbevarende måde at bevise covid-19-vaccination, -testresultat eller -restitution, såfremt besiddelse af et sådant kræves af medlemsstaterne som forudsætning for at kunne udøve deres ret til fri bevægelighed. |
| --- | --- |

(12)

Det kan i lyset af de resterende usikkerhedsmomenter for så vidt angår covid-19-pandemiens videre udvikling ikke udelukkes, at medlemsstater fortsætter med at kræve, at unionsborgere og deres familiemedlemmer, som udøver deres ret til fri bevægelighed, fremviser dokumentation for covid-19-vaccination, -testresultat eller -restitution efter den 30. juni 2022, som er den dato, hvor forordning (EU) 2021/953 er sat til at udløbe. Såfremt der efter den 30. juni 2022 af hensyn til folkesundheden stadig gælder visse restriktioner for den frie bevægelighed, er det derfor vigtigt at undgå en situation, hvor unionsborgere og deres familiemedlemmer fratages muligheden for at gøre brug af EU's digitale covidcertifikat, som er en effektiv, sikker og privatlivsbevarende måde at bevise covid-19-vaccination, -testresultat eller -restitution, såfremt besiddelse af et sådant kræves af medlemsstaterne som forudsætning for at kunne udøve deres ret til fri bevægelighed.

| (13) | I den forbindelse bør medlemsstaterne kræve, at EU-borgere og deres familiemedlemmer, der udøver deres ret til fri bevægelighed, fremlægger bevis for covid-19-vaccination, et test resultat eller restitution, eller bør pålægge dem yderligere restriktioner såsom yderligere rejserelateret testning for sars-CoV-2-infektioner eller rejserelateret karantæne eller selvisolering, alene hvor sådanne restriktioner er ikkediskriminerende og nødvendige og forholdsmæssigt afpassede hensigten om at beskytte folkesundheden på grundlag af den seneste foreliggende videnskabelige dokumentation, herunder epidemiologiske data offentliggjort af ECDC på grundlag af Rådets henstilling (EU) 2022/107 (6) og i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet. |
| --- | --- |

(13)

I den forbindelse bør medlemsstaterne kræve, at EU-borgere og deres familiemedlemmer, der udøver deres ret til fri bevægelighed, fremlægger bevis for covid-19-vaccination, et test resultat eller restitution, eller bør pålægge dem yderligere restriktioner såsom yderligere rejserelateret testning for sars-CoV-2-infektioner eller rejserelateret karantæne eller selvisolering, alene hvor sådanne restriktioner er ikkediskriminerende og nødvendige og forholdsmæssigt afpassede hensigten om at beskytte folkesundheden på grundlag af den seneste foreliggende videnskabelige dokumentation, herunder epidemiologiske data offentliggjort af ECDC på grundlag af Rådets henstilling (EU) 2022/107 (6) og i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet.

| (14) | Når medlemsstaterne indfører restriktioner for den frie bevægelighed af hensyn til folkesundheden, bør de være særligt opmærksomme på de særlige forhold i regionerne i den yderste periferi, eksklaver og geografisk isolerede områder og sådanne restriktioners sandsynlige indvirkning på grænseoverskridende regioner i betragtning af disse regioners stærke sociale og økonomiske bånd. |
| --- | --- |

(14)

Når medlemsstaterne indfører restriktioner for den frie bevægelighed af hensyn til folkesundheden, bør de være særligt opmærksomme på de særlige forhold i regionerne i den yderste periferi, eksklaver og geografisk isolerede områder og sådanne restriktioners sandsynlige indvirkning på grænseoverskridende regioner i betragtning af disse regioners stærke sociale og økonomiske bånd.

| (15) | Enhver kontrol af de certifikater, der udgør EU's digitale covidcertifikat, bør ikke føre til yderligere restriktioner for den frie bevægelighed inden for Unionen eller til rejserestriktioner inden for Schengenområdet. |
| --- | --- |

(15)

Enhver kontrol af de certifikater, der udgør EU's digitale covidcertifikat, bør ikke føre til yderligere restriktioner for den frie bevægelighed inden for Unionen eller til rejserestriktioner inden for Schengenområdet.

| (16) | Da alle restriktioner for den frie bevægelighed for personer inden for Unionen, som er indført for at begrænse spredningen af sars-CoV-2, herunder et krav om at fremlægge EU's digitale covidcertifikat, bør ophæves, så snart den epidemiologiske situation tillader det, bør forlængelsen af anvendelsesperioden for forordning (EU) 2021/953 samtidig begrænses til 12 måneder. Forlængelsen af anvendelsesperioden for nævnte forordning bør desuden ikke forstås således, at medlemsstaterne, navnlig dem, der ophæver deres nationale folkesundhedsmæssige foranstaltninger, er forpligtet til at opretholde eller indføre restriktioner for den frie bevægelighed. Beføjelsen til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, som er tillagt Kommissionen i henhold til forordning (EU) 2021/953, bør også forlænges. Det er nødvendigt at sikre, at rammen for EU's digitale covidcertifikatsystem kan tilpasses til såvel ny dokumentation vedrørende covid-19-vacciner, fornyet smitte efter restitution eller testning som de videnskabelige fremskridt, hvad angår inddæmning af covid-19-pandemien. |
| --- | --- |

(16)

Da alle restriktioner for den frie bevægelighed for personer inden for Unionen, som er indført for at begrænse spredningen af sars-CoV-2, herunder et krav om at fremlægge EU's digitale covidcertifikat, bør ophæves, så snart den epidemiologiske situation tillader det, bør forlængelsen af anvendelsesperioden for forordning (EU) 2021/953 samtidig begrænses til 12 måneder. Forlængelsen af anvendelsesperioden for nævnte forordning bør desuden ikke forstås således, at medlemsstaterne, navnlig dem, der ophæver deres nationale folkesundhedsmæssige foranstaltninger, er forpligtet til at opretholde eller indføre restriktioner for den frie bevægelighed. Beføjelsen til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, som er tillagt Kommissionen i henhold til forordning (EU) 2021/953, bør også forlænges. Det er nødvendigt at sikre, at rammen for EU's digitale covidcertifikatsystem kan tilpasses til såvel ny dokumentation vedrørende covid-19-vacciner, fornyet smitte efter restitution eller testning som de videnskabelige fremskridt, hvad angår inddæmning af covid-19-pandemien.

| (17) | Kommissionen bør senest den 31. december 2022 forelægge en tredje rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om anvendelsen af forordning (EU) 2021/953. Rapporten bør navnlig indeholde en oversigt over de oplysninger, der er modtaget i henhold til artikel 11 i nævnte forordning, vedrørende de restriktioner for den frie bevægelighed, som medlemsstaterne har indført for at begrænse spredningen af sars-CoV-2, en oversigt, der beskriver alle udviklingstræk vedrørende indenlandsk og international anvendelse af EU's digitale covidcertifikat, eventuelle relevante ajourføringer vedrørende vurderingen indbefattet i den anden rapport og en vurdering af hensigtsmæssigheden af den fortsatte anvendelse af EU's digitale covidcertifikater med henblik på nævnte forordning, under hensyntagen til epidemiologiske udviklinger og den seneste foreliggende videnskabelige dokumentation samt i lyset af principperne om nødvendighed og proportionalitet. Ved udarbejdelsen af rapporten bør Kommissionen anmode om vejledning fra ECDC og Udvalget for Sundhedssikkerhed. Rapporten bør, uden at det berører Kommissionens initiativret, ledsages af et lovforslag om at afkorte anvendelsesperioden for forordning (EU) 2021/953 under hensyntagen til udviklingen af den epidemiologiske situation for så vidt angår covid-19-pandemien og eventuelle henstillinger fra ECDC og Udvalget for Sundhedssikkerhed i denne henseende. |
| --- | --- |

(17)

Kommissionen bør senest den 31. december 2022 forelægge en tredje rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om anvendelsen af forordning (EU) 2021/953. Rapporten bør navnlig indeholde en oversigt over de oplysninger, der er modtaget i henhold til artikel 11 i nævnte forordning, vedrørende de restriktioner for den frie bevægelighed, som medlemsstaterne har indført for at begrænse spredningen af sars-CoV-2, en oversigt, der beskriver alle udviklingstræk vedrørende indenlandsk og international anvendelse af EU's digitale covidcertifikat, eventuelle relevante ajourføringer vedrørende vurderingen indbefattet i den anden rapport og en vurdering af hensigtsmæssigheden af den fortsatte anvendelse af EU's digitale covidcertifikater med henblik på nævnte forordning, under hensyntagen til epidemiologiske udviklinger og den seneste foreliggende videnskabelige dokumentation samt i lyset af principperne om nødvendighed og proportionalitet. Ved udarbejdelsen af rapporten bør Kommissionen anmode om vejledning fra ECDC og Udvalget for Sundhedssikkerhed. Rapporten bør, uden at det berører Kommissionens initiativret, ledsages af et lovforslag om at afkorte anvendelsesperioden for forordning (EU) 2021/953 under hensyntagen til udviklingen af den epidemiologiske situation for så vidt angår covid-19-pandemien og eventuelle henstillinger fra ECDC og Udvalget for Sundhedssikkerhed i denne henseende.

| (18) | Forordning (EU) 2021/953 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

(18)

Forordning (EU) 2021/953 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

| (19) | Målet for denne forordning, nemlig at lette udøvelsen af retten til fri bevægelighed inden for Unionen under covid-19-pandemien ved at indføre en ramme for udstedelse, kontrol og accept af interoperable covid-19-certifikater om en persons covid-19-vaccination, -testresultat eller -restitution, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af handlingens omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål. |
| --- | --- |

(19)

Målet for denne forordning, nemlig at lette udøvelsen af retten til fri bevægelighed inden for Unionen under covid-19-pandemien ved at indføre en ramme for udstedelse, kontrol og accept af interoperable covid-19-certifikater om en persons covid-19-vaccination, -testresultat eller -restitution, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af handlingens omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

| (20) | For at muliggøre dens øjeblikkelige og rettidige anvendelse for at sikre kontinuiteten af EU's digitale covidcertifikat bør denne forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. |
| --- | --- |

(20)

For at muliggøre dens øjeblikkelige og rettidige anvendelse for at sikre kontinuiteten af EU's digitale covidcertifikat bør denne forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

| (21) | Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og Det Europæiske Databeskyttelsesråd er blevet hørt i overensstemmelse med artikel 42, stk. 1 og 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 (7) og afgav en fælles udtalelse den 14. marts 2022 (8) — |
| --- | --- |

(21)

Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og Det Europæiske Databeskyttelsesråd er blevet hørt i overensstemmelse med artikel 42, stk. 1 og 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 (7) og afgav en fælles udtalelse den 14. marts 2022 (8) —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EU) 2021/953 foretages følgende ændringer:

| 1) | Artikel 2, nr. 5), affattes således:






  »5) | »antigentest«: en af følgende kategorier af test, som bygger på påvisning af virusproteiner (antigener) for at afsløre tilstedeværelsen af sars-CoV-2:






  a) | hurtig antigentest såsom immunoassay baseret på lateral strømning, som giver resultater på under 30 minutter |
| --- | --- | --- | --- |

1)

Artikel 2, nr. 5), affattes således:

»5)

»antigentest«: en af følgende kategorier af test, som bygger på påvisning af virusproteiner (antigener) for at afsløre tilstedeværelsen af sars-CoV-2:

a)

hurtig antigentest såsom immunoassay baseret på lateral strømning, som giver resultater på under 30 minutter

| b) | laboratoriebaserede antigenassays såsom enzymkoblede immunadsorptionsassays eller automatiserede immunassays med henblik på opdagelsen af antigener«. |
| --- | --- |

b)

laboratoriebaserede antigenassays såsom enzymkoblede immunadsorptionsassays eller automatiserede immunassays med henblik på opdagelsen af antigener«.

| 2) | I artikel 3 foretages følgende ændringer:






  a) | I stk. 1 foretages følgende ændringer:






  i) | Første afsnit, litra b) og c) affattes således:






  »b) | et certifikat, der bekræfter, at indehaveren har fået foretaget en NAAT-test eller en hurtig antigentest, som er opført på den fælles EU-liste over covid-19-antigentest, som Udvalget for Sundhedssikkerhed er nået til enighed om, og som er udført af sundhedspersonale eller kvalificeret testpersonale i den medlemsstat, der udsteder certifikatet, og angiver typen af test, datoen for dens udførelse og resultatet af testen (testcertifikat) |
| --- | --- | --- | --- | --- |

2)

I artikel 3 foretages følgende ændringer:

a)

I stk. 1 foretages følgende ændringer:

i)

Første afsnit, litra b) og c) affattes således:

»b)

et certifikat, der bekræfter, at indehaveren har fået foretaget en NAAT-test eller en hurtig antigentest, som er opført på den fælles EU-liste over covid-19-antigentest, som Udvalget for Sundhedssikkerhed er nået til enighed om, og som er udført af sundhedspersonale eller kvalificeret testpersonale i den medlemsstat, der udsteder certifikatet, og angiver typen af test, datoen for dens udførelse og resultatet af testen (testcertifikat)

| c) | et certifikat, der bekræfter, at indehaveren efter et positivt resultat af en NAAT-test eller en antigentest, som er opført på den fælles EU-liste over covid-19-antigentest, som Udvalget for Sundhedssikkerhed er nået til enighed om, og som er udført af sundhedspersonale eller kvalificeret testpersonale, er restitueret efter en sars-CoV-2-infektion (restitutionscertifikat).« |
| --- | --- |

c)

et certifikat, der bekræfter, at indehaveren efter et positivt resultat af en NAAT-test eller en antigentest, som er opført på den fælles EU-liste over covid-19-antigentest, som Udvalget for Sundhedssikkerhed er nået til enighed om, og som er udført af sundhedspersonale eller kvalificeret testpersonale, er restitueret efter en sars-CoV-2-infektion (restitutionscertifikat).«

| ii) | Andet afsnit affattes således:

  »Kommissionen offentliggør den fælles EU-liste over covid-19-antigentest, som Udvalget for Sundhedssikkerhed er nået til enighed om, herunder eventuelle ajourføringer.« |
| --- | --- |

ii)

Andet afsnit affattes således:

»Kommissionen offentliggør den fælles EU-liste over covid-19-antigentest, som Udvalget for Sundhedssikkerhed er nået til enighed om, herunder eventuelle ajourføringer.«

| b) | Stk. 11 affattes således:

  »11.   Hvor det er nødvendigt, anmoder Kommissionen Udvalget for Sundhedssikkerhed, ECDC eller EMA om at udarbejde vejledning om den tilgængelige videnskabelige dokumentation om de virkninger af medicinske hændelser, der er dokumenteret i de i stk. 1 omhandlede certifikater, navnlig vedrørende nye varianter af sars-CoV-2, som giver anledning til bekymring, og om accept af covid-19-vacciner, der undergår kliniske forsøg i medlemsstaterne.« |
| --- | --- |

b)

Stk. 11 affattes således:

»11.   Hvor det er nødvendigt, anmoder Kommissionen Udvalget for Sundhedssikkerhed, ECDC eller EMA om at udarbejde vejledning om den tilgængelige videnskabelige dokumentation om de virkninger af medicinske hændelser, der er dokumenteret i de i stk. 1 omhandlede certifikater, navnlig vedrørende nye varianter af sars-CoV-2, som giver anledning til bekymring, og om accept af covid-19-vacciner, der undergår kliniske forsøg i medlemsstaterne.«

| 3) | Artikel 4, stk. 2, affattes således:

  »2.   Tillidsrammen baseres på en offentlig nøgleinfrastruktur og skal give mulighed for pålidelig og sikker udstedelse og kontrol af de i artikel 3, stk. 1, omhandlede certifikaters integritet, gyldighed og ægthed. Tillidsrammen skal give mulighed for at afsløre svig, navnlig forfalskning. Den skal endvidere muliggøre udveksling af lister over tilbagekaldte certifikater, der indeholder de unikke certifikat-identifikatorer for tilbagekaldte certifikater. Sådanne lister over tilbagekaldte certifikater må ikke indeholde andre personoplysninger. Kontrollen af de i artikel 3, stk. 1, omhandlede certifikater og, hvor det er relevant, lister over tilbagekaldte certifikater må ikke føre til, at udstederen underrettes om kontrollen.« |
| --- | --- |

3)

Artikel 4, stk. 2, affattes således:

»2.   Tillidsrammen baseres på en offentlig nøgleinfrastruktur og skal give mulighed for pålidelig og sikker udstedelse og kontrol af de i artikel 3, stk. 1, omhandlede certifikaters integritet, gyldighed og ægthed. Tillidsrammen skal give mulighed for at afsløre svig, navnlig forfalskning. Den skal endvidere muliggøre udveksling af lister over tilbagekaldte certifikater, der indeholder de unikke certifikat-identifikatorer for tilbagekaldte certifikater. Sådanne lister over tilbagekaldte certifikater må ikke indeholde andre personoplysninger. Kontrollen af de i artikel 3, stk. 1, omhandlede certifikater og, hvor det er relevant, lister over tilbagekaldte certifikater må ikke føre til, at udstederen underrettes om kontrollen.«

| 4) | I artikel 5 foretages følgende ændringer:






  a) | Stk. 2, første afsnit, litra b), affattes således:






  »b) | oplysninger om covid-19-vaccinen og om antallet af doser givet til indehaveren, uanset i hvilken medlemsstat disse doser blev givet«. |
| --- | --- | --- | --- |

4)

I artikel 5 foretages følgende ændringer:

a)

Stk. 2, første afsnit, litra b), affattes således:

»b)

oplysninger om covid-19-vaccinen og om antallet af doser givet til indehaveren, uanset i hvilken medlemsstat disse doser blev givet«.

| b) | I stk. 5 tilføjes følgende afsnit:

  »Medlemsstaterne kan også udstede vaccinationscertifikater til personer, der deltager i et kliniske forsøg, som vedrører en covid-19-vaccine, og som er godkendt af medlemsstaternes etiske udvalg og kompetente myndigheder, uanset om deltagerne modtaget covid-19-vaccinekandidaten eller den dosis, der gives til kontrolgruppen. De oplysninger om covid-19-vaccinen, der skal medtages i vaccinationscertifikatet i overensstemmelse med de specifikke datafelter, der er anført i bilagets punkt 1, må ikke underminere det kliniske forsøgs integritet.
  Medlemsstaterne kan acceptere vaccinationscertifikater, der er udstedt af andre medlemsstater i overensstemmelse med fjerde afsnit med henblik på at fravige de restriktioner, der i overensstemmelse med EU-retten er indført for den frie bevægelighed, for derved at begrænse spredningen af sars-CoV-2, medmindre deres godkendelsesperiode er udløbet, eller de er blevet tilbagekaldt efter afslutningen af det kliniske forsøg, navnlig med den begrundelse at covid-19-vaccinen ikke efterfølgende fik udstedt en markedsføringstilladelse, eller at vaccinationscertifikaterne blev udstedt for et placebomiddel givet til kontrolgruppen som led i et blindforsøg.« |
| --- | --- |

b)

I stk. 5 tilføjes følgende afsnit:

»Medlemsstaterne kan også udstede vaccinationscertifikater til personer, der deltager i et kliniske forsøg, som vedrører en covid-19-vaccine, og som er godkendt af medlemsstaternes etiske udvalg og kompetente myndigheder, uanset om deltagerne modtaget covid-19-vaccinekandidaten eller den dosis, der gives til kontrolgruppen. De oplysninger om covid-19-vaccinen, der skal medtages i vaccinationscertifikatet i overensstemmelse med de specifikke datafelter, der er anført i bilagets punkt 1, må ikke underminere det kliniske forsøgs integritet.

Medlemsstaterne kan acceptere vaccinationscertifikater, der er udstedt af andre medlemsstater i overensstemmelse med fjerde afsnit med henblik på at fravige de restriktioner, der i overensstemmelse med EU-retten er indført for den frie bevægelighed, for derved at begrænse spredningen af sars-CoV-2, medmindre deres godkendelsesperiode er udløbet, eller de er blevet tilbagekaldt efter afslutningen af det kliniske forsøg, navnlig med den begrundelse at covid-19-vaccinen ikke efterfølgende fik udstedt en markedsføringstilladelse, eller at vaccinationscertifikaterne blev udstedt for et placebomiddel givet til kontrolgruppen som led i et blindforsøg.«

| 5) | Artikel 6, stk. 2, litra b), affattes således:






  »b) | oplysninger om den NAAT-test eller antigentest, som indehaveren har fået foretaget«. |
| --- | --- | --- |

5)

Artikel 6, stk. 2, litra b), affattes således:

»b)

oplysninger om den NAAT-test eller antigentest, som indehaveren har fået foretaget«.

| 6) | I artikel 7 foretages følgende ændringer:






  a) | Stk. 1 affattes således:

  »1.   Hver medlemsstat udsteder efter anmodning de restitutionscertifikater, som er omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra c), efter et positivt resultat af en NAAT-test udført af sundhedspersonale eller kvalificeret testpersonale.
  Medlemsstaterne kan efter anmodning også udstede de restitutionscertifikater, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra c), efter et positivt resultat af en antigentest, der er opført på den fælles EU-liste over covid-19-antigentest, som Udvalget for Sundhedssikkerhed er nået til enighed om, og som blev udført af sundhedspersonale eller kvalificeret testpersonale.
  Medlemsstaterne kan udstede restitutionscertifikater på grundlag af antigentest udført af sundhedspersonale eller kvalificeret testpersonale den 1. oktober 2021 og derefter, forudsat at den antigentest, der blev anvendt, var opført på den fælles EU-liste over covid-19-antigentest, som Udvalget for Sundhedssikkerhed var nået til enighed, på det tidspunkt, hvor testresultatet blev genereret.
  Restitutionscertifikater udstedes tidligst 11 dage efter den dato, hvor en person første gang fik foretaget en NAAT-test eller en antigentest, som gav et positivt resultat.
  Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 12 for at ændre det antal dage, efter hvilke der skal udstedes et restitutionscertifikat, på grundlag af vejledning fra Udvalget for Sundhedssikkerhed i overensstemmelse med artikel 3, stk. 11, eller på grundlag af videnskabelig dokumentation, som ECDC har gennemgået.« |
| --- | --- | --- |

6)

I artikel 7 foretages følgende ændringer:

a)

Stk. 1 affattes således:

»1.   Hver medlemsstat udsteder efter anmodning de restitutionscertifikater, som er omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra c), efter et positivt resultat af en NAAT-test udført af sundhedspersonale eller kvalificeret testpersonale.

Medlemsstaterne kan efter anmodning også udstede de restitutionscertifikater, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra c), efter et positivt resultat af en antigentest, der er opført på den fælles EU-liste over covid-19-antigentest, som Udvalget for Sundhedssikkerhed er nået til enighed om, og som blev udført af sundhedspersonale eller kvalificeret testpersonale.

Medlemsstaterne kan udstede restitutionscertifikater på grundlag af antigentest udført af sundhedspersonale eller kvalificeret testpersonale den 1. oktober 2021 og derefter, forudsat at den antigentest, der blev anvendt, var opført på den fælles EU-liste over covid-19-antigentest, som Udvalget for Sundhedssikkerhed var nået til enighed, på det tidspunkt, hvor testresultatet blev genereret.

Restitutionscertifikater udstedes tidligst 11 dage efter den dato, hvor en person første gang fik foretaget en NAAT-test eller en antigentest, som gav et positivt resultat.

Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 12 for at ændre det antal dage, efter hvilke der skal udstedes et restitutionscertifikat, på grundlag af vejledning fra Udvalget for Sundhedssikkerhed i overensstemmelse med artikel 3, stk. 11, eller på grundlag af videnskabelig dokumentation, som ECDC har gennemgået.«

| b) | Stk. 4 affattes således:

  »4.   På grundlag af vejledning modtaget i henhold til artikel 3, stk. 11, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 12 for at ændre nærværende artikels stk. 1 og artikel 3, stk. 1, litra c), for at gøre det muligt at udstede restitutionscertifikatet på grundlag af en positiv antigentest, en antistoftest, herunder serologisk testning for antistoffer mod sars-CoV-2, eller enhver anden videnskabeligt valideret metode. Sådanne delegerede retsakter skal også ændre bilagets punkt 3 ved at tilføje, ændre eller fjerne de datafelter, der falder ind under de kategorier af personoplysninger, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 2, litra b) og c).« |
| --- | --- |

b)

Stk. 4 affattes således:

»4.   På grundlag af vejledning modtaget i henhold til artikel 3, stk. 11, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 12 for at ændre nærværende artikels stk. 1 og artikel 3, stk. 1, litra c), for at gøre det muligt at udstede restitutionscertifikatet på grundlag af en positiv antigentest, en antistoftest, herunder serologisk testning for antistoffer mod sars-CoV-2, eller enhver anden videnskabeligt valideret metode. Sådanne delegerede retsakter skal også ændre bilagets punkt 3 ved at tilføje, ændre eller fjerne de datafelter, der falder ind under de kategorier af personoplysninger, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 2, litra b) og c).«

| 7) | Artikel 10, stk. 5, affattes således:

  »5.   Ingen af de lister over tilbagekaldte certifikater, der er blevet udvekslet i henhold til artikel 4, stk. 2, må opbevares efter udløbet af denne forordnings anvendelsesperiode.« |
| --- | --- |

7)

Artikel 10, stk. 5, affattes således:

»5.   Ingen af de lister over tilbagekaldte certifikater, der er blevet udvekslet i henhold til artikel 4, stk. 2, må opbevares efter udløbet af denne forordnings anvendelsesperiode.«

| 8) | Artikel 11 affattes således:

  »Artikel 11
  Restriktioner for fri bevægelighed og udveksling af oplysninger

  1.   Uden at det berører medlemsstaternes kompetence til at indføre restriktioner for den frie bevægelighed af folkesundhedsmæssige hensyn, skal medlemsstaterne, hvis de godtager vaccinecertifikater, testcertifikater for negative test eller restitutionscertifikater, afstå fra at pålægge yderligere restriktioner for den frie bevægelighed, medmindre sådanne restriktioner er ikkediskriminerende og nødvendige for og forholdsmæssigt afpassede til hensigten om at beskytte folkesundheden på grundlag af den seneste foreliggende videnskabelige dokumentation, herunder epidemiologiske data offentliggjort af ECDC på grundlag af Rådets henstilling (EU) 2022/107 (*1), og i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet.


  2.   Hvor en medlemsstat i overensstemmelse med EU-retten, herunder principperne i denne artikels stk. 1, pålægger indehavere af de certifikater, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, yderligere restriktioner, navnlig som følge af en sars-CoV-2-variant, der giver anledning til bekymring eller interesse, underretter den Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom, om muligt 48 timer inden indførelsen af sådanne nye restriktioner. Medlemsstaten giver i denne henseende følgende oplysninger:






  a) | begrundelsen for sådanne restriktioner, herunder alle relevante epidemiologiske data og videnskabelig dokumentation, der understøtter disse restriktioner og som er til rådighed og tilgængelige på dette stade |
| --- | --- | --- |

8)

Artikel 11 affattes således:

»Artikel 11

Restriktioner for fri bevægelighed og udveksling af oplysninger

1.   Uden at det berører medlemsstaternes kompetence til at indføre restriktioner for den frie bevægelighed af folkesundhedsmæssige hensyn, skal medlemsstaterne, hvis de godtager vaccinecertifikater, testcertifikater for negative test eller restitutionscertifikater, afstå fra at pålægge yderligere restriktioner for den frie bevægelighed, medmindre sådanne restriktioner er ikkediskriminerende og nødvendige for og forholdsmæssigt afpassede til hensigten om at beskytte folkesundheden på grundlag af den seneste foreliggende videnskabelige dokumentation, herunder epidemiologiske data offentliggjort af ECDC på grundlag af Rådets henstilling (EU) 2022/107 (*1), og i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet.

2.   Hvor en medlemsstat i overensstemmelse med EU-retten, herunder principperne i denne artikels stk. 1, pålægger indehavere af de certifikater, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, yderligere restriktioner, navnlig som følge af en sars-CoV-2-variant, der giver anledning til bekymring eller interesse, underretter den Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom, om muligt 48 timer inden indførelsen af sådanne nye restriktioner. Medlemsstaten giver i denne henseende følgende oplysninger:

a)

begrundelsen for sådanne restriktioner, herunder alle relevante epidemiologiske data og videnskabelig dokumentation, der understøtter disse restriktioner og som er til rådighed og tilgængelige på dette stade

| b) | omfanget af sådanne restriktioner, idet det præciseres, hvilke certifikatindehavere der er underlagt eller undtaget fra sådanne restriktioner |
| --- | --- |

b)

omfanget af sådanne restriktioner, idet det præciseres, hvilke certifikatindehavere der er underlagt eller undtaget fra sådanne restriktioner

| c) | datoen for og varigheden af sådanne restriktioner. |
| --- | --- |

c)

datoen for og varigheden af sådanne restriktioner.

2a.   Hvor en medlemsstat pålægger restriktioner i overensstemmelse med stk. 1 og 2, skal den være særlig opmærksom på sådanne restriktioners sandsynlige indvirkning på grænseoverskridende regioner og på de særlige forhold, der gør sig gældende for regioner i den yderste periferi, eksklaver og geografisk isolerede områder.

3.   Medlemsstaterne underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater om udstedelsen af og betingelserne for accept af de i artikel 3, stk. 1, omhandlede certifikater, herunder hvilke covid-19-vacciner de godkender i henhold til artikel 5, stk. 5, andet afsnit.

4.   Medlemsstaterne giver offentligheden klare, omfattende og rettidige oplysninger for så vidt angår stk. 1, 2 og 3. Som hovedregel bør medlemsstaterne gøre disse oplysninger offentligt tilgængelige 24 timer inden nye restriktioner får virkning, idet der tages hensyn til behovet for en vis fleksibilitet i epidemiologiske nødsituationer. Herudover kan Kommissionen på en centraliseret måde gøre oplysningerne fra medlemsstaterne offentligt tilgængelige.

(*1)  Rådets henstilling (EU) 2022/107 af 25. januar 2022 om en koordineret tilgang til fremme af sikker fri bevægelighed under covid-19-pandemien og om erstatning af henstilling (EU) 2020/1475 (EUT L 18 af 27.1.2022, s. 110).«
  "

*1

| 9) | Artikel 12, stk. 2, affattes således:

  »2.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 5, stk. 2, artikel 6, stk. 2, og artikel 7, stk. 1 og 2, tillægges Kommissionen for en periode på 24 måneder fra den 1. juli 2021.« |
| --- | --- |

9)

Artikel 12, stk. 2, affattes således:

»2.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 5, stk. 2, artikel 6, stk. 2, og artikel 7, stk. 1 og 2, tillægges Kommissionen for en periode på 24 måneder fra den 1. juli 2021.«

| 10) | I artikel 16 foretages følgende ændringer:






  a) | Stk. 2, tredje afsnit, udgår. |
| --- | --- | --- |

10)

I artikel 16 foretages følgende ændringer:

a)

Stk. 2, tredje afsnit, udgår.

| b) | Følgende stk. 3 tilføjes:

  »3.   Senest den 31. december 2022 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om denne forordnings anvendelse.
  Rapporten skal navnlig indeholde:






  a) | en oversigt over de oplysninger, der er modtaget i henhold til artikel 11, vedrørende de restriktioner for den frie bevægelighed, som medlemsstaterne har indført for at begrænse spredningen af sars-CoV-2 |
| --- | --- | --- |

b)

Følgende stk. 3 tilføjes:

»3.   Senest den 31. december 2022 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om denne forordnings anvendelse.

Rapporten skal navnlig indeholde:

a)

en oversigt over de oplysninger, der er modtaget i henhold til artikel 11, vedrørende de restriktioner for den frie bevægelighed, som medlemsstaterne har indført for at begrænse spredningen af sars-CoV-2

| b) | en oversigt, der beskriver alle udviklingstræk vedrørende den indenlandske og internationale anvendelse af de certifikater, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, og vedtagelsen af gennemførelsesretsakter i henhold til artikel 8, stk. 2, om covid-19-certifikater udstedt af tredjelande |
| --- | --- |

b)

en oversigt, der beskriver alle udviklingstræk vedrørende den indenlandske og internationale anvendelse af de certifikater, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, og vedtagelsen af gennemførelsesretsakter i henhold til artikel 8, stk. 2, om covid-19-certifikater udstedt af tredjelande

| c) | eventuelle relevante ajourføringer vedrørende vurderingen, der er indeholdt i den rapport, der udfærdiges i henhold til nærværende artikels stk. 2, af denne forordnings indvirkning på lettelsen af den frie bevægelighed, herunder på rejser og turisme og accepten af forskellige vaccinetyper, på de grundlæggende rettigheder og ikkeforskelsbehandling samt på beskyttelsen af personoplysninger under covid-19-pandemien |
| --- | --- |

c)

eventuelle relevante ajourføringer vedrørende vurderingen, der er indeholdt i den rapport, der udfærdiges i henhold til nærværende artikels stk. 2, af denne forordnings indvirkning på lettelsen af den frie bevægelighed, herunder på rejser og turisme og accepten af forskellige vaccinetyper, på de grundlæggende rettigheder og ikkeforskelsbehandling samt på beskyttelsen af personoplysninger under covid-19-pandemien

| d) | en vurdering af hensigtsmæssigheden af den fortsatte anvendelse af de certifikater, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, med henblik på denne forordning under hensyntagen til epidemiologiske udviklinger og den seneste foreliggende videnskabelige dokumentation.
  Kommissionen udbeder sig til udarbejdelsen af rapporten vejledning fra ECDC og Udvalget for Sundhedssikkerhed, hvis bidrag vedlægges som bilag til denne rapport.
  Rapporten kan ledsages af et lovforslag, navnlig om at afkorte anvendelsesperioden for denne forordning under hensyntagen til udviklingen af den epidemiologiske situation for så vidt angår covid-19-pandemien og eventuelle henstillinger fra ECDC og Udvalget for Sundhedssikkerhed i denne henseende.« |
| --- | --- |

d)

en vurdering af hensigtsmæssigheden af den fortsatte anvendelse af de certifikater, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, med henblik på denne forordning under hensyntagen til epidemiologiske udviklinger og den seneste foreliggende videnskabelige dokumentation.

Kommissionen udbeder sig til udarbejdelsen af rapporten vejledning fra ECDC og Udvalget for Sundhedssikkerhed, hvis bidrag vedlægges som bilag til denne rapport.

Rapporten kan ledsages af et lovforslag, navnlig om at afkorte anvendelsesperioden for denne forordning under hensyntagen til udviklingen af den epidemiologiske situation for så vidt angår covid-19-pandemien og eventuelle henstillinger fra ECDC og Udvalget for Sundhedssikkerhed i denne henseende.«

| 11) | Artikel 17, andet afsnit, affattes således:

  »Den finder anvendelse fra den 1. juli 2021 til den 30. juni 2023.« |
| --- | --- |

11)

Artikel 17, andet afsnit, affattes således:

»Den finder anvendelse fra den 1. juli 2021 til den 30. juni 2023.«

| 12) | I bilaget affattes punkt 2, litra i), således:






  »i) | testcenter eller -facilitet (valgfrit for antigentest)«. |
| --- | --- | --- |

12)

I bilaget affattes punkt 2, litra i), således:

»i)

testcenter eller -facilitet (valgfrit for antigentest)«.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 29. juni 2022

På Europa-Parlamentets vegne

R. METSOLA

Formand

På Rådets vegne

F. RIESTER

Formand

---

(1)  Europa-Parlamentets holdning af 23.6.2022 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 28.6.2022.

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/953 af 14. juni 2021 om en ramme for udstedelse, kontrol og accept af interoperable covid-19-vaccinations-, test- og restitutionscertifikater (EU's digitale covidcertifikat) for at lette fri bevægelighed under covid-19-pandemien (EUT L 211 af 15.6.2021, s. 1).

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1082/2013/EU af 22. oktober 2013 om alvorlige grænseoverskridende sundhedstrusler og om ophævelse af beslutning nr. 2119/98/EF (EUT L 293 af 5.11.2013, s. 1).

3

(4)  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/256 af 22. februar 2022 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/953 for så vidt angår udstedelse af restitutionscertifikater på grundlag af hurtige antigentest (EUT L 42 af 23.2.2022, s. 4).

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 af 31. marts 2004 om fastlæggelse af EU-procedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur (EUT L 136 af 30.4.2004, s. 1).

5

(6)  Rådets henstilling (EU) 2022/107 af 25. januar 2022 om en koordineret tilgang til fremme af sikker fri bevægelighed under covid-19-pandemien og om erstatning af henstilling (EU) 2020/1475 (EUT L 18 af 27.1.2022, s. 110).

6

(7)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 af 23. oktober 2018 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af forordning (EF) nr. 45/2001 og afgørelse nr. 1247/2002/EF (EUT L 295 af 21.11.2018, s. 39).

7

(8)  Endnu ikke offentliggjort i EUT.

8

---

| 30.6.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 173/46 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 173/46

---

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) 2022/1035

af 29. juni 2022

om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/954 om en ramme for udstedelse, kontrol og accept af interoperable covid-19-vaccinations-, test- og restitutionscertifikater (EU's digitale covidcertifikat) for så vidt angår tredjelandsstatsborgere, der lovligt opholder sig eller bor på medlemsstaternes område under covid-19-pandemien

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2, litra c),

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I henhold til Schengenreglerne, navnlig Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/399 (2) (Schengengrænsekodeksen), kan tredjelandsstatsborgere, der lovligt opholder sig eller bor i Unionen, og tredjelandsstatsborgere, der lovligt er indrejst i en medlemsstat, færdes frit på alle andre medlemsstaters område i 90 dage inden for en periode på 180 dage. |
| --- | --- |

(1)

I henhold til Schengenreglerne, navnlig Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/399 (2) (Schengengrænsekodeksen), kan tredjelandsstatsborgere, der lovligt opholder sig eller bor i Unionen, og tredjelandsstatsborgere, der lovligt er indrejst i en medlemsstat, færdes frit på alle andre medlemsstaters område i 90 dage inden for en periode på 180 dage.

| (2) | EU's digitale covidcertifikat blev indført ved Europa-Parlamentet og Rådet forordning (EU) 2021/953 (3), der fastsætter en fælles ramme for udstedelse, kontrol og accept af interoperable covid-19-vaccinations-, test- eller restitutionscertifikater for at lette udøvelsen af retten til fri bevægelighed for unionsborgere og deres familiemedlemmer under covid-19-pandemien. Nævnte forordning blev ledsaget af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/954 (4), som udvidede rammen for EU's digitale covidcertifikat til tredjelandsstatsborgere, der lovligt opholder sig eller bor på medlemsstaternes område, og som i overensstemmelse med EU-retten har ret til at rejse til andre medlemsstater. |
| --- | --- |

(2)

EU's digitale covidcertifikat blev indført ved Europa-Parlamentet og Rådet forordning (EU) 2021/953 (3), der fastsætter en fælles ramme for udstedelse, kontrol og accept af interoperable covid-19-vaccinations-, test- eller restitutionscertifikater for at lette udøvelsen af retten til fri bevægelighed for unionsborgere og deres familiemedlemmer under covid-19-pandemien. Nævnte forordning blev ledsaget af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/954 (4), som udvidede rammen for EU's digitale covidcertifikat til tredjelandsstatsborgere, der lovligt opholder sig eller bor på medlemsstaternes område, og som i overensstemmelse med EU-retten har ret til at rejse til andre medlemsstater.

| (3) | Forordning (EU) 2021/953 og (EU) 2021/954 udløber den 30. juni 2022. Pandemien er imidlertid stadig aktiv, og udbrud af bekymrende varianter kan vedblive med at have en negativ indvirkning på rejser inden for Unionen. Som følge deraf bør anvendelsesperioden for nævnte forordninger forlænges, således at EU's digitale covidcertifikat fortsat kan benyttes. |
| --- | --- |

(3)

Forordning (EU) 2021/953 og (EU) 2021/954 udløber den 30. juni 2022. Pandemien er imidlertid stadig aktiv, og udbrud af bekymrende varianter kan vedblive med at have en negativ indvirkning på rejser inden for Unionen. Som følge deraf bør anvendelsesperioden for nævnte forordninger forlænges, således at EU's digitale covidcertifikat fortsat kan benyttes.

| (4) | Anvendelsesperioden for forordning (EU) 2021/953 skal forlænges med 12 måneder. Eftersom formålet med forordning (EU) 2021/954 er at udvide anvendelsen af forordning (EU) 2021/953 til visse kategorier af tredjelandsstatsborgere, som lovligt opholder sig eller bor i Unionen, bør varigheden af dens anvendelse være direkte knyttet til varigheden af anvendelsen af forordning (EU) 2021/953. Forordning (EU) 2021/954 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

(4)

Anvendelsesperioden for forordning (EU) 2021/953 skal forlænges med 12 måneder. Eftersom formålet med forordning (EU) 2021/954 er at udvide anvendelsen af forordning (EU) 2021/953 til visse kategorier af tredjelandsstatsborgere, som lovligt opholder sig eller bor i Unionen, bør varigheden af dens anvendelse være direkte knyttet til varigheden af anvendelsen af forordning (EU) 2021/953. Forordning (EU) 2021/954 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

| (5) | Denne forordning bør ikke fortolkes således, at den letter eller tilskynder til vedtagelsen af rejserestriktioner som reaktion på covid-19-pandemien. Derudover begrunder et eventuelt krav om kontrol af certifikater, der indføres ved forordning (EU) 2021/953, ikke i sig selv en midlertidig genindførelse af grænsekontrol ved de indre grænser. Kontrol ved de indre grænser bør fortsat være en sidste udvej, der er underlagt særlige regler fastlagt i Schengengrænsekodeksen. |
| --- | --- |

(5)

Denne forordning bør ikke fortolkes således, at den letter eller tilskynder til vedtagelsen af rejserestriktioner som reaktion på covid-19-pandemien. Derudover begrunder et eventuelt krav om kontrol af certifikater, der indføres ved forordning (EU) 2021/953, ikke i sig selv en midlertidig genindførelse af grænsekontrol ved de indre grænser. Kontrol ved de indre grænser bør fortsat være en sidste udvej, der er underlagt særlige regler fastlagt i Schengengrænsekodeksen.

| (6) | I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter, at Rådet har truffet foranstaltning om denne forordning til udbygning af Schengenreglerne, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne forordning i sin nationale lovgivning, jf. artikel 4 i protokollen. |
| --- | --- |

(6)

I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter, at Rådet har truffet foranstaltning om denne forordning til udbygning af Schengenreglerne, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne forordning i sin nationale lovgivning, jf. artikel 4 i protokollen.

| (7) | Denne forordning udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF (5); Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland. For at gøre det muligt for medlemsstaterne på de betingelser, der er fastsat i forordning (EU) 2021/953, at acceptere covid-19-certifikater udstedt af Irland til tredjelandsstatsborgere, der lovligt opholder sig eller bor på dets område med henblik på at lette rejser inden for medlemsstaternes område, bør Irland udstede covid-19-certifikater, der opfylder kravene i tillidsrammen for EU's digitale covidcertifikat, til disse tredjelandsstatsborgere. Irland og de øvrige medlemsstater bør acceptere certifikater, som udstedes til tredjelandsstatsborgere, der er omfattet af nærværende forordning, på grundlag af gensidighed. |
| --- | --- |

(7)

Denne forordning udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF (5); Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland. For at gøre det muligt for medlemsstaterne på de betingelser, der er fastsat i forordning (EU) 2021/953, at acceptere covid-19-certifikater udstedt af Irland til tredjelandsstatsborgere, der lovligt opholder sig eller bor på dets område med henblik på at lette rejser inden for medlemsstaternes område, bør Irland udstede covid-19-certifikater, der opfylder kravene i tillidsrammen for EU's digitale covidcertifikat, til disse tredjelandsstatsborgere. Irland og de øvrige medlemsstater bør acceptere certifikater, som udstedes til tredjelandsstatsborgere, der er omfattet af nærværende forordning, på grundlag af gensidighed.

| (8) | For så vidt angår Cypern, Bulgarien, Rumænien og Kroatien udgør denne forordning en retsakt, der bygger på, eller som på anden måde har tilknytning til, Schengenreglerne, jf. henholdsvis artikel 3, stk. 1, i tiltrædelsesakten af 2003, artikel 4, stk. 1, i tiltrædelsesakten af 2005 og artikel 4, stk. 1, i tiltrædelsesakten af 2011. |
| --- | --- |

(8)

For så vidt angår Cypern, Bulgarien, Rumænien og Kroatien udgør denne forordning en retsakt, der bygger på, eller som på anden måde har tilknytning til, Schengenreglerne, jf. henholdsvis artikel 3, stk. 1, i tiltrædelsesakten af 2003, artikel 4, stk. 1, i tiltrædelsesakten af 2005 og artikel 4, stk. 1, i tiltrædelsesakten af 2011.

| (9) | For så vidt angår Island og Norge udgør denne forordning en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (6), der henhører under det område, som er nævnt i artikel 1, litra C, i Rådets afgørelse 1999/437/EF (7). |
| --- | --- |

(9)

For så vidt angår Island og Norge udgør denne forordning en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (6), der henhører under det område, som er nævnt i artikel 1, litra C, i Rådets afgørelse 1999/437/EF (7).

| (10) | For så vidt angår Schweiz udgør denne forordning en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (8), der henhører under det område, som er nævnt i artikel 1, litra C, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (9). |
| --- | --- |

(10)

For så vidt angår Schweiz udgør denne forordning en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (8), der henhører under det område, som er nævnt i artikel 1, litra C, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (9).

| (11) | For så vidt angår Liechtenstein udgør denne forordning en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (10), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra C, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EU (11). |
| --- | --- |

(11)

For så vidt angår Liechtenstein udgør denne forordning en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (10), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra C, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EU (11).

| (12) | Forordning (EU) 2021/954 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

(12)

Forordning (EU) 2021/954 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

| (13) | Målet for denne forordning, nemlig at lette rejser for tredjelandsstatsborgere, der lovligt opholder sig eller bor på medlemsstaternes område, under covid-19-pandemien ved at indføre en ramme for udstedelse, kontrol og accept af interoperable covid-19-certifikater om en persons covid-19-vaccination, test eller restitution, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af handlingens omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål. |
| --- | --- |

(13)

Målet for denne forordning, nemlig at lette rejser for tredjelandsstatsborgere, der lovligt opholder sig eller bor på medlemsstaternes område, under covid-19-pandemien ved at indføre en ramme for udstedelse, kontrol og accept af interoperable covid-19-certifikater om en persons covid-19-vaccination, test eller restitution, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af handlingens omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

| (14) | For at muliggøre dens øjeblikkelige og rettidige anvendelse for at sikre EU's digitale covidcertifikats kontinuitet bør denne forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. |
| --- | --- |

(14)

For at muliggøre dens øjeblikkelige og rettidige anvendelse for at sikre EU's digitale covidcertifikats kontinuitet bør denne forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

| (15) | Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og Det Europæiske Databeskyttelsesråd er blevet hørt i overensstemmelse med artikel 42, stk. 1 og 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 (12) og afgav en fælles udtalelse den 14. marts 2022 (13) — |
| --- | --- |

(15)

Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og Det Europæiske Databeskyttelsesråd er blevet hørt i overensstemmelse med artikel 42, stk. 1 og 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 (12) og afgav en fælles udtalelse den 14. marts 2022 (13) —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Artikel 3 i forordning (EU) 2021/954 affattes således:

»Artikel 3

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den finder anvendelse fra den 1. juli 2021, og så længe forordning (EU) 2021/953 finder anvendelse.«

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 29. juni 2022.

På Europa-Parlamentets vegne

R. METSOLA

Formand

På Rådets vegne

F. RIESTER

Formand

---

(1)  Europa-Parlamentets holdning af 23.6.2022 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 28.6.2022.

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/399 af 9. marts 2016 om en EU-kodeks for personers grænsepassage (Schengengrænsekodeks) (EUT L 77 af 23.3.2016, s. 1).

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/953 af 14. juni 2021 om en ramme for udstedelse, kontrol og accept af interoperable covid-19-vaccinations-, test- og restitutionscertifikater (EU's digitale covidcertifikat) for at lette fri bevægelighed under covid-19-pandemien (EUT L 211 af 15.6.2021, s. 1).

3

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/954 af 14. juni 2021 om en ramme for udstedelse, kontrol og accept af interoperable covid-19-vaccinations-, test- og restitutionscertifikater (EU's digitale covidcertifikat) for så vidt angår tredjelandsstatsborgere, der lovligt opholder sig eller bor på medlemsstaternes område under covid-19-pandemien (EUT L 211 af 15.6.2021, s. 24).

4

(5)  Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengen-reglerne (EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20).

5

(6)  
  EFT L 176 af 10.7.1999, s. 36.

6

(7)  Rådets afgørelse 1999/437/EF af 17. maj 1999 om visse gennemførelsesbestemmelser til den aftale, som Rådet for Den Europæiske Union har indgået med Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og den videre udvikling af Schengen-reglerne (EFT L 176 af 10.7.1999, s. 31).

7

(8)  
  EUT L 53 af 27.2.2008, s. 52.

8

(9)  Rådets afgørelse 2008/146/EF af 28. januar 2008 om indgåelse, på Det Europæiske Fællesskabs vegne, af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (EUT L 53 af 27.2.2008, s. 1).

9

(10)  
  EUT L 160 af 18.6.2011, s. 21.

10

(11)  Rådets afgørelse 2011/350/EU af 7. marts 2011 om indgåelse, på Den Europæiske Unions vegne, af protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, navnlig for så vidt angår afskaffelsen af kontrollen ved de indre grænser og personbevægelser (EUT L 160 af 18.6.2011, s. 19).

11

(12)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 af 23. oktober 2018 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af forordning (EF) nr. 45/2001 og afgørelse nr. 1247/2002/EF (EUT L 295 af 21.11.2018, s. 39).

12

(13)  Endnu ikke offentliggjort i EUT.

13

---

II Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

| 30.6.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 173/50 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 173/50

---

KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) 2022/1036

af 29. juni 2022

om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1429 for så vidt angår forlængelse af referenceperioden

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/1429 af 7. oktober 2020 om fastsættelse af foranstaltninger for at bidrage til et bæredygtigt jernbanemarked på baggrund af covid-19-udbruddet (1), særlig artikel 5, stk. 2, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Covid-19-pandemien har ført til en brat nedgang i jernbanetrafikken grundet et betydeligt fald i efterspørgslen og direkte foranstaltninger truffet af medlemsstaterne til at inddæmme pandemien. |
| --- | --- |

(1)

Covid-19-pandemien har ført til en brat nedgang i jernbanetrafikken grundet et betydeligt fald i efterspørgslen og direkte foranstaltninger truffet af medlemsstaterne til at inddæmme pandemien.

| (2) | Disse omstændigheder ligger uden for jernbaneselskabernes kontrol, og disse virksomheder har haft betydelige likviditetsproblemer og store tab og risikerer i nogle tilfælde at blive insolvente. |
| --- | --- |

(2)

Disse omstændigheder ligger uden for jernbaneselskabernes kontrol, og disse virksomheder har haft betydelige likviditetsproblemer og store tab og risikerer i nogle tilfælde at blive insolvente.

| (3) | For at afbøde de negative økonomiske virkninger af covid-19-udbruddet og støtte jernbanevirksomhederne giver forordning (EU) 2020/1429 medlemsstaterne mulighed for at give infrastrukturforvalterne tilladelse til at nedsætte, give afkald på eller udsætte betalingen af afgifter for adgang til jernbaneinfrastrukturen. Denne mulighed var blevet indrømmet for en begrænset referenceperiode, der senest blev forlænget indtil 30. juni 2022 ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/312 (2). |
| --- | --- |

(3)

For at afbøde de negative økonomiske virkninger af covid-19-udbruddet og støtte jernbanevirksomhederne giver forordning (EU) 2020/1429 medlemsstaterne mulighed for at give infrastrukturforvalterne tilladelse til at nedsætte, give afkald på eller udsætte betalingen af afgifter for adgang til jernbaneinfrastrukturen. Denne mulighed var blevet indrømmet for en begrænset referenceperiode, der senest blev forlænget indtil 30. juni 2022 ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/312 (2).

| (4) | Begrænsninger af mobiliteten i løbet af pandemien havde betydelige virkninger på brugen af personbefordring med jernbane. Jernbanegodstransporten blev også påvirket i en knap så udstrakt grad. Det fremgår af de data, som jernbaneinfrastrukturforvalterne i EU har fremlagt, at pandemien ramte passagertrafiksegmentet hårdest. Det hårdest påvirkede segment var segmentet for kommerciel passagertransport, hvor udbuddet blev væsentligt reduceret i alle medlemsstater og stadig ikke er nået tilbage til 2019-niveauerne. |
| --- | --- |

(4)

Begrænsninger af mobiliteten i løbet af pandemien havde betydelige virkninger på brugen af personbefordring med jernbane. Jernbanegodstransporten blev også påvirket i en knap så udstrakt grad. Det fremgår af de data, som jernbaneinfrastrukturforvalterne i EU har fremlagt, at pandemien ramte passagertrafiksegmentet hårdest. Det hårdest påvirkede segment var segmentet for kommerciel passagertransport, hvor udbuddet blev væsentligt reduceret i alle medlemsstater og stadig ikke er nået tilbage til 2019-niveauerne.

| (5) | Der er sket en genopretning af antallet af godstog, der kører på nettet, hvor 2021-niveauerne kun var 0,1 % lavere sammenlignet med 2019. Antallet af passagertog, der var omfattet af forpligtelser til offentlig tjeneste (»PSO«), og som kørte på nettet i 2021, var 2 % højere end i 2019, mens det i 2020 var 5,1 % lavere sammenlignet med 2019. Da antallet af passagerer hverken i 2020 eller 2021 nåede op på to tredjedele af antallet af passagerer, der rejste i 2019, blev den reducerede virkning af pandemien og den efterfølgende genopretning dog formodentlig hjulpet af den fortsatte finansielle støtte fra de kompetente myndigheder i henhold til kontrakter om offentlig serviceforpligtelse. Faktisk var antallet af kommercielle passagertog i 2021 stadig 18,2 % lavere sammenlignet med antallet i 2019. I 2020 var det 22,9 % lavere sammenlignet med 2019. Der var således ikke tegn på nogen betydelig genopretning. |
| --- | --- |

(5)

Der er sket en genopretning af antallet af godstog, der kører på nettet, hvor 2021-niveauerne kun var 0,1 % lavere sammenlignet med 2019. Antallet af passagertog, der var omfattet af forpligtelser til offentlig tjeneste (»PSO«), og som kørte på nettet i 2021, var 2 % højere end i 2019, mens det i 2020 var 5,1 % lavere sammenlignet med 2019. Da antallet af passagerer hverken i 2020 eller 2021 nåede op på to tredjedele af antallet af passagerer, der rejste i 2019, blev den reducerede virkning af pandemien og den efterfølgende genopretning dog formodentlig hjulpet af den fortsatte finansielle støtte fra de kompetente myndigheder i henhold til kontrakter om offentlig serviceforpligtelse. Faktisk var antallet af kommercielle passagertog i 2021 stadig 18,2 % lavere sammenlignet med antallet i 2019. I 2020 var det 22,9 % lavere sammenlignet med 2019. Der var således ikke tegn på nogen betydelig genopretning.

| (6) | Lignende tendenser kan observeres, når trafikken udtrykkes i tog-km. Antallet af tog-km tilbagelagt af godstog, der kørte på nettet, viste tegn på genopretning og var kun 0,5 % lavere i 2021 sammenlignet med 2019. PSO-passagertjenesterne udtrykt i tog-km var 1,1 % højere i 2021 sammenlignet med 2019. I 2021 lå den kommercielle passagertransport udtrykt i tog-km imidlertid fortsat 18,7 % under 2019-niveauerne, hvilket er en lille forbedring, når der sammenlignes med 2020. |
| --- | --- |

(6)

Lignende tendenser kan observeres, når trafikken udtrykkes i tog-km. Antallet af tog-km tilbagelagt af godstog, der kørte på nettet, viste tegn på genopretning og var kun 0,5 % lavere i 2021 sammenlignet med 2019. PSO-passagertjenesterne udtrykt i tog-km var 1,1 % højere i 2021 sammenlignet med 2019. I 2021 lå den kommercielle passagertransport udtrykt i tog-km imidlertid fortsat 18,7 % under 2019-niveauerne, hvilket er en lille forbedring, når der sammenlignes med 2020.

| (7) | Det er derfor indlysende, at der er en vedvarende nedgang i jernbanetrafikkens omfang som følge af covid-19-pandemiens indvirkning på passagersegmentet, hvilket i 2018 udgjorde næsten 80 % af al trafik udtrykt i tog-km. |
| --- | --- |

(7)

Det er derfor indlysende, at der er en vedvarende nedgang i jernbanetrafikkens omfang som følge af covid-19-pandemiens indvirkning på passagersegmentet, hvilket i 2018 udgjorde næsten 80 % af al trafik udtrykt i tog-km.

| (8) | Data fra Verdenssundhedsorganisationen viser, at antallet af dagligt registrerede tilfælde af covid-19 i Europa steg kraftigt i begyndelsen af 2022 til et niveau, der aldrig tidligere var nået under pandemien. Derudover er antallet af dagligt registrerede tilfælde stadig meget højt. |
| --- | --- |

(8)

Data fra Verdenssundhedsorganisationen viser, at antallet af dagligt registrerede tilfælde af covid-19 i Europa steg kraftigt i begyndelsen af 2022 til et niveau, der aldrig tidligere var nået under pandemien. Derudover er antallet af dagligt registrerede tilfælde stadig meget højt.

| (9) | Det er sandsynligt, at den vedvarende negative indvirkning på jernbanetrafikken og jernbanevirksomhedernes vanskelige finansielle situation vil vare ved indtil udgangen af 2022. |
| --- | --- |

(9)

Det er sandsynligt, at den vedvarende negative indvirkning på jernbanetrafikken og jernbanevirksomhedernes vanskelige finansielle situation vil vare ved indtil udgangen af 2022.

| (10) | Det er derfor nødvendigt at forlænge den referenceperiode, der er fastsat i artikel 1 i forordning (EU) 2020/1429, indtil den 31. december 2022. |
| --- | --- |

(10)

Det er derfor nødvendigt at forlænge den referenceperiode, der er fastsat i artikel 1 i forordning (EU) 2020/1429, indtil den 31. december 2022.

| (11) | Hvis Europa-Parlamentet og Rådet gransker nærværende forordning i hele den indsigelsesperiode, der er fastsat i artikel 6, stk. 6, i forordning (EU) 2020/1429, vil nærværende forordning først træde i kraft efter udløbet af den referenceperiode, der i øjeblikket er fastsat i artikel 1 i forordning (EU) 2020/1429. For at undgå retsusikkerhed bør nærværende forordning vedtages efter hasteproceduren i artikel 7 i forordning (EU) 2020/1429, og den bør grundet sagens hastende karakter træde i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende — |
| --- | --- |

(11)

Hvis Europa-Parlamentet og Rådet gransker nærværende forordning i hele den indsigelsesperiode, der er fastsat i artikel 6, stk. 6, i forordning (EU) 2020/1429, vil nærværende forordning først træde i kraft efter udløbet af den referenceperiode, der i øjeblikket er fastsat i artikel 1 i forordning (EU) 2020/1429. For at undgå retsusikkerhed bør nærværende forordning vedtages efter hasteproceduren i artikel 7 i forordning (EU) 2020/1429, og den bør grundet sagens hastende karakter træde i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Artikel 1 i forordning (EU) 2020/1429 affattes således:

»Artikel 1

Denne forordning fastsætter midlertidige regler for opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur, jf. kapitel IV i direktiv 2012/34/EU. Den finder anvendelse på infrastruktur, der anvendes til indenlandsk og international jernbanetransport, som er omfattet af nævnte direktiv, i perioden fra den 1. marts 2020 til den 31. december 2022 (»referenceperioden«).«

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 29. juni 2022.

På Kommissionens vegne

Ursula VON DER LEYEN

Formand

---

(1)  
  EUT L 333 af 12.10.2020, s. 1.

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2022/312 af 24. februar 2022 om ændring af forordning (EU) 2020/1429 for så vidt angår varigheden af referenceperioden for anvendelsen af midlertidige foranstaltninger vedrørende opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur (EUT L 55 af 28.2.2022, s. 1).

2

---

| 30.6.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 173/52 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 173/52

---

KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) 2022/1037

af 29. juni 2022

om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 og af bilaget til Kommissionens forordning (EU) nr. 231/2012 for så vidt angår anvendelsen af glycolipider som konserveringsmiddel i drikkevarer

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 af 16. december 2008 om fødevaretilsætningsstoffer (1), særlig artikel 10, stk. 3, og artikel 14,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1331/2008 af 16. december 2008 om en fælles godkendelsesprocedure for fødevaretilsætningsstoffer, fødevareenzymer og fødevarearomaer (2), særlig artikel 7, stk. 5, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Bilag II til forordning (EF) nr. 1333/2008 indeholder en EU-liste over fødevaretilsætningsstoffer, der er godkendt til anvendelse i fødevarer, og deres anvendelsesbetingelser. |
| --- | --- |

(1)

Bilag II til forordning (EF) nr. 1333/2008 indeholder en EU-liste over fødevaretilsætningsstoffer, der er godkendt til anvendelse i fødevarer, og deres anvendelsesbetingelser.

| (2) | Ved bilaget til Kommissionens forordning (EU) nr. 231/2012 (3) er der fastsat specifikationer for fødevaretilsætningsstoffer, der er opført i bilag II og III til forordning (EF) nr. 1333/2008. |
| --- | --- |

(2)

Ved bilaget til Kommissionens forordning (EU) nr. 231/2012 (3) er der fastsat specifikationer for fødevaretilsætningsstoffer, der er opført i bilag II og III til forordning (EF) nr. 1333/2008.

| (3) | EU-listen over fødevaretilsætningsstoffer og specifikationerne for fødevaretilsætningsstoffer kan opdateres efter den fælles procedure, jf. artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1331/2008, enten på Kommissionens initiativ eller på grundlag af en ansøgning fra en medlemsstat eller en interesseret part. |
| --- | --- |

(3)

EU-listen over fødevaretilsætningsstoffer og specifikationerne for fødevaretilsætningsstoffer kan opdateres efter den fælles procedure, jf. artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1331/2008, enten på Kommissionens initiativ eller på grundlag af en ansøgning fra en medlemsstat eller en interesseret part.

| (4) | I december 2019 blev der indgivet en ansøgning til Kommissionen om tilladelse til at anvende glycolipider som konserveringsmiddel i aromatiserede drikkevarer, visse andre produkter i kategori 14.1 »ikke-alkoholholdige drikkevarer« og alkoholfrit øl og maltbaserede drikkevarer. |
| --- | --- |

(4)

I december 2019 blev der indgivet en ansøgning til Kommissionen om tilladelse til at anvende glycolipider som konserveringsmiddel i aromatiserede drikkevarer, visse andre produkter i kategori 14.1 »ikke-alkoholholdige drikkevarer« og alkoholfrit øl og maltbaserede drikkevarer.

| (5) | Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (»autoriteten«) evaluerede sikkerheden ved den foreslåede anvendelse af glycolipider som fødevaretilsætningsstof. I autoritetens udtalelse af 4. maj 2021 (4) blev der fastsat et acceptabelt dagligt indtag (»ADI«) på 10 mg/kg kropsvægt pr. dag. Autoriteten bemærkede, at det højeste skøn over eksponeringen af 3,1 mg/kg legemsvægt pr. dag i småbørn ligger inden for den fastsatte ADI, og konkluderede, at eksponeringen for glycolipider ikke giver anledning til sikkerhedsmæssige betænkeligheder ved de anvendelser og anvendelsesniveauer, som ansøgeren har foreslået. |
| --- | --- |

(5)

Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (»autoriteten«) evaluerede sikkerheden ved den foreslåede anvendelse af glycolipider som fødevaretilsætningsstof. I autoritetens udtalelse af 4. maj 2021 (4) blev der fastsat et acceptabelt dagligt indtag (»ADI«) på 10 mg/kg kropsvægt pr. dag. Autoriteten bemærkede, at det højeste skøn over eksponeringen af 3,1 mg/kg legemsvægt pr. dag i småbørn ligger inden for den fastsatte ADI, og konkluderede, at eksponeringen for glycolipider ikke giver anledning til sikkerhedsmæssige betænkeligheder ved de anvendelser og anvendelsesniveauer, som ansøgeren har foreslået.

| (6) | Glycolipider fremstilles i en gæringsproces af svampen Dacryopinax spathularia. Når glycolipider anvendes som konserveringsmiddel, forlænger de drikkevarernes holdbarhed ved at beskytte dem mod ødelæggelse forårsaget af mikroorganismer og hæmmer væksten af patogene mikroorganismer. Glycolipider er aktive mod gærsvampe, skimmelsvampe og gram-positive bakterier og kan fungere som et alternativ til andre konserveringsmidler, der i øjeblikket er tilladt i drikkevarer. |
| --- | --- |

(6)

Glycolipider fremstilles i en gæringsproces af svampen Dacryopinax spathularia. Når glycolipider anvendes som konserveringsmiddel, forlænger de drikkevarernes holdbarhed ved at beskytte dem mod ødelæggelse forårsaget af mikroorganismer og hæmmer væksten af patogene mikroorganismer. Glycolipider er aktive mod gærsvampe, skimmelsvampe og gram-positive bakterier og kan fungere som et alternativ til andre konserveringsmidler, der i øjeblikket er tilladt i drikkevarer.

| (7) | Det bør derfor tillades at anvende glycolipider som konserveringsmiddel i de drikkevarer, der er omfattet af ansøgningen, og tilsætningsstoffet bør tildeles E-nummeret E 246. |
| --- | --- |

(7)

Det bør derfor tillades at anvende glycolipider som konserveringsmiddel i de drikkevarer, der er omfattet af ansøgningen, og tilsætningsstoffet bør tildeles E-nummeret E 246.

| (8) | Specifikationerne for glycolipider (E 246) bør indarbejdes i bilaget til forordning (EU) nr. 231/2012, da dette tilsætningsstof opføres på EU-listen over fødevaretilsætningsstoffer i bilag II til forordning (EF) nr. 1333/2008 for første gang. |
| --- | --- |

(8)

Specifikationerne for glycolipider (E 246) bør indarbejdes i bilaget til forordning (EU) nr. 231/2012, da dette tilsætningsstof opføres på EU-listen over fødevaretilsætningsstoffer i bilag II til forordning (EF) nr. 1333/2008 for første gang.

| (9) | Forordning (EF) nr. 1333/2008 og (EU) nr. 231/2012 bør derfor ændres. |
| --- | --- |

(9)

Forordning (EF) nr. 1333/2008 og (EU) nr. 231/2012 bør derfor ændres.

| (10) | Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder — |
| --- | --- |

(10)

Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Bilag II til forordning (EF) nr. 1333/2008 ændres som angivet i bilag I til nærværende forordning.

Artikel 2

Bilaget til forordning (EU) nr. 231/2012 ændres som angivet i bilag II til nærværende forordning.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 29. juni 2022.

På Kommissionens vegne

Ursula VON DER LEYEN

Formand

---

(1)  
  EUT L 354 af 31.12.2008, s. 16.

1

(2)  
  EUT L 354 af 31.12.2008, s. 1.

2

(3)  Kommissionens forordning (EU) nr. 231/2012 af 9. marts 2012 om specifikationer for fødevaretilsætningsstoffer opført i bilag II og III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 (EUT L 83 af 22.3.2012, s. 1).

3

(4)  
  EFSA Journal 2021:19(6):6609.

4

EFSA Journal

---

BILAG I

I bilag II til forordning (EF) nr. 1333/2008 foretages følgende ændringer:

| a) | I del B, punkt 3, »Andre tilsætningsstoffer end farvestoffer og sødestoffer«, indsættes følgende række efter rækken vedrørende fødevaretilsætningsstoffet E 243:






  »E 246 | Glycolipider« |
| --- | --- | --- |

a)

I del B, punkt 3, »Andre tilsætningsstoffer end farvestoffer og sødestoffer«, indsættes følgende række efter rækken vedrørende fødevaretilsætningsstoffet E 243:

»E 246

Glycolipider«

| b) | I del E foretages følgende ændringer:






  1. | I kategori 14.1.4 (Aromatiserede drikkevarer) indsættes rækken vedrørende E 246 (Glycolipider) efter rækken vedrørende E 242: | »E 246 | Glycolipider | 50 | | Bortset fra drikkevarer på basis af mejeriprodukter« |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

b)

I del E foretages følgende ændringer:

1.

I kategori 14.1.4 (Aromatiserede drikkevarer) indsættes rækken vedrørende E 246 (Glycolipider) efter rækken vedrørende E 242:

»E 246

Glycolipider

50

Bortset fra drikkevarer på basis af mejeriprodukter«

| 2. | I kategori 14.1.5.2 (Andre varer) indsættes rækken vedrørende E 246 (Glycolipider) efter rækken vedrørende E 242: | »E 246 | Glycolipider | 20 | (93) | Kun til flydende tekoncentrater samt flydende frugt- og urtete-koncentrater« |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

2.

I kategori 14.1.5.2 (Andre varer) indsættes rækken vedrørende E 246 (Glycolipider) efter rækken vedrørende E 242:

»E 246

Glycolipider

20

(93)

Kun til flydende tekoncentrater samt flydende frugt- og urtete-koncentrater«

| 3. | I kategori 14.2.1 (Øl og maltbaserede drikkevarer) indsættes rækken vedrørende E 246 (Glycolipider) efter rækken vedrørende E 220-228: | »E 246 | Glycolipider | 50 | | Kun til alkoholfrit øl og maltbaserede drikkevarer« |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

3.

I kategori 14.2.1 (Øl og maltbaserede drikkevarer) indsættes rækken vedrørende E 246 (Glycolipider) efter rækken vedrørende E 220-228:

»E 246

Glycolipider

50

Kun til alkoholfrit øl og maltbaserede drikkevarer«

---

BILAG II

I bilaget til forordning (EU) nr. 231/2012 indsættes følgende nye række efter rækken vedrørende fødevaretilsætningsstoffet E 243:

| »E 246 GLYCOLIPIDER |
| --- |
| Synonymer | |
| Definition | De naturligt forekommende glycolipider fremstilles ved en fermenteringsproces med anvendelse af den vilde stamme MUCL 53181 af svampen Dacryopinax spathularia (spiselig sød osmanthus-øresvamp). Glucose anvendes som kulstofkilde. Den opløsningsmiddelfrie downstream-proces omfatter filtrering og mikrofiltrering for at fjerne mikrobielle celler, udfældning og vask med »buffered« vand for at rense. Produktet pasteuriseres og spraytørres. Fremstillingsprocessen ændrer ikke glycolipiderne kemisk og heller ikke deres naturlige sammensætning. |
| CAS-nummer | 2205009-17-0 |
| Kemisk navn | Glycolipider fra Dacryopinax spathularia |
| Indhold | Ikke under 93 % samlet indhold af glycolipid efter tørring. |
| Beskrivelse | Beige til lysebrunt pulver, svag karakteristisk lugt |
| Identifikation | |
| Opløselighed | Opfylder kravene (10 g/l i vand) |
| pH | Mellem 5,0 og 7,0 (10 g/l i vand) |
| Turbiditet | Ikke over 28 NTU (10 g/l i vand) |
| Renhed | |
| Vandindhold | Ikke over 5 % (Karl Fischer-metoden) |
| Proteinindhold | Ikke over 3 % (N × 6,25) |
| Fedt | Ikke over 2 % (gravimetrisk) |
| Natrium | Ikke over 3,3 % |
| Arsen | Ikke over 1 mg/kg |
| Bly | Ikke over 0,7 mg/kg |
| Cadmium | Ikke over 0,1 mg/kg |
| Kviksølv | Ikke over 0,1 mg/kg |
| Nikkel | Ikke over 2 mg/kg |
| Mikrobiologiske kriterier | |
| Aerobe bakterier i alt: | Ikke over 100 kolonier pr. gram |
| Gær- og skimmelsvampe | Ikke over 10 kolonier pr. gram |
| Colibakterier | Ikke over 3 MPN pr. gram |
| Salmonella spp. | Ingen i 25 g« |

»E 246 GLYCOLIPIDER

Synonymer

Definition

De naturligt forekommende glycolipider fremstilles ved en fermenteringsproces med anvendelse af den vilde stamme MUCL 53181 af svampen Dacryopinax spathularia (spiselig sød osmanthus-øresvamp). Glucose anvendes som kulstofkilde. Den opløsningsmiddelfrie downstream-proces omfatter filtrering og mikrofiltrering for at fjerne mikrobielle celler, udfældning og vask med »buffered« vand for at rense. Produktet pasteuriseres og spraytørres. Fremstillingsprocessen ændrer ikke glycolipiderne kemisk og heller ikke deres naturlige sammensætning.

CAS-nummer

2205009-17-0

Kemisk navn

Glycolipider fra Dacryopinax spathularia

Indhold

Ikke under 93 % samlet indhold af glycolipid efter tørring.

Beskrivelse

Beige til lysebrunt pulver, svag karakteristisk lugt

Identifikation

Opløselighed

Opfylder kravene (10 g/l i vand)

pH

Mellem 5,0 og 7,0 (10 g/l i vand)

Turbiditet

Ikke over 28 NTU (10 g/l i vand)

Renhed

Vandindhold

Ikke over 5 % (Karl Fischer-metoden)

Proteinindhold

Ikke over 3 % (N × 6,25)

Fedt

Ikke over 2 % (gravimetrisk)

Natrium

Ikke over 3,3 %

Arsen

Ikke over 1 mg/kg

Bly

Ikke over 0,7 mg/kg

Cadmium

Ikke over 0,1 mg/kg

Kviksølv

Ikke over 0,1 mg/kg

Nikkel

Ikke over 2 mg/kg

Mikrobiologiske kriterier

Aerobe bakterier i alt:

Ikke over 100 kolonier pr. gram

Gær- og skimmelsvampe

Ikke over 10 kolonier pr. gram

Colibakterier

Ikke over 3 MPN pr. gram

Salmonella spp.

Ingen i 25 g«

---

| 30.6.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 173/56 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 173/56

---

KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) 2022/1038

af 29. juni 2022

om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 for så vidt angår anvendelse af polyvinylpyrrolidon (E1201) i fødevarer til særlige medicinske formål, i tabletform, herunder drageret

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 af 16. december 2008 om fødevaretilsætningsstoffer (1), særlig artikel 10, stk. 3,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1331/2008 af 16. december 2008 om en fælles godkendelsesprocedure for fødevaretilsætningsstoffer, fødevareenzymer og fødevarearomaer (2), særlig artikel 7, stk. 5, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Bilag II til forordning (EF) nr. 1333/2008 indeholder en EU-liste over fødevaretilsætningsstoffer, der er godkendt til anvendelse i fødevarer, og deres anvendelsesbetingelser. |
| --- | --- |

(1)

Bilag II til forordning (EF) nr. 1333/2008 indeholder en EU-liste over fødevaretilsætningsstoffer, der er godkendt til anvendelse i fødevarer, og deres anvendelsesbetingelser.

| (2) | Denne liste kan opdateres i overensstemmelse med den fælles procedure, jf. artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1331/2008, enten på Kommissionens initiativ eller som følge af en ansøgning. |
| --- | --- |

(2)

Denne liste kan opdateres i overensstemmelse med den fælles procedure, jf. artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1331/2008, enten på Kommissionens initiativ eller som følge af en ansøgning.

| (3) | I overensstemmelse med bilag II til forordning (EF) nr. 1333/2008 er polyvinylpyrrolidon (E1201) godkendt til anvendelse som fødevaretilsætningsstof i sødestoffer til bordbrug i tabletform og i kosttilskud i fast form, undtagen kosttilskud til spædbørn og småbørn. |
| --- | --- |

(3)

I overensstemmelse med bilag II til forordning (EF) nr. 1333/2008 er polyvinylpyrrolidon (E1201) godkendt til anvendelse som fødevaretilsætningsstof i sødestoffer til bordbrug i tabletform og i kosttilskud i fast form, undtagen kosttilskud til spædbørn og småbørn.

| (4) | Den 29. oktober 2018 blev der indgivet en ansøgning om godkendelse af anvendelsen af polyvinylpyrrolidon (E1201) som fødevaretilsætningsstof i fødevarer til særlige medicinske formål i tabletform, herunder drageret, som tabletbindemiddel. Ansøgningen blev også gjort tilgængelig for medlemsstaterne, jf. artikel 4, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1331/2008. |
| --- | --- |

(4)

Den 29. oktober 2018 blev der indgivet en ansøgning om godkendelse af anvendelsen af polyvinylpyrrolidon (E1201) som fødevaretilsætningsstof i fødevarer til særlige medicinske formål i tabletform, herunder drageret, som tabletbindemiddel. Ansøgningen blev også gjort tilgængelig for medlemsstaterne, jf. artikel 4, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1331/2008.

| (5) | Polyvinylpyrrolidon (E1201) blev evalueret af Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler i 1990 (3). I sin videnskabelige udtalelse af 1. juli 2020 (4) genevaluerede Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (»autoriteten«) sikkerheden ved polyvinylpyrrolidon (E1201) som fødevaretilsætningsstof og overvejede en udvidelse af dets anvendelse i fødevarer til at omfatte særlige medicinske formål i tabletform, herunder drageret. I udtalelsen konkluderede autoriteten, at en sådan udvidelse af anvendelsen ved det foreslåede maksimalt tilladte niveau og anbefalede forbrugsniveau ikke forventes at give anledning til sikkerhedsmæssige betænkeligheder. |
| --- | --- |

(5)

Polyvinylpyrrolidon (E1201) blev evalueret af Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler i 1990 (3). I sin videnskabelige udtalelse af 1. juli 2020 (4) genevaluerede Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (»autoriteten«) sikkerheden ved polyvinylpyrrolidon (E1201) som fødevaretilsætningsstof og overvejede en udvidelse af dets anvendelse i fødevarer til at omfatte særlige medicinske formål i tabletform, herunder drageret. I udtalelsen konkluderede autoriteten, at en sådan udvidelse af anvendelsen ved det foreslåede maksimalt tilladte niveau og anbefalede forbrugsniveau ikke forventes at give anledning til sikkerhedsmæssige betænkeligheder.

| (6) | Der er et teknologisk behov for at tilsætte polyvinylpyrrolidon (E1201) under fremstillingen af tabletterne til særlige medicinske formål for at binde ingredienserne kraftigt sammen, sikre deres sammenhæng og bremse deres opløsning. Det bør derfor tillades at anvende dette tilsætningsstof som stabilisator af fødevarer til særlige medicinske formål i tabletform, herunder drageret. |
| --- | --- |

(6)

Der er et teknologisk behov for at tilsætte polyvinylpyrrolidon (E1201) under fremstillingen af tabletterne til særlige medicinske formål for at binde ingredienserne kraftigt sammen, sikre deres sammenhæng og bremse deres opløsning. Det bør derfor tillades at anvende dette tilsætningsstof som stabilisator af fødevarer til særlige medicinske formål i tabletform, herunder drageret.

| (7) | Godkendelsen af anvendelsen af polyvinylpyrrolidon (E1201) som fødevaretilsætningsstof i kategori 13.2 »Diætpræparater til særlige medicinske formål som defineret i direktiv 1999/21/EF (undtagen produkter i fødevarekategori 13.1.5)« i bilag II, del E, til forordning (EF) nr. 1333/2008 indebærer ikke klassificering af et produkt, der er forarbejdet med det pågældende fødevaretilsætningsstof, som en fødevare til særlige medicinske formål i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 609/2013 (5). |
| --- | --- |

(7)

Godkendelsen af anvendelsen af polyvinylpyrrolidon (E1201) som fødevaretilsætningsstof i kategori 13.2 »Diætpræparater til særlige medicinske formål som defineret i direktiv 1999/21/EF (undtagen produkter i fødevarekategori 13.1.5)« i bilag II, del E, til forordning (EF) nr. 1333/2008 indebærer ikke klassificering af et produkt, der er forarbejdet med det pågældende fødevaretilsætningsstof, som en fødevare til særlige medicinske formål i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 609/2013 (5).

| (8) | Forordning (EF) nr. 1333/2008 bør derfor ændres. |
| --- | --- |

(8)

Forordning (EF) nr. 1333/2008 bør derfor ændres.

| (9) | Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder — |
| --- | --- |

(9)

Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

I bilag II, del E, til forordning (EF) nr. 1333/2008 indsættes følgende i fødevarekategori 13.2 »Diætpræparater til særlige medicinske formål som defineret i direktiv 1999/21/EF (undtagen produkter i fødevarekategori 13.1.5)«:

| | »E1201 | Polyvinylpyrrolidon | quantum satis | | kun i tabletform, herunder drageret« |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

»E1201

Polyvinylpyrrolidon

quantum satis

kun i tabletform, herunder drageret«

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 29. juni 2022.

På Kommissionens vegne

Ursula VON DER LEYEN

Formand

---

(1)  
  EUT L 354 af 31.12.2008, s. 16.

1

(2)  
  EUT L 354 af 31.12.2008, s. 1.

2

(3)  Report of the Scientific Committee for Food, twenty-sixth series. Report EUR 13 913.

3

(4)  
  EFSA Journal 2020;18(8):6215.

4

EFSA Journal 2020

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 609/2013 af 12. juni 2013 om fødevarer bestemt til spædbørn og småbørn, fødevarer til særlige medicinske formål og kosterstatning til vægtkontrol og om ophævelse af Rådets direktiv 92/52/EØF, Kommissionens direktiv 96/8/EF, 1999/21/EF, 2006/125/EF og 2006/141/EF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/39/EF og Kommissionens forordning (EF) nr. 41/2009 og (EF) nr. 953/2009 (EUT L 181 af 29.6.2013, s. 35).

5

---

| 30.6.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 173/58 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 173/58

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2022/1039

af 29. juni 2022

om regler for anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 978/2012 for så vidt angår suspensionen for 2023 af visse toldpræferencer for visse GSP-begunstigede lande

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 978/2012 af 25. oktober 2012 om anvendelse af et arrangement med generelle toldpræferencer og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 732/2008 (1), særlig artikel 8, stk. 3,

efter høring af Udvalget for Generelle Præferencer, jf. artikel 39 i forordning (EU) nr. 978/2012, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I henhold til artikel 8, stk. 1, i forordning (EU) nr. 978/2012 suspenderes toldpræferencerne i den generelle ordning under den generelle toldpræferenceordning (»GSP«) for varer i et GSP-afsnit med oprindelse i et GSP-begunstiget land, når den gennemsnitlige værdi af EU's import af sådanne varer fra dette GSP-begunstigede land i tre på hinanden følgende år har oversteget de maksimale grænser, der er opført i bilag VI til nævnte forordning. |
| --- | --- |

(1)

I henhold til artikel 8, stk. 1, i forordning (EU) nr. 978/2012 suspenderes toldpræferencerne i den generelle ordning under den generelle toldpræferenceordning (»GSP«) for varer i et GSP-afsnit med oprindelse i et GSP-begunstiget land, når den gennemsnitlige værdi af EU's import af sådanne varer fra dette GSP-begunstigede land i tre på hinanden følgende år har oversteget de maksimale grænser, der er opført i bilag VI til nævnte forordning.

| (2) | I overensstemmelse med artikel 8, stk. 2, i forordning (EU) nr. 978/2012 og på grundlag af handelsstatistik for kalenderårene 2015-2017 er der i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/249 (2) opstillet en liste over vareafsnit, for hvilke toldpræferencerne er suspenderet fra den 1. januar 2020 til den 31. december 2022. |
| --- | --- |

(2)

I overensstemmelse med artikel 8, stk. 2, i forordning (EU) nr. 978/2012 og på grundlag af handelsstatistik for kalenderårene 2015-2017 er der i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/249 (2) opstillet en liste over vareafsnit, for hvilke toldpræferencerne er suspenderet fra den 1. januar 2020 til den 31. december 2022.

| (3) | I henhold til artikel 8, stk. 3, i forordning (EU) nr. 978/2012 skal Kommissionen hvert tredje år revidere listen og vedtage en gennemførelsesretsakt med henblik på at suspendere eller genindføre toldpræferencerne. |
| --- | --- |

(3)

I henhold til artikel 8, stk. 3, i forordning (EU) nr. 978/2012 skal Kommissionen hvert tredje år revidere listen og vedtage en gennemførelsesretsakt med henblik på at suspendere eller genindføre toldpræferencerne.

| (4) | Da forordning (EU) nr. 978/2012 udløber den 31. december 2023, bør den reviderede liste finde anvendelse i et år fra den 1. januar 2023. Listen bygger på handelsstatistikker for kalenderårene 2018-2020, som de foreligger den 1. september 2021, og tager højde for import fra GSP-begunstigede lande opført i bilag II til forordning (EU) nr. 978/2012 som gældende på denne dato. Dog tages der ikke hensyn til værdien af import fra GSP-begunstigede lande, som fra den 1. januar 2023 ikke længere er omfattet af toldpræferencerne i henhold til artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 978/2012 — |
| --- | --- |

(4)

Da forordning (EU) nr. 978/2012 udløber den 31. december 2023, bør den reviderede liste finde anvendelse i et år fra den 1. januar 2023. Listen bygger på handelsstatistikker for kalenderårene 2018-2020, som de foreligger den 1. september 2021, og tager højde for import fra GSP-begunstigede lande opført i bilag II til forordning (EU) nr. 978/2012 som gældende på denne dato. Dog tages der ikke hensyn til værdien af import fra GSP-begunstigede lande, som fra den 1. januar 2023 ikke længere er omfattet af toldpræferencerne i henhold til artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 978/2012 —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Bilaget til denne forordning indeholder listen over de varer i GSP-afsnit, for hvilke toldpræferencerne i artikel 7 i forordning (EU) nr. 978/2012 er suspenderet for de berørte GSP-begunstigede lande.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den finder anvendelse fra den 1. januar 2023 til den 31. december 2023.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 29. juni 2022.

På Kommissionens vegne

Ursula VON DER LEYEN

Formand

---

(1)  
  EUT L 303 af 31.10.2012, s. 1.

1

(2)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/249 af 12. februar 2019 om suspension af toldpræferencerne for visse GSP-begunstigede lande med hensyn til visse GSP-afsnit i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 978/2012 om anvendelse af et arrangement med generelle toldpræferencer (EUT L 42 af 13.2.2019, s. 6).

2

---

BILAG

Listen over GSP-afsnit, for hvilke toldpræferencerne i artikel 7 i forordning (EU) nr. 978/2012 er suspenderet for de berørte GSP-begunstigede lande:

| Kolonne A: landets navn

  Kolonne B: GSP-afsnit (artikel 2, litra j), i GSP-forordningen)

  Kolonne C: Beskrivelse |
| --- |
| A | B | C |
| Indien | S-6a | Uorganiske og organiske kemikalier |
| S-7a | Plast og varer deraf |
| S-8b | Varer af læder; pelsskind og kunstigt pelsskind |
| S-11a | Tekstilvarer |
| S-13 | Varer af sten, gips, cement, asbest, glimmer og lignende materialer; keramiske produkter; glas og glasvarer |
| S-14 | Perler og ædle metaller |
| S-15a | Jern, stål og varer af jern og stål |
| S-15b | Uædle metaller (undtagen jern og stål) og varer deraf (undtagen jern og stål) |
| S-16 | Maskiner og apparater samt mekaniske redskaber; elektriske maskiner og apparater, elektrisk materiel samt dele dertil; |
| S-17a | Lokomotiver, vogne og andet materiel til jernbaner og sporveje |
| Indonesien | S-1a | Levende dyr og produkter af dyr undtagen fisk |
| S-3 | Animalske og vegetabilske fedtstoffer og olier og voks |
| S-5 | Mineralske produkter |
| S-9a | Træ og varer deraf; trækul |
| Kenya | S-2a | Levende planter og blomsterdyrkning |

Kolonne A: landets navn

Kolonne B: GSP-afsnit (artikel 2, litra j), i GSP-forordningen)

Kolonne C: Beskrivelse

A

B

C

Indien

S-6a

Uorganiske og organiske kemikalier

S-7a

Plast og varer deraf

S-8b

Varer af læder; pelsskind og kunstigt pelsskind

S-11a

Tekstilvarer

S-13

Varer af sten, gips, cement, asbest, glimmer og lignende materialer; keramiske produkter; glas og glasvarer

S-14

Perler og ædle metaller

S-15a

Jern, stål og varer af jern og stål

S-15b

Uædle metaller (undtagen jern og stål) og varer deraf (undtagen jern og stål)

S-16

Maskiner og apparater samt mekaniske redskaber; elektriske maskiner og apparater, elektrisk materiel samt dele dertil;

S-17a

Lokomotiver, vogne og andet materiel til jernbaner og sporveje

Indonesien

S-1a

Levende dyr og produkter af dyr undtagen fisk

S-3

Animalske og vegetabilske fedtstoffer og olier og voks

S-5

Mineralske produkter

S-9a

Træ og varer deraf; trækul

Kenya

S-2a

Levende planter og blomsterdyrkning

---

| 30.6.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 173/61 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 173/61

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2022/1040

af 29. juni 2022

om ændring af bilag VI og XV til gennemførelsesforordning (EU) 2021/404 for så vidt angår listerne over tredjelande, territorier eller zoner deri, hvorfra det er tilladt at indføre visse fugle i fangenskab og avlsmateriale deraf og kødprodukter af fjerkræ til Unionen

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/429 af 9. marts 2016 om overførbare dyresygdomme og om ændring og ophævelse af visse retsakter på området for dyresundhed (»dyresundhedsloven«) (1), særlig artikel 230, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved forordning (EU) 2016/429 er der bl.a. fastsat dyresundhedsmæssige krav vedrørende indførsel til Unionen af sendinger af dyr, avlsmateriale og animalske produkter, og forordningen anvendes fra den 21. april 2021. Et af disse dyresundhedsmæssige krav er, at de pågældende sendinger skal komme fra et tredjeland eller territorium eller en zone eller et kompartment deri, der er listeopført i overensstemmelse med nævnte forordnings artikel 230, stk. 1. |
| --- | --- |

(1)

Ved forordning (EU) 2016/429 er der bl.a. fastsat dyresundhedsmæssige krav vedrørende indførsel til Unionen af sendinger af dyr, avlsmateriale og animalske produkter, og forordningen anvendes fra den 21. april 2021. Et af disse dyresundhedsmæssige krav er, at de pågældende sendinger skal komme fra et tredjeland eller territorium eller en zone eller et kompartment deri, der er listeopført i overensstemmelse med nævnte forordnings artikel 230, stk. 1.

| (2) | Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/692 (2) supplerer forordning (EU) 2016/429 for så vidt angår de dyresundhedsmæssige krav vedrørende indførsel til Unionen af sendinger af visse arter og kategorier af dyr, avlsmateriale og animalske produkter fra tredjelande, territorier, zoner eller segmenter deri. Delegeret forordning (EU) 2020/692 foreskriver, at sendinger af dyr, avlsmateriale og animalske produkter, der er omfattet af forordningen, kun må indføres til Unionen, hvis de kommer fra et tredjeland, territorium eller en zone eller et segment deri, der er listeopført for de pågældende arter og kategorier af dyr, det pågældende avlsmateriale og de pågældende animalske produkter i overensstemmelse med de dyresundhedsmæssige krav, der er fastsat i nævnte delegerede forordning. |
| --- | --- |

(2)

Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/692 (2) supplerer forordning (EU) 2016/429 for så vidt angår de dyresundhedsmæssige krav vedrørende indførsel til Unionen af sendinger af visse arter og kategorier af dyr, avlsmateriale og animalske produkter fra tredjelande, territorier, zoner eller segmenter deri. Delegeret forordning (EU) 2020/692 foreskriver, at sendinger af dyr, avlsmateriale og animalske produkter, der er omfattet af forordningen, kun må indføres til Unionen, hvis de kommer fra et tredjeland, territorium eller en zone eller et segment deri, der er listeopført for de pågældende arter og kategorier af dyr, det pågældende avlsmateriale og de pågældende animalske produkter i overensstemmelse med de dyresundhedsmæssige krav, der er fastsat i nævnte delegerede forordning.

| (3) | Ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/404 (3) er der fastlagt lister over tredjelande, territorier eller zoner eller kompartmenter deri, hvorfra det er tilladt at indføre de arter og kategorier af dyr, avlsmateriale og animalske produkter, der er omfattet af delegeret forordning (EU) 2020/692, til Unionen. Listerne og visse generelle regler vedrørende disse er indeholdt i nævnte gennemførelsesforordning bilag I-XXII. |
| --- | --- |

(3)

Ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/404 (3) er der fastlagt lister over tredjelande, territorier eller zoner eller kompartmenter deri, hvorfra det er tilladt at indføre de arter og kategorier af dyr, avlsmateriale og animalske produkter, der er omfattet af delegeret forordning (EU) 2020/692, til Unionen. Listerne og visse generelle regler vedrørende disse er indeholdt i nævnte gennemførelsesforordning bilag I-XXII.

| (4) | Bilag VI, del 1, afsnit A, til gennemførelsesforordning (EU) 2021/404 indeholder en liste over tredjelande, territorier eller zoner deri, hvorfra det er tilladt at indføre sendinger af fugle i fangenskab og avlsmateriale af fugle i fangenskab til Unionen, bortset fra fugle i fangenskab, der er omfattet af fravigelserne i artikel 62 i delegeret forordning (EU) 2020/692. |
| --- | --- |

(4)

Bilag VI, del 1, afsnit A, til gennemførelsesforordning (EU) 2021/404 indeholder en liste over tredjelande, territorier eller zoner deri, hvorfra det er tilladt at indføre sendinger af fugle i fangenskab og avlsmateriale af fugle i fangenskab til Unionen, bortset fra fugle i fangenskab, der er omfattet af fravigelserne i artikel 62 i delegeret forordning (EU) 2020/692.

| (5) | Det Forenede Kongerige har indgivet en ansøgning til Kommissionen om tilladelse til indførsel til Unionen af sendinger af fugle i fangenskab og avlsmateriale deraf, bortset fra fugle i fangenskab, der er angivet i artikel 62 i delegeret forordning (EU) 2020/692, fra sine kronbesiddelser af Isle of Man og Jersey og har givet garantier med hensyn til disse kronbesiddelsers kompetente myndigheders kapacitet til at sikre pålidelig officiel certificering og overholdelse af de relevante dyresundhedskrav for disse sendinger af fugle i fangenskab og avlsmateriale deraf, der er bestemt til indførsel i Unionen. Disse kronbesiddelser bør derfor opføres i bilag VI til gennemførelsesforordning (EU) 2021/404. |
| --- | --- |

(5)

Det Forenede Kongerige har indgivet en ansøgning til Kommissionen om tilladelse til indførsel til Unionen af sendinger af fugle i fangenskab og avlsmateriale deraf, bortset fra fugle i fangenskab, der er angivet i artikel 62 i delegeret forordning (EU) 2020/692, fra sine kronbesiddelser af Isle of Man og Jersey og har givet garantier med hensyn til disse kronbesiddelsers kompetente myndigheders kapacitet til at sikre pålidelig officiel certificering og overholdelse af de relevante dyresundhedskrav for disse sendinger af fugle i fangenskab og avlsmateriale deraf, der er bestemt til indførsel i Unionen. Disse kronbesiddelser bør derfor opføres i bilag VI til gennemførelsesforordning (EU) 2021/404.

| (6) | Bilag VI til gennemførelsesforordning (EU) 2021/404 bør derfor ændres. |
| --- | --- |

(6)

Bilag VI til gennemførelsesforordning (EU) 2021/404 bør derfor ændres.

| (7) | Bilag XV, del 1, afsnit A, til gennemførelsesforordning (EU) 2021/404 indeholder en liste over tredjelande, territorier eller zoner deri, hvorfra det er tilladt at indføre sendinger af kødprodukter af hovdyr, fjerkræ og fjervildt til Unionen, som er blevet underkastet de risikobegrænsende behandlinger, der er omhandlet i bilag XXVI til delegeret forordning (EU) 2020/692. |
| --- | --- |

(7)

Bilag XV, del 1, afsnit A, til gennemførelsesforordning (EU) 2021/404 indeholder en liste over tredjelande, territorier eller zoner deri, hvorfra det er tilladt at indføre sendinger af kødprodukter af hovdyr, fjerkræ og fjervildt til Unionen, som er blevet underkastet de risikobegrænsende behandlinger, der er omhandlet i bilag XXVI til delegeret forordning (EU) 2020/692.

| (8) | Marokko har indgivet en ansøgning til Kommissionen om tilladelse til indførsel til Unionen af sendinger af kødprodukter fra andet fjerkræ end strudsefugle og har givet garantier med hensyn til det pågældende tredjelands overholdelse af kravene om anmeldelse af og rapportering om de listeopførte sygdomme, der er omhandlet i bilag I, punkt 1, til delegeret forordning (EU) 2020/692, der er relevante for fjerkræ, og garantier med hensyn til tredjelandets overholdelse af Unionens relevante dyresundhedskrav eller tilsvarende krav. Derfor, og under hensyntagen til sundhedssituationen for fjerkræ i Marokko, bør det pågældende tredjeland optages på listen i bilag XV, del 1, afsnit A, til gennemførelsesforordning (EU) 2021/404 for så vidt angår kødprodukter fra andet fjerkræ end strudsefugle, som er blevet underkastet den specifikke risikobegrænsende behandling »D«, der er omhandlet i bilag XXVI til delegeret forordning (EU) 2020/692. |
| --- | --- |

(8)

Marokko har indgivet en ansøgning til Kommissionen om tilladelse til indførsel til Unionen af sendinger af kødprodukter fra andet fjerkræ end strudsefugle og har givet garantier med hensyn til det pågældende tredjelands overholdelse af kravene om anmeldelse af og rapportering om de listeopførte sygdomme, der er omhandlet i bilag I, punkt 1, til delegeret forordning (EU) 2020/692, der er relevante for fjerkræ, og garantier med hensyn til tredjelandets overholdelse af Unionens relevante dyresundhedskrav eller tilsvarende krav. Derfor, og under hensyntagen til sundhedssituationen for fjerkræ i Marokko, bør det pågældende tredjeland optages på listen i bilag XV, del 1, afsnit A, til gennemførelsesforordning (EU) 2021/404 for så vidt angår kødprodukter fra andet fjerkræ end strudsefugle, som er blevet underkastet den specifikke risikobegrænsende behandling »D«, der er omhandlet i bilag XXVI til delegeret forordning (EU) 2020/692.

| (9) | Bilag XV til gennemførelsesforordning (EU) 2021/404 bør derfor ændres. |
| --- | --- |

(9)

Bilag XV til gennemførelsesforordning (EU) 2021/404 bør derfor ændres.

| (10) | Gennemførelsesforordning (EU) 2021/404 bør derfor ændres. |
| --- | --- |

(10)

Gennemførelsesforordning (EU) 2021/404 bør derfor ændres.

| (11) | Da gennemførelsesforordning (EU) 2021/404 anvendes fra den 21. april 2021, bør de ændringer, der vil skulle foretages i gennemførelsesforordning (EU) 2021/404 ved nærværende forordning, af hensyn til retssikkerheden og for at lette handelen, træde i kraft hurtigst muligt. |
| --- | --- |

(11)

Da gennemførelsesforordning (EU) 2021/404 anvendes fra den 21. april 2021, bør de ændringer, der vil skulle foretages i gennemførelsesforordning (EU) 2021/404 ved nærværende forordning, af hensyn til retssikkerheden og for at lette handelen, træde i kraft hurtigst muligt.

| (12) | Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder — |
| --- | --- |

(12)

Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Bilag VI og XV til gennemførelsesforordning (EU) 2021/404 ændres som anført i bilaget til nærværende forordning.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 29. juni 2022.

På Kommissionens vegne

Ursula VON DER LEYEN

Formand

---

(1)  
  EUT L 84 af 31.3.2016, s. 1.

1

(2)  Kommissionens delegerede forordning (EU) 2020/692 af 30. januar 2020 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/429 for så vidt angår regler vedrørende indførsel til Unionen og flytning og håndtering efter indførsel af sendinger af visse dyr, visse typer avlsmateriale og visse animalske produkter (EUT L 174 af 3.6.2020, s. 379).

2

(3)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/404 af 24. marts 2021 om fastlæggelse af lister over tredjelande, territorier eller zoner deri, hvorfra det er tilladt at indføre dyr, avlsmateriale og animalske produkter til Unionen, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/429 (EUT L 114 af 31.3.2021, s. 1).

3

---

BILAG

I bilag VI og XV til gennemførelsesforordning (EU) 2021/404 foretages følgende ændringer:

| 1) | I bilag VI, i del 1, i afsnit A, indsættes følgende oplysninger for Isle of Man og Jersey mellem oplysningerne for Israel og New Zealand:












  »IM

  Isle of Man | IM-0 | Fugle i fangenskab | CAPTIVE-BIRDS | | | | |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Rugeæg af fugle i fangenskab | HE-CAPTIVE-BIRDS | | | | |
| JE

  Jersey | JE-0 | Fugle i fangenskab | CAPTIVE-BIRDS | | | | |
| Rugeæg af fugle i fangenskab | HE-CAPTIVE-BIRDS« | | | | |

1)

I bilag VI, i del 1, i afsnit A, indsættes følgende oplysninger for Isle of Man og Jersey mellem oplysningerne for Israel og New Zealand:

»IM

Isle of Man

IM-0

Fugle i fangenskab

CAPTIVE-BIRDS

Rugeæg af fugle i fangenskab

HE-CAPTIVE-BIRDS

JE

Jersey

JE-0

Fugle i fangenskab

CAPTIVE-BIRDS

Rugeæg af fugle i fangenskab

HE-CAPTIVE-BIRDS«

| 2) | I bilag XV, del 1, afsnit A, affattes oplysningerne vedrørende Marokko således:


















  »MA

  Marokko | MA-0 | B | B | B | B | B | B | B | D | Ikke tilladt | Ikke tilladt | MPST« | |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

2)

I bilag XV, del 1, afsnit A, affattes oplysningerne vedrørende Marokko således:

»MA

Marokko

MA-0

B

B

B

B

B

B

B

D

Ikke tilladt

Ikke tilladt

MPST«

---

| 30.6.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 173/64 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 173/64

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2022/1041

af 29. juni 2022

om at gøre importen af visse typer letvægtstermopapir med oprindelse i Republikken Korea til genstand for registrering som følge af genoptagelsen af undersøgelsen med henblik på at gennemføre Rettens dom af 2. april 2020 i sag T-383/17, som stadfæstet ved Domstolens dom i sag C-260/20 P, for så vidt angår Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/763

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1036 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 14, og

ud fra følgende betragtninger:

1.   SAGSFORLØB

SAGSFORLØB

1.1.   Vedtagelse af foranstaltninger

Vedtagelse af foranstaltninger

| (1) | Den 17. november 2017 offentliggjorde Kommissionen (»Kommissionen«) gennemførelsesforordning (EU) 2016/2005 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af visse typer letvægtstermopapir med oprindelse i Republikken Korea (2). Den 3. maj 2017 offentliggjorde Kommissionen gennemførelsesforordning (EU) 2017/763 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer letvægtstermopapir med oprindelse i Republikken Korea (3) (»den omtvistede forordning«). |
| --- | --- |

(1)

Den 17. november 2017 offentliggjorde Kommissionen (»Kommissionen«) gennemførelsesforordning (EU) 2016/2005 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af visse typer letvægtstermopapir med oprindelse i Republikken Korea (2). Den 3. maj 2017 offentliggjorde Kommissionen gennemførelsesforordning (EU) 2017/763 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer letvægtstermopapir med oprindelse i Republikken Korea (3) (»den omtvistede forordning«).

2

3

1.2.   Dommene i sag T-383/17 og C-260/20 P

Dommene i sag T-383/17 og C-260/20 P

| (2) | Ved stævning indleveret til Rettens Justitskontor den 20. juni 2017 anlagde Hansol Group (Hansol Paper Co. Ltd. og Hansol Artone Paper Co. Ltd.) (»Hansol«) sag med påstand om annullation af gennemførelsesforordning (EU) 2017/763, for så vidt som den vedrørte Hansol (sag T-383/17). Hansol anfægtede lovligheden af den omtvistede forordning på flere områder. I et af sine anbringender anfægtede Hansol beregningen af visse normale værdier i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 3. Med et andet anbringende gjorde Hansol gældende, at Kommissionen havde foretaget et åbenbart urigtigt skøn ved vægtningen af salget i Unionen til uafhængige kunder i forhold til salget til forretningsmæssigt forbundne omspolere. Hansol hævdede, at denne påståede regnefejl fordrejede beregningen af dumpingmargenen og bl.a. også underbudsmargenen. |
| --- | --- |

(2)

Ved stævning indleveret til Rettens Justitskontor den 20. juni 2017 anlagde Hansol Group (Hansol Paper Co. Ltd. og Hansol Artone Paper Co. Ltd.) (»Hansol«) sag med påstand om annullation af gennemførelsesforordning (EU) 2017/763, for så vidt som den vedrørte Hansol (sag T-383/17). Hansol anfægtede lovligheden af den omtvistede forordning på flere områder. I et af sine anbringender anfægtede Hansol beregningen af visse normale værdier i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 3. Med et andet anbringende gjorde Hansol gældende, at Kommissionen havde foretaget et åbenbart urigtigt skøn ved vægtningen af salget i Unionen til uafhængige kunder i forhold til salget til forretningsmæssigt forbundne omspolere. Hansol hævdede, at denne påståede regnefejl fordrejede beregningen af dumpingmargenen og bl.a. også underbudsmargenen.

| (3) | Den 2. april 2020 afsagde Retten dom i sag T-383/17, hvorved den annullerede gennemførelsesforordning (EU) 2017/763, for så vidt som den vedrørte varer fremstillet af Hansol (4). Retten fandt, at Kommissionen havde overtrådt grundforordningens artikel 2, stk. 1, ved at fastsætte den normale værdi i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 3, for en varetype solgt af Hansol Artone Paper Co. Ltd., mens Hansol Paper Co. Ltd havde et repræsentativt hjemmemarkedssalg af den samme varetype. Retten fandt også, at den påståede vægtningsfejl var fastslået, og at Kommissionen burde have taget hensyn til de mængder, der solgtes af Schades Nordic, en af Hansol Groups forretningsmæssigt forbundne omspolere i Unionen, til uafhængige kunder. Kommissionen havde derfor overtrådt grundforordningens artikel 2, stk. 11, da de beregninger, som Kommissionen havde foretaget, ikke afspejlede det fulde omfang af Hansols dumpingpraksis. Endelig fastslog Retten, at denne vægtningsfejl ligeledes påvirkede beregningen af underbudsmargenen, eftersom Kommissionen havde anvendt den samme vægtning ved denne beregning. Retten fandt også, at Kommissionen havde begået en fejl ved analog anvendelse af grundforordningens artikel 2, stk. 9, da den fratrak SA&G-omkostninger og en fortjenstmargen for videresalget af den pågældende vare hos den forretningsmæssigt forbundne enhed i Unionen med henblik på at fastsætte eksportprisen for denne vare i forbindelse med fastsættelsen af skaden. |
| --- | --- |

(3)

Den 2. april 2020 afsagde Retten dom i sag T-383/17, hvorved den annullerede gennemførelsesforordning (EU) 2017/763, for så vidt som den vedrørte varer fremstillet af Hansol (4). Retten fandt, at Kommissionen havde overtrådt grundforordningens artikel 2, stk. 1, ved at fastsætte den normale værdi i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 3, for en varetype solgt af Hansol Artone Paper Co. Ltd., mens Hansol Paper Co. Ltd havde et repræsentativt hjemmemarkedssalg af den samme varetype. Retten fandt også, at den påståede vægtningsfejl var fastslået, og at Kommissionen burde have taget hensyn til de mængder, der solgtes af Schades Nordic, en af Hansol Groups forretningsmæssigt forbundne omspolere i Unionen, til uafhængige kunder. Kommissionen havde derfor overtrådt grundforordningens artikel 2, stk. 11, da de beregninger, som Kommissionen havde foretaget, ikke afspejlede det fulde omfang af Hansols dumpingpraksis. Endelig fastslog Retten, at denne vægtningsfejl ligeledes påvirkede beregningen af underbudsmargenen, eftersom Kommissionen havde anvendt den samme vægtning ved denne beregning. Retten fandt også, at Kommissionen havde begået en fejl ved analog anvendelse af grundforordningens artikel 2, stk. 9, da den fratrak SA&G-omkostninger og en fortjenstmargen for videresalget af den pågældende vare hos den forretningsmæssigt forbundne enhed i Unionen med henblik på at fastsætte eksportprisen for denne vare i forbindelse med fastsættelsen af skaden.

4

| (4) | Den 11. juni 2020 anmodede Kommissionen Domstolen om at ophæve Rettens dom ved indgivelse af en appel (sag C-260/20 P). Den 12. maj 2022 forkastede Domstolens Anden Afdeling appellen og stadfæstede Rettens konklusioner (5). Domstolen bemærkede imidlertid, at i modsætning til, hvad Retten havde fastslået, begik Kommissionen ikke en fejl ved analog anvendelse af grundforordningens artikel 2, stk. 9, i denne sag. |
| --- | --- |

(4)

Den 11. juni 2020 anmodede Kommissionen Domstolen om at ophæve Rettens dom ved indgivelse af en appel (sag C-260/20 P). Den 12. maj 2022 forkastede Domstolens Anden Afdeling appellen og stadfæstede Rettens konklusioner (5). Domstolen bemærkede imidlertid, at i modsætning til, hvad Retten havde fastslået, begik Kommissionen ikke en fejl ved analog anvendelse af grundforordningens artikel 2, stk. 9, i denne sag.

5

| (5) | Som følge heraf annulleres gennemførelsesforordning (EU) 2017/763, for så vidt som den vedrører Hansol. |
| --- | --- |

(5)

Som følge heraf annulleres gennemførelsesforordning (EU) 2017/763, for så vidt som den vedrører Hansol.

2.   BEGRUNDELSE FOR REGISTRERING

BEGRUNDELSE FOR REGISTRERING

| (6) | Kommissionen analyserede, om det var hensigtsmæssigt at gøre importen af den pågældende vare til genstand for registrering. I den forbindelse tog Kommissionen hensyn til følgende betragtninger. |
| --- | --- |

(6)

Kommissionen analyserede, om det var hensigtsmæssigt at gøre importen af den pågældende vare til genstand for registrering. I den forbindelse tog Kommissionen hensyn til følgende betragtninger.

| (7) | I henhold til artikel 266 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde har institutionerne pligt til at gennemføre de til dommens opfyldelse nødvendige foranstaltninger. Når en retsakt vedtaget af institutionerne som led i en administrativ procedure, som f.eks. en antidumpingundersøgelse, annulleres, består gennemførelsen af Rettens dom i at lade den annullerede retsakt erstatte af en ny, hvori den ulovlighed, som Retten havde påpeget, ikke indgår (6). |
| --- | --- |

(7)

I henhold til artikel 266 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde har institutionerne pligt til at gennemføre de til dommens opfyldelse nødvendige foranstaltninger. Når en retsakt vedtaget af institutionerne som led i en administrativ procedure, som f.eks. en antidumpingundersøgelse, annulleres, består gennemførelsen af Rettens dom i at lade den annullerede retsakt erstatte af en ny, hvori den ulovlighed, som Retten havde påpeget, ikke indgår (6).

6

| (8) | I henhold til Domstolens praksis kan proceduren for at lade den annullerede retsakt erstatte genoptages netop på det tidspunkt, hvor ulovligheden indtrådte (7). Dette betyder navnlig, at annullationen i en situation, hvor en retsakt, som afslutter en administrativ procedure, annulleres, ikke nødvendigvis vedrører de forberedende retsakter såsom indledningen af antidumpingproceduren. I en situation, hvor en forordning om indførelse af endelige antidumpingforanstaltninger annulleres, betyder dette for eksempel, at antidumpingproceduren efter annullationen stadig pågår, fordi den retsakt, der afsluttede antidumpingproceduren, ikke længere indgår i EU's retsorden (8), medmindre ulovligheden indtrådte i forbindelse med indledningen af proceduren. |
| --- | --- |

(8)

I henhold til Domstolens praksis kan proceduren for at lade den annullerede retsakt erstatte genoptages netop på det tidspunkt, hvor ulovligheden indtrådte (7). Dette betyder navnlig, at annullationen i en situation, hvor en retsakt, som afslutter en administrativ procedure, annulleres, ikke nødvendigvis vedrører de forberedende retsakter såsom indledningen af antidumpingproceduren. I en situation, hvor en forordning om indførelse af endelige antidumpingforanstaltninger annulleres, betyder dette for eksempel, at antidumpingproceduren efter annullationen stadig pågår, fordi den retsakt, der afsluttede antidumpingproceduren, ikke længere indgår i EU's retsorden (8), medmindre ulovligheden indtrådte i forbindelse med indledningen af proceduren.

7

8

| (9) | Som forklaret i meddelelsen om genoptagelse, og da ulovligheden ikke fandt sted i forbindelse med indledningen af undersøgelsen, men på tidspunktet for undersøgelsen, besluttede Kommissionen at genoptage undersøgelsen, for så vidt som den vedrører Hansol, og genoptog den på det tidspunkt, hvor uregelmæssigheden fandt sted. |
| --- | --- |

(9)

Som forklaret i meddelelsen om genoptagelse, og da ulovligheden ikke fandt sted i forbindelse med indledningen af undersøgelsen, men på tidspunktet for undersøgelsen, besluttede Kommissionen at genoptage undersøgelsen, for så vidt som den vedrører Hansol, og genoptog den på det tidspunkt, hvor uregelmæssigheden fandt sted.

| (10) | Ifølge Domstolens praksis kan genoptagelsen af den administrative procedure og den eventuelle genindførelse af told ikke anses for at være i strid med princippet om ikketilbagevirkende kraft (9). I meddelelsen om genoptagelse af undersøgelsen blev de interesserede parter, herunder importørerne, underrettet om, at enhver fremtidig betalingsforpligtelse, hvis det er berettiget, udspringer af resultaterne af den fornyede undersøgelse. |
| --- | --- |

(10)

Ifølge Domstolens praksis kan genoptagelsen af den administrative procedure og den eventuelle genindførelse af told ikke anses for at være i strid med princippet om ikketilbagevirkende kraft (9). I meddelelsen om genoptagelse af undersøgelsen blev de interesserede parter, herunder importørerne, underrettet om, at enhver fremtidig betalingsforpligtelse, hvis det er berettiget, udspringer af resultaterne af den fornyede undersøgelse.

9

| (11) | På grundlag af de nye undersøgelsesresultater og resultatet af den genoptagne undersøgelse, som er ukendt på nuværende tidspunkt, kan Kommissionen vedtage en forordning om revision af den gældende toldsats, hvis det er berettiget. Denne reviderede sats vil i givet fald få virkning fra den dato, hvor den omtvistede forordning trådte i kraft. |
| --- | --- |

(11)

På grundlag af de nye undersøgelsesresultater og resultatet af den genoptagne undersøgelse, som er ukendt på nuværende tidspunkt, kan Kommissionen vedtage en forordning om revision af den gældende toldsats, hvis det er berettiget. Denne reviderede sats vil i givet fald få virkning fra den dato, hvor den omtvistede forordning trådte i kraft.

| (12) | I den forbindelse anmodede Kommissionen de nationale toldmyndigheder om at afvente resultatet af den fornyede undersøgelse, inden de træffer afgørelse om eventuelle godtgørelseskrav vedrørende den antidumpingtold, der blev annulleret af Retten for Hansols vedkommende. Toldmyndighederne pålægges således at sætte eventuelle krav om tilbagebetaling af den annullerede told i bero, indtil resultatet af den fornyede undersøgelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. |
| --- | --- |

(12)

I den forbindelse anmodede Kommissionen de nationale toldmyndigheder om at afvente resultatet af den fornyede undersøgelse, inden de træffer afgørelse om eventuelle godtgørelseskrav vedrørende den antidumpingtold, der blev annulleret af Retten for Hansols vedkommende. Toldmyndighederne pålægges således at sætte eventuelle krav om tilbagebetaling af den annullerede told i bero, indtil resultatet af den fornyede undersøgelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

Den Europæiske Unions Tidende

| (13) | Hvis den fornyede undersøgelse fører til en genindførelse af foranstaltninger, bør der desuden også opkræves told for den periode, hvor den fornyede undersøgelse finder sted. |
| --- | --- |

(13)

Hvis den fornyede undersøgelse fører til en genindførelse af foranstaltninger, bør der desuden også opkræves told for den periode, hvor den fornyede undersøgelse finder sted.

| (14) | I den forbindelse bemærker Kommissionen, at registrering er et redskab som omhandlet i grundforordningens artikel 14, stk. 5, således at der senere kan anvendes foranstaltninger mod importen fra datoen for registreringen (10). I den foreliggende sag finder Kommissionen det hensigtsmæssigt at registrere importen fra Hansol med henblik på at lette opkrævningen af antidumpingtold efter revision af niveauerne i overensstemmelse med Rettens afgørelse. |
| --- | --- |

(14)

I den forbindelse bemærker Kommissionen, at registrering er et redskab som omhandlet i grundforordningens artikel 14, stk. 5, således at der senere kan anvendes foranstaltninger mod importen fra datoen for registreringen (10). I den foreliggende sag finder Kommissionen det hensigtsmæssigt at registrere importen fra Hansol med henblik på at lette opkrævningen af antidumpingtold efter revision af niveauerne i overensstemmelse med Rettens afgørelse.

10

| (15) | I overensstemmelse med Domstolens retspraksis (11) finder betingelserne i grundforordningens artikel 10, stk. 4, ikke anvendelse i den foreliggende sag, i modsætning til registrering, der finder sted i perioden forud for vedtagelsen af midlertidige foranstaltninger. Formålet med registreringen som led i gennemførelsen af Rettens dom er nemlig ikke at tillade en eventuel opkrævning af handelsbeskyttelsestold med tilbagevirkende kraft i henhold til førnævnte bestemmelser. Formålet er snarere at sikre effektiviteten af de gældende foranstaltninger uden unødig afbrydelse fra datoen for de omtvistede forordningers ikrafttræden og indtil genindførelsen af den korrigerede told ved at sikre, at det i fremtiden er muligt at opkræve det korrekte toldbeløb. |
| --- | --- |

(15)

I overensstemmelse med Domstolens retspraksis (11) finder betingelserne i grundforordningens artikel 10, stk. 4, ikke anvendelse i den foreliggende sag, i modsætning til registrering, der finder sted i perioden forud for vedtagelsen af midlertidige foranstaltninger. Formålet med registreringen som led i gennemførelsen af Rettens dom er nemlig ikke at tillade en eventuel opkrævning af handelsbeskyttelsestold med tilbagevirkende kraft i henhold til førnævnte bestemmelser. Formålet er snarere at sikre effektiviteten af de gældende foranstaltninger uden unødig afbrydelse fra datoen for de omtvistede forordningers ikrafttræden og indtil genindførelsen af den korrigerede told ved at sikre, at det i fremtiden er muligt at opkræve det korrekte toldbeløb.

11

| (16) | I lyset af ovenstående fandt Kommissionen, at der var grundlag for registrering i henhold til grundforordningens artikel 14, stk. 5. |
| --- | --- |

(16)

I lyset af ovenstående fandt Kommissionen, at der var grundlag for registrering i henhold til grundforordningens artikel 14, stk. 5.

3.   REGISTRERING

REGISTRERING

| (17) | På grundlag af ovenstående skal importen af den pågældende vare fremstillet af Hansol (Hansol Paper Co. Ltd. og Hansol Artone Paper Co. Ltd.) gøres til genstand for registrering. |
| --- | --- |

(17)

På grundlag af ovenstående skal importen af den pågældende vare fremstillet af Hansol (Hansol Paper Co. Ltd. og Hansol Artone Paper Co. Ltd.) gøres til genstand for registrering.

| (18) | Som anført i meddelelsen om genoptagelse vil den endelige betalingsforpligtelse for antidumpingtold, om nogen, fra datoen for ikrafttrædelsen af den omtvistede antidumpingforordning udspringe af resultaterne af den fornyede undersøgelse. |
| --- | --- |

(18)

Som anført i meddelelsen om genoptagelse vil den endelige betalingsforpligtelse for antidumpingtold, om nogen, fra datoen for ikrafttrædelsen af den omtvistede antidumpingforordning udspringe af resultaterne af den fornyede undersøgelse.

| (19) | Der kan ikke opkræves en højere told end den told, der er fastsat i den omtvistede forordning, for perioden mellem offentliggørelsen af meddelelsen om genoptagelse og datoen for ikrafttrædelsen af resultaterne af den genoptagne undersøgelse. |
| --- | --- |

(19)

Der kan ikke opkræves en højere told end den told, der er fastsat i den omtvistede forordning, for perioden mellem offentliggørelsen af meddelelsen om genoptagelse og datoen for ikrafttrædelsen af resultaterne af den genoptagne undersøgelse.

| (20) | Den gældende antidumpingtold for Hansol er på 104,46 EUR pr. ton netto. |
| --- | --- |

(20)

Den gældende antidumpingtold for Hansol er på 104,46 EUR pr. ton netto.

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

1.   Toldmyndighederne skal i henhold til artikel 14, stk. 5, i forordning (EU) 2016/1036 og artikel 24, stk. 5, i forordning (EU) 2016/1037 tage de nødvendige skridt til registrering af importen af visse typer letvægtstermopapir af vægt 65 g/m2 eller derunder, i ruller af en bredde på 20 cm eller derover med en vægt (inklusive papiret) på 50 kg eller derover og en diameter (inklusive papiret) på 40 cm eller derover (»jumboruller«), med eller uden basecoat på den ene eller begge sider, overtrukket med en varmefølsom belægning på den ene eller begge sider, og med eller uden dæklag, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 4809 90 00, ex 4811 90 00, ex 4816 90 00 og ex 4823 90 85 (Taric-kode: 4809900010, 4811900010, 4816900010, 4823908520) med oprindelse i Republikken Korea og fremstillet af Hansol Group (Hansol Paper Co. Ltd. og Hansol Artone Paper Co. Ltd) (Taric-tillægskode C874).

2.   Registreringen ophører ni måneder efter datoen for denne forordnings ikrafttræden.

3.   Den antidumpingtold, der kan opkræves på importen af visse typer letvægtstermopapir, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 4809 90 00, ex 4811 90 00, ex 4816 90 00 og ex 4823 90 85 (Taric-kode: 4809900010, 4811900010, 4816900010, 4823908520) med oprindelse i Republikken Korea og fremstillet af Hansol Group (Hansol Paper Co. Ltd. og Hansol Artone Paper Co. Ltd), mellem genoptagelsen af undersøgelsen og datoen for ikrafttrædelsen af resultaterne af den genoptagne undersøgelse, må ikke være højere end den antidumpingtold, der blev indført ved gennemførelsesforordning (EU) 2017/763.

4.   De nationale toldmyndigheder skal afvente offentliggørelsen af den pågældende gennemførelsesforordning fra Kommissionen om genindførelse af tolden, før de træffer afgørelse om godtgørelses- og fritagelseskrav for antidumpingtold, for så vidt angår import gennem Hansol Group (Hansol Paper Co. Ltd. og Hansol Artone Paper Co. Ltd).

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 29. juni 2022.

På Kommissionens vegne

Ursula VON DER LEYEN

Formand

---

(1)  
  EUT L 176 af 30.6.2016, s. 21.

1

(2)  
  EUT L 310 af 17.11.2016, s. 1.

2

(3)  
  EUT L 114 af 3.5.2017, s. 3.

3

(4)  ECLI:EU:T:2020:139.

4

(5)  ECLI:EU:C:2022:370.

5

(6)  Forenede sager 97, 193, 99 og 215/86, Asteris AE m.fl. og Den Hellenske Republik mod Kommissionen, Sml. 1988, s. 2181, præmis 27 og 28, og sag T-440/20, Jindal Saw mod Europa-Kommissionen, EU:T:2022:318.

6

(7)  Sag C-415/96, Spanien mod Kommissionen, Sml. 1998 I, s. 6993, præmis 31, sag C-458/98 P, Industrie des Poudres Sphériques mod Rådet, Sml. 2000 I, s. 8147, præmis 80-85, sag T-301/01, Alitalia mod Kommissionen, Sml. 2008 II, s. 1753, præmis 99 og 142, forenede sager T-267/08 og T-279/08, Région Nord-Pas de Calais mod Kommissionen, Sml. 2011 II, s. 0000, præmis 83.

7

(8)  Sag C-415/96, Spanien mod Kommissionen, Sml. 1998 I, s. 6993, præmis 31, sag C-458/98 P, Industrie des Poudres Sphériques mod Rådet, Sml. 2000 I, s. 8147, præmis 80-85.

8

(9)  Sag C-256/16, Deichmann SE mod Hauptzollamt Duisburg, Domstolens dom af 15. marts 2018, præmis 79, og C & J Clark International Ltd mod Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs, dom af 19. juni 2019, præmis 5.

9

(10)  Sag T-440/20, Jindal Saw mod Europa-Kommissionen, EU:T:2022:318, præmis 154-159.

10

(11)  Sag C-256/16, Deichmann SE mod Hauptzollamt Duisburg, præmis 79, og sag C-612/16, C & J Clark International Ltd mod Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs, dom af 19. juni 2019, præmis 58.

11

---

AFGØRELSER

| 30.6.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 173/68 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 173/68

---

RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2022/1042

af 21. juni 2022

om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Det Blandede EØS-Udvalg til ændringen af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder (Budgetpost 07 20 03 01 — Social sikring)

(EØS-relevant tekst)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 46 og 48 sammenholdt med artikel 218, stk. 9,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2894/94 af 28. november 1994 om visse gennemførelsesbestemmelser til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (1), særlig artikel 1, stk. 3,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (2) (»EØS-aftalen«) trådte i kraft den 1. januar 1994. |
| --- | --- |

(1)

Aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (2) (»EØS-aftalen«) trådte i kraft den 1. januar 1994.

| (2) | I henhold til EØS-aftalens artikel 98 kan Det Blandede EØS-Udvalg, der er nedsat ved EØS-aftalen (»Det Blandede EØS-Udvalg«), træffe afgørelse om at ændre bl.a. protokol 31 om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder, der er knyttet som bilag til EØS-aftalen (»protokol 31«). |
| --- | --- |

(2)

I henhold til EØS-aftalens artikel 98 kan Det Blandede EØS-Udvalg, der er nedsat ved EØS-aftalen (»Det Blandede EØS-Udvalg«), træffe afgørelse om at ændre bl.a. protokol 31 om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder, der er knyttet som bilag til EØS-aftalen (»protokol 31«).

| (3) | Samarbejdet mellem EØS-aftalens kontraherende parter om EU-aktioner, der finansieres over Unionens almindelige budget, og som vedrører fri bevægelighed for arbejdstagere, koordinering af socialsikringssystemerne og foranstaltninger for indvandrere, herunder indvandrere fra tredjelande, bør fortsættes. |
| --- | --- |

(3)

Samarbejdet mellem EØS-aftalens kontraherende parter om EU-aktioner, der finansieres over Unionens almindelige budget, og som vedrører fri bevægelighed for arbejdstagere, koordinering af socialsikringssystemerne og foranstaltninger for indvandrere, herunder indvandrere fra tredjelande, bør fortsættes.

| (4) | Protokol 31 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

(4)

Protokol 31 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

| (5) | Den holdning, der skal indtages på Unionens vegne i Det Blandede EØS-Udvalg, bør derfor baseres på det udkast til Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse — |
| --- | --- |

(5)

Den holdning, der skal indtages på Unionens vegne i Det Blandede EØS-Udvalg, bør derfor baseres på det udkast til Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Den holdning, der skal indtages på Unionens vegne i Det Blandede EØS-Udvalg, til ændringen af protokol 31 om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder, der er knyttet som bilag til EØS-aftalen, baseres på det udkast til Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i Luxembourg, den 21. juni 2022.

På Rådets vegne

C. BEAUNE

Formand

---

(1)  
  EFT L 305 af 30.11.1994, s. 6.

1

(2)  
  EFT L 1 af 3.1.1994, s. 3.

2

---

UDKAST TIL

DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE nr. ...

af ...

om ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder

DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 86 og 98, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Samarbejdet mellem EØS-aftalens kontraherende parter om EU-aktioner, der finansieres over Unionens almindelige budget, og som vedrører fri bevægelighed for arbejdstagere, koordinering af socialsikringssystemerne og foranstaltninger for indvandrere, herunder indvandrere fra tredjelande, bør fortsættes. |
| --- | --- |

(1)

Samarbejdet mellem EØS-aftalens kontraherende parter om EU-aktioner, der finansieres over Unionens almindelige budget, og som vedrører fri bevægelighed for arbejdstagere, koordinering af socialsikringssystemerne og foranstaltninger for indvandrere, herunder indvandrere fra tredjelande, bør fortsættes.

| (2) | Protokol 31 til EØS-aftalen bør derfor ændres for at gøre det muligt at gennemføre dette udvidede samarbejde fra den 1. januar 2022 — |
| --- | --- |

(2)

Protokol 31 til EØS-aftalen bør derfor ændres for at gøre det muligt at gennemføre dette udvidede samarbejde fra den 1. januar 2022 —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

I artikel 5, stk. 5 og 14, i protokol 31 til EØS-aftalen ændres ordene »regnskabsåret 2021« til »regnskabsårene 2021 og 2022«.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft, dagen efter at den sidste meddelelse er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).

Den finder anvendelse fra den 1. januar 2022.

Artikel 3

Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.

Udfærdiget i Bruxelles, den ...

På Det Blandede EØS-udvalgs vegne

Formand

Sekretærer for

Det Blandede EØS-udvalg

---

(*1)  [Ingen forfatningsmæssige krav angivet.] [Forfatningsmæssige krav angivet.]

*1

---

| 30.6.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 173/71 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 173/71

---

RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2022/1043

af 28. juni 2022

om beskikkelse af et medlem og to suppleanter til Regionsudvalget efter indstilling fra Kongeriget Spanien

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 305,

under henvisning til Rådets afgørelse (EU) 2019/852 af 21. maj 2019 om Regionsudvalgets sammensætning (1),

under henvisning til indstilling fra den spanske regering, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I henhold til traktatens artikel 300, stk. 3, består Regionsudvalget af repræsentanter for regionale og lokale myndigheder, der enten skal være valgt til en regional eller lokal myndighed eller være politisk ansvarlige over for en valgt forsamling. |
| --- | --- |

(1)

I henhold til traktatens artikel 300, stk. 3, består Regionsudvalget af repræsentanter for regionale og lokale myndigheder, der enten skal være valgt til en regional eller lokal myndighed eller være politisk ansvarlige over for en valgt forsamling.

| (2) | Rådet vedtog den 3. februar 2020 afgørelse (EU) 2020/144 (2) om beskikkelse af medlemmer af og suppleanter til Regionsudvalget for perioden fra den 26. januar 2020 til den 25. januar 2025. |
| --- | --- |

(2)

Rådet vedtog den 3. februar 2020 afgørelse (EU) 2020/144 (2) om beskikkelse af medlemmer af og suppleanter til Regionsudvalget for perioden fra den 26. januar 2020 til den 25. januar 2025.

| (3) | Der er blevet en plads ledig som medlem af Regionsudvalget efter Juan ESPADAS CEJAS' udtræden. |
| --- | --- |

(3)

Der er blevet en plads ledig som medlem af Regionsudvalget efter Juan ESPADAS CEJAS' udtræden.

| (4) | Der er blevet to pladser ledige som suppleant til Regionsudvalget efter Carlos MARTÍNEZ MÍNGUEZ' udtræden og udløbet af det nationale mandat, på grundlag af hvilket José Francisco BALLESTA GERMÁN blev indstillet til beskikkelse. |
| --- | --- |

(4)

Der er blevet to pladser ledige som suppleant til Regionsudvalget efter Carlos MARTÍNEZ MÍNGUEZ' udtræden og udløbet af det nationale mandat, på grundlag af hvilket José Francisco BALLESTA GERMÁN blev indstillet til beskikkelse.

| (5) | Den spanske regering har indstillet Julio MILLÁN MUÑOZ, der er repræsentant for en lokal myndighed og er valgt til en lokal myndighed, Alcalde del Ayuntamiento de Jaén (Andalucía) (borgmester ved byrådet i Jaén (Andalusien)), som medlem af Regionsudvalget for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2025. |
| --- | --- |

(5)

Den spanske regering har indstillet Julio MILLÁN MUÑOZ, der er repræsentant for en lokal myndighed og er valgt til en lokal myndighed, Alcalde del Ayuntamiento de Jaén (Andalucía) (borgmester ved byrådet i Jaén (Andalusien)), som medlem af Regionsudvalget for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2025.

| (6) | Den spanske regering har indstillet følgende repræsentanter for lokale myndigheder, der er valgt til en lokal myndighed, som suppleanter til Regionsudvalget for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2025: Noelia María ARROYO HERNÁNDEZ, Alcaldesa del Ayuntamiento de Cartagena (Murcia) (borgmester ved byrådet i Cartagena (Murcia)), og Óscar PUENTE SANTIAGO, Alcalde del Ayuntamiento de Valladolid (Castilla y León) (borgmester ved byrådet i Valladolid (Castilla y León)) — |
| --- | --- |

(6)

Den spanske regering har indstillet følgende repræsentanter for lokale myndigheder, der er valgt til en lokal myndighed, som suppleanter til Regionsudvalget for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2025: Noelia María ARROYO HERNÁNDEZ, Alcaldesa del Ayuntamiento de Cartagena (Murcia) (borgmester ved byrådet i Cartagena (Murcia)), og Óscar PUENTE SANTIAGO, Alcalde del Ayuntamiento de Valladolid (Castilla y León) (borgmester ved byrådet i Valladolid (Castilla y León)) —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Følgende repræsentanter for lokale myndigheder, der er valgt til en myndighed, beskikkes herved til Regionsudvalget for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2025:

| a) | som medlem:






  — | Julio MILLÁN MUÑOZ, Alcalde del Ayuntamiento de Jaén (Andalucía) (borgmester ved byrådet i Jaén (Andalusien)) |
| --- | --- | --- |

a)

som medlem:

—

Julio MILLÁN MUÑOZ, Alcalde del Ayuntamiento de Jaén (Andalucía) (borgmester ved byrådet i Jaén (Andalusien))

og

| b) | som suppleanter:






  — | Noelia María ARROYO HERNÁNDEZ, Alcaldesa del Ayuntamiento de Cartagena (Murcia) (borgmester ved byrådet i Cartagena (Murcia)) |
| --- | --- | --- |

b)

som suppleanter:

—

Noelia María ARROYO HERNÁNDEZ, Alcaldesa del Ayuntamiento de Cartagena (Murcia) (borgmester ved byrådet i Cartagena (Murcia))

| — | Óscar PUENTE SANTIAGO, Alcalde del Ayuntamiento de Valladolid (Castilla y León) (borgmester ved byrådet i Valladolid (Castilla y León)). |
| --- | --- |

—

Óscar PUENTE SANTIAGO, Alcalde del Ayuntamiento de Valladolid (Castilla y León) (borgmester ved byrådet i Valladolid (Castilla y León)).

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i Luxembourg, den 28. juni 2022.

På Rådets vegne

A. PANNIER-RUNACHER

Formand

---

(1)  
  EUT L 139 af 27.5.2019, s. 13.

1

(2)  Rådets afgørelse (EU) 2020/144 af 3. februar 2020 om beskikkelse af medlemmer af og suppleanter til Regionsudvalget for perioden fra den 26. januar 2020 til den 25. januar 2025 (EUT L 32 af 4.2.2020, s. 16).

2

---

| 30.6.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 173/73 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 173/73

---

DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉS AFGØRELSE (FUSP) 2022/1044

af 28. juni 2022

om forlængelse af mandatet for missionschefen for Den Europæiske Unions politimission i de palæstinensiske områder (EUPOL COPPS) (EUPOL COPPS/1/2022)

DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉ HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Den Europæiske Union, særlig artikel 38, stk. 3,

under henvisning til Rådets afgørelse 2013/354/FUSP af 3. juli 2013 om Den Europæiske Unions politimission i de palæstinensiske områder (EUPOL COPPS) (1), særlig artikel 9, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I henhold til artikel 9, stk. 1, i afgørelse 2013/354/FUSP er Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) i overensstemmelse med traktatens artikel 38 bemyndiget til at træffe de relevante afgørelser med henblik på at varetage den politiske kontrol med og den strategiske ledelse af Den Europæiske Unions politimission i de palæstinensiske områder (EUPOL COPPS), herunder afgørelsen om at udnævne en missionschef. |
| --- | --- |

(1)

I henhold til artikel 9, stk. 1, i afgørelse 2013/354/FUSP er Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) i overensstemmelse med traktatens artikel 38 bemyndiget til at træffe de relevante afgørelser med henblik på at varetage den politiske kontrol med og den strategiske ledelse af Den Europæiske Unions politimission i de palæstinensiske områder (EUPOL COPPS), herunder afgørelsen om at udnævne en missionschef.

| (2) | Den 13. oktober 2020 vedtog PSC afgørelse (FUSP) 2020/1541 (2) om udnævnelse af Nataliya APOSTOLOVA til missionschef for EUPOL COPPS fra den 15. november 2020 til den 30. juni 2021. |
| --- | --- |

(2)

Den 13. oktober 2020 vedtog PSC afgørelse (FUSP) 2020/1541 (2) om udnævnelse af Nataliya APOSTOLOVA til missionschef for EUPOL COPPS fra den 15. november 2020 til den 30. juni 2021.

| (3) | Den 28. juni 2021 vedtog Rådet afgørelse (FUSP) 2021/1066 (3) om forlængelse af mandatet for EUPOL COPPS til den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(3)

Den 28. juni 2021 vedtog Rådet afgørelse (FUSP) 2021/1066 (3) om forlængelse af mandatet for EUPOL COPPS til den 30. juni 2022.

| (4) | Den 1. juli 2021 vedtog PSC afgørelse (FUSP) 2021/1128 (4) om forlængelse af mandatet for Nataliya APOSTOLOVA som missionschef for EUPOL COPPS indtil den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. juli 2021 vedtog PSC afgørelse (FUSP) 2021/1128 (4) om forlængelse af mandatet for Nataliya APOSTOLOVA som missionschef for EUPOL COPPS indtil den 30. juni 2022.

| (5) | Den 27. juni 2022 vedtog Rådet afgørelse (FUSP) 2022/1018 (5) om forlængelse af mandatet for EUPOL COPPS fra den 1. juli 2022 til den 30. juni 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den 27. juni 2022 vedtog Rådet afgørelse (FUSP) 2022/1018 (5) om forlængelse af mandatet for EUPOL COPPS fra den 1. juli 2022 til den 30. juni 2023.

| (6) | Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik har foreslået at forlænge mandatet for Nataliya APOSTOLOVA som missionschef for EUPOL COPPS fra den 1. juli 2022 til den 30. juni 2023 — |
| --- | --- |

(6)

Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik har foreslået at forlænge mandatet for Nataliya APOSTOLOVA som missionschef for EUPOL COPPS fra den 1. juli 2022 til den 30. juni 2023 —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Mandatet for Nataliya APOSTOLOVA som missionschef for Den Europæiske Unions politimission i de palæstinensiske områder (EUPOL COPPS) forlænges fra den 1. juli 2022 til den 30. juni 2023.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Den finder anvendelse fra den 1. juli 2022.

Udfærdiget i Bruxelles, den 28. juni 2022.

På Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités vegne

D. PRONK

Formand

---

(1)  
  EUT L 185 af 4.7.2013, s. 12.

1

(2)  Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse (FUSP) 2020/1541 af 13. oktober 2020 om udnævnelse af missionschefen for Den Europæiske Unions politimission i de palæstinensiske områder (EUPOL COPPS) (EUPOL COPPS/1/2020) (EUT L 353 af 23.10.2020, s. 8).

2

(3)  Rådets afgørelse (FUSP) 2021/1066 af 28. juni 2021 om ændring af afgørelse 2013/354/FUSP om Den Europæiske Unions politimission i de palæstinensiske områder (EUPOL COPPS) (EUT L 229 af 29.6.2021, s. 13).

3

(4)  Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse (FUSP) 2021/1128 af 1. juli 2021 om forlængelse af mandatet for missionschefen for Den Europæiske Unions politimission i de palæstinensiske områder (EUPOL COPPS) (EUPOL COPPS/1/2021) (EUT L 244 af 9.7.2021, s. 3).

4

(5)  Rådets afgørelse (FUSP) 2022/1018 af 27. juni 2022 om ændring af afgørelse 2013/354/FUSP om Den Europæiske Unions politimission i de palæstinensiske områder (EUPOL COPPS) (EUT L 170 af 28.6.2022, s. 76).

5

---

| 30.6.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 173/75 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 173/75

---

DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉS AFGØRELSE (FUSP) 2022/1045

af 28. juni 2022

om forlængelse af mandatet for missionschefen for EU-grænsebistandsmissionen ved grænseovergangen i Rafah (EU BAM Rafah) (EU BAM Rafah/1/2022)

DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉ HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 38, stk. 3,

under henvisning til Rådets fælles aktion 2005/889/FUSP af 25. november 2005 om oprettelse af en EU-grænsebistandsmission ved grænseovergangen i Rafah (EU BAM Rafah) (1), særlig artikel 10, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I henhold til artikel 10, stk. 1, i fælles aktion 2005/889/FUSP er Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) i overensstemmelse med traktatens artikel 38 bemyndiget til at træffe de relevante afgørelser med henblik på at udøve den politiske kontrol med og den strategiske styring af Den Europæiske Unions grænsebistandsmission ved grænseovergangen i Rafah (EU BAM Rafah), herunder afgørelsen om at udnævne en missionschef. |
| --- | --- |

(1)

I henhold til artikel 10, stk. 1, i fælles aktion 2005/889/FUSP er Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) i overensstemmelse med traktatens artikel 38 bemyndiget til at træffe de relevante afgørelser med henblik på at udøve den politiske kontrol med og den strategiske styring af Den Europæiske Unions grænsebistandsmission ved grænseovergangen i Rafah (EU BAM Rafah), herunder afgørelsen om at udnævne en missionschef.

| (2) | Den 13. oktober 2020 vedtog PSC afgørelse (FUSP) 2020/1548 (2) om udnævnelse af Mihai-Florin BULGARIU til missionschef for EU BAM Rafah fra den 1. november 2020 til den 30. juni 2021. |
| --- | --- |

(2)

Den 13. oktober 2020 vedtog PSC afgørelse (FUSP) 2020/1548 (2) om udnævnelse af Mihai-Florin BULGARIU til missionschef for EU BAM Rafah fra den 1. november 2020 til den 30. juni 2021.

| (3) | Den 28. juni 2021 vedtog Rådet afgørelse (FUSP) 2021/1065 (3) om forlængelse af mandatet for EU BAM Rafah til den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(3)

Den 28. juni 2021 vedtog Rådet afgørelse (FUSP) 2021/1065 (3) om forlængelse af mandatet for EU BAM Rafah til den 30. juni 2022.

| (4) | Den 1. juli 2021 vedtog PSC afgørelse (FUSP) 2021/1127 (4) om forlængelse af mandatet for Mihai-Florin BULGARIU som missionschef for EU BAM Rafah fra den 1. juli 2021 til den 30. juni 2022. |
| --- | --- |

(4)

Den 1. juli 2021 vedtog PSC afgørelse (FUSP) 2021/1127 (4) om forlængelse af mandatet for Mihai-Florin BULGARIU som missionschef for EU BAM Rafah fra den 1. juli 2021 til den 30. juni 2022.

| (5) | Den 27. juni 2022 vedtog Rådet afgørelse (FUSP) 2022/1017 (5) om forlængelse af mandatet for EU BAM Rafah indtil den 30. juni 2023. |
| --- | --- |

(5)

Den 27. juni 2022 vedtog Rådet afgørelse (FUSP) 2022/1017 (5) om forlængelse af mandatet for EU BAM Rafah indtil den 30. juni 2023.

| (6) | Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik har foreslået at forlænge mandatet for Mihai-Florin BULGARIU som missionschef for EU BAM Rafah indtil den 30. juni 2023 — |
| --- | --- |

(6)

Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik har foreslået at forlænge mandatet for Mihai-Florin BULGARIU som missionschef for EU BAM Rafah indtil den 30. juni 2023 —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Mandatet for Mihai-Florin BULGARIU som missionschef for EU BAM Rafah forlænges fra den 1. juli 2022 til den 30. juni 2023.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Den finder anvendelse fra den 1. juli 2022.

Udfærdiget i Bruxelles, den 28. juni 2022.

På Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités vegne

D. PRONK

Formand

---

(1)  
  EUT L 327 af 14.12.2005, s. 28.

1

(2)  Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse (FUSP) 2020/1548 af 13. oktober 2020 om udnævnelse af missionschefen for EU-grænsebistandsmissionen ved grænseovergangen i Rafah (EU BAM Rafah) (EU BAM Rafah/2/2020) (EUT L 354 af 26.10.2020, s. 5).

2

(3)  Rådets afgørelse (FUSP) 2021/1065 af 28. juni 2021 om ændring af fælles aktion 2005/889/FUSP om oprettelse af en EU-grænsebistandsmission ved grænseovergangen i Rafah (EU BAM Rafah) (EUT L 229 af 29.6.2021, s. 11).

3

(4)  Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse (FUSP) 2021/1127 af 1. juli 2021 om forlængelse af mandatet for missionschefen for EU-grænsebistandsmissionen ved grænseovergangen i Rafah (EU BAM Rafah) (EU BAM Rafah/1/2021) (EUT L 244 af 9.7.2021, s. 1).

4

(5)  Rådets afgørelse (FUSP) 2022/1017 af 27. juni 2022 om ændring af fælles aktion 2005/889/FUSP om oprettelse af en EU-grænsebistandsmission ved grænseovergangen i Rafah (EU BAM Rafah) (EUT L 170 af 28.6.2022, s. 74).

5

---

| 30.6.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 173/77 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 173/77

---

AFGØRELSE (EU) 2022/1046 VEDTAGET AF REPRÆSENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER

den 29. juni 2022

om udnævnelse af dommere ved Retten

REPRÆSENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DEN EUROPÆISKE UNIONS MEDLEMSSTATER HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 19,

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 254 og 255, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Embedsperioden for 26 dommere ved Retten udløber den 31. august 2022. Der bør derfor foretages udnævnelser for at besætte disse embeder for perioden fra den 1. september 2022 til den 31. august 2028. |
| --- | --- |

(1)

Embedsperioden for 26 dommere ved Retten udløber den 31. august 2022. Der bør derfor foretages udnævnelser for at besætte disse embeder for perioden fra den 1. september 2022 til den 31. august 2028.

| (2) | Ion GÂLEA, Marc JAEGER, Dean SPIELMANN og Mirela STANCU er blevet indstillet med henblik på genudnævnelse som dommere ved Retten. |
| --- | --- |

(2)

Ion GÂLEA, Marc JAEGER, Dean SPIELMANN og Mirela STANCU er blevet indstillet med henblik på genudnævnelse som dommere ved Retten.

| (3) | Steven VERSCHUUR er blevet indstillet med henblik på en første embedsperiode som dommer ved Retten. |
| --- | --- |

(3)

Steven VERSCHUUR er blevet indstillet med henblik på en første embedsperiode som dommer ved Retten.

| (4) | Endvidere fastsætter artikel 48 i protokol nr. 3 vedrørende statutten for Den Europæiske Unions Domstol, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2015/2422 (1), at antallet af dommere ved Retten øges efter en trefaset procedure, således at den pr. 1. september 2019 består af to dommere pr. medlemsstat. I henhold til nævnte forordnings artikel 2, litra a), indebærer første trin i forøgelsen af antallet af dommere ved Retten, at der udnævnes 12 yderligere dommere, heraf seks med en embedsperiode, der udløber den 31. august 2016. Disse seks dommere udvælges ved, at seks medlemsstaters regeringer med henblik på den delvise nybesættelse af Rettens dommerembeder i 2016 indstiller to dommere, hvis embedsperiode løber fra den 1. september 2016 til den 31. august 2022. Den yderligere dommer, der skal udnævnes efter indstilling fra Den Slovakiske Republiks regering, er en af yderligere seks dommerembeder, der er berørt af den delvise nybesættelse af Rettens dommerembeder i 2016. Beatrix RICZIOVÁ er blevet indstillet til det yderligere embede som dommer ved Retten. |
| --- | --- |

(4)

Endvidere fastsætter artikel 48 i protokol nr. 3 vedrørende statutten for Den Europæiske Unions Domstol, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2015/2422 (1), at antallet af dommere ved Retten øges efter en trefaset procedure, således at den pr. 1. september 2019 består af to dommere pr. medlemsstat. I henhold til nævnte forordnings artikel 2, litra a), indebærer første trin i forøgelsen af antallet af dommere ved Retten, at der udnævnes 12 yderligere dommere, heraf seks med en embedsperiode, der udløber den 31. august 2016. Disse seks dommere udvælges ved, at seks medlemsstaters regeringer med henblik på den delvise nybesættelse af Rettens dommerembeder i 2016 indstiller to dommere, hvis embedsperiode løber fra den 1. september 2016 til den 31. august 2022. Den yderligere dommer, der skal udnævnes efter indstilling fra Den Slovakiske Republiks regering, er en af yderligere seks dommerembeder, der er berørt af den delvise nybesættelse af Rettens dommerembeder i 2016. Beatrix RICZIOVÁ er blevet indstillet til det yderligere embede som dommer ved Retten.

| (5) | I henhold til artikel 7 i protokol nr. 3 skal der, efter at Barna BERKE er afgået ved døden, udnævnes en dommer ved Retten for resten af Barna BERKEs embedsperiode, dvs. indtil den 31. august 2022. |
| --- | --- |

(5)

I henhold til artikel 7 i protokol nr. 3 skal der, efter at Barna BERKE er afgået ved døden, udnævnes en dommer ved Retten for resten af Barna BERKEs embedsperiode, dvs. indtil den 31. august 2022.

| (6) | Tihamér TÓTH er blevet indstillet til det ledige embede. |
| --- | --- |

(6)

Tihamér TÓTH er blevet indstillet til det ledige embede.

| (7) | Det udvalg, der er nedsat ved artikel 255 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, har afgivet positiv udtalelse om disse kandidaters kvalifikationer til at udøve embedet som dommer ved Retten — |
| --- | --- |

(7)

Det udvalg, der er nedsat ved artikel 255 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, har afgivet positiv udtalelse om disse kandidaters kvalifikationer til at udøve embedet som dommer ved Retten —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Til dommere ved Retten for perioden fra den 1. september 2022 til den 31. august 2028 udnævnes:

| — | Ion GÂLEA |
| --- | --- |

—

Ion GÂLEA

| — | Marc JAEGER |
| --- | --- |

—

Marc JAEGER

| — | Dean SPIELMANN |
| --- | --- |

—

Dean SPIELMANN

| — | Mirela STANCU |
| --- | --- |

—

Mirela STANCU

| — | Steven VERSCHUUR. |
| --- | --- |

—

Steven VERSCHUUR.

Artikel 2

Til dommer ved Retten for perioden fra datoen for denne afgørelses ikrafttræden til den 31. august 2022 udnævnes:

| — | Beatrix RICZIOVÁ |
| --- | --- |

—

Beatrix RICZIOVÁ

| — | Tihamér TÓTH. |
| --- | --- |

—

Tihamér TÓTH.

Artikel 3

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i Bruxelles, den 29. juni 2022.

Formand

P. LÉGLISE-COSTA

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2015/2422 af 16. december 2015 om ændring af protokol nr. 3 vedrørende statutten for Den Europæiske Unions Domstol (EUT L 341 af 24.12.2015, s. 14).

1

---

III Andre retsakter

DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE SAMARBEJDSOMRÅDE

| 30.6.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 173/79 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 173/79

---

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS BESLUTNING nr. 269/21/COL

af 1. december 2021

om indførelse af reviderede retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte for 2022-2027 [2022/1047]

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN (»Tilsynsmyndigheden«) HAR —

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 61-63 og protokol 26,

under henvisning til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol (»tilsyns- og domstolsaftalen«), særlig artikel 24 og artikel 5, stk. 2, litra b), og

under henvisning til protokol nr. 3 til tilsyns- og domstolsaftalen (»protokol 3«), særlig del I, artikel 1, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

I henhold til artikel 24 i tilsyns- og domstolsaftalen skal Tilsynsmyndigheden sætte EØS-aftalens bestemmelser om statsstøtte i kraft,

I henhold til artikel 5, stk. 2, litra b), i tilsyns- og domstolsaftalen skal Tilsynsmyndigheden udsende meddelelser eller retningslinjer om spørgsmål, der er omfattet af EØS-aftalen, hvis det udtrykkeligt er hjemlet i denne aftale eller i tilsyns- og domstolsaftalen, eller hvis Tilsynsmyndigheden finder det nødvendigt,

I henhold til del I, artikel 1, stk. 1, i protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen skal Tilsynsmyndigheden foretage en løbende undersøgelse af de støtteordninger, som findes i EFTA-staterne, og foreslå dem sådanne foranstaltninger, som EØS-aftalens funktion eller gradvise udvikling kræver,

Den 19. april 2021 vedtog Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) reviderede EU-retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte (1),

Disse retningslinjer er også er relevante for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde,

Der skal i overensstemmelse med målet om ensartethed, som er fastsat i EØS-aftalens artikel 1, sikres en ensartet anvendelse af EØS' statsstøtteregler i hele Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde,

Tilsynsmyndigheden skal i henhold til punkt II med overskriften »GENERELT« på side 11 i bilag XV til EØS-aftalen efter høring af Kommissionen vedtage retsakter, der svarer til dem, som Europa-Kommissionen vedtager,

efter høring af Europa-Kommissionen,

efter at have hørt EFTA-staterne herom —

VEDTAGET DENNE BESLUTNING:

Artikel 1

De materielle regler for statsstøtte ændres ved indføjelse af reviderede retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte med virkning fra datoen for denne beslutning. De reviderede retningslinjer findes i bilaget til denne beslutning og udgør en integrerende del heraf.

Artikel 2

De eksisterende retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte for 2014-2021 erstattes med virkning fra den 1. januar 2022.

Artikel 3

Kun den engelske udgave af denne beslutning er autentisk.

Udfærdiget i Bruxelles, den 1. december 2021.

På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

Bente ANGELL-HANSEN

Formand

Det ansvarlige medlem af kollegiet

Högni S. KRISTJÁNSSON

Medlem af kollegiet

Stefan BARRIGA

Medlem af kollegiet

På vegne af Melpo-Menie JOSÉPHIDÈS

Medunderskriver som direktør

for juridiske og eksekutive anliggender

---

(1)  
  EUT C 153 af 29.4.2021, s. 1.

1

---

Retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte (*)

Indholdsfortegnelse

Indholdsfortegnelse

| 1. | Indledning | 83 |
| --- | --- | --- |

1.

| 2. | Anvendelsesområde og definitioner | 85 |
| --- | --- | --- |

2.

| 2.1. | Anvendelsesområde for regionalstøtte | 85 |
| --- | --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Definitioner | 86 |
| --- | --- | --- |

2.2.

| 3. | Anmeldelsespligtig regionalstøtte | 89 |
| --- | --- | --- |

3.

| 4. | Støtteberettigede omkostninger | 89 |
| --- | --- | --- |

4.

| 4.1. | Investeringsstøtte | 89 |
| --- | --- | --- |

4.1.

| 4.1.1. | Støtteberettigede omkostninger beregnet på basis af investeringsomkostninger | 90 |
| --- | --- | --- |

4.1.1.

| 4.1.2. | Støtteberettigede omkostninger beregnet på basis af lønomkostninger | 91 |
| --- | --- | --- |

4.1.2.

| 4.2. | Driftsstøtte | 91 |
| --- | --- | --- |

4.2.

| 5. | Forenelighedsvurdering af regionalstøtte | 91 |
| --- | --- | --- |

5.

| 5.1. | Bidrag til regional udvikling og territorial samhørighed | 92 |
| --- | --- | --- |

5.1.

| 5.1.1. | Investeringsstøtteordninger | 92 |
| --- | --- | --- |

5.1.1.

| 5.1.2. | Anmeldelsespligtig individuel investeringsstøtte | 93 |
| --- | --- | --- |

5.1.2.

| 5.1.3. | Driftsstøtteordninger | 94 |
| --- | --- | --- |

5.1.3.

| 5.2. | Tilskyndelsesvirkning | 94 |
| --- | --- | --- |

5.2.

| 5.2.1. | Investeringsstøtte | 94 |
| --- | --- | --- |

5.2.1.

| 5.2.2. | Driftsstøtteordninger | 96 |
| --- | --- | --- |

5.2.2.

| 5.3. | Behov for statslig indgriben | 96 |
| --- | --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Regionalstøttes formålstjenlighed | 96 |
| --- | --- | --- |

5.4.

| 5.4.1. | Formålstjenlighed i forhold til alternative politiske virkemidler | 97 |
| --- | --- | --- |

5.4.1.

| 5.4.2. | Formålstjenlighed i forhold til andre støtteinstrumenter | 97 |
| --- | --- | --- |

5.4.2.

| 5.5. | Støttebeløbets proportionalitet (begrænsning af støtten til et nødvendigt minimum) | 97 |
| --- | --- | --- |

5.5.

| 5.5.1. | Investeringsstøtte | 97 |
| --- | --- | --- |

5.5.1.

| 5.5.2. | Driftsstøtteordninger | 99 |
| --- | --- | --- |

5.5.2.

| 5.6. | Undgåelse af uforholdsmæssigt negativ påvirkning af konkurrencen og samhandelen | 99 |
| --- | --- | --- |

5.6.

| 5.6.1. | Generelle betragtninger | 99 |
| --- | --- | --- |

5.6.1.

| 5.6.2. | Åbenbare negative virkninger for konkurrencen og samhandelen | 100 |
| --- | --- | --- |

5.6.2.

| 5.6.3. | Investeringsstøtteordninger | 101 |
| --- | --- | --- |

5.6.3.

| 5.6.4. | Anmeldelsespligtig individuel investeringsstøtte | 102 |
| --- | --- | --- |

5.6.4.

| 5.6.5. | Driftsstøtteordninger | 103 |
| --- | --- | --- |

5.6.5.

| 5.7. | Gennemsigtighed | 103 |
| --- | --- | --- |

5.7.

| 6. | Evaluering | 104 |
| --- | --- | --- |

6.

| 7. | Regionalstøttekort | 105 |
| --- | --- | --- |

7.

| 7.1. | Regionalstøtteberettiget befolkningsandel | 106 |
| --- | --- | --- |

7.1.

| 7.2. | Undtagelsesbestemmelsen i artikel 61, stk. 3, litra a) | 106 |
| --- | --- | --- |

7.2.

| 7.3. | Undtagelsesbestemmelsen i artikel 61, stk. 3, litra c) | 107 |
| --- | --- | --- |

7.3.

| 7.3.1. | Prædefinerede c)-områder | 107 |
| --- | --- | --- |

7.3.1.

| 7.3.2. | Ikkeprædefinerede c)-områder | 108 |
| --- | --- | --- |

7.3.2.

| 7.4. | Maksimale støtteintensiteter ved regional investeringsstøtte | 109 |
| --- | --- | --- |

7.4.

| 7.4.1. | Maksimale støtteintensiteter i a)-områder | 109 |
| --- | --- | --- |

7.4.1.

| 7.4.2. | Maksimale støtteintensiteter i c)-områder | 110 |
| --- | --- | --- |

7.4.2.

| 7.4.3. | Øget støtteintensitet for SMV'er | 110 |
| --- | --- | --- |

7.4.3.

| 7.4.4. | Øgede støtteintensiteter for områder, der er udpeget til støtte fra FRO () | 110 |
| --- | --- | --- |

7.4.4.

| 7.4.5. | Øgede støtteintensiteter for regioner med befolkningstilbagegang | 110 |
| --- | --- | --- |

7.4.5.

| 7.5. | Anmeldelse af regionalstøttekort og vurdering heraf | 110 |
| --- | --- | --- |

7.5.

| 7.6. | Ændringer | 111 |
| --- | --- | --- |

7.6.

| 7.6.1. | Befolkningsreserve | 111 |
| --- | --- | --- |

7.6.1.

| 7.6.2. | Midtvejsrevision | 111 |
| --- | --- | --- |

7.6.2.

| 8. | Ændring af retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte for 2014-2020 | 111 |
| --- | --- | --- |

8.

| 9. | Regionalstøttereglernesanvendelsesområde | 112 |
| --- | --- | --- |

9.

| 10. | Rapportering og overvågning | 112 |
| --- | --- | --- |

10.

| 11. | Revision | 112 |
| --- | --- | --- |

11.

1.   INDLEDNING

INDLEDNING

| 1. | EFTA-Tilsynsmyndigheden (»Tilsynsmyndigheden«) kan anse følgende former for statsstøtte for at være forenelige med EØS-aftalen på grundlag af EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra a) og c):






  a) | statsstøtte til fremme af den økonomiske udvikling i områder, hvor levestandarden er usædvanlig lav, eller hvor der hersker en alvorlig underbeskæftigelse, og |
| --- | --- | --- |

1.

EFTA-Tilsynsmyndigheden (»Tilsynsmyndigheden«) kan anse følgende former for statsstøtte for at være forenelige med EØS-aftalen på grundlag af EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra a) og c):

a)

statsstøtte til fremme af den økonomiske udvikling i områder, hvor levestandarden er usædvanlig lav, eller hvor der hersker en alvorlig underbeskæftigelse, og

| b) | statsstøtte til fremme af udviklingen af visse økonomiske regioner i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS«) (1). |
| --- | --- |

b)

statsstøtte til fremme af udviklingen af visse økonomiske regioner i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS«) (1).

1

Denne form for statsstøtte betegnes som regionalstøtte.

| 2. | I disse retningslinjer fastsættes betingelserne for, hvornår regionalstøtte kan betragtes som forenelig med EØS-aftalen. Det fastsættes også, hvilke kriterier der gælder for udpegelse af de områder, som opfylder forenelighedsbetingelserne i artikel 61, stk. 3, litra a) og c), i EØS-aftalen. |
| --- | --- |

2.

I disse retningslinjer fastsættes betingelserne for, hvornår regionalstøtte kan betragtes som forenelig med EØS-aftalen. Det fastsættes også, hvilke kriterier der gælder for udpegelse af de områder, som opfylder forenelighedsbetingelserne i artikel 61, stk. 3, litra a) og c), i EØS-aftalen.

| 3. | Hovedformålet med statsstøttekontrollen på regionalstøtteområdet er at sikre, at støtte til regionaludvikling og territorial samhørighed (2) ikke i urimelig grad påvirker samhandelsvilkårene mellem EØS-staterne (3). Kontrollen har navnlig til formål at forhindre de støttekapløb, som kan finde sted, hvis EØS-staterne forsøger at tiltrække eller fastholde virksomheder i støtteberettigede områder i EØS, og at begrænse regionalstøttens indvirkning på samhandel og konkurrence til et minimum. |
| --- | --- |

3.

Hovedformålet med statsstøttekontrollen på regionalstøtteområdet er at sikre, at støtte til regionaludvikling og territorial samhørighed (2

3

| 4. | Det er målet om regional udvikling og territorial samhørighed, der adskiller regionalstøtten fra andre former for statsstøtte som f.eks. støtte til forskning, udvikling og innovation, beskæftigelsesstøtte, uddannelsesstøtte, støtte til energisektoren eller til miljøbeskyttelse, der tager sigte på andre mål inden for økonomisk udvikling, jf. artikel 61, stk. 3, i EØS-aftalen. Under visse omstændigheder kan der tillades højere støtteintensiteter, for så vidt angår disse andre støttetyper, når de ydes til virksomheder i støtteberettigede områder, i erkendelse af de særlige vanskeligheder, der gør sig gældende dér (4). |
| --- | --- |

4.

Det er målet om regional udvikling og territorial samhørighed, der adskiller regionalstøtten fra andre former for statsstøtte som f.eks. støtte til forskning, udvikling og innovation, beskæftigelsesstøtte, uddannelsesstøtte, støtte til energisektoren eller til miljøbeskyttelse, der tager sigte på andre mål inden for økonomisk udvikling, jf. artikel 61, stk. 3, i EØS-aftalen. Under visse omstændigheder kan der tillades højere støtteintensiteter, for så vidt angår disse andre støttetyper, når de ydes til virksomheder i støtteberettigede områder, i erkendelse af de særlige vanskeligheder, der gør sig gældende dér (4

| 5. | Regionalstøtte kan kun spille en effektiv rolle, hvis den ydes sparsomt og proportionalt og dens fokus rettes mod støtteberettigede områder i EØS (5). Især bør de tilladte støttelofter afspejle omfanget af de problemer, der påvirker udviklingen af de berørte områder. Støttens fordele i form af udvikling af et støtteberettiget område skal opveje den fordrejning af konkurrencen og samhandelen, som den kan medføre (6). Den vægt, der tillægges støttens positive virkninger, vil sandsynligvis variere afhængigt af undtagelsesbestemmelsen i artikel 61, stk. 3, i EØS-aftalen, således at der kan accepteres større konkurrencefordrejninger i de mest ugunstigt stillede områder, som falder ind under artikel 61, stk. 3, litra a), end i de områder, der falder ind under artikel 61, stk. 3, litra c) (7). |
| --- | --- |

5.

Regionalstøtte kan kun spille en effektiv rolle, hvis den ydes sparsomt og proportionalt og dens fokus rettes mod støtteberettigede områder i EØS (5

6

7

| 6. | Derudover kan regionalstøtte kun effektivt fremme eller lette den økonomiske udvikling i støtteberettigede områder, hvis den ydes for at tilskynde til yderligere investeringer eller økonomisk aktivitet i disse områder. I et stærkt begrænset antal velafgrænsede tilfælde kan disse områder have så alvorlige eller permanente vanskeligheder ved at tiltrække eller fastholde økonomisk aktivitet, at investeringsstøtte måske ikke er nok til, at området kan udvikle sig. I sådanne tilfælde kan regional investeringsstøtte suppleres med regional driftsstøtte. |
| --- | --- |

6.

Derudover kan regionalstøtte kun effektivt fremme eller lette den økonomiske udvikling i støtteberettigede områder, hvis den ydes for at tilskynde til yderligere investeringer eller økonomisk aktivitet i disse områder. I et stærkt begrænset antal velafgrænsede tilfælde kan disse områder have så alvorlige eller permanente vanskeligheder ved at tiltrække eller fastholde økonomisk aktivitet, at investeringsstøtte måske ikke er nok til, at området kan udvikle sig. I sådanne tilfælde kan regional investeringsstøtte suppleres med regional driftsstøtte.

| 7. | I 2019 iværksatte Europa-Kommissionen (Kommissionen) en evaluering af rammerne for regionalstøtte for at vurdere, om retningslinjerne for regionalstøtte stadig var egnede til formålet. Resultaterne (8) viste, at reglerne i princippet fungerer godt, men at det er nødvendigt med nogle forbedringer for at afspejle den økonomiske udvikling. I sin vurdering af virkningen af regionalstøtte har Kommissionen desuden mulighed for at inddrage »Den europæiske grønne pagt« (9), »En ny industristrategi for Europa« (10) og »Europas digitale fremtid i støbeskeen« (11), og det kræver visse ændringer af reglerne. I den forbindelse foretages der også en revision af andre statsstøtteregler, og Kommissionen er særlig opmærksom på anvendelsesområdet for de enkelte tematiske retningslinjer og på mulighederne for eventuelt at kombinere forskellige former for støtte med henblik på den samme investering. Som sådan kan støtte til initialinvesteringer i nye miljøvenlige teknologier, der bidrager til dekarbonisering af produktionsprocesser i industrien, herunder energiintensive industrier såsom stål, vurderes, afhængigt af deres præcise kendetegn, navnlig i henhold til statsstøttereglerne vedrørende forskning, udvikling og innovation eller miljøbeskyttelse og energi. Regionalstøtte kan også kombineres med andre former for støtte. I forbindelse med det samme investeringsprojekt er det f.eks. muligt at kombinere regionalstøtte med støtte i henhold til statsstøttereglerne for miljøbeskyttelse og energi, hvis det pågældende investeringsprojekt fremmer udviklingen af et støtteberettiget område og samtidig øger miljøbeskyttelsesniveauet i et omfang, der berettiger investeringen eller en del af investeringen til støtte i henhold til de tematiske regler på begge områder, og bestemmelserne i begge regelsæt overholdes. På denne måde kan EØS-staterne give tilskyndelse til, at begge mål nås på en optimal måde, samtidig med at overkompensation undgås. [...] (12). |
| --- | --- |

7.

I 2019 iværksatte Europa-Kommissionen (Kommissionen) en evaluering af rammerne for regionalstøtte for at vurdere, om retningslinjerne for regionalstøtte stadig var egnede til formålet. Resultaterne (8

9

10

11

12

| 7a. | Tilsynsmyndigheden bemærker, at visse politiske instrumenter og lovbestemmelser, som Kommissionen henviser til, muligvis ikke bliver indarbejdet i EØS-aftalen. Under hensyntagen til EØS-EFTA-staternes særlige lovgivningsmæssige situation vil Tilsynsmyndigheden med henblik på en ensartet anvendelse af statsstøttereglerne og lige konkurrencevilkår overalt i EØS dog generelt følge de samme principper som i Kommissionens retningslinjer ved vurderingen af regionalstøttens forenelighed med EØS-aftalen (*). Nærværende retningslinjer indeholder derfor henvisninger til EU-lovgivning og politiske dokumenter, som findes i Kommissionens retningslinjer (**). Dette indebærer ikke, at EØS-EFTA-staterne er forpligtet til at overholde lovgivning, der ikke er gennemført i EØS-aftalen. |
| --- | --- |

7a.

Tilsynsmyndigheden bemærker, at visse politiske instrumenter og lovbestemmelser, som Kommissionen henviser til, muligvis ikke bliver indarbejdet i EØS-aftalen. Under hensyntagen til EØS-EFTA-staternes særlige lovgivningsmæssige situation vil Tilsynsmyndigheden med henblik på en ensartet anvendelse af statsstøttereglerne og lige konkurrencevilkår overalt i EØS dog generelt følge de samme principper som i Kommissionens retningslinjer ved vurderingen af regionalstøttens forenelighed med EØS-aftalen (*

**

| 8. | Som reaktion på de økonomiske forstyrrelser, som covid-19-pandemien har skabt, har Kommissionen indført målrettede instrumenter såsom midlertidige rammebestemmelser for statsstøtteforanstaltninger (13). Pandemien kan have mere langvarige virkninger i visse områder end i andre. På nuværende tidspunkt er det for tidligt at forudsige konsekvenserne af pandemien på mellemlangt og langt sigt og at bestemme, hvilke områder der vil blive særlig berørt. Tilsynsmyndigheden planlægger derfor en midtvejsrevision af regionalstøttekortene i 2023, hvor der vil blive taget hensyn til de senest tilgængelige statistikker. |
| --- | --- |

8.

Som reaktion på de økonomiske forstyrrelser, som covid-19-pandemien har skabt, har Kommissionen indført målrettede instrumenter såsom midlertidige rammebestemmelser for statsstøtteforanstaltninger (13

2.   ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER

ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER

2.1.   Anvendelsesområde for regionalstøtte

Anvendelsesområde for regionalstøtte

| 9. | De forenelighedsbetingelser, som er anført i disse retningslinjer, gælder både for anmeldelsespligtige støtteordninger med regionalt sigte og anmeldelsespligtig individuel støtte. |
| --- | --- |

9.

De forenelighedsbetingelser, som er anført i disse retningslinjer, gælder både for anmeldelsespligtige støtteordninger med regionalt sigte og anmeldelsespligtig individuel støtte.

| 10. | Disse retningslinjer omfatter ikke statsstøtte til sektorerne stål (14), brunkul (15) og kul (16). |
| --- | --- |

10.

Disse retningslinjer omfatter ikke statsstøtte til sektorerne stål (14

15

16

| 11. | Tilsynsmyndigheden vil anvende disse retningslinjers principper på regionalstøtte i alle andre sektorer med økonomisk aktivitet inden for rammerne af EØS-aftalen, undtagen sektorer, hvor andre specifikke statsstøtteregler gælder, navnlig inden for[...] (17), (18) transport (19), bredbånd (20) og energi (21), medmindre statsstøtte ydes som et led i en horisontal regional driftsstøtteordning i disse sektorer. |
| --- | --- |

11.

Tilsynsmyndigheden vil anvende disse retningslinjers principper på regionalstøtte i alle andre sektorer med økonomisk aktivitet inden for rammerne af EØS-aftalen, undtagen sektorer, hvor andre specifikke statsstøtteregler gælder, navnlig inden for[...] (17

18

19

20

21

| 12. | Tilsynsmyndigheden vil anvende principperne i disse retningslinjer på forarbejdning af landbrugsprodukter til ikke-landbrugsmæssige produkter og afsætning heraf (22). |
| --- | --- |

12.

Tilsynsmyndigheden vil anvende principperne i disse retningslinjer på forarbejdning af landbrugsprodukter til ikke-landbrugsmæssige produkter og afsætning heraf (22

| 13. | Når det drejer sig om at investere eller opretholde en økonomisk aktivitet i et støtteberettiget område, er store virksomheder normalt mindre påvirket af regionale begrænsninger end små og mellemstore virksomheder (SMV'er). Store virksomheder kan for det første lettere rejse kapital og optage lån på de globale markeder og er mindre hæmmede af det mere begrænsede udbud af finansielle tjenesteydelser i støtteberettigede områder. For det andet kan store virksomheders investeringer give dem stordriftsfordele, som reducerer de beliggenhedsspecifikke initialomkostninger, og stordriftsfordelene er ofte ikke bundet til det område, hvor investeringen foretages. For det tredje har store virksomheder, der har planer om at investere, normalt en ret stærk forhandlingsposition over for myndighederne, hvilket kan føre til, at de måske kan opnå statsstøtte uden at have behov for eller være berettiget til det. Endelig vil store virksomheder med større sandsynlighed være stærke aktører på deres marked, hvilket betyder, at hvis der ydes støtte til deres investeringer, vil det kunne fordreje konkurrencen og samhandelen på det indre marked. |
| --- | --- |

13.

Når det drejer sig om at investere eller opretholde en økonomisk aktivitet i et støtteberettiget område, er store virksomheder normalt mindre påvirket af regionale begrænsninger end små og mellemstore virksomheder (SMV'er). Store virksomheder kan for det første lettere rejse kapital og optage lån på de globale markeder og er mindre hæmmede af det mere begrænsede udbud af finansielle tjenesteydelser i støtteberettigede områder. For det andet kan store virksomheders investeringer give dem stordriftsfordele, som reducerer de beliggenhedsspecifikke initialomkostninger, og stordriftsfordelene er ofte ikke bundet til det område, hvor investeringen foretages. For det tredje har store virksomheder, der har planer om at investere, normalt en ret stærk forhandlingsposition over for myndighederne, hvilket kan føre til, at de måske kan opnå statsstøtte uden at have behov for eller være berettiget til det. Endelig vil store virksomheder med større sandsynlighed være stærke aktører på deres marked, hvilket betyder, at hvis der ydes støtte til deres investeringer, vil det kunne fordreje konkurrencen og samhandelen på det indre marked.

| 14. | Da det er usandsynligt, at regionalstøtte til store virksomheders investeringer har en tilskyndende virkning, kan en sådan regionalstøtte som hovedregel ikke betragtes som forenelig med EØS-aftalen i henhold til dennes artikel 61, stk. 3, litra c), medmindre den ydes til initialinvesteringer, som skaber nye aktiviteter i disse c)-områder i overensstemmelse med de kriterier, der er fastlagt i disse retningslinjer. [...] (23), (24). |
| --- | --- |

14.

Da det er usandsynligt, at regionalstøtte til store virksomheders investeringer har en tilskyndende virkning, kan en sådan regionalstøtte som hovedregel ikke betragtes som forenelig med EØS-aftalen i henhold til dennes artikel 61, stk. 3, litra c), medmindre den ydes til initialinvesteringer, som skaber nye aktiviteter i disse c)-områder i overensstemmelse med de kriterier, der er fastlagt i disse retningslinjer. [...] (23

24

| 15. | Regionalstøtte til en virksomheds løbende udgifter udgør driftsstøtte. Driftsstøtte kan alene betragtes som forenelig med EØS-aftalen, hvis det kan dokumenteres, at den er nødvendig for udviklingen af området, f.eks. hvis støtten har til formål at mindske visse specifikke vanskeligheder for SMV'er i de mest ugunstigt stillede områder (der er omfattet af artikel 61, stk. 3, litra a), i EØS-aftalen), hvis den kompenserer for meromkostninger ved en økonomisk aktivitet i regioner i den yderste periferi, eller hvis den forhindrer eller mindsker affolkning i tyndt og meget tyndt befolkede områder. |
| --- | --- |

15.

Regionalstøtte til en virksomheds løbende udgifter udgør driftsstøtte. Driftsstøtte kan alene betragtes som forenelig med EØS-aftalen, hvis det kan dokumenteres, at den er nødvendig for udviklingen af området, f.eks. hvis støtten har til formål at mindske visse specifikke vanskeligheder for SMV'er i de mest ugunstigt stillede områder (der er omfattet af artikel 61, stk. 3, litra a), i EØS-aftalen), hvis den kompenserer for meromkostninger ved en økonomisk aktivitet i regioner i den yderste periferi, eller hvis den forhindrer eller mindsker affolkning i tyndt og meget tyndt befolkede områder.

| 16. | Disse retningslinjer omfatter ikke driftsstøtte til virksomheder, hvis hovedvirksomhed falder ind under Hovedafdeling K, »Pengeinstitut- og finansvirksomhed, forsikring« i den statistiske nomenklatur for økonomiske aktiviteter NACE rev. 2 (25), eller til virksomheder, der udøver koncerninterne aktiviteter, og hvis hovedvirksomhed falder ind under gruppe 70.10, »Hovedsæders virksomhed« eller gruppe 70.22, »Virksomhedsrådgivning og anden rådgivning om driftsledelse« i NACE rev. 2. |
| --- | --- |

16.

Disse retningslinjer omfatter ikke driftsstøtte til virksomheder, hvis hovedvirksomhed falder ind under Hovedafdeling K, »Pengeinstitut- og finansvirksomhed, forsikring« i den statistiske nomenklatur for økonomiske aktiviteter NACE rev. 2 (25

| 17. | Der må ikke ydes regionalstøtte til kriseramte virksomheder, som ved anvendelsen af disse retningslinjer defineres i overensstemmelse med rammebestemmelserne for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte ikkefinansielle virksomheder (26). |
| --- | --- |

17.

Der må ikke ydes regionalstøtte til kriseramte virksomheder, som ved anvendelsen af disse retningslinjer defineres i overensstemmelse med rammebestemmelserne for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte ikkefinansielle virksomheder (26

| 18. | Ved vurderingen af regionalstøtte til en virksomhed, der ikke har efterkommet et krav om tilbagebetaling af støtte, som Tilsynsmyndigheden ved en tidligere beslutning har fundet ulovlig og uforenelig med EØS-aftalen, vil Tilsynsmyndigheden tage hensyn til enhver støtte, der endnu ikke er tilbagebetalt (27). |
| --- | --- |

18.

Ved vurderingen af regionalstøtte til en virksomhed, der ikke har efterkommet et krav om tilbagebetaling af støtte, som Tilsynsmyndigheden ved en tidligere beslutning har fundet ulovlig og uforenelig med EØS-aftalen, vil Tilsynsmyndigheden tage hensyn til enhver støtte, der endnu ikke er tilbagebetalt (27

2.2.   Definitioner

Definitioner

| 19. | I disse retningslinjer gælder følgende definitioner:






  1) | »a)-områder«: områder, der i overensstemmelse med artikel 61, stk. 3, litra a), i EØS-aftalen er opført på et regionalstøttekort; »c)-områder«: områder, der i overensstemmelse med artikel 61, stk. 3, litra c), i EØS-aftalen er opført på et regionalstøttekort |
| --- | --- | --- |

19.

I disse retningslinjer gælder følgende definitioner:

1)

»a)-områder«: områder, der i overensstemmelse med artikel 61, stk. 3, litra a), i EØS-aftalen er opført på et regionalstøttekort; »c)-områder«: områder, der i overensstemmelse med artikel 61, stk. 3, litra c), i EØS-aftalen er opført på et regionalstøttekort

| 2) | »ad hoc-støtte«: støtte, der ikke ydes inden for rammerne af en støtteordning |
| --- | --- |

2)

»ad hoc-støtte«: støtte, der ikke ydes inden for rammerne af en støtteordning

| 3) | »justeret støttebeløb«: den maksimalt tilladte støtte til et stort investeringsprojekt beregnet efter følgende formel:






  3.1. | justeret støttebeløb = R × (A + 0,50 × B + 0,34 × C) |
| --- | --- | --- |

3)

»justeret støttebeløb«: den maksimalt tilladte støtte til et stort investeringsprojekt beregnet efter følgende formel:

3.1.

justeret støttebeløb = R × (A + 0,50 × B + 0,34 × C)

| 3.2. | hvor: R er den maksimalt tilladte støtteintensitet i det pågældende område, uden den forhøjede støtteintensitet for SMV'er. A er andelen af de støtteberettigede omkostninger svarende til 50 mio. EUR, B er de støtteberettigede omkostninger mellem 50 mio. EUR og 100 mio. EUR, og C er de støtteberettigede omkostninger over 100 mio. EUR |
| --- | --- |

3.2.

hvor: R er den maksimalt tilladte støtteintensitet i det pågældende område, uden den forhøjede støtteintensitet for SMV'er. A er andelen af de støtteberettigede omkostninger svarende til 50 mio. EUR, B er de støtteberettigede omkostninger mellem 50 mio. EUR og 100 mio. EUR, og C er de støtteberettigede omkostninger over 100 mio. EUR

| 4) | »støtteintensitet«: bruttosubventionsækvivalenten udtrykt i procent af de støtteberettigede omkostninger |
| --- | --- |

4)

»støtteintensitet«: bruttosubventionsækvivalenten udtrykt i procent af de støtteberettigede omkostninger

| 5) | »støtteberettiget område«: enten et a)-område eller et c)-område |
| --- | --- |

5)

»støtteberettiget område«: enten et a)-område eller et c)-område

| 6) | »investeringens afslutning«: det tidspunkt, hvor de nationale myndigheder betragter investeringen som afsluttet, eller tre år efter arbejdets påbegyndelse, alt efter hvad der indtræffer først |
| --- | --- |

6)

»investeringens afslutning«: det tidspunkt, hvor de nationale myndigheder betragter investeringen som afsluttet, eller tre år efter arbejdets påbegyndelse, alt efter hvad der indtræffer først

| 7) | »støttetildelingstidspunktet«: det tidspunkt, hvor retten til at modtage støtten overdrages til støttemodtageren i henhold til de gældende nationale retsregler |
| --- | --- |

7)

»støttetildelingstidspunktet«: det tidspunkt, hvor retten til at modtage støtten overdrages til støttemodtageren i henhold til de gældende nationale retsregler

| 8) | »EU27«: alle 27 medlemsstater (undtagen Nordirland) (*)







  8a) | »EØS-staterne«: EU-27 og EØS-EFTA-staterne |
| --- | --- | --- |

8)

»EU27«: alle 27 medlemsstater (undtagen Nordirland) (*)

*

8a)

»EØS-staterne«: EU-27 og EØS-EFTA-staterne

| 8b) | »EØS-EFTA-staterne«: Island, Liechtenstein og Norge |
| --- | --- |

8b)

»EØS-EFTA-staterne«: Island, Liechtenstein og Norge

| 9) | »evalueringsplan«: et dokument, der omfatter en eller flere støtteordninger, og som mindst indeholder følgende aspekter: målene med den støtteordning, der skal evalueres, evalueringsspørgsmålene, resultatindikatorerne, den metode, der planlægges anvendt ved evalueringen, kravene til dataindsamling, den foreslåede tidsplan for evalueringen, herunder datoen for indgivelse af den foreløbige og den endelige evalueringsrapport, en beskrivelse af det uafhængige organ, der skal foretage evalueringen, eller de kriterier, der vil blive anvendt ved udvælgelsen af organet, samt fremgangsmåden ved evalueringens offentliggørelse |
| --- | --- |

9)

»evalueringsplan«: et dokument, der omfatter en eller flere støtteordninger, og som mindst indeholder følgende aspekter: målene med den støtteordning, der skal evalueres, evalueringsspørgsmålene, resultatindikatorerne, den metode, der planlægges anvendt ved evalueringen, kravene til dataindsamling, den foreslåede tidsplan for evalueringen, herunder datoen for indgivelse af den foreløbige og den endelige evalueringsrapport, en beskrivelse af det uafhængige organ, der skal foretage evalueringen, eller de kriterier, der vil blive anvendt ved udvælgelsen af organet, samt fremgangsmåden ved evalueringens offentliggørelse

| 10) | »bruttosubventionsækvivalent«: den tilbagediskonterede støtte svarende til, hvad den ville have beløbet sig til, hvis den var blevet ydet i form af et tilskud til støttemodtageren før skat eller andre afgifter, beregnet på den dato, hvor støtten blev tildelt, eller på tidspunktet for anmeldelsen af støtten til Tilsynsmyndigheden, alt efter hvad der kommer først, på grundlag af den på denne dato gældende referencesats |
| --- | --- |

10)

»bruttosubventionsækvivalent«: den tilbagediskonterede støtte svarende til, hvad den ville have beløbet sig til, hvis den var blevet ydet i form af et tilskud til støttemodtageren før skat eller andre afgifter, beregnet på den dato, hvor støtten blev tildelt, eller på tidspunktet for anmeldelsen af støtten til Tilsynsmyndigheden, alt efter hvad der kommer først, på grundlag af den på denne dato gældende referencesats

| 11) | »horisontal regional driftsstøtteordning«: en retsakt, på grundlag af hvilken der uden yderligere gennemførelsesforanstaltninger kan ydes individuel driftsstøtte til virksomheder, der defineres generelt og abstrakt i retsakten. Denne definition indebærer, at en sektorstøtteordning ikke kan betragtes som en horisontal regional driftsstøtteordning. |
| --- | --- |

11)

»horisontal regional driftsstøtteordning«: en retsakt, på grundlag af hvilken der uden yderligere gennemførelsesforanstaltninger kan ydes individuel driftsstøtte til virksomheder, der defineres generelt og abstrakt i retsakten. Denne definition indebærer, at en sektorstøtteordning ikke kan betragtes som en horisontal regional driftsstøtteordning.

| 12) | »individuel støtte«: ad hoc-støtte eller tildelinger af anmeldelsespligtig støtte til individuelle støttemodtagere på grundlag af en støtteordning |
| --- | --- |

12)

»individuel støtte«: ad hoc-støtte eller tildelinger af anmeldelsespligtig støtte til individuelle støttemodtagere på grundlag af en støtteordning

| 13) | »initialinvestering«:






  a) | en investering i materielle og immaterielle aktiver i forbindelse med en eller flere af følgende aktiviteter:






  — | etablering af en ny virksomhed |
| --- | --- | --- | --- |

13)

»initialinvestering«:

a)

en investering i materielle og immaterielle aktiver i forbindelse med en eller flere af følgende aktiviteter:

—

etablering af en ny virksomhed

| — | udvidelse af kapaciteten i en eksisterende virksomhed |
| --- | --- |

—

udvidelse af kapaciteten i en eksisterende virksomhed

| — | diversificering af en virksomheds produktion til produkter (28), som virksomhedsenheden ikke tidligere har fremstillet, eller |
| --- | --- |

—

diversificering af en virksomheds produktion til produkter (28), som virksomhedsenheden ikke tidligere har fremstillet, eller

28

| — | en grundlæggende ændring af den samlede produktionsproces for produkter berørt af investeringerne i virksomhedsenheden eller |
| --- | --- |

—

en grundlæggende ændring af den samlede produktionsproces for produkter berørt af investeringerne i virksomhedsenheden eller

| b) | erhvervelse af aktiver, der tilhører en virksomhed, som er lukket eller ville være blevet lukket, hvis den ikke var blevet købt. Køb af en virksomheds aktier betragtes ikke i sig selv som en initialinvestering. |
| --- | --- |

b)

erhvervelse af aktiver, der tilhører en virksomhed, som er lukket eller ville være blevet lukket, hvis den ikke var blevet købt. Køb af en virksomheds aktier betragtes ikke i sig selv som en initialinvestering.

Genanskaffelsesinvesteringer udgør således ikke en initialinvestering.

| 14) | »initialinvestering, der skaber en ny økonomisk aktivitet«:






  a) | en investering i materielle og immaterielle aktiver i forbindelse med en eller flere af følgende aktiviteter:






  — | etablering af en ny virksomhed eller |
| --- | --- | --- | --- |

14)

»initialinvestering, der skaber en ny økonomisk aktivitet«:

a)

en investering i materielle og immaterielle aktiver i forbindelse med en eller flere af følgende aktiviteter:

—

etablering af en ny virksomhed eller

| — | diversificering af en virksomhedsenheds aktiviteter under forudsætning af, at den nye aktivitet ikke er den samme eller lignende aktivitet som den, der tidligere er blevet udført i virksomhedsenheden eller |
| --- | --- |

—

diversificering af en virksomhedsenheds aktiviteter under forudsætning af, at den nye aktivitet ikke er den samme eller lignende aktivitet som den, der tidligere er blevet udført i virksomhedsenheden eller

| b) | erhvervelse af aktiver tilhørende en virksomhedsenhed, som er lukket, eller som ville være blevet lukket, hvis den ikke var blevet erhvervet, såfremt den nye aktivitet, der skal udøves ved hjælp af de erhvervede aktiver, ikke er den samme som eller svarer til den aktivitet, der blev udøvet i virksomhedsenheden forud for erhvervelsen. Køb af en virksomheds aktier betragtes ikke i sig selv som en initialinvestering, der skaber en ny økonomisk aktivitet |
| --- | --- |

b)

erhvervelse af aktiver tilhørende en virksomhedsenhed, som er lukket, eller som ville være blevet lukket, hvis den ikke var blevet erhvervet, såfremt den nye aktivitet, der skal udøves ved hjælp af de erhvervede aktiver, ikke er den samme som eller svarer til den aktivitet, der blev udøvet i virksomhedsenheden forud for erhvervelsen. Køb af en virksomheds aktier betragtes ikke i sig selv som en initialinvestering, der skaber en ny økonomisk aktivitet

| 15) | »immaterielle aktiver«: aktiver, der ikke er materialiseret i et fysisk eller finansielt aktiv, såsom patentrettigheder, licenser, knowhow eller anden intellektuel ejendom |
| --- | --- |

15)

»immaterielle aktiver«: aktiver, der ikke er materialiseret i et fysisk eller finansielt aktiv, såsom patentrettigheder, licenser, knowhow eller anden intellektuel ejendom

| 16) | »jobskabelse«: nettoforøgelse af antallet af ansatte i den pågældende virksomhedsenhed sammenlignet med gennemsnittet i de forudgående 12 måneder udtrykt i årsarbejdsenheder, idet antallet af nye arbejdspladser i den pågældende periode skal fratrækkes de tabte arbejdspladser i samme periode |
| --- | --- |

16)

»jobskabelse«: nettoforøgelse af antallet af ansatte i den pågældende virksomhedsenhed sammenlignet med gennemsnittet i de forudgående 12 måneder udtrykt i årsarbejdsenheder, idet antallet af nye arbejdspladser i den pågældende periode skal fratrækkes de tabte arbejdspladser i samme periode

| 17) | »store virksomheder«: virksomheder, der ikke opfylder betingelserne for at blive betragtet som SMV'er i overensstemmelse med nr. 28) |
| --- | --- |

17)

»store virksomheder«: virksomheder, der ikke opfylder betingelserne for at blive betragtet som SMV'er i overensstemmelse med nr. 28)

| 18) | »stort investeringsprojekt«: initialinvestering med støtteberettigede omkostninger på over 50 mio. EUR |
| --- | --- |

18)

»stort investeringsprojekt«: initialinvestering med støtteberettigede omkostninger på over 50 mio. EUR

| 19) | »maksimal støtteintensitet«: den støtteintensitet, der er afspejlet i regionalstøttekortene i afsnit 7.4, herunder den forhøjede støtteintensitet for SMV'er |
| --- | --- |

19)

»maksimal støtteintensitet«: den støtteintensitet, der er afspejlet i regionalstøttekortene i afsnit 7.4, herunder den forhøjede støtteintensitet for SMV'er

| 20) | »antal beskæftigede«: antallet af årsarbejdsenheder, dvs. antallet af fuldtidsbeskæftigede i løbet af et år; deltidsbeskæftigede og sæsonbeskæftigede beregnes som brøkdele af årsarbejdsenheder |
| --- | --- |

20)

»antal beskæftigede«: antallet af årsarbejdsenheder, dvs. antallet af fuldtidsbeskæftigede i løbet af et år; deltidsbeskæftigede og sæsonbeskæftigede beregnes som brøkdele af årsarbejdsenheder

| 21) | [...] (29) |
| --- | --- |

21)

[...] (29)

29

| 22) | »driftsstøtte«: støtte, der ydes til nedbringelse af en virksomheds løbende udgifter, herunder udgifter til personale, materialer, udliciterede tjenester, kommunikation, energi, vedligeholdelse, husleje og administration, men ikke afskrivninger og finansieringsomkostninger, hvis de var medregnet i de støtteberettigede omkostninger ved tildelingen af regional investeringsstøtte |
| --- | --- |

22)

»driftsstøtte«: støtte, der ydes til nedbringelse af en virksomheds løbende udgifter, herunder udgifter til personale, materialer, udliciterede tjenester, kommunikation, energi, vedligeholdelse, husleje og administration, men ikke afskrivninger og finansieringsomkostninger, hvis de var medregnet i de støtteberettigede omkostninger ved tildelingen af regional investeringsstøtte

| 23) | »regionalstøttekort«: liste over de områder, som er udpeget af en EØS-EFTA-stat i overensstemmelse med betingelserne i disse retningslinjer og godkendt af Tilsynsmyndigheden |
| --- | --- |

23)

»regionalstøttekort«: liste over de områder, som er udpeget af en EØS-EFTA-stat i overensstemmelse med betingelserne i disse retningslinjer og godkendt af Tilsynsmyndigheden

| 24) | »flytning«: overførsel af den samme eller lignende aktivitet eller en del heraf fra en virksomhedsenhed i én kontraherende part til EØS-aftalen (oprindelig virksomhedsenhed) til den virksomhedsenhed, hvor de støttede investeringer finder sted i en anden kontraherende part i EØS-aftalen (støttet virksomhedsenhed). Der foreligger en overførsel, såfremt produktet i de oprindelige og i de støttede virksomhedsenheder i det mindste delvist tjener samme formål og opfylder den samme type kunders krav eller behov, og arbejdspladser forsvinder for samme eller tilsvarende aktivitet i en af støttemodtagerens oprindelige virksomhedsenheder i EØS |
| --- | --- |

24)

»flytning«: overførsel af den samme eller lignende aktivitet eller en del heraf fra en virksomhedsenhed i én kontraherende part til EØS-aftalen (oprindelig virksomhedsenhed) til den virksomhedsenhed, hvor de støttede investeringer finder sted i en anden kontraherende part i EØS-aftalen (støttet virksomhedsenhed). Der foreligger en overførsel, såfremt produktet i de oprindelige og i de støttede virksomhedsenheder i det mindste delvist tjener samme formål og opfylder den samme type kunders krav eller behov, og arbejdspladser forsvinder for samme eller tilsvarende aktivitet i en af støttemodtagerens oprindelige virksomhedsenheder i EØS

| 25) | »samme eller lignende aktivitet«: aktiviteter, der hører under den samme klassifikation (firecifret talkode) i den statistiske nomenklatur for økonomiske aktiviteter, NACE rev. 2 |
| --- | --- |

25)

»samme eller lignende aktivitet«: aktiviteter, der hører under den samme klassifikation (firecifret talkode) i den statistiske nomenklatur for økonomiske aktiviteter, NACE rev. 2

| 26) | »sektorstøtteordning«: ordning, der dækker aktiviteter omfattet af færre end fem klasser (firecifret talkode) i den statistiske nomenklatur NACE rev. 2 |
| --- | --- |

26)

»sektorstøtteordning«: ordning, der dækker aktiviteter omfattet af færre end fem klasser (firecifret talkode) i den statistiske nomenklatur NACE rev. 2

| 27) | »enkelt investeringsprojekt«: initialinvesteringer, som vedrører samme eller lignende aktivitet, der foretages af støttemodtageren på koncernniveau inden for en periode på tre år, fra arbejdet påbegyndes på et andet projekt, hvortil der ydes støtte, i samme statistiske region på niveau 3 (30) |
| --- | --- |

27)

»enkelt investeringsprojekt«: initialinvesteringer, som vedrører samme eller lignende aktivitet, der foretages af støttemodtageren på koncernniveau inden for en periode på tre år, fra arbejdet påbegyndes på et andet projekt, hvortil der ydes støtte, i samme statistiske region på niveau 3 (30)

30

| 28) | »SMV«: små og mellemstore virksomheder, som opfylder kriterierne i Tilsynsmyndighedens retningslinjer af 19. april 2006 om definitionen af mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder (31) |
| --- | --- |

28)

»SMV«: små og mellemstore virksomheder, som opfylder kriterierne i Tilsynsmyndighedens retningslinjer af 19. april 2006 om definitionen af mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder (31)

31

| 29) | »projektets påbegyndelse«: enten påbegyndelsen af etablerings-/anlægsarbejdet i forbindelse med investeringsprojektet eller det første retligt bindende tilsagn om køb af udstyr eller indgåelse af andre forpligtelser, som gør investeringen irreversibel, alt efter hvad der indtræffer først. Køb af grunde og forberedende arbejde såsom indhentning af tilladelser og indledende gennemførlighedsundersøgelser betragtes ikke som en påbegyndelse af projektet. I forbindelse med virksomhedsovertagelser er »arbejdets påbegyndelse« datoen for erhvervelsen af aktiver, der er direkte knyttet til den erhvervede virksomhed |
| --- | --- |

29)

»projektets påbegyndelse«: enten påbegyndelsen af etablerings-/anlægsarbejdet i forbindelse med investeringsprojektet eller det første retligt bindende tilsagn om køb af udstyr eller indgåelse af andre forpligtelser, som gør investeringen irreversibel, alt efter hvad der indtræffer først. Køb af grunde og forberedende arbejde såsom indhentning af tilladelser og indledende gennemførlighedsundersøgelser betragtes ikke som en påbegyndelse af projektet. I forbindelse med virksomhedsovertagelser er »arbejdets påbegyndelse« datoen for erhvervelsen af aktiver, der er direkte knyttet til den erhvervede virksomhed

| 30) | »tyndt befolkede områder«: de områder, der er udpeget af EØS-EFTA-staterne i overensstemmelse med punkt 169 |
| --- | --- |

30)

»tyndt befolkede områder«: de områder, der er udpeget af EØS-EFTA-staterne i overensstemmelse med punkt 169

| 31) | »materielle aktiver«: aktiver som f.eks. jord, bygninger, anlæg, maskiner og udstyr |
| --- | --- |

31)

»materielle aktiver«: aktiver som f.eks. jord, bygninger, anlæg, maskiner og udstyr

| 32) | »meget tyndt befolkede områder«: statistiske regioner på niveau 2 med under otte indbyggere pr. km2 eller dele af sådanne statistiske regioner udpeget af den pågældende EØS-EFTA-stat i overensstemmelse med punkt 169 |
| --- | --- |

32)

»meget tyndt befolkede områder«: statistiske regioner på niveau 2 med under otte indbyggere pr. km2 eller dele af sådanne statistiske regioner udpeget af den pågældende EØS-EFTA-stat i overensstemmelse med punkt 169

2

| 33) | »lønomkostninger«: det samlede beløb, der faktisk udbetales af støttemodtageren i forbindelse med den pågældende arbejdskraft, herunder bruttolønninger (før skat) og obligatoriske bidrag som f.eks. socialsikringsbidrag og børne- og forældrepasningsudgifter i et bestemt tidsrum. |
| --- | --- |

33)

»lønomkostninger«: det samlede beløb, der faktisk udbetales af støttemodtageren i forbindelse med den pågældende arbejdskraft, herunder bruttolønninger (før skat) og obligatoriske bidrag som f.eks. socialsikringsbidrag og børne- og forældrepasningsudgifter i et bestemt tidsrum.

3.   ANMELDELSESPLIGTIG REGIONALSTØTTE

ANMELDELSESPLIGTIG REGIONALSTØTTE

| 20. | I princippet skal EØS-EFTA-staterne anmelde regionalstøtte i henhold til artikel 1, stk. 3, i del I i protokol 3 til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol (»protokol 3«), medmindre foranstaltningerne opfylder betingelserne i en gruppefritagelsesforordning, der er indarbejdet i EØS-aftalen via bilag XV (32). |
| --- | --- |

20.

I princippet skal EØS-EFTA-staterne anmelde regionalstøtte i henhold til artikel 1, stk. 3, i del I i protokol 3 til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol (»protokol 3«), medmindre foranstaltningerne opfylder betingelserne i en gruppefritagelsesforordning, der er indarbejdet i EØS-aftalen via bilag XV (32

| 21. | Tilsynsmyndigheden vil anvende disse retningslinjer på anmeldelsespligtige regionalstøtteordninger og anmeldelsespligtig individuel regionalstøtte. |
| --- | --- |

21.

Tilsynsmyndigheden vil anvende disse retningslinjer på anmeldelsespligtige regionalstøtteordninger og anmeldelsespligtig individuel regionalstøtte.

| 22. | Individuel støtte ydet inden for rammerne af en anmeldt ordning er fortsat anmeldelsespligtig i henhold til artikel 1, stk. 3, i del I i protokol 3,hvis den samlede støtte fra alle kilderne overstiger anmeldelsestærsklen som fastsat i gruppefritagelsesforordningen (33) for regional investeringsstøtte. |
| --- | --- |

22.

Individuel støtte ydet inden for rammerne af en anmeldt ordning er fortsat anmeldelsespligtig i henhold til artikel 1, stk. 3, i del I i protokol 3,hvis den samlede støtte fra alle kilderne overstiger anmeldelsestærsklen som fastsat i gruppefritagelsesforordningen (33

| 23. | Individuel støtte, der ydes inden for rammerne af en anmeldt ordning, er også anmeldelsespligtig i henhold til artikel 1, stk. 3, i del I i protokol 3, medmindre støttemodtageren:






  a) | har bekræftet, at denne inden for en toårig periode forud for sin ansøgning om støtte ikke har gennemført en flytning til den virksomhedsenhed, hvori den støttede initialinvestering skal foretages, og |
| --- | --- | --- |

23.

Individuel støtte, der ydes inden for rammerne af en anmeldt ordning, er også anmeldelsespligtig i henhold til artikel 1, stk. 3, i del I i protokol 3, medmindre støttemodtageren:

a)

har bekræftet, at denne inden for en toårig periode forud for sin ansøgning om støtte ikke har gennemført en flytning til den virksomhedsenhed, hvori den støttede initialinvestering skal foretages, og

| b) | har forpligtet sig til ikke at foretage en sådan flytning i op til to år efter afslutningen af initialinvesteringen. |
| --- | --- |

b)

har forpligtet sig til ikke at foretage en sådan flytning i op til to år efter afslutningen af initialinvesteringen.

4.   STØTTEBERETTIGEDE OMKOSTNINGER

STØTTEBERETTIGEDE OMKOSTNINGER

4.1.   Investeringsstøtte

Investeringsstøtte

| 24. | Følgende omkostninger er støtteberettigede:






  1) | investeringer i materielle og immaterielle aktiver eller |
| --- | --- | --- |

24.

Følgende omkostninger er støtteberettigede:

1)

investeringer i materielle og immaterielle aktiver eller

| 2) | de anslåede lønomkostninger i forbindelse med jobskabelse, der skyldes en initialinvestering, beregnet over en periode på to år, eller |
| --- | --- |

2)

de anslåede lønomkostninger i forbindelse med jobskabelse, der skyldes en initialinvestering, beregnet over en periode på to år, eller

| 3) | en kombination af en del af omkostningerne i nr. 1) og 2), men ikke større end nr. 1) eller 2), alt efter hvad der er højest. |
| --- | --- |

3)

en kombination af en del af omkostningerne i nr. 1) og 2), men ikke større end nr. 1) eller 2), alt efter hvad der er højest.

| 25. | Dersom de støtteberettigede omkostninger fastlægges på grundlag af investeringsomkostninger i materielle og immaterielle aktiver, er kun omkostninger til aktiver, der indgår i initialinvesteringen i støttemodtagerens virksomhed i det støttemodtagende område, støtteberettigede. |
| --- | --- |

25.

Dersom de støtteberettigede omkostninger fastlægges på grundlag af investeringsomkostninger i materielle og immaterielle aktiver, er kun omkostninger til aktiver, der indgår i initialinvesteringen i støttemodtagerens virksomhed i det støttemodtagende område, støtteberettigede.

| 26. | Uanset betingelsen i punkt 25 kan omkostninger til leverandørværktøjer (34) medtages i de støtteberettigede omkostninger for den virksomhed, der har erhvervet (eller produceret) dem, hvis de anvendes i hele minimumsvedligeholdelsesperioden, som er fem år for store virksomheder og tre år for SMV'er, til en forarbejdnings- eller samleproces hos støttemodtageren, der er direkte forbundet med en produktionsproces baseret på støttemodtagerens støttede initialinvestering. Denne undtagelse finder anvendelse, hvis leverandørens virksomhed er beliggende i et støtteberettiget område, leverandøren ikke selv modtager regional investeringsstøtte eller investeringsstøtte til SMV'er til de pågældende aktiver i henhold til artikel 17 i den generelle gruppefritagelsesforordning, og støtteintensiteten ikke overstiger den relevante maksimale støtteintensitet, der gælder for leverandørens etableringssted. Enhver justering af støtteintensiteten for store investeringsprojekter gælder også for den støtte, der beregnes for omkostningerne til leverandørværktøjer, som anses for at være en del af de samlede investeringsomkostninger ved initialinvesteringen. |
| --- | --- |

26.

Uanset betingelsen i punkt 25 kan omkostninger til leverandørværktøjer (34

4.1.1.   Støtteberettigede omkostninger beregnet på basis af investeringsomkostninger

Støtteberettigede omkostninger beregnet på basis af investeringsomkostninger

| 27. | De erhvervede aktiver skal være nye aktiver, undtagen for små og mellemstore virksomheders vedkommende eller ved overtagelser af en virksomhed (35). |
| --- | --- |

27.

De erhvervede aktiver skal være nye aktiver, undtagen for små og mellemstore virksomheders vedkommende eller ved overtagelser af en virksomhed (35

| 28. | For SMV'ers vedkommende kan op til 50 % af udgifterne til forundersøgelser eller konsulentbistand i tilknytning til investeringen også anses for at være støtteberettigede omkostninger. |
| --- | --- |

28.

For SMV'ers vedkommende kan op til 50 % af udgifterne til forundersøgelser eller konsulentbistand i tilknytning til investeringen også anses for at være støtteberettigede omkostninger.

| 29. | For støtte ydet til store virksomheder til en gennemgribende ændring i produktionsprocessen gælder, at de støtteberettigede omkostninger skal overstige de tre forudgående regnskabsårs afskrivning på de aktiver, som er knyttet til den aktivitet, der skal moderniseres. |
| --- | --- |

29.

For støtte ydet til store virksomheder til en gennemgribende ændring i produktionsprocessen gælder, at de støtteberettigede omkostninger skal overstige de tre forudgående regnskabsårs afskrivning på de aktiver, som er knyttet til den aktivitet, der skal moderniseres.

| 30. | For støtte ydet til diversificering af en eksisterende virksomhed gælder, at de støtteberettigede omkostninger skal overstige den bogførte værdi af de aktiver, som bruges igen, med mindst 200 % i det regnskabsår, der gik forud for projektets påbegyndelse. |
| --- | --- |

30.

For støtte ydet til diversificering af en eksisterende virksomhed gælder, at de støtteberettigede omkostninger skal overstige den bogførte værdi af de aktiver, som bruges igen, med mindst 200 % i det regnskabsår, der gik forud for projektets påbegyndelse.

| 31. | Udgifter til leje af materielle aktiver må medregnes, når følgende betingelser er opfyldt:






  1) | Ved leje af jord og bygninger skal lejeaftalen have en løbetid på mindst fem år efter det tidspunkt, hvor investeringsprojektet forventes afsluttet, når det gælder store virksomheder, og tre år for SMV'er. |
| --- | --- | --- |

31.

Udgifter til leje af materielle aktiver må medregnes, når følgende betingelser er opfyldt:

1)

Ved leje af jord og bygninger skal lejeaftalen have en løbetid på mindst fem år efter det tidspunkt, hvor investeringsprojektet forventes afsluttet, når det gælder store virksomheder, og tre år for SMV'er.

| 2) | Hvad angår udstyr eller maskiner, skal der være tale om finansiel leasing, hvor støttemodtageren er forpligtet til at købe det pågældende aktiv efter leasingperiodens udløb. |
| --- | --- |

2)

Hvad angår udstyr eller maskiner, skal der være tale om finansiel leasing, hvor støttemodtageren er forpligtet til at købe det pågældende aktiv efter leasingperiodens udløb.

| 32. | I tilfælde af en initialinvestering som omhandlet i punkt 19, nr. 13), litra b), eller punkt 19, nr. 14), litra b), bør det i princippet kun være udgifterne til køb af aktiverne fra en tredjepart uden tilknytning til køberen, som medregnes. Hvis den oprindelige ejers familie eller en medarbejder overtager en lille virksomhed, gælder betingelsen om, at aktiverne skal købes af en tredjepart uden tilknytning til køberen, imidlertid ikke. Transaktionen skal gennemføres på markedsvilkår. Hvis overtagelsen af en virksomheds aktiver ledsages af en supplerende investering, der er berettiget til regionalstøtte, skal de støtteberettigede omkostninger, der er knyttet til denne supplerende investering, lægges til omkostningerne ved erhvervelse af virksomhedens aktiver. |
| --- | --- |

32.

I tilfælde af en initialinvestering som omhandlet i punkt 19, nr. 13), litra b), eller punkt 19, nr. 14), litra b), bør det i princippet kun være udgifterne til køb af aktiverne fra en tredjepart uden tilknytning til køberen, som medregnes. Hvis den oprindelige ejers familie eller en medarbejder overtager en lille virksomhed, gælder betingelsen om, at aktiverne skal købes af en tredjepart uden tilknytning til køberen, imidlertid ikke. Transaktionen skal gennemføres på markedsvilkår. Hvis overtagelsen af en virksomheds aktiver ledsages af en supplerende investering, der er berettiget til regionalstøtte, skal de støtteberettigede omkostninger, der er knyttet til denne supplerende investering, lægges til omkostningerne ved erhvervelse af virksomhedens aktiver.

| 33. | For store virksomheders vedkommende er omkostninger til immaterielle aktiver kun støtteberettigede op til 50 % af initialinvesteringens samlede støtteberettigede investeringsomkostninger. For SMV'er er 100 % af omkostningerne til immaterielle aktiver støtteberettigede. |
| --- | --- |

33.

For store virksomheders vedkommende er omkostninger til immaterielle aktiver kun støtteberettigede op til 50 % af initialinvesteringens samlede støtteberettigede investeringsomkostninger. For SMV'er er 100 % af omkostningerne til immaterielle aktiver støtteberettigede.

| 34. | De støtteberettigede immaterielle aktiver, der kan medregnes med henblik på beregning af investeringsomkostningerne, skal fortsat være tilknyttet det berørte område og må ikke overføres til andre områder. I den forbindelse skal de immaterielle aktiver opfylde følgende betingelser:






  1) | De skal udelukkende anvendes i den virksomhed, der modtager støtten |
| --- | --- | --- |

34.

De støtteberettigede immaterielle aktiver, der kan medregnes med henblik på beregning af investeringsomkostningerne, skal fortsat være tilknyttet det berørte område og må ikke overføres til andre områder. I den forbindelse skal de immaterielle aktiver opfylde følgende betingelser:

1)

De skal udelukkende anvendes i den virksomhed, der modtager støtten

| 2) | De skal kunne afskrives |
| --- | --- |

2)

De skal kunne afskrives

| 3) | De skal erhverves fra tredjeparter uden tilknytning til køberen og på markedsvilkår |
| --- | --- |

3)

De skal erhverves fra tredjeparter uden tilknytning til køberen og på markedsvilkår

| 4) | De skal indgå i den støttemodtagende virksomheds aktiver og forblive i det projekt, hvortil støtten ydes, i mindst fem år (tre år for SMV'er). |
| --- | --- |

4)

De skal indgå i den støttemodtagende virksomheds aktiver og forblive i det projekt, hvortil støtten ydes, i mindst fem år (tre år for SMV'er).

4.1.2.   Støtteberettigede omkostninger beregnet på basis af lønomkostninger

Støtteberettigede omkostninger beregnet på basis af lønomkostninger

| 35. | Regionalstøtte kan også beregnes på basis af de forventede lønomkostninger, der er forbundet med den jobskabelse, som et initialinvesteringsprojekt vil resultere i. Støtten må kun kompensere for lønudgifterne i forbindelse med jobskabelsen, beregnet over to år, og den deraf følgende støtteintensitet må ikke overstige den maksimale gældende støtteintensitet i det pågældende område. |
| --- | --- |

35.

Regionalstøtte kan også beregnes på basis af de forventede lønomkostninger, der er forbundet med den jobskabelse, som et initialinvesteringsprojekt vil resultere i. Støtten må kun kompensere for lønudgifterne i forbindelse med jobskabelsen, beregnet over to år, og den deraf følgende støtteintensitet må ikke overstige den maksimale gældende støtteintensitet i det pågældende område.

| 36. | Når de støtteberettigede omkostninger beregnes på grundlag af de anslåede lønomkostninger som omhandlet i punkt 35, skal følgende betingelser være opfyldt:






  1) | Investeringsprojektet skal føre til jobskabelse. |
| --- | --- | --- |

36.

Når de støtteberettigede omkostninger beregnes på grundlag af de anslåede lønomkostninger som omhandlet i punkt 35, skal følgende betingelser være opfyldt:

1)

Investeringsprojektet skal føre til jobskabelse.

| 2) | Alle stillinger skal være besat senest tre år efter projektets afslutning. |
| --- | --- |

2)

Alle stillinger skal være besat senest tre år efter projektets afslutning.

| 3) | Alle arbejdspladser, der skabes via investeringen, skal fastholdes i det relevante område i mindst fem år fra den dato, stillingen første gang blev besat, eller tre år for SMV'er. |
| --- | --- |

3)

Alle arbejdspladser, der skabes via investeringen, skal fastholdes i det relevante område i mindst fem år fra den dato, stillingen første gang blev besat, eller tre år for SMV'er.

4.2.   Driftsstøtte

Driftsstøtte

| 37. | Støtteberettigede omkostninger til driftsstøtteordninger skal være fastlagt på forhånd og kunne tilskrives de problemer, der søges afhjulpet med støtten, som EØS-EFTA-staten har påvist. |
| --- | --- |

37.

Støtteberettigede omkostninger til driftsstøtteordninger skal være fastlagt på forhånd og kunne tilskrives de problemer, der søges afhjulpet med støtten, som EØS-EFTA-staten har påvist.

| 38. | [...]. |
| --- | --- |

38.

[...].

5.   FORENELIGHEDSVURDERING AF REGIONALSTØTTE

FORENELIGHEDSVURDERING AF REGIONALSTØTTE

| 39. | Tilsynsmyndigheden vil kun betragte en regional støtteforanstaltning for at være forenelig med EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, hvis støtten bidrager til regional udvikling og samhørighed. Målet skal enten være at fremme den økonomiske udvikling i a)-områder eller udviklingen af c)-områder (afsnit 5.1) og desuden skal foranstaltningen opfylde følgende kriterier:






  1) | støttens tilskyndelsesvirkning: støtten skal ændre de berørte virksomheders adfærd på en sådan måde, at de gennemfører yderligere aktiviteter, som de ikke ville have gennemført uden støtten eller ville have gennemført i mere begrænset omfang, på en anden måde eller et andet sted (se afsnit 5.2) |
| --- | --- | --- |

39.

Tilsynsmyndigheden vil kun betragte en regional støtteforanstaltning for at være forenelig med EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, hvis støtten bidrager til regional udvikling og samhørighed. Målet skal enten være at fremme den økonomiske udvikling i a)-områder eller udviklingen af c)-områder (afsnit 5.1) og desuden skal foranstaltningen opfylde følgende kriterier:

1)

støttens tilskyndelsesvirkning: støtten skal ændre de berørte virksomheders adfærd på en sådan måde, at de gennemfører yderligere aktiviteter, som de ikke ville have gennemført uden støtten eller ville have gennemført i mere begrænset omfang, på en anden måde eller et andet sted (se afsnit 5.2)

| 2) | behov for statslig indgriben: en statsstøtteforanstaltning skal målrettes de situationer, hvor støtten kan føre til en væsentlig forbedring, som markedsmekanismerne ikke i sig selv kan frembringe, f.eks. afhjælpning af et markedssvigt eller et retfærdigheds- eller samhørighedsproblem (se afsnit 5.3) |
| --- | --- |

2)

behov for statslig indgriben: en statsstøtteforanstaltning skal målrettes de situationer, hvor støtten kan føre til en væsentlig forbedring, som markedsmekanismerne ikke i sig selv kan frembringe, f.eks. afhjælpning af et markedssvigt eller et retfærdigheds- eller samhørighedsproblem (se afsnit 5.3)

| 3) | støtteforanstaltningens egnethed: statsstøtteforanstaltningen skal være et politisk virkemiddel, der egner sig til at opfylde dens mål (se afsnit 5.4) |
| --- | --- |

3)

støtteforanstaltningens egnethed: statsstøtteforanstaltningen skal være et politisk virkemiddel, der egner sig til at opfylde dens mål (se afsnit 5.4)

| 4) | støttens proportionalitet (mindst mulige støtte): støttebeløbet skal være begrænset til det minimum, som er nødvendigt for at stimulere til, at yderligere investeringer eller aktivitet gennemføres inden for det pågældende område (se afsnit 5.5) |
| --- | --- |

4)

støttens proportionalitet (mindst mulige støtte): støttebeløbet skal være begrænset til det minimum, som er nødvendigt for at stimulere til, at yderligere investeringer eller aktivitet gennemføres inden for det pågældende område (se afsnit 5.5)

| 5) | undgåelse af uforholdsmæssigt negativ påvirkning af konkurrencen og samhandelen mellem EØS-staterne: støttens negative virkninger for konkurrencen og samhandelen skal opvejes af de positive virkninger (se afsnit 5.6) |
| --- | --- |

5)

undgåelse af uforholdsmæssigt negativ påvirkning af konkurrencen og samhandelen mellem EØS-staterne: støttens negative virkninger for konkurrencen og samhandelen skal opvejes af de positive virkninger (se afsnit 5.6)

| 6) | støttens gennemsigtighed: EØS-staterne, Tilsynsmyndigheden, de økonomiske aktører og offentligheden skal have nem adgang til al relevant lovgivning og alle relevante oplysninger om den støtte, som gives (afsnit 5.7). |
| --- | --- |

6)

støttens gennemsigtighed: EØS-staterne, Tilsynsmyndigheden, de økonomiske aktører og offentligheden skal have nem adgang til al relevant lovgivning og alle relevante oplysninger om den støtte, som gives (afsnit 5.7).

| 40. | Ved den samlede vurdering kan der desuden for visse kategorier af ordninger stilles krav om, at der foretages en efterfølgende evaluering af disse ordninger som beskrevet i afsnit 6. I sådanne tilfælde kan Tilsynsmyndigheden begrænse varigheden af ordningerne (sædvanligvis til højst fire år) med mulighed for efterfølgende genanmeldelse af deres forlængelse. |
| --- | --- |

40.

Ved den samlede vurdering kan der desuden for visse kategorier af ordninger stilles krav om, at der foretages en efterfølgende evaluering af disse ordninger som beskrevet i afsnit 6. I sådanne tilfælde kan Tilsynsmyndigheden begrænse varigheden af ordningerne (sædvanligvis til højst fire år) med mulighed for efterfølgende genanmeldelse af deres forlængelse.

| 41. | Hvis en statsstøtteforanstaltning, de betingelser, der er knyttet hertil (herunder dens finansieringsmetode, når den udgør en integreret del af statsstøtteforanstaltningen), eller den aktivitet, den finansierer, medfører en tilsidesættelse af en relevant bestemmelse i EØS-retten, kan støtten ikke erklæres forenelig med EØS-aftalen (36). |
| --- | --- |

41.

Hvis en statsstøtteforanstaltning, de betingelser, der er knyttet hertil (herunder dens finansieringsmetode, når den udgør en integreret del af statsstøtteforanstaltningen), eller den aktivitet, den finansierer, medfører en tilsidesættelse af en relevant bestemmelse i EØS-retten, kan støtten ikke erklæres forenelig med EØS-aftalen (36

5.1.   Bidrag til regional udvikling og territorial samhørighed

Bidrag til regional udvikling og territorial samhørighed

| 42. | Det primære formål med regionalstøtte er at skabe økonomisk udvikling i de ugunstigt stillede områder i EØS. Ved at fremme og lette en bæredygtig udvikling af støtteberettigede områder forbedrer støtten den økonomiske og sociale samhørighed ved at mindske forskellene i udviklingsniveauet mellem forskellige områder. |
| --- | --- |

42.

Det primære formål med regionalstøtte er at skabe økonomisk udvikling i de ugunstigt stillede områder i EØS. Ved at fremme og lette en bæredygtig udvikling af støtteberettigede områder forbedrer støtten den økonomiske og sociale samhørighed ved at mindske forskellene i udviklingsniveauet mellem forskellige områder.

5.1.1.   Investeringsstøtteordninger

Investeringsstøtteordninger

| 43. | Regionalstøtteordninger bør udgøre en integreret del af en regional udviklingsstrategi med klart definerede mål. |
| --- | --- |

43.

Regionalstøtteordninger bør udgøre en integreret del af en regional udviklingsstrategi med klart definerede mål.

| 44. | EØS-EFTA-staterne skal godtgøre, at ordningen stemmer overens med og bidrager til udviklingsstrategien for det pågældende område. I forbindelse hermed vil EØS-EFTA-staterne kunne henholde sig til evalueringer af tidligere statsstøtteordninger, konsekvensanalyser udarbejdet af de støttetildelende myndigheder eller ekspertudtalelser. For at sikre, at støtteordningen bidrager til udviklingsstrategien, skal den indeholde en metode, der sætter de støtteydende myndigheder i stand til at prioritere og udvælge de investeringsprojekter, der opfylder støtteordningens målsætninger (f.eks. med en formel pointgivningsmetode). |
| --- | --- |

44.

EØS-EFTA-staterne skal godtgøre, at ordningen stemmer overens med og bidrager til udviklingsstrategien for det pågældende område. I forbindelse hermed vil EØS-EFTA-staterne kunne henholde sig til evalueringer af tidligere statsstøtteordninger, konsekvensanalyser udarbejdet af de støttetildelende myndigheder eller ekspertudtalelser. For at sikre, at støtteordningen bidrager til udviklingsstrategien, skal den indeholde en metode, der sætter de støtteydende myndigheder i stand til at prioritere og udvælge de investeringsprojekter, der opfylder støtteordningens målsætninger (f.eks. med en formel pointgivningsmetode).

| 45. | Der kan iværksættes regionale støtteordninger i a)-områder for at understøtte SMV'ers eller store virksomheders initialinvesteringer. I c)-områder kan der iværksættes ordninger til understøttelse af SMV'ers initialinvesteringer og store virksomheders initialinvesteringer, der skaber en ny økonomisk aktivitet. |
| --- | --- |

45.

Der kan iværksættes regionale støtteordninger i a)-områder for at understøtte SMV'ers eller store virksomheders initialinvesteringer. I c)-områder kan der iværksættes ordninger til understøttelse af SMV'ers initialinvesteringer og store virksomheders initialinvesteringer, der skaber en ny økonomisk aktivitet.

| 46. | Hvor der er tale om støtte ydet til individuelle investeringsprojekter inden for rammerne af en støtteordning, skal den støtteydende myndighed kontrollere, at det udvalgte projekt vil bidrage til realisering af ordningens mål og dermed fremme udviklingsstrategien i det pågældende område. I den forbindelse bør EØS-EFTA-staterne henholde sig til de oplysninger, som støtteansøgeren har givet i ansøgningsformularen, hvor investeringens positive indvirkning på det pågældende område er beskrevet (37). |
| --- | --- |

46.

Hvor der er tale om støtte ydet til individuelle investeringsprojekter inden for rammerne af en støtteordning, skal den støtteydende myndighed kontrollere, at det udvalgte projekt vil bidrage til realisering af ordningens mål og dermed fremme udviklingsstrategien i det pågældende område. I den forbindelse bør EØS-EFTA-staterne henholde sig til de oplysninger, som støtteansøgeren har givet i ansøgningsformularen, hvor investeringens positive indvirkning på det pågældende område er beskrevet (37

| 47. | For at sikre, at investeringerne kommer til at yde et reelt og vedvarende bidrag til udviklingen i det berørte område, skal investeringen opretholdes i området i mindst fem år, og for SMV'ers vedkommende i mindst tre år, efter investeringens afslutning (38). |
| --- | --- |

47.

For at sikre, at investeringerne kommer til at yde et reelt og vedvarende bidrag til udviklingen i det berørte område, skal investeringen opretholdes i området i mindst fem år, og for SMV'ers vedkommende i mindst tre år, efter investeringens afslutning (38

| 48. | For at sikre, at investeringen er bæredygtig, skal EØS-EFTA-staten sikre, at støttemodtageren yder et finansielt bidrag på mindst 25 % (39) af de støtteberettigede omkostninger med egne midler eller via fremmedfinansiering i en form, der ikke omfatter nogen offentlig støtte (40). |
| --- | --- |

48.

For at sikre, at investeringen er bæredygtig, skal EØS-EFTA-staten sikre, at støttemodtageren yder et finansielt bidrag på mindst 25 % (39

40

| 49. | For at forhindre, at statsstøtteforanstaltninger fører til miljøskader, skal EØS-EFTA-staterne desuden sikre, at EØS' miljølovgivning overholdes, herunder især at der gennemføres en miljøkonsekvensundersøgelse, når dette kræves i lovgivningen. Staterne skal også sikre, at alle relevante tilladelser er indhentet. |
| --- | --- |

49.

For at forhindre, at statsstøtteforanstaltninger fører til miljøskader, skal EØS-EFTA-staterne desuden sikre, at EØS' miljølovgivning overholdes, herunder især at der gennemføres en miljøkonsekvensundersøgelse, når dette kræves i lovgivningen. Staterne skal også sikre, at alle relevante tilladelser er indhentet.

5.1.2.   Anmeldelsespligtig individuel investeringsstøtte

Anmeldelsespligtig individuel investeringsstøtte

| 50. | EØS-EFTA-staterne kan dokumentere bidraget fra anmeldelsespligtig individuel investeringsstøtte ved hjælp af en række indikatorer, jf. nedenfor, som kan være både direkte (f.eks. antal direkte skabte nye arbejdspladser) og indirekte (f.eks. lokal innovation):






  1) | Antallet af arbejdspladser, der direkte skyldes investeringen, er en vigtig indikator for, hvor godt støtteforanstaltningen bidrager til regional udvikling og samhørighed. Ved vurderingen tages der også hensyn til arbejdspladsernes kvalitet og levetid samt til kvalifikationsniveauet. |
| --- | --- | --- |

50.

EØS-EFTA-staterne kan dokumentere bidraget fra anmeldelsespligtig individuel investeringsstøtte ved hjælp af en række indikatorer, jf. nedenfor, som kan være både direkte (f.eks. antal direkte skabte nye arbejdspladser) og indirekte (f.eks. lokal innovation):

1)

Antallet af arbejdspladser, der direkte skyldes investeringen, er en vigtig indikator for, hvor godt støtteforanstaltningen bidrager til regional udvikling og samhørighed. Ved vurderingen tages der også hensyn til arbejdspladsernes kvalitet og levetid samt til kvalifikationsniveauet.

| 2) | Et endnu større antal arbejdspladser kan skabes inden for nettet af lokale (under)leverandører og dermed bidrage til en bedre integrering af investeringen i området og videregående afsmitningsvirkninger. Ved vurderingen tages der derfor også hensyn til antallet af skabte indirekte arbejdspladser. |
| --- | --- |

2)

Et endnu større antal arbejdspladser kan skabes inden for nettet af lokale (under)leverandører og dermed bidrage til en bedre integrering af investeringen i området og videregående afsmitningsvirkninger. Ved vurderingen tages der derfor også hensyn til antallet af skabte indirekte arbejdspladser.

| 3) | Et løfte fra støttemodtageren om at ville iværksætte et større antal uddannelseskurser til forbedring af arbejdsstyrkens (generelle og specifikke) kvalifikationer vil blive betragtet som en faktor, der bidrager til regional udvikling og samhørighed. Der vil også blive lagt vægt på praktik- og lærepladser, især til unge, og uddannelse, der forbedrer arbejdsstyrkens kompetencer og beskæftigelsesmuligheder uden for virksomheden. |
| --- | --- |

3)

Et løfte fra støttemodtageren om at ville iværksætte et større antal uddannelseskurser til forbedring af arbejdsstyrkens (generelle og specifikke) kvalifikationer vil blive betragtet som en faktor, der bidrager til regional udvikling og samhørighed. Der vil også blive lagt vægt på praktik- og lærepladser, især til unge, og uddannelse, der forbedrer arbejdsstyrkens kompetencer og beskæftigelsesmuligheder uden for virksomheden.

| 4) | Der kan opstå eksterne stordriftsfordele og andre virkninger, der er gavnlige set fra et regionaludviklingssynspunkt som følge af nærheden (klyngevirkningen). Klyngesamarbejde mellem virksomheder inden for samme branche vil sætte de individuelle fabrikker i stand til at opnå en højere specialiseringsgrad og dermed større effektivitet. Betydningen af denne indikator i relation til støttens bidrag til regional udvikling og samhørighed afhænger imidlertid af, hvor udviklet denne virksomhedsklynge er. |
| --- | --- |

4)

Der kan opstå eksterne stordriftsfordele og andre virkninger, der er gavnlige set fra et regionaludviklingssynspunkt som følge af nærheden (klyngevirkningen). Klyngesamarbejde mellem virksomheder inden for samme branche vil sætte de individuelle fabrikker i stand til at opnå en højere specialiseringsgrad og dermed større effektivitet. Betydningen af denne indikator i relation til støttens bidrag til regional udvikling og samhørighed afhænger imidlertid af, hvor udviklet denne virksomhedsklynge er.

| 5) | Investeringer konkretiserer teknisk viden og kan være en kilde til betydelig teknologioverførsel (videnafsmitning). Især investeringer i teknologiintensive brancher vil kunne resultere i overførsel af viden til det pågældende område. I denne forbindelse tillægges videnformidlingens niveau og specificitet også stor betydning |
| --- | --- |

5)

Investeringer konkretiserer teknisk viden og kan være en kilde til betydelig teknologioverførsel (videnafsmitning). Især investeringer i teknologiintensive brancher vil kunne resultere i overførsel af viden til det pågældende område. I denne forbindelse tillægges videnformidlingens niveau og specificitet også stor betydning

| 6) | Hvor meget et projekt bidrager til områdets muligheder for at skabe ny teknologi gennem lokal innovation, indgår også i vurderingen. Samarbejde med lokale forsknings- og videnformidlingsorganisationer såsom universiteter eller forskningsinstitutter kan i den forbindelse betragtes som positivt. |
| --- | --- |

6)

Hvor meget et projekt bidrager til områdets muligheder for at skabe ny teknologi gennem lokal innovation, indgår også i vurderingen. Samarbejde med lokale forsknings- og videnformidlingsorganisationer såsom universiteter eller forskningsinstitutter kan i den forbindelse betragtes som positivt.

| 7) | Investeringens varighed og udsigten til fremtidige opfølgende investeringer er et tegn på en virksomheds varige engagement i det pågældende område. |
| --- | --- |

7)

Investeringens varighed og udsigten til fremtidige opfølgende investeringer er et tegn på en virksomheds varige engagement i det pågældende område.

| 51. | EØS-EFTA-staterne kan henvise til støttemodtagerens forretningsplan, som kan give oplysninger om, hvor mange arbejdspladser der vil blive skabt, hvor høje lønningerne bliver (afsmitningsstigning i kraft af højere indkomster i de enkelte husstande), hvor stort et salg de lokale producenter kan forvente, og hvor stor en omsætning investeringen vil generere til gavn for området, eventuelt i form af et højere skatteprovenu. |
| --- | --- |

51.

EØS-EFTA-staterne kan henvise til støttemodtagerens forretningsplan, som kan give oplysninger om, hvor mange arbejdspladser der vil blive skabt, hvor høje lønningerne bliver (afsmitningsstigning i kraft af højere indkomster i de enkelte husstande), hvor stort et salg de lokale producenter kan forvente, og hvor stor en omsætning investeringen vil generere til gavn for området, eventuelt i form af et højere skatteprovenu.

| 52. | Kravene i punkt 47-49 gælder for anmeldelsespligtig individuel investeringsstøtte. |
| --- | --- |

52.

Kravene i punkt 47-49 gælder for anmeldelsespligtig individuel investeringsstøtte.

| 53. | Ved ad hoc-støtte (41) skal EØS-EFTA-staterne — ud over de krav, der er fastsat i punkt 50-52 — dokumentere, at projektet stemmer overens med og bidrager til udviklingsstrategien for det pågældende område. |
| --- | --- |

53.

Ved ad hoc-støtte (41

5.1.3.   Driftsstøtteordninger

Driftsstøtteordninger

| 54. | Driftsstøtteordninger anses kun for at fremme udviklingen af ugunstigt stillede områder, hvis disse områders udfordringer er tydeligt defineret på forhånd. Vanskelighederne ved at tiltrække eller fastholde økonomisk aktivitet kan være så alvorlige eller permanente, at investeringsstøtte alene ikke er tilstrækkeligt til at skabe udvikling i disse områder. |
| --- | --- |

54.

Driftsstøtteordninger anses kun for at fremme udviklingen af ugunstigt stillede områder, hvis disse områders udfordringer er tydeligt defineret på forhånd. Vanskelighederne ved at tiltrække eller fastholde økonomisk aktivitet kan være så alvorlige eller permanente, at investeringsstøtte alene ikke er tilstrækkeligt til at skabe udvikling i disse områder.

| 55. | I forbindelse med støtte til mindskelse af visse specifikke vanskeligheder for SMV'er i a)-områder skal EØS-EFTA-staterne dokumentere tilstedeværelsen og omfanget af sådanne vanskeligheder og godtgøre, at en driftsstøtteordning er nødvendig, fordi vanskelighederne ikke kan afhjælpes med investeringsstøtte. |
| --- | --- |

55.

I forbindelse med støtte til mindskelse af visse specifikke vanskeligheder for SMV'er i a)-områder skal EØS-EFTA-staterne dokumentere tilstedeværelsen og omfanget af sådanne vanskeligheder og godtgøre, at en driftsstøtteordning er nødvendig, fordi vanskelighederne ikke kan afhjælpes med investeringsstøtte.

| 56. | [...]. |
| --- | --- |

56.

[...].

| 57. | Hvad angår driftsstøtte, der skal forebygge eller mindske affolkningen i tyndt og meget tyndt befolkede områder, skal EØS-EFTA-staterne dokumentere risikoen for affolkning, hvis der ikke ydes driftsstøtte. |
| --- | --- |

57.

Hvad angår driftsstøtte, der skal forebygge eller mindske affolkningen i tyndt og meget tyndt befolkede områder, skal EØS-EFTA-staterne dokumentere risikoen for affolkning, hvis der ikke ydes driftsstøtte.

5.2.   Tilskyndelsesvirkning

Tilskyndelsesvirkning

5.2.1.   Investeringsstøtte

Investeringsstøtte

| 58. | Regionalstøtte kan kun anses for at være forenelig med EØS-aftalen, hvis den har en tilskyndelsesvirkning. Statsstøtte anses for at have en tilskyndelsesvirkning, når den ændrer en virksomheds adfærd på en sådan måde, at den iværksætter yderligere aktiviteter, der bidrager til udviklingen i et område, og som den ikke ville have iværksat uden støtten, eller som den kun ville have iværksat i mere begrænset omfang eller et andet sted. Støtten må ikke gå til dækning af omkostningerne ved en aktivitet, som virksomheden under alle omstændigheder ville have iværksat, eller kompensere for den normale forretningsmæssige risiko ved en økonomisk aktivitet. |
| --- | --- |

58.

Regionalstøtte kan kun anses for at være forenelig med EØS-aftalen, hvis den har en tilskyndelsesvirkning. Statsstøtte anses for at have en tilskyndelsesvirkning, når den ændrer en virksomheds adfærd på en sådan måde, at den iværksætter yderligere aktiviteter, der bidrager til udviklingen i et område, og som den ikke ville have iværksat uden støtten, eller som den kun ville have iværksat i mere begrænset omfang eller et andet sted. Støtten må ikke gå til dækning af omkostningerne ved en aktivitet, som virksomheden under alle omstændigheder ville have iværksat, eller kompensere for den normale forretningsmæssige risiko ved en økonomisk aktivitet.

| 59. | Tilskyndelsesvirkningen kan dokumenteres på to måder:






  1) | støtten tilskynder til at træffe en positiv beslutning om at investere i det pågældende område, da investeringen ellers ikke ville være tilstrækkelig rentabel for støttemodtageren nogen steder i EØS (42) (scenarie 1, investeringsbeslutningen) |
| --- | --- | --- |

59.

Tilskyndelsesvirkningen kan dokumenteres på to måder:

1)

støtten tilskynder til at træffe en positiv beslutning om at investere i det pågældende område, da investeringen ellers ikke ville være tilstrækkelig rentabel for støttemodtageren nogen steder i EØS (42) (scenarie 1, investeringsbeslutningen)

42

scenarie 1, investeringsbeslutningen

| 2) | støtten tilskynder til at placere en planlagt investering i det pågældende område frem for et andet, fordi den udligner de nettoulemper og de nettoomkostninger, der er forbundet med at investere i det pågældende område (scenarie 2, placeringsbeslutningen). |
| --- | --- |

2)

støtten tilskynder til at placere en planlagt investering i det pågældende område frem for et andet, fordi den udligner de nettoulemper og de nettoomkostninger, der er forbundet med at investere i det pågældende område (scenarie 2, placeringsbeslutningen).

scenarie 2, placeringsbeslutningen

| 60. | Hvis støtten ikke ændrer støttemodtagerens adfærd ved at tilskynde til (yderligere) initialinvesteringer i det pågældende område, må den samme investering antages at ville finde sted i området også uden støtten. Støtten vil således ikke være forbundet med nogen tilskyndelse til at nå målet om regional udvikling og samhørighed og kan ikke godkendes som værende forenelig med EØS-aftalen i henhold til disse retningslinjer. |
| --- | --- |

60.

Hvis støtten ikke ændrer støttemodtagerens adfærd ved at tilskynde til (yderligere) initialinvesteringer i det pågældende område, må den samme investering antages at ville finde sted i området også uden støtten. Støtten vil således ikke være forbundet med nogen tilskyndelse til at nå målet om regional udvikling og samhørighed og kan ikke godkendes som værende forenelig med EØS-aftalen i henhold til disse retningslinjer.

| 61. | Er der tale om regionalstøtte, som ydes med midler fra samhørighedsfondene i a)-områder til investeringer, der er nødvendige for at opfylde normer og standarder fastsat i EØS-lovgivningen, kan støtten dog anses for at have en tilskyndelsesvirkning, hvis det uden støtten ikke ville have været tilstrækkeligt rentabelt for støttemodtageren at foretage investeringen i det pågældende område, og det ville medføre lukning af en eksisterende virksomhed i området. |
| --- | --- |

61.

Er der tale om regionalstøtte, som ydes med midler fra samhørighedsfondene i a)-områder til investeringer, der er nødvendige for at opfylde normer og standarder fastsat i EØS-lovgivningen, kan støtten dog anses for at have en tilskyndelsesvirkning, hvis det uden støtten ikke ville have været tilstrækkeligt rentabelt for støttemodtageren at foretage investeringen i det pågældende område, og det ville medføre lukning af en eksisterende virksomhed i området.

5.2.1.1.   Investeringsstøtteordninger

Investeringsstøtteordninger

| 62. | Et individuelt investeringsprojekt må ikke påbegyndes, før ansøgningsformularen er indsendt. |
| --- | --- |

62.

Et individuelt investeringsprojekt må ikke påbegyndes, før ansøgningsformularen er indsendt.

| 63. | Hvis projektet påbegyndes, før ansøgningsformularen er indsendt, vil enhver støtte ydet til det pågældende projekt blive betragtet som uforenelig med EØS-aftalen. |
| --- | --- |

63.

Hvis projektet påbegyndes, før ansøgningsformularen er indsendt, vil enhver støtte ydet til det pågældende projekt blive betragtet som uforenelig med EØS-aftalen.

| 64. | EØS-EØS-EFTA-staterne skal indsende en standardansøgningsformular, der som minimum indeholder alle de i bilag VII anførte oplysninger. På denne ansøgningsformular skal SMV'er og store virksomheder give en kontrafaktisk redegørelse for, hvad der ville ske, hvis de ikke havde fået støtten, og oplyse, hvilket af de i punkt 59 beskrevne scenarier der er tale om. |
| --- | --- |

64.

EØS-EØS-EFTA-staterne skal indsende en standardansøgningsformular, der som minimum indeholder alle de i bilag VII anførte oplysninger. På denne ansøgningsformular skal SMV'er og store virksomheder give en kontrafaktisk redegørelse for, hvad der ville ske, hvis de ikke havde fået støtten, og oplyse, hvilket af de i punkt 59 beskrevne scenarier der er tale om.

| 65. | Desuden skal store virksomheder fremlægge dokumentation for den kontrafaktiske situation, der beskrives i ansøgningsformularen. SMV'er er ikke omfattet af en sådan forpligtelse i forbindelse med anmeldelsespligtig støtte, der er ydet i henhold til en ordning. |
| --- | --- |

65.

Desuden skal store virksomheder fremlægge dokumentation for den kontrafaktiske situation, der beskrives i ansøgningsformularen. SMV'er er ikke omfattet af en sådan forpligtelse i forbindelse med anmeldelsespligtig støtte, der er ydet i henhold til en ordning.

| 66. | Troværdigheden af denne beskrivelse af den kontrafaktiske situation skal kontrolleres af den støtteydende myndighed, som skal bekræfte, at regionalstøtten har den krævede tilskyndelsesvirkning i overensstemmelse med et af de scenarier, der er beskrevet i punkt 59. Beskrivelsen af den kontrafaktiske situation er troværdig, hvis den er realistisk og baseret på de beslutningsparametre, der var gældende på det tidspunkt, hvor støttemodtageren traf sin investeringsbeslutning. |
| --- | --- |

66.

Troværdigheden af denne beskrivelse af den kontrafaktiske situation skal kontrolleres af den støtteydende myndighed, som skal bekræfte, at regionalstøtten har den krævede tilskyndelsesvirkning i overensstemmelse med et af de scenarier, der er beskrevet i punkt 59. Beskrivelsen af den kontrafaktiske situation er troværdig, hvis den er realistisk og baseret på de beslutningsparametre, der var gældende på det tidspunkt, hvor støttemodtageren traf sin investeringsbeslutning.

5.2.1.2.   Anmeldelsespligtig individuel investeringsstøtte

Anmeldelsespligtig individuel investeringsstøtte

| 67. | Ud over de krav, der stilles i punkt 62-66, skal EØS-EFTA-staterne for så vidt angår anmeldelsespligtig individuel støtte fremlægge klar dokumentation for, at støtten faktisk har indvirkning på investeringsbeslutningen eller valget af placering (43). De skal tydeligt angive, hvilket af scenarierne i punkt 59 der er tale om. For at muliggøre en grundig vurdering skal EØS-EFTA-staterne ikke blot fremlægge oplysninger om det støttemodtagende projekt, men også give en udtømmende beskrivelse af det kontrafaktiske scenarie, dvs. den situation, hvor ansøgeren ikke modtager støtte fra nogen offentlig myndighed i EØS. |
| --- | --- |

67.

Ud over de krav, der stilles i punkt 62-66, skal EØS-EFTA-staterne for så vidt angår anmeldelsespligtig individuel støtte fremlægge klar dokumentation for, at støtten faktisk har indvirkning på investeringsbeslutningen eller valget af placering (43

| 68. | I scenarie 1 vil EØS-EFTA-staterne kunne dokumentere, at støtten har en tilskyndelsesvirkning ved at fremlægge dokumentation fra virksomheden, der viser, at investeringen ikke ville være tilstrækkeligt rentabel uden støtten. |
| --- | --- |

68.

I scenarie 1

| 69. | I scenarie 2 vil EØS-EFTA-staterne kunne dokumentere, at støtten har en tilskyndelsesvirkning ved at fremlægge dokumentation fra virksomheden, der viser, at den har sammenlignet omkostninger og fordele ved placering i den støttemodtagende region med omkostninger og fordele ved placering i de(t) alternative område(r). Tilsynsmyndigheden kontrollerer, om disse sammenligninger er realistiske. |
| --- | --- |

69.

I scenarie 2

| 70. | EØS-EFTA-staterne opfordres til at fremlægge ægte og officielle bestyrelsesdokumenter, risikoanalyser (herunder en vurdering af placeringsspecifikke risici), finansielle rapporter, interne forretningsplaner, ekspertudtalelser samt andre undersøgelser vedrørende det pågældende investeringsprojekt. Disse dokumenter skal stemme tidsmæssigt overens med beslutningsprocessen vedrørende investeringen eller dens placering. Også efterspørgselsprognoser, omkostningsprognoser, finansielle prognoser, dokumenter, der forelægges et investeringsudvalg, og hvori der gøres rede for investeringsscenarier, samt dokumenter, der stilles til rådighed for de finansielle markeder, kan hjælpe EØS-EFTA-staterne med at dokumentere tilskyndelsesvirkningen. |
| --- | --- |

70.

EØS-EFTA-staterne opfordres til at fremlægge ægte og officielle bestyrelsesdokumenter, risikoanalyser (herunder en vurdering af placeringsspecifikke risici), finansielle rapporter, interne forretningsplaner, ekspertudtalelser samt andre undersøgelser vedrørende det pågældende investeringsprojekt. Disse dokumenter skal stemme tidsmæssigt overens med beslutningsprocessen vedrørende investeringen eller dens placering. Også efterspørgselsprognoser, omkostningsprognoser, finansielle prognoser, dokumenter, der forelægges et investeringsudvalg, og hvori der gøres rede for investeringsscenarier, samt dokumenter, der stilles til rådighed for de finansielle markeder, kan hjælpe EØS-EFTA-staterne med at dokumentere tilskyndelsesvirkningen.

| 71. | I denne sammenhæng — og navnlig i relation til scenarie 1 — vil rentabilitetsvurderingen kunne baseres på almindeligt anvendte metoder inden for den pågældende branche, bl.a. metoder til at evaluere projektets nettonutidsværdi (Net Present Value — NPV) (44), det interne afkast (internal rate of return — IRR) (45) og afkastet af den investerede kapital (return on capital employed — ROCE). Projektets rentabilitet skal sammenholdes med støttemodtagerens normale krav til afkast ved andre investeringsprojekter af samme type. Hvor et sådant benchmark ikke findes, skal projektets rentabilitet sammenholdes med støttemodtagerens samlede kapitalomkostninger eller det sædvanlige afkast i den pågældende branche. |
| --- | --- |

71.

I denne sammenhæng — og navnlig i relation til scenarie 1

44

45

| 72. | Hvis støtten ikke får den støttemodtagende virksomhed til at ændre adfærd og stimulerer til (yderligere) investering i området, foreligger der ingen positiv effekt for området. Hvor det fremgår, at den samme investering ville være blevet gennemført i området, selv om støtten ikke var blevet tildelt, vil støtten derfor ikke blive betragtet som forenelig med EØS-aftalen. |
| --- | --- |

72.

Hvis støtten ikke får den støttemodtagende virksomhed til at ændre adfærd og stimulerer til (yderligere) investering i området, foreligger der ingen positiv effekt for området. Hvor det fremgår, at den samme investering ville være blevet gennemført i området, selv om støtten ikke var blevet tildelt, vil støtten derfor ikke blive betragtet som forenelig med EØS-aftalen.

5.2.2.   Driftsstøtteordninger

Driftsstøtteordninger

| 73. | Ved driftsstøtteordninger anses støtten for at have en tilskyndelsesvirkning, hvis den økonomiske aktivitet i det pågældende område uden støtten må antages at ville blive betydeligt reduceret på grund af de problemer, støtten har til formål at afhjælpe. |
| --- | --- |

73.

Ved driftsstøtteordninger anses støtten for at have en tilskyndelsesvirkning, hvis den økonomiske aktivitet i det pågældende område uden støtten må antages at ville blive betydeligt reduceret på grund af de problemer, støtten har til formål at afhjælpe.

| 74. | Tilsynsmyndigheden vil derfor anse driftsstøtten for at tilskynde til yderligere økonomisk aktivitet i området, hvis EØS-EFTA-staten har dokumenteret eksistensen og det betydelige omfang af de pågældende problemer i området (se punkt 54-57). |
| --- | --- |

74.

Tilsynsmyndigheden vil derfor anse driftsstøtten for at tilskynde til yderligere økonomisk aktivitet i området, hvis EØS-EFTA-staten har dokumenteret eksistensen og det betydelige omfang af de pågældende problemer i området (se punkt 54-57).

5.3.   Behov for statslig indgriben

Behov for statslig indgriben

| 75. | For at kunne vurdere, om støtten er nødvendig for at kunne opfylde målet om regional udvikling og samhørighed, er det nødvendigt forinden at diagnosticere problemet. Statsstøtte bør kun ydes i de situationer, hvor støtten kan føre til en væsentlig forbedring, som markedet ikke kan tilvejebringe. Det gælder ikke mindst i en kontekst, hvor der kun er begrænsede offentlige midler til rådighed. |
| --- | --- |

75.

For at kunne vurdere, om støtten er nødvendig for at kunne opfylde målet om regional udvikling og samhørighed, er det nødvendigt forinden at diagnosticere problemet. Statsstøtte bør kun ydes i de situationer, hvor støtten kan føre til en væsentlig forbedring, som markedet ikke kan tilvejebringe. Det gælder ikke mindst i en kontekst, hvor der kun er begrænsede offentlige midler til rådighed.

| 76. | Statsstøtteforanstaltninger kan under visse omstændigheder korrigere markedssvigt og derved bidrage til at gøre markederne mere velfungerende og styrke konkurrenceevnen. Hvis markederne skaber positive resultater, men disse betragtes som utilfredsstillende ud fra et retfærdigheds- eller samhørighedssynspunkt, kan statsstøtte desuden anvendes til at opnå et mere ønskeligt og retfærdigt markedsresultat. |
| --- | --- |

76.

Statsstøtteforanstaltninger kan under visse omstændigheder korrigere markedssvigt og derved bidrage til at gøre markederne mere velfungerende og styrke konkurrenceevnen. Hvis markederne skaber positive resultater, men disse betragtes som utilfredsstillende ud fra et retfærdigheds- eller samhørighedssynspunkt, kan statsstøtte desuden anvendes til at opnå et mere ønskeligt og retfærdigt markedsresultat.

| 77. | Hvad angår støtte til udvikling af områder, der er opført på regionalstøttekortet i overensstemmelse med reglerne i disse retningslinjers afsnit 7, finder Tilsynsmyndigheden, at markedsmekanismerne i disse områder ikke leverer resultater, der fører til et tilstrækkelig niveau af økonomisk udvikling og samhørighed, men kræver statslig indgriben. Derfor anses støtte ydet i disse områder for nødvendig. |
| --- | --- |

77.

Hvad angår støtte til udvikling af områder, der er opført på regionalstøttekortet i overensstemmelse med reglerne i disse retningslinjers afsnit 7, finder Tilsynsmyndigheden, at markedsmekanismerne i disse områder ikke leverer resultater, der fører til et tilstrækkelig niveau af økonomisk udvikling og samhørighed, men kræver statslig indgriben. Derfor anses støtte ydet i disse områder for nødvendig.

5.4.   Regionalstøttes formålstjenlighed

Regionalstøttes formålstjenlighed

| 78. | Støtteforanstaltningen skal være et politikredskab, der egner sig til at opfylde det pågældende politiske mål. En støtteforanstaltning vil ikke blive anset for forenelig med EØS-aftalen, hvis det samme positive bidrag til regional udvikling og samhørighed kan opnås med mindre fordrejende politiske virkemidler eller støtteforanstaltninger. |
| --- | --- |

78.

Støtteforanstaltningen skal være et politikredskab, der egner sig til at opfylde det pågældende politiske mål. En støtteforanstaltning vil ikke blive anset for forenelig med EØS-aftalen, hvis det samme positive bidrag til regional udvikling og samhørighed kan opnås med mindre fordrejende politiske virkemidler eller støtteforanstaltninger.

5.4.1.   Formålstjenlighed i forhold til alternative politiske virkemidler

Formålstjenlighed i forhold til alternative politiske virkemidler

5.4.1.1.   Investeringsstøtte

Investeringsstøtte

| 79. | Regional investeringsstøtte er ikke det eneste politikredskab, der står til rådighed for EØS-EFTA-staterne, når de ønsker at fremme investeringer og jobskabelse i støtteberettigede områder. EØS-EFTA-staterne kan også gøre brug af andre foranstaltninger såsom infrastrukturudvikling, forbedring af den almene og den faglige uddannelse og forbedring af erhvervslivets rammevilkår. |
| --- | --- |

79.

Regional investeringsstøtte er ikke det eneste politikredskab, der står til rådighed for EØS-EFTA-staterne, når de ønsker at fremme investeringer og jobskabelse i støtteberettigede områder. EØS-EFTA-staterne kan også gøre brug af andre foranstaltninger såsom infrastrukturudvikling, forbedring af den almene og den faglige uddannelse og forbedring af erhvervslivets rammevilkår.

| 80. | Når EØS-EFTA-staterne anmelder en investeringsstøtteordning, skal de angive, hvorfor regionalstøtte er et velegnet instrument til at udvikle området. |
| --- | --- |

80.

Når EØS-EFTA-staterne anmelder en investeringsstøtteordning, skal de angive, hvorfor regionalstøtte er et velegnet instrument til at udvikle området.

| 81. | Hvis en EØS-EFTA-stat beslutter at indføre en sektorstøtteordning, skal den dokumentere fordelene ved at gøre dette i stedet for at anvende en tværgående ordning eller andre politikredskaber. |
| --- | --- |

81.

Hvis en EØS-EFTA-stat beslutter at indføre en sektorstøtteordning, skal den dokumentere fordelene ved at gøre dette i stedet for at anvende en tværgående ordning eller andre politikredskaber.

| 82. | Tilsynsmyndigheden vil især lægge vægt på de konsekvensanalyser af den foreslåede støtteordning, som EØS-EFTA-staterne fremlægger. Den kan ligeledes tage hensyn til resultaterne af de efterfølgende evalueringer, der er beskrevet i afsnit 6, for at vurdere hensigtsmæssigheden af den foreslåede ordning. |
| --- | --- |

82.

Tilsynsmyndigheden vil især lægge vægt på de konsekvensanalyser af den foreslåede støtteordning, som EØS-EFTA-staterne fremlægger. Den kan ligeledes tage hensyn til resultaterne af de efterfølgende evalueringer, der er beskrevet i afsnit 6, for at vurdere hensigtsmæssigheden af den foreslåede ordning.

| 83. | I tilfælde af ad hoc-investeringsstøtte skal EØS-EFTA-staterne dokumentere, hvordan støtten bedre kan bidrage til udviklingen af området end støtte inden for rammerne af en støtteordning eller andre typer foranstaltninger. |
| --- | --- |

83.

I tilfælde af ad hoc-investeringsstøtte skal EØS-EFTA-staterne dokumentere, hvordan støtten bedre kan bidrage til udviklingen af området end støtte inden for rammerne af en støtteordning eller andre typer foranstaltninger.

5.4.1.2.   Driftsstøtteordninger

Driftsstøtteordninger

| 84. | EØS-EFTA-staterne skal dokumentere, at støtten er formålstjenlig til realisering af ordningens mål med hensyn til de problemer, den har til formål at afhjælpe. Med henblik på at dokumentere støttens formålstjenlighed kan EØS-EFTA-staterne beregne støttebeløbet på forhånd som et fast beløb til dækning af meromkostningerne i en given periode, så virksomhederne tilskyndes til at holde omkostningerne nede og udvikle deres forretning på en mere effektiv måde (46). |
| --- | --- |

84.

EØS-EFTA-staterne skal dokumentere, at støtten er formålstjenlig til realisering af ordningens mål med hensyn til de problemer, den har til formål at afhjælpe. Med henblik på at dokumentere støttens formålstjenlighed kan EØS-EFTA-staterne beregne støttebeløbet på forhånd som et fast beløb til dækning af meromkostningerne i en given periode, så virksomhederne tilskyndes til at holde omkostningerne nede og udvikle deres forretning på en mere effektiv måde (46

5.4.2.   Formålstjenlighed i forhold til andre støtteinstrumenter

Formålstjenlighed i forhold til andre støtteinstrumenter

| 85. | Regionalstøtte kan ydes i en række forskellige former. EØS-EFTA-staterne skal imidlertid sikre, at støtten ydes i den form, der må antages at skabe den mindste fordrejning af samhandelen og konkurrencen. Hvis støtten ydes i en form, hvor der er tale om en direkte økonomisk fordel (f.eks. direkte tilskud, fritagelser for eller nedsættelser af afgifter eller socialsikrings- eller andre obligatoriske bidrag eller salg af fast ejendom, varer eller tjenester til favorable priser), skal EØS-EFTA-staterne dokumentere, hvorfor andre, potentielt mindre fordrejende former for støtte såsom tilbagebetalingspligtige tilskud eller støtte baseret på lån eller kapitalinstrumenter (f.eks. rentelettede lån eller rentetilskud, statsgarantier, erhvervelse af kapitalinteresser eller alternative kapitalindsprøjtninger på favorable vilkår) ikke er formålstjenlige. |
| --- | --- |

85.

Regionalstøtte kan ydes i en række forskellige former. EØS-EFTA-staterne skal imidlertid sikre, at støtten ydes i den form, der må antages at skabe den mindste fordrejning af samhandelen og konkurrencen. Hvis støtten ydes i en form, hvor der er tale om en direkte økonomisk fordel (f.eks. direkte tilskud, fritagelser for eller nedsættelser af afgifter eller socialsikrings- eller andre obligatoriske bidrag eller salg af fast ejendom, varer eller tjenester til favorable priser), skal EØS-EFTA-staterne dokumentere, hvorfor andre, potentielt mindre fordrejende former for støtte såsom tilbagebetalingspligtige tilskud eller støtte baseret på lån eller kapitalinstrumenter (f.eks. rentelettede lån eller rentetilskud, statsgarantier, erhvervelse af kapitalinteresser eller alternative kapitalindsprøjtninger på favorable vilkår) ikke er formålstjenlige.

| 86. | Resultaterne af efterfølgende evalueringer kan som beskrevet i afsnit 6 indgå i vurderingen af den foreslåede støtteordnings formålstjenlighed. |
| --- | --- |

86.

Resultaterne af efterfølgende evalueringer kan som beskrevet i afsnit 6 indgå i vurderingen af den foreslåede støtteordnings formålstjenlighed.

5.5.   Støttebeløbets proportionalitet (begrænsning af støtten til et nødvendigt minimum)

Støttebeløbets proportionalitet (begrænsning af støtten til et nødvendigt minimum)

5.5.1.   Investeringsstøtte

Investeringsstøtte

| 87. | Regionalstøtten skal være begrænset til det minimum, der er nødvendigt for at stimulere yderligere investeringer eller aktiviteter i det pågældende område. |
| --- | --- |

87.

Regionalstøtten skal være begrænset til det minimum, der er nødvendigt for at stimulere yderligere investeringer eller aktiviteter i det pågældende område.

| 88. | For at skabe forudsigelighed og lige vilkår har Tilsynsmyndigheden desuden fastsat maksimale støtteintensiteter (47) for investeringsstøtte. |
| --- | --- |

88.

For at skabe forudsigelighed og lige vilkår har Tilsynsmyndigheden desuden fastsat maksimale støtteintensiteter (47

| 89. | For et initialinvesteringsprojekt skal den maksimale støtteintensitet og det maksimale støttebeløb (48) (justeret støttebeløb (49) og den dertil knyttede nedsatte støtteintensitet for et stort investeringsprojekt) beregnes af den støtteydende myndighed ved tildelingen af støtten eller ved anmeldelsen af støtten til Tilsynsmyndigheden, alt efter hvad der indtræffer først. |
| --- | --- |

89.

For et initialinvesteringsprojekt skal den maksimale støtteintensitet og det maksimale støttebeløb (48

49

| 90. | Da det er sandsynligt, at store investeringsprojekter vil føre til større konkurrence- og samhandelsfordrejninger, må støttebeløbet til disse projekter ikke overstige det justerede støttebeløb. |
| --- | --- |

90.

Da det er sandsynligt, at store investeringsprojekter vil føre til større konkurrence- og samhandelsfordrejninger, må støttebeløbet til disse projekter ikke overstige det justerede støttebeløb.

| 91. | Når initialinvesteringen er en del af et enkelt investeringsprojekt, og det enkelte investeringsprojekt er et stort investeringsprojekt, må støttebeløbet til det enkelte investeringsprojekt ikke overstige det justerede støttebeløb. Den vekselkurs og kalkulationsrente, der skal anvendes i forbindelse med denne regel, er den, der gælder på tidspunktet for tildelingen af støtte til det første projekt i det enkelte investeringsprojekt. |
| --- | --- |

91.

Når initialinvesteringen er en del af et enkelt investeringsprojekt, og det enkelte investeringsprojekt er et stort investeringsprojekt, må støttebeløbet til det enkelte investeringsprojekt ikke overstige det justerede støttebeløb. Den vekselkurs og kalkulationsrente, der skal anvendes i forbindelse med denne regel, er den, der gælder på tidspunktet for tildelingen af støtte til det første projekt i det enkelte investeringsprojekt.

| 92. | De maksimale støtteintensiteter tjener et dobbelt formål. |
| --- | --- |

92.

De maksimale støtteintensiteter tjener et dobbelt formål.

| 93. | For anmeldelsespligtige støtteordninger fungerer disse maksimale støtteintensiteter for det første som sikre havne for SMV'er: Så længe støtteintensiteten holdes under den tilladte maksimale intensitet, anses støtten for at være forholdsmæssig. |
| --- | --- |

93.

For anmeldelsespligtige støtteordninger fungerer disse maksimale støtteintensiteter for det første som sikre havne for SMV'er: Så længe støtteintensiteten holdes under den tilladte maksimale intensitet, anses støtten for at være forholdsmæssig.

| 94. | I alle andre tilfælde bruges de maksimale støtteintensiteter som loft i den nettomeromkostningstilgang, der er beskrevet i punkt 95-97. |
| --- | --- |

94.

I alle andre tilfælde bruges de maksimale støtteintensiteter som loft i den nettomeromkostningstilgang, der er beskrevet i punkt 95-97.

| 95. | Som hovedregel vil Tilsynsmyndigheden anse anmeldelsespligtig individuel støtte for at være begrænset til det nødvendige minimum, hvis støttebeløbet svarer til de nettomeromkostninger, der er forbundet med at investere i det pågældende område, i forhold til den kontrafaktiske situation uden støtten (50) med de maksimale støtteintensiteter som loft. Ved investeringsstøtte, der ydes til store virksomheder inden for rammerne af en anmeldelsespligtig støtteordning, skal EØS-EFTA-staterne ligeledes sikre sig, at støtten begrænses til et minimum ud fra en »nettomeromkostningsbetragtning« med de maksimale støtteintensiteter som loft. |
| --- | --- |

95.

Som hovedregel vil Tilsynsmyndigheden anse anmeldelsespligtig individuel støtte for at være begrænset til det nødvendige minimum, hvis støttebeløbet svarer til de nettomeromkostninger, der er forbundet med at investere i det pågældende område, i forhold til den kontrafaktiske situation uden støtten (50

| 96. | I scenarie 1-situationer (investeringsbeslutninger) må støttebeløbet derfor ikke overstige det minimum, der er nødvendigt for at gøre projektet tilstrækkeligt rentabelt, dvs. at støttebeløbet ikke må generere et større internt afkast, end virksomheden normalt opnår ved andre investeringsprojekter af samme type, eller, såfremt til rådighed, at støttebeløbet ikke må generere et større internt afkast end støttemodtagerens samlede kapitalomkostninger eller det sædvanlige afkast i den pågældende branche. |
| --- | --- |

96.

I scenarie 1

| 97. | I scenarie 2-situationer (placeringsbeslutninger) må støttebeløbet ikke overstige differencen mellem investeringens nettonutidsværdi i det pågældende område og nettonutidsværdien i det alternative område. Alle relevante omkostninger og fordele skal medtages i beregningerne, herunder for eksempel administrationsomkostninger, transportomkostninger, uddannelsesomkostninger, der ikke dækkes af uddannelsesstøtte, og lønforskelle. Ligger det alternative område imidlertid inden for EØS, må der imidlertid ikke tages hensyn til støtte ydet i det pågældende område. |
| --- | --- |

97.

I scenarie 2

| 98. | Vurderingen af, om støtten står i et rimeligt forhold til formålet, kan også baseres på beregninger til vurdering af støttens tilskyndelsesvirkning. EØS-EFTA-staterne skal godtgøre, at støtten står i et rimeligt forhold til formålet med dokumentation herfor, f.eks. af den i punkt 70 omhandlede art. |
| --- | --- |

98.

Vurderingen af, om støtten står i et rimeligt forhold til formålet, kan også baseres på beregninger til vurdering af støttens tilskyndelsesvirkning. EØS-EFTA-staterne skal godtgøre, at støtten står i et rimeligt forhold til formålet med dokumentation herfor, f.eks. af den i punkt 70 omhandlede art.

| 99. | Der er mulighed for at yde investeringsstøtte samtidigt under flere regionalstøtteordninger eller i kumulation med ad hoc-regionalstøtte, men den samlede støtte fra alle kilder må ikke overstige den maksimale støtteintensitet pr. projekt, som skal beregnes på forhånd af den første støtteydende myndighed. Enhver anden statsstøtte til de samme støtteberettigede omkostninger, hvad enten de overlapper delvist eller helt, må kun kumuleres, hvis den ikke medfører en overskridelse af den maksimale støtteintensitet eller det maksimale støttebeløb, der finder anvendelse på denne støtte efter de gældende tematiske regler. Der skal foretages kontrol af kumulationen, både når støtten ydes, og når den udbetales (51). Hvis EØS-EFTA-staten tillader, at statsstøtte under én ordning kumuleres med statsstøtte under andre ordninger, skal den for hver ordning specificere, hvordan overholdelsen af betingelserne i dette punkt sikres. |
| --- | --- |

99.

Der er mulighed for at yde investeringsstøtte samtidigt under flere regionalstøtteordninger eller i kumulation med ad hoc-regionalstøtte, men den samlede støtte fra alle kilder må ikke overstige den maksimale støtteintensitet pr. projekt, som skal beregnes på forhånd af den første støtteydende myndighed. Enhver anden statsstøtte til de samme støtteberettigede omkostninger, hvad enten de overlapper delvist eller helt, må kun kumuleres, hvis den ikke medfører en overskridelse af den maksimale støtteintensitet eller det maksimale støttebeløb, der finder anvendelse på denne støtte efter de gældende tematiske regler. Der skal foretages kontrol af kumulationen, både når støtten ydes, og når den udbetales (51

| 100. | Hvad angår initialinvesteringer, som er knyttet til det europæiske territoriale samarbejde (ETS-projekter), og som opfylder kriterierne i forordningen om de særlige bestemmelser for målet om europæisk territorialt samarbejde (Interreg) (52), gælder den støtteintensitet, der gælder for det område, hvor initialinvesteringen er placeret, for alle støttemodtagere, der deltager i projektet. Hvis initialinvesteringen er placeret i to eller flere støttede områder, er den maksimale støtteintensitet for initialinvesteringen den, der gælder i det støttede område, hvor størstedelen af de støtteberettigede omkostninger opstår. Initialinvesteringer, der foretages af store virksomheder i c)-områder, kan kun modtage regionalstøtte inden for rammerne af det europæiske territoriale samarbejde, hvis der er tale om initialinvesteringer, som skaber ny økonomisk aktivitet. |
| --- | --- |

100.

Hvad angår initialinvesteringer, som er knyttet til det europæiske territoriale samarbejde (ETS-projekter), og som opfylder kriterierne i forordningen om de særlige bestemmelser for målet om europæisk territorialt samarbejde (Interreg) (52

5.5.2.   Driftsstøtteordninger

Driftsstøtteordninger

| 101. | EØS-EFTA-staterne skal godtgøre, at støtteniveauet står i et rimeligt forhold til de problemer, der søges afhjulpet med støtten. |
| --- | --- |

101.

EØS-EFTA-staterne skal godtgøre, at støtteniveauet står i et rimeligt forhold til de problemer, der søges afhjulpet med støtten.

| 102. | EØS-EFTA-staterne skal navnlig opfylde følgende betingelser:






  1) | støtten skal ydes til dækning af et sæt på forhånd beregnede støtteberettigede omkostninger, som i fuldt omfang kan tilskrives de problemer, der søges afhjulpet med støtten, hvilket skal godtgøres af EØS-EFTA-staten |
| --- | --- | --- |

102.

EØS-EFTA-staterne skal navnlig opfylde følgende betingelser:

1)

støtten skal ydes til dækning af et sæt på forhånd beregnede støtteberettigede omkostninger, som i fuldt omfang kan tilskrives de problemer, der søges afhjulpet med støtten, hvilket skal godtgøres af EØS-EFTA-staten

| 2) | støtten skal være begrænset til en bestemt andel af disse på forhånd beregnede støtteberettigede omkostninger og må ikke overstige dem |
| --- | --- |

2)

støtten skal være begrænset til en bestemt andel af disse på forhånd beregnede støtteberettigede omkostninger og må ikke overstige dem

| 3) | det støttebeløb, der ydes til hver støttemodtager, skal være proportionalt med størrelsen af de problemer, der reelt gør sig gældende for denne støttemodtager. |
| --- | --- |

3)

det støttebeløb, der ydes til hver støttemodtager, skal være proportionalt med størrelsen af de problemer, der reelt gør sig gældende for denne støttemodtager.

| 103. | Støtte, der ydes til mindskelse af visse specifikke problemer for SMV'er i a)-områder, skal nedtrappes i løbet af ordningens varighed (53). Dette gælder ikke for ordninger, der forebygger affolkning i tyndt befolkede og meget tyndt befolkede områder. |
| --- | --- |

103.

Støtte, der ydes til mindskelse af visse specifikke problemer for SMV'er i a)-områder, skal nedtrappes i løbet af ordningens varighed (53

5.6.   Undgåelse af uforholdsmæssigt negativ påvirkning af konkurrencen og samhandelen

Undgåelse af uforholdsmæssigt negativ påvirkning af konkurrencen og samhandelen

| 104. | Hvis støtten skal kunne anses for at være forenelig med EØS-aftalen, skal de negative virkninger i form af fordrejning af konkurrencen og påvirkning af samhandelen mellem EØS-EFTA-staterne være begrænsede, og de må ikke opveje støttens positive virkning i en grad, der vil være i strid med den fælles interesse. |
| --- | --- |

104.

Hvis støtten skal kunne anses for at være forenelig med EØS-aftalen, skal de negative virkninger i form af fordrejning af konkurrencen og påvirkning af samhandelen mellem EØS-EFTA-staterne være begrænsede, og de må ikke opveje støttens positive virkning i en grad, der vil være i strid med den fælles interesse.

5.6.1.   Generelle betragtninger

Generelle betragtninger

| 105. | I den samlede afvejning af støttens positive virkninger (afsnit 5.1) og dens negative indvirkning på konkurrencen og samhandelen kan Tilsynsmyndigheden, hvor det er relevant, tage hensyn til, at støtten ud over dens bidrag til regional udvikling og samhørighed har andre positive virkninger. Dette kan f.eks. være tilfældet, hvis det fastslås, at initialinvesteringen ud over at skabe lokale arbejdspladser, nye aktiviteter og/eller lokale indtægter bidrager væsentligt til især den digitale omstilling eller omstillingen til miljømæssigt bæredygtige aktiviteter, herunder overgangen til kulstoffattige, klimaneutrale eller klimarobuste aktiviteter. Tilsynsmyndigheden vil være særlig opmærksom på artikel 3 i EU's klassificeringsforordning, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852 (54), herunder princippet om ikke at gøre væsentlig skade, eller andre sammenlignelige metoder. Som led i vurderingen af den negative indvirkning på konkurrencen og samhandelen kan Tilsynsmyndigheden desuden, hvor det er relevant, tage hensyn til de negative eksterne virkninger af den støttede aktivitet, når sådanne eksterne virkninger påvirker konkurrencen og samhandelen mellem EØS-stater på en måde, der strider mod den fælles interesse ved at skabe eller forværre ineffektivitet på markedet (55). |
| --- | --- |

105.

I den samlede afvejning af støttens positive virkninger (afsnit 5.1) og dens negative indvirkning på konkurrencen og samhandelen kan Tilsynsmyndigheden, hvor det er relevant, tage hensyn til, at støtten ud over dens bidrag til regional udvikling og samhørighed har andre positive virkninger. Dette kan f.eks. være tilfældet, hvis det fastslås, at initialinvesteringen ud over at skabe lokale arbejdspladser, nye aktiviteter og/eller lokale indtægter bidrager væsentligt til især den digitale omstilling eller omstillingen til miljømæssigt bæredygtige aktiviteter, herunder overgangen til kulstoffattige, klimaneutrale eller klimarobuste aktiviteter. Tilsynsmyndigheden vil være særlig opmærksom på artikel 3 i EU's klassificeringsforordning, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852 (54

55

| 106. | Med hensyn til negative virkninger kan regionalstøtte give anledning til to hovedtyper af potentiel fordrejning af konkurrencen og samhandelen. Der kan være tale om fordrejninger på produktmarkeder og om placeringseffekter. Begge former for fordrejning kan føre til ineffektiv allokering (underminering af det indre markeds økonomiske ydeevne) og fordelingsproblemer (økonomiske aktiviteters fordeling på tværs af områder). |
| --- | --- |

106.

Med hensyn til negative virkninger kan regionalstøtte give anledning til to hovedtyper af potentiel fordrejning af konkurrencen og samhandelen. Der kan være tale om fordrejninger på produktmarkeder og om placeringseffekter. Begge former for fordrejning kan føre til ineffektiv allokering (underminering af det indre markeds økonomiske ydeevne) og fordelingsproblemer (økonomiske aktiviteters fordeling på tværs af områder).

| 107. | En af de skadelige virkninger, statsstøtte kan have, er, at den kan forhindre markedet i at virke effektivt med hensyn til at belønne de mest effektive producenter og presse de mindst effektive til at blive mere effektive, reorganisere sig eller forlade markedet. Statsstøtte, der medfører en betydelig kapacitetsforøgelse på et underpræsterende marked, kan fordreje konkurrencen uforholdsmæssigt, da skabelse eller opretholdelse af overkapacitet kan lægge pres på fortjenstmargenerne, reducere konkurrenternes investeringer eller endda føre til, at konkurrenterne forlader markedet. Der kan således opstå en situation, hvor konkurrenter, der ellers ville have kunnet klare sig, fortrænges fra markedet. Det kan også afholde andre virksomheder fra at gå ind på eller ekspandere på markedet og mindske konkurrenternes incitamenter til at innovere. Denne situation kan skabe ineffektive markedsstrukturer, der også vil være skadelige for forbrugerne på lang sigt. Støttens tilgængelighed kan desuden få potentielle støttemodtagere til at blive for bekvemmelige eller tage for store risici. Det vil sandsynligvis have en negativ indvirkning på sektorens samlede resultater på lang sigt. |
| --- | --- |

107.

En af de skadelige virkninger, statsstøtte kan have, er, at den kan forhindre markedet i at virke effektivt med hensyn til at belønne de mest effektive producenter og presse de mindst effektive til at blive mere effektive, reorganisere sig eller forlade markedet. Statsstøtte, der medfører en betydelig kapacitetsforøgelse på et underpræsterende marked, kan fordreje konkurrencen uforholdsmæssigt, da skabelse eller opretholdelse af overkapacitet kan lægge pres på fortjenstmargenerne, reducere konkurrenternes investeringer eller endda føre til, at konkurrenterne forlader markedet. Der kan således opstå en situation, hvor konkurrenter, der ellers ville have kunnet klare sig, fortrænges fra markedet. Det kan også afholde andre virksomheder fra at gå ind på eller ekspandere på markedet og mindske konkurrenternes incitamenter til at innovere. Denne situation kan skabe ineffektive markedsstrukturer, der også vil være skadelige for forbrugerne på lang sigt. Støttens tilgængelighed kan desuden få potentielle støttemodtagere til at blive for bekvemmelige eller tage for store risici. Det vil sandsynligvis have en negativ indvirkning på sektorens samlede resultater på lang sigt.

| 108. | Støtten kan desuden have en fordrejende virkning ved at øge eller fastholde støttemodtagerens stærke markedsposition. Selv i de tilfælde, hvor støtten ikke direkte styrker en betydelig markedsposition, kan den alligevel gøre det indirekte ved at afholde eksisterende konkurrenter fra at ekspandere, fremprovokere deres udtræden af markedet eller afholde nye konkurrenter fra at komme ind på markedet. |
| --- | --- |

108.

Støtten kan desuden have en fordrejende virkning ved at øge eller fastholde støttemodtagerens stærke markedsposition. Selv i de tilfælde, hvor støtten ikke direkte styrker en betydelig markedsposition, kan den alligevel gøre det indirekte ved at afholde eksisterende konkurrenter fra at ekspandere, fremprovokere deres udtræden af markedet eller afholde nye konkurrenter fra at komme ind på markedet.

| 109. | Bortset fra fordrejninger på produktmarkederne ligger det også grundlæggende i regionalstøttens natur at påvirke placeringen af den økonomiske aktivitet. Hvis et område som følge af statsstøtte tiltrækker investeringer, er der et andet område, som går glip af disse investeringer. De negative virkninger i de områder, som støtten influerer på, kan tage form af nedsat økonomisk aktivitet og tab af arbejdspladser, bl.a. arbejdspladser til underleverandører. Der kan også være negative virkninger i form af tab af positive eksternaliteter (f.eks. klyngeeffekt, videnafsmitning, uddannelse). |
| --- | --- |

109.

Bortset fra fordrejninger på produktmarkederne ligger det også grundlæggende i regionalstøttens natur at påvirke placeringen af den økonomiske aktivitet. Hvis et område som følge af statsstøtte tiltrækker investeringer, er der et andet område, som går glip af disse investeringer. De negative virkninger i de områder, som støtten influerer på, kan tage form af nedsat økonomisk aktivitet og tab af arbejdspladser, bl.a. arbejdspladser til underleverandører. Der kan også være negative virkninger i form af tab af positive eksternaliteter (f.eks. klyngeeffekt, videnafsmitning, uddannelse).

| 110. | Regionalstøttens geografiske specificitet gør, at den adskiller sig fra andre former for horisontal støtte. Et særligt kendetegn ved regionalstøtte er, at formålet er at påvirke investorernes beslutning om, hvor investeringsprojekter skal placeres. Regionalstøtte, der opvejer de meromkostninger, som en regions begrænsninger afføder, og bidrager til øgede investeringer i støtteberettigede områder uden at trække dem væk fra andre tilsvarende eller mindre udviklede støtteberettigede områder, bidrager dermed ikke blot til områdets udvikling, men også til samhørigheden, og er dermed i sidste ende til gavn for hele EØS. De negative placeringsvirkninger, som regionalstøtte kan have, begrænses allerede i et vist omfang af regionalstøttekortene, som i overensstemmelse med målsætningerne for regional økonomisk udvikling og samhørighedspolitikken opstiller en oversigt over områder, der er regionalstøtteberettigede, og de tilladte maksimale støtteintensiteter. Det er dog fortsat vigtigt at forstå, hvad der ville ske uden støtten for at vurdere støttens indvirkning på områdets udvikling og på samhørighed. |
| --- | --- |

110.

Regionalstøttens geografiske specificitet gør, at den adskiller sig fra andre former for horisontal støtte. Et særligt kendetegn ved regionalstøtte er, at formålet er at påvirke investorernes beslutning om, hvor investeringsprojekter skal placeres. Regionalstøtte, der opvejer de meromkostninger, som en regions begrænsninger afføder, og bidrager til øgede investeringer i støtteberettigede områder uden at trække dem væk fra andre tilsvarende eller mindre udviklede støtteberettigede områder, bidrager dermed ikke blot til områdets udvikling, men også til samhørigheden, og er dermed i sidste ende til gavn for hele EØS. De negative placeringsvirkninger, som regionalstøtte kan have, begrænses allerede i et vist omfang af regionalstøttekortene, som i overensstemmelse med målsætningerne for regional økonomisk udvikling og samhørighedspolitikken opstiller en oversigt over områder, der er regionalstøtteberettigede, og de tilladte maksimale støtteintensiteter. Det er dog fortsat vigtigt at forstå, hvad der ville ske uden støtten for at vurdere støttens indvirkning på områdets udvikling og på samhørighed.

5.6.2.   Åbenbare negative virkninger for konkurrencen og samhandelen

Åbenbare negative virkninger for konkurrencen og samhandelen

| 111. | Tilsynsmyndigheden har identificeret en række situationer, hvor den regionale investeringsstøttes negative konsekvenser for konkurrencen og samhandelen mellem EØS-staterne klart overstiger de positive virkninger, så støtten sandsynligvis ikke kan erklæres forenelig med EØS-aftalen. |
| --- | --- |

111.

Tilsynsmyndigheden har identificeret en række situationer, hvor den regionale investeringsstøttes negative konsekvenser for konkurrencen og samhandelen mellem EØS-staterne klart overstiger de positive virkninger, så støtten sandsynligvis ikke kan erklæres forenelig med EØS-aftalen.

5.6.2.1.   Skabelse af overkapacitet på et marked i absolut tilbagegang

Skabelse af overkapacitet på et marked i absolut tilbagegang

| 112. | Som anført i punkt 107 tager Tilsynsmyndigheden for at vurdere støttens negative virkninger hensyn til den ekstra produktionskapacitet, der skabes af projektet, når markedet underpræsterer. |
| --- | --- |

112.

Som anført i punkt 107 tager Tilsynsmyndigheden for at vurdere støttens negative virkninger hensyn til den ekstra produktionskapacitet, der skabes af projektet, når markedet underpræsterer.

| 113. | Når der er risiko for, at statsstøtte gør det muligt at foretage investeringer, der øger produktionskapaciteten på markedet, kan det influere negativt på produktion og investering i andre EØS-områder. Dette er især sandsynligt, hvis kapacitetsforøgelsen overstiger markedsvæksten eller finder sted på et marked med overkapacitet. |
| --- | --- |

113.

Når der er risiko for, at statsstøtte gør det muligt at foretage investeringer, der øger produktionskapaciteten på markedet, kan det influere negativt på produktion og investering i andre EØS-områder. Dette er især sandsynligt, hvis kapacitetsforøgelsen overstiger markedsvæksten eller finder sted på et marked med overkapacitet.

| 114. | Hvis investeringen derfor fører til skabelse eller vækst af overkapacitet på et marked, der strukturelt er i absolut tilbagegang (dvs. markedet trækker sig sammen) (56), anser Tilsynsmyndigheden støtten for at have en negativ virkning, som sandsynligvis ikke vil blive opvejet af nogen positiv effekt. Dette gælder især scenarie 1-situationer (investeringsbeslutninger). |
| --- | --- |

114.

Hvis investeringen derfor fører til skabelse eller vækst af overkapacitet på et marked, der strukturelt er i absolut tilbagegang (dvs. markedet trækker sig sammen) (56

| 115. | I forbindelse med scenarie 2-situationer (placeringsbeslutninger), hvor investeringen under alle omstændigheder ville blive foretaget på det samme geografiske marked eller undtagelsesvis på et andet geografisk marked, men hvor salget retter sig mod det samme geografiske marked, påvirker støtten — forudsat at den begrænses til det minimum, der er nødvendigt for at kompensere for den ugunstige placering og ikke giver støttemodtageren yderligere likviditet — kun placeringsbeslutningen. I denne situation vil investeringen øge kapaciteten på det pågældende geografiske marked uafhængigt af støtten. Derfor vil eventuelle virkninger i form af overkapacitet i princippet være de samme uanset støtten. Hvis det alternative investeringsområde imidlertid er placeret på et andet geografisk marked, og støtten fører til, at der skabes overkapacitet på et marked, der strukturelt er i absolut tilbagegang, finder konklusionerne i punkt 114 anvendelse. |
| --- | --- |

115.

I forbindelse med scenarie 2-situationer (placeringsbeslutninger), hvor investeringen under alle omstændigheder ville blive foretaget på det samme geografiske marked eller undtagelsesvis på et andet geografisk marked, men hvor salget retter sig mod det samme geografiske marked, påvirker støtten — forudsat at den begrænses til det minimum, der er nødvendigt for at kompensere for den ugunstige placering og ikke giver støttemodtageren yderligere likviditet — kun placeringsbeslutningen. I denne situation vil investeringen øge kapaciteten på det pågældende geografiske marked uafhængigt af støtten. Derfor vil eventuelle virkninger i form af overkapacitet i princippet være de samme uanset støtten. Hvis det alternative investeringsområde imidlertid er placeret på et andet geografisk marked, og støtten fører til, at der skabes overkapacitet på et marked, der strukturelt er i absolut tilbagegang, finder konklusionerne i punkt 114 anvendelse.

5.6.2.2.   Virkninger, der strider mod samhørigheden

Virkninger, der strider mod samhørigheden

| 116. | Som anført i punkt 109 og 110 skal Tilsynsmyndigheden for at vurdere støttens negative virkninger tage hensyn til dens virkninger på det sted, hvor den økonomiske aktivitet finder sted. |
| --- | --- |

116.

Som anført i punkt 109 og 110 skal Tilsynsmyndigheden for at vurdere støttens negative virkninger tage hensyn til dens virkninger på det sted, hvor den økonomiske aktivitet finder sted.

| 117. | I scenarie 2-situationer (placeringsbeslutninger), hvor investeringen uden støtten ville være blevet foretaget i et område med højere eller samme regionalstøtteintensitet (57) sammenlignet med målområdet, er der tale om en negativ effekt, som normalt ikke vil kunne opvejes af nogen positiv effekt, fordi det strider mod selve formålet med regionalstøtte. |
| --- | --- |

117.

I scenarie 2-situationer (placeringsbeslutninger), hvor investeringen uden støtten ville være blevet foretaget i et område med højere eller samme regionalstøtteintensitet (57

5.6.2.3.   Flytning

Flytning

| 118. | Ved evalueringen af anmeldelsespligtig støtte skal Tilsynsmyndigheden have alle de oplysninger stillet til rådighed, der er nødvendige for at kunne vurdere, om den pågældende statsstøtte kan medføre et væsentligt tab af arbejdspladser i forbindelse med eksisterende aktiviteter inden for EØS. I denne situation, og såfremt investeringen giver modtageren mulighed for at flytte en aktivitet til målområdet, udgør det forhold, at der findes en årsagssammenhæng mellem støtten og flytningen, en negativ virkning, som sandsynligvis ikke vil blive opvejet af positive effekter. |
| --- | --- |

118.

Ved evalueringen af anmeldelsespligtig støtte skal Tilsynsmyndigheden have alle de oplysninger stillet til rådighed, der er nødvendige for at kunne vurdere, om den pågældende statsstøtte kan medføre et væsentligt tab af arbejdspladser i forbindelse med eksisterende aktiviteter inden for EØS. I denne situation, og såfremt investeringen giver modtageren mulighed for at flytte en aktivitet til målområdet, udgør det forhold, at der findes en årsagssammenhæng mellem støtten og flytningen, en negativ virkning, som sandsynligvis ikke vil blive opvejet af positive effekter.

5.6.3.   Investeringsstøtteordninger

Investeringsstøtteordninger

| 119. | Investeringsstøtteordninger må ikke føre til betydelige konkurrence- og samhandelsfordrejninger. Selv hvor sådanne fordrejninger (når alle betingelser for investeringsstøtte er opfyldt) kan anses for at være begrænsede på et individuelt plan, kan der på det kumulative plan være tale om betydelige fordrejninger. Sådanne fordrejninger kan påvirke afsætningsmarkeder ved at skabe eller forværre en overkapacitet eller skabe, styrke eller opretholde af en betydelig markedsstyrke hos visse modtagere på en måde, som vil hæmme de dynamiske incitamenter. Støtte ydet inden for rammerne af støtteordninger kan generelt også føre til et betydeligt tab af økonomisk aktivitet i andre dele af EØS. Hvis en ordning er målrettet bestemte sektorer, kan risikoen for sådanne fordrejninger være endnu mere udtalt. |
| --- | --- |

119.

Investeringsstøtteordninger må ikke føre til betydelige konkurrence- og samhandelsfordrejninger. Selv hvor sådanne fordrejninger (når alle betingelser for investeringsstøtte er opfyldt) kan anses for at være begrænsede på et individuelt plan, kan der på det kumulative plan være tale om betydelige fordrejninger. Sådanne fordrejninger kan påvirke afsætningsmarkeder ved at skabe eller forværre en overkapacitet eller skabe, styrke eller opretholde af en betydelig markedsstyrke hos visse modtagere på en måde, som vil hæmme de dynamiske incitamenter. Støtte ydet inden for rammerne af støtteordninger kan generelt også føre til et betydeligt tab af økonomisk aktivitet i andre dele af EØS. Hvis en ordning er målrettet bestemte sektorer, kan risikoen for sådanne fordrejninger være endnu mere udtalt.

| 120. | EØS-EFTA-staterne skal derfor dokumentere, at disse negative virkninger vil blive begrænset mest muligt, bl.a. i relation til projekternes størrelse, det individuelle og de kumulative støttebeløb, de forventede støttemodtagere og de støttemodtagende sektorers karakteristika. For at gøre det muligt for Tilsynsmyndigheden at vurdere de sandsynlige negative virkninger kan EØS-EFTA-staterne indsende alle tilgængelige konsekvensanalyser og efterfølgende evalueringer, der er foretaget for lignende tidligere ordninger. |
| --- | --- |

120.

EØS-EFTA-staterne skal derfor dokumentere, at disse negative virkninger vil blive begrænset mest muligt, bl.a. i relation til projekternes størrelse, det individuelle og de kumulative støttebeløb, de forventede støttemodtagere og de støttemodtagende sektorers karakteristika. For at gøre det muligt for Tilsynsmyndigheden at vurdere de sandsynlige negative virkninger kan EØS-EFTA-staterne indsende alle tilgængelige konsekvensanalyser og efterfølgende evalueringer, der er foretaget for lignende tidligere ordninger.

| 121. | Hvor der er tale om støtte ydet til individuelle investeringsprojekter inden for rammerne af en støtteordning, skal den støtteydende myndighed påse og bekræfte, at støtten ikke får de åbenlyst negative konsekvenser, der er beskrevet i punkt 111-118. Dette kan ske på basis af de oplysninger, som støttemodtageren angiver i sin støtteansøgning og i sin erklæring i standardansøgningsformularen, hvor den alternative placering af investeringen, såfremt der ikke ydes støtte, også bør angives. |
| --- | --- |

121.

Hvor der er tale om støtte ydet til individuelle investeringsprojekter inden for rammerne af en støtteordning, skal den støtteydende myndighed påse og bekræfte, at støtten ikke får de åbenlyst negative konsekvenser, der er beskrevet i punkt 111-118. Dette kan ske på basis af de oplysninger, som støttemodtageren angiver i sin støtteansøgning og i sin erklæring i standardansøgningsformularen, hvor den alternative placering af investeringen, såfremt der ikke ydes støtte, også bør angives.

5.6.4.   Anmeldelsespligtig individuel investeringsstøtte

Anmeldelsespligtig individuel investeringsstøtte

| 122. | Ved evalueringen af de negative virkninger af individuel støtte sondrer Tilsynsmyndigheden mellem de to kontrafaktiske scenarier, der er beskrevet i punkt 96 og 97. |
| --- | --- |

122.

Ved evalueringen af de negative virkninger af individuel støtte sondrer Tilsynsmyndigheden mellem de to kontrafaktiske scenarier, der er beskrevet i punkt 96 og 97.

5.6.4.1.   Scenarie 1-situationer (investeringsbeslutninger)

Scenarie 1-situationer (investeringsbeslutninger)

| 123. | I scenarie 1-situationer lægger Tilsynsmyndigheden særlig vægt på de negative virkninger i forbindelse med opbygning af overkapacitet i industrier i tilbagegang, exitrisikoen og begrebet betydelig markedsstyrke. Disse negative virkninger beskrives i punkt 124-133 og skal opvejes af støttens positive virkninger. Hvis det imidlertid fastslås, at støtten vil medføre de åbenlyst negative virkninger, der er beskrevet i punkt 114, vil støtten sandsynligvis ikke blive opvejet af nogen positiv virkning og dermed ikke blive erklæret forenelig med EØS-aftalen. |
| --- | --- |

123.

I scenarie 1-situationer lægger Tilsynsmyndigheden særlig vægt på de negative virkninger i forbindelse med opbygning af overkapacitet i industrier i tilbagegang, exitrisikoen og begrebet betydelig markedsstyrke. Disse negative virkninger beskrives i punkt 124-133 og skal opvejes af støttens positive virkninger. Hvis det imidlertid fastslås, at støtten vil medføre de åbenlyst negative virkninger, der er beskrevet i punkt 114, vil støtten sandsynligvis ikke blive opvejet af nogen positiv virkning og dermed ikke blive erklæret forenelig med EØS-aftalen.

| 124. | Med henblik på at identificere og vurdere potentielle fordrejninger af konkurrencen og samhandelen bør EØS-EFTA-staterne indsende dokumentation, som sætter Tilsynsmyndigheden i stand til at identificere de pågældende produktmarkeder (de produkter, der påvirkes af en adfærdsændring hos støttemodtageren) og de berørte konkurrenter og kunder/forbrugere. Det pågældende produkt er typisk det produkt, som investeringsprojektet omfatter (58). Når projektet vedrører et mellemprodukt, og en betydelig del af produktionen ikke afsættes på markedet, kan det pågældende produkt være fremstillet i efterfølgende produktionsled. Det relevante produktmarked omfatter det pågældende produkt og de produkter, der betragtes som substituerbare herfor af enten aftagerne (i kraft af produktets egenskaber, pris og anvendelsesformål) eller producenten (som følge af fleksibelt produktionsudstyr). |
| --- | --- |

124.

Med henblik på at identificere og vurdere potentielle fordrejninger af konkurrencen og samhandelen bør EØS-EFTA-staterne indsende dokumentation, som sætter Tilsynsmyndigheden i stand til at identificere de pågældende produktmarkeder (de produkter, der påvirkes af en adfærdsændring hos støttemodtageren) og de berørte konkurrenter og kunder/forbrugere. Det pågældende produkt er typisk det produkt, som investeringsprojektet omfatter (58

| 125. | Tilsynsmyndigheden vil vurdere de potentielle fordrejninger ud fra en række kriterier, bl.a. markedsforholdene for det pågældende produkt, situationen på markedet (vækstmarked eller marked i tilbagegang), processen for udvælgelsen af støttemodtageren, barrierer for adgang til og udtræden fra markedet og produktdifferentiering. |
| --- | --- |

125.

Tilsynsmyndigheden vil vurdere de potentielle fordrejninger ud fra en række kriterier, bl.a. markedsforholdene for det pågældende produkt, situationen på markedet (vækstmarked eller marked i tilbagegang), processen for udvælgelsen af støttemodtageren, barrierer for adgang til og udtræden fra markedet og produktdifferentiering.

| 126. | Hvis en virksomhed systematisk har haft behov for statsstøtte, kan det være et tegn på, at den ikke er i stand til at klare sig i konkurrencen på egen hånd, eller at den begunstiges urimeligt i forhold til sine konkurrenter. |
| --- | --- |

126.

Hvis en virksomhed systematisk har haft behov for statsstøtte, kan det være et tegn på, at den ikke er i stand til at klare sig i konkurrencen på egen hånd, eller at den begunstiges urimeligt i forhold til sine konkurrenter.

| 127. | Tilsynsmyndigheden sondrer mellem to hovedkategorier af potentielle negative virkninger på produktmarkeder:






  1) | tilfælde, hvor der sker en kapacitetsudvidelse, som fører til overkapacitet eller øger en eksisterende overkapacitet, især på markeder i tilbagegang |
| --- | --- | --- |

127.

Tilsynsmyndigheden sondrer mellem to hovedkategorier af potentielle negative virkninger på produktmarkeder:

1)

tilfælde, hvor der sker en kapacitetsudvidelse, som fører til overkapacitet eller øger en eksisterende overkapacitet, især på markeder i tilbagegang

| 2) | tilfælde, hvor støttemodtageren har betydelig markedsstyrke. |
| --- | --- |

2)

tilfælde, hvor støttemodtageren har betydelig markedsstyrke.

| 128. | Ved vurderingen af, om støtten medvirker til at skabe eller opretholde ineffektive markedsstrukturer, vil Tilsynsmyndigheden se på, hvor stor en forøgelse af produktionskapaciteten projektet er med til at skabe, og om markedet underpræsterer. |
| --- | --- |

128.

Ved vurderingen af, om støtten medvirker til at skabe eller opretholde ineffektive markedsstrukturer, vil Tilsynsmyndigheden se på, hvor stor en forøgelse af produktionskapaciteten projektet er med til at skabe, og om markedet underpræsterer.

| 129. | Er der tale om et marked i vækst, er der typisk mindre grund til bekymring for, at støtten vil hæmme de dynamiske incitamenter eller lægge hindringer i vejen for at komme ind på eller træde ud af markedet. |
| --- | --- |

129.

Er der tale om et marked i vækst, er der typisk mindre grund til bekymring for, at støtten vil hæmme de dynamiske incitamenter eller lægge hindringer i vejen for at komme ind på eller træde ud af markedet.

| 130. | Der er større grund til bekymring, hvor der er tale om markeder i tilbagegang. Tilsynsmyndigheden sondrer mellem de tilfælde, hvor markedet i et langsigtet perspektiv er præget af strukturel tilbagegang (dvs. markedet trækker sig sammen), og de tilfælde, hvor markedet er i relativ tilbagegang (dvs. stadig er i vækst, men ikke kommer op over en benchmarkvækstrate). |
| --- | --- |

130.

Der er større grund til bekymring, hvor der er tale om markeder i tilbagegang. Tilsynsmyndigheden sondrer mellem de tilfælde, hvor markedet i et langsigtet perspektiv er præget af strukturel tilbagegang (dvs. markedet trækker sig sammen), og de tilfælde, hvor markedet er i relativ tilbagegang (dvs. stadig er i vækst, men ikke kommer op over en benchmarkvækstrate).

| 131. | Hvorvidt et marked underpræsterer, måles typisk i forhold til EØS' bruttonationalprodukt (BNP) i de tre år før projektets start (benchmarkvækstraten). Det kan også måles på baggrund af vækstprognoser for de kommende tre til fem år. Indikatorerne herfor kan være den forventede fremtidige vækst på det pågældende marked, den hermed forbundne udnyttelse af kapaciteten og den virkning, kapacitetsforøgelsen kan forventes af få på konkurrenterne med hensyn til priser og avancer. |
| --- | --- |

131.

Hvorvidt et marked underpræsterer, måles typisk i forhold til EØS' bruttonationalprodukt (BNP) i de tre år før projektets start (benchmarkvækstraten). Det kan også måles på baggrund af vækstprognoser for de kommende tre til fem år. Indikatorerne herfor kan være den forventede fremtidige vækst på det pågældende marked, den hermed forbundne udnyttelse af kapaciteten og den virkning, kapacitetsforøgelsen kan forventes af få på konkurrenterne med hensyn til priser og avancer.

| 132. | I nogle tilfælde vil en vurdering af vækstraten på det pågældende produktmarked i EØS muligvis ikke være tilstrækkelig til at vurdere alle støttens virkninger, navnlig hvis markedet er globalt. I sådanne tilfælde vil Tilsynsmyndigheden se på støttens indvirkning på de pågældende markedsstrukturer og især risikoen for fortrængning af EØS-producenter. |
| --- | --- |

132.

I nogle tilfælde vil en vurdering af vækstraten på det pågældende produktmarked i EØS muligvis ikke være tilstrækkelig til at vurdere alle støttens virkninger, navnlig hvis markedet er globalt. I sådanne tilfælde vil Tilsynsmyndigheden se på støttens indvirkning på de pågældende markedsstrukturer og især risikoen for fortrængning af EØS-producenter.

| 133. | For at vurdere, om der er tale om en betydelig markedsstyrke, vil Tilsynsmyndigheden tage hensyn til, hvilken position på markedet støttemodtageren havde over en vis periode før støtten, og hvilken position denne ventes at få efter investeringens afslutning. Tilsynsmyndigheden vil tage hensyn til støttemodtagerens markedsandele samt konkurrenternes markedsandele og andre relevante faktorer. Den vil f.eks. vurdere markedsstrukturen ved at se på markedskoncentration, potentielle hindringer for markedsadgang (59), købermagt (60) og hindringer for ekspansion eller udtræden. |
| --- | --- |

133.

For at vurdere, om der er tale om en betydelig markedsstyrke, vil Tilsynsmyndigheden tage hensyn til, hvilken position på markedet støttemodtageren havde over en vis periode før støtten, og hvilken position denne ventes at få efter investeringens afslutning. Tilsynsmyndigheden vil tage hensyn til støttemodtagerens markedsandele samt konkurrenternes markedsandele og andre relevante faktorer. Den vil f.eks. vurdere markedsstrukturen ved at se på markedskoncentration, potentielle hindringer for markedsadgang (59

60

5.6.4.2.   Scenarie 2-situationer (placeringsbeslutninger)

Scenarie 2-situationer (placeringsbeslutninger)

| 134. | Hvis den kontrafaktiske analyse tyder på, at investeringen uden støtten ville være blevet foretaget et andet sted (scenarie 2), som med hensyn til det pågældende produkt tilhører det samme geografiske marked, og hvis støtten er proportionel, vil resultatet i relation til overkapacitet eller betydelig markedsstyrke i princippet sandsynligvis blive det samme, uanset støtten. I sådanne tilfælde er det sandsynligt, at de positive virkninger af støtten opvejer de begrænsede negative virkninger på konkurrencen. Hvis den alternative placering ligger i EØS, er Tilsynsmyndigheden imidlertid særlig betænkelig angående de negative virkninger, der er forbundet med den alternative placering. Hvis det således fastslås, at støtten medfører en åbenlyst negativ virkning som beskrevet i punkt 117 og 118, vil støtten sandsynligvis ikke blive opvejet af nogen positiv virkning, og den vil dermed sandsynligvis ikke blive erklæret forenelig med EØS-aftalen. |
| --- | --- |

134.

Hvis den kontrafaktiske analyse tyder på, at investeringen uden støtten ville være blevet foretaget et andet sted (scenarie 2), som med hensyn til det pågældende produkt tilhører det samme geografiske marked, og hvis støtten er proportionel, vil resultatet i relation til overkapacitet eller betydelig markedsstyrke i princippet sandsynligvis blive det samme, uanset støtten. I sådanne tilfælde er det sandsynligt, at de positive virkninger af støtten opvejer de begrænsede negative virkninger på konkurrencen. Hvis den alternative placering ligger i EØS, er Tilsynsmyndigheden imidlertid særlig betænkelig angående de negative virkninger, der er forbundet med den alternative placering. Hvis det således fastslås, at støtten medfører en åbenlyst negativ virkning som beskrevet i punkt 117 og 118, vil støtten sandsynligvis ikke blive opvejet af nogen positiv virkning, og den vil dermed sandsynligvis ikke blive erklæret forenelig med EØS-aftalen.

5.6.5.   Driftsstøtteordninger

Driftsstøtteordninger

| 135. | Hvis støtten er nødvendig og står i et rimeligt forhold til opnåelsen af det bidrag til regional udvikling og sammenhæng, som er beskrevet i afsnit 5.1.3, vil de negative virkninger af støtten med hensyn til konkurrencen og samhandelen mellem EØS-staterne sandsynligvis kunne opvejes af dens positive virkninger. I nogle tilfælde vil støtten imidlertid kunne resultere i en ændring af markedets strukturer eller af forholdene i en sektor eller industrigren, der kunne fordreje konkurrencen betydeligt ved at skabe adgangs- eller exitbarrierer, substitutionsvirkninger eller omdirigering af handelsstrømme. I disse tilfælde vil de negative virkninger normalt ikke kunne opvejes af nogen positive virkninger. |
| --- | --- |

135.

Hvis støtten er nødvendig og står i et rimeligt forhold til opnåelsen af det bidrag til regional udvikling og sammenhæng, som er beskrevet i afsnit 5.1.3, vil de negative virkninger af støtten med hensyn til konkurrencen og samhandelen mellem EØS-staterne sandsynligvis kunne opvejes af dens positive virkninger. I nogle tilfælde vil støtten imidlertid kunne resultere i en ændring af markedets strukturer eller af forholdene i en sektor eller industrigren, der kunne fordreje konkurrencen betydeligt ved at skabe adgangs- eller exitbarrierer, substitutionsvirkninger eller omdirigering af handelsstrømme. I disse tilfælde vil de negative virkninger normalt ikke kunne opvejes af nogen positive virkninger.

5.7.   Gennemsigtighed

Gennemsigtighed

| 136. | EØS-EFTA-staterne skal offentliggøre følgende oplysninger i Europa-Kommissionens modul for gennemsigtighed (61) eller på et omfattende statsstøttewebsted på nationalt eller regionalt plan:






  1) | den fulde ordlyd i afgørelsen om at yde individuel støtte eller den godkendte støtteordning og dens gennemførelsesbestemmelser eller et link hertil |
| --- | --- | --- |

136.

EØS-EFTA-staterne skal offentliggøre følgende oplysninger i Europa-Kommissionens modul for gennemsigtighed (61

1)

den fulde ordlyd i afgørelsen om at yde individuel støtte eller den godkendte støtteordning og dens gennemførelsesbestemmelser eller et link hertil

| 2) | oplysninger om hver individuel støttetildeling på over 100 000 EUR efter strukturen i bilag VIII. |
| --- | --- |

2)

oplysninger om hver individuel støttetildeling på over 100 000 EUR efter strukturen i bilag VIII.

| 137. | For så vidt angår støtte til projekter vedrørende europæisk territorialt samarbejde skal de i punkt 136 nævnte oplysninger være lagt ud på webstedet for den EØS-stat, hvor den pågældende forvaltningsmyndighed (62) er beliggende. Alternativt kan de deltagende EØS-stater også beslutte, at de hver især skal indlæse oplysningerne om støtteforanstaltningerne på deres territorium på deres respektive websteder. |
| --- | --- |

137.

For så vidt angår støtte til projekter vedrørende europæisk territorialt samarbejde skal de i punkt 136 nævnte oplysninger være lagt ud på webstedet for den EØS-stat, hvor den pågældende forvaltningsmyndighed (62

| 138. | EØS-EFTA-staterne skal udforme deres centrale statsstøttewebsteder, jf. punkt 136, på en måde, der giver let adgang til oplysningerne. Oplysningerne skal offentliggøres i et regnearksformat, der ikke er ejendomsretligt beskyttet, som gør det muligt at søge på, udtrække og downloade data, og som letter offentliggørelsen af data på internettet, f.eks. i CSV- eller XML-format. Offentligheden skal have adgang til webstedet uden begrænsninger, herunder forudgående brugerregistrering. |
| --- | --- |

138.

EØS-EFTA-staterne skal udforme deres centrale statsstøttewebsteder, jf. punkt 136, på en måde, der giver let adgang til oplysningerne. Oplysningerne skal offentliggøres i et regnearksformat, der ikke er ejendomsretligt beskyttet, som gør det muligt at søge på, udtrække og downloade data, og som letter offentliggørelsen af data på internettet, f.eks. i CSV- eller XML-format. Offentligheden skal have adgang til webstedet uden begrænsninger, herunder forudgående brugerregistrering.

| 139. | For støtteordninger i form af skattefordele anses betingelserne i punkt 136, nr. 2), for at være opfyldt, når EØS-EFTA-staterne offentliggør de krævede oplysninger om individuelle støttetildelinger i følgende beløbstrancher (i mio. EUR): | 0,1-0,5 |
| --- | --- | --- |

139.

For støtteordninger i form af skattefordele anses betingelserne i punkt 136, nr. 2), for at være opfyldt, når EØS-EFTA-staterne offentliggør de krævede oplysninger om individuelle støttetildelinger i følgende beløbstrancher (i mio. EUR):

0,1-0,5

| | 0,5-1 |
| --- | --- |

0,5-1

| | 1-2 |
| --- | --- |

1-2

| | 2-5 |
| --- | --- |

2-5

| | 5-10 |
| --- | --- |

5-10

| | 10-30 |
| --- | --- |

10-30

| | 30-60 |
| --- | --- |

30-60

| | 60-100 |
| --- | --- |

60-100

| | 100-250 og |
| --- | --- |

100-250 og

| | 250 og derover. |
| --- | --- |

250 og derover.

| 140. | De i punkt 136, nr. 2), omhandlede oplysninger offentliggøres senest seks måneder efter den dato, hvor støtten blev tildelt, eller, hvis det drejer sig om støtte i form af skattefordele, senest et år efter udløbet af fristen for indgivelse af skatteangivelsen (63). For støtte, der er ulovlig, men efterfølgende er fundet forenelig med EØS-aftalen, skal EØS-EFTA-staterne offentliggøre disse oplysninger senest seks måneder efter datoen for Tilsynsmyndighedens beslutning om, at støtten er forenelig med EØS-aftalen. For at gøre det muligt at håndhæve statsstøttereglerne i henhold til EØS-aftalen skal oplysningerne være tilgængelige i mindst 10 år fra det tidspunkt, hvor støtten blev tildelt. |
| --- | --- |

140.

De i punkt 136, nr. 2), omhandlede oplysninger offentliggøres senest seks måneder efter den dato, hvor støtten blev tildelt, eller, hvis det drejer sig om støtte i form af skattefordele, senest et år efter udløbet af fristen for indgivelse af skatteangivelsen (63

| 141. | Tilsynsmyndigheden offentliggør på sit websted links til statsstøttewebstedet som omhandlet i punkt 136. |
| --- | --- |

141.

Tilsynsmyndigheden offentliggør på sit websted links til statsstøttewebstedet som omhandlet i punkt 136.

6.   EVALUERING

EVALUERING

| 142. | For yderligere at sikre, at fordrejninger af konkurrencen og samhandelen begrænses, kan Tilsynsmyndigheden kræve, at støtteordninger underkastes en efterfølgende evaluering, jf. punkt 143. Der vil blive gennemført evalueringer af ordninger, hvor muligheden for fordrejning af konkurrencen er særlig høj, dvs. at de kan risikere at begrænse eller fordreje konkurrencen betydeligt, hvis gennemførelsen ikke evalueres i tide. |
| --- | --- |

142.

For yderligere at sikre, at fordrejninger af konkurrencen og samhandelen begrænses, kan Tilsynsmyndigheden kræve, at støtteordninger underkastes en efterfølgende evaluering, jf. punkt 143. Der vil blive gennemført evalueringer af ordninger, hvor muligheden for fordrejning af konkurrencen er særlig høj, dvs. at de kan risikere at begrænse eller fordreje konkurrencen betydeligt, hvis gennemførelsen ikke evalueres i tide.

| 143. | Det kan være nødvendigt med efterfølgende evaluering for ordninger med store budgetter eller nye karakteristika, eller når der er tale om betydelige ændringer af markedet, teknologien eller lovgivningen. Under alle omstændigheder vil evaluering være nødvendig for ordninger, for hvilke statsstøttebudgettet eller de afholdte udgifter overstiger 150 mio. EUR i et givet år eller 750 mio. EUR i hele deres samlede løbetid, dvs. den samlede varighed af ordningen og eventuelle tidligere ordninger, der dækker et lignende mål og det samme geografiske område, fra den 1. januar 2022. I betragtning af formålet med evalueringen og for at undgå, at EØS-EFTA-staterne pålægges en uforholdsmæssig stor byrde, kræves der kun efterfølgende evalueringer for støtteordninger, hvis samlede varighed overstiger tre år regnet fra den 1. januar 2022. |
| --- | --- |

143.

Det kan være nødvendigt med efterfølgende evaluering for ordninger med store budgetter eller nye karakteristika, eller når der er tale om betydelige ændringer af markedet, teknologien eller lovgivningen. Under alle omstændigheder vil evaluering være nødvendig for ordninger, for hvilke statsstøttebudgettet eller de afholdte udgifter overstiger 150 mio. EUR i et givet år eller 750 mio. EUR i hele deres samlede løbetid, dvs. den samlede varighed af ordningen og eventuelle tidligere ordninger, der dækker et lignende mål og det samme geografiske område, fra den 1. januar 2022. I betragtning af formålet med evalueringen og for at undgå, at EØS-EFTA-staterne pålægges en uforholdsmæssig stor byrde, kræves der kun efterfølgende evalueringer for støtteordninger, hvis samlede varighed overstiger tre år regnet fra den 1. januar 2022.

| 144. | Der kan dispenseres fra kravet om efterfølgende evaluering for støtteordninger, der er en umiddelbar efterfølger til en ordning, der omfatter et lignende mål og et tilsvarende geografisk område, såfremt denne har været genstand for en evaluering, der i den forbindelse er fremlagt en endelig evalueringsrapport i overensstemmelse med den af Tilsynsmyndigheden godkendte evalueringsplan, og dette ikke har givet anledning til negative konklusioner. Hvis den endelige evalueringsrapport for en ordning ikke er i overensstemmelse med den godkendte evalueringsplan, skal den suspenderes med øjeblikkelig virkning. |
| --- | --- |

144.

Der kan dispenseres fra kravet om efterfølgende evaluering for støtteordninger, der er en umiddelbar efterfølger til en ordning, der omfatter et lignende mål og et tilsvarende geografisk område, såfremt denne har været genstand for en evaluering, der i den forbindelse er fremlagt en endelig evalueringsrapport i overensstemmelse med den af Tilsynsmyndigheden godkendte evalueringsplan, og dette ikke har givet anledning til negative konklusioner. Hvis den endelige evalueringsrapport for en ordning ikke er i overensstemmelse med den godkendte evalueringsplan, skal den suspenderes med øjeblikkelig virkning.

| 145. | Det bør være evalueringens mål at kontrollere, om de antagelser og betingelser, der lå til grund for ordningens forenelighed med EØS-aftalen, er opfyldt, navnlig nødvendigheden og effektiviteten af støtteordningen i lyset af dens generelle og specifikke mål. Evalueringen bør også vurdere ordningens indvirkning på konkurrencen og samhandelen. |
| --- | --- |

145.

Det bør være evalueringens mål at kontrollere, om de antagelser og betingelser, der lå til grund for ordningens forenelighed med EØS-aftalen, er opfyldt, navnlig nødvendigheden og effektiviteten af støtteordningen i lyset af dens generelle og specifikke mål. Evalueringen bør også vurdere ordningens indvirkning på konkurrencen og samhandelen.

| 146. | For støtteordninger, der er omfattet af evalueringskravet i punkt 143, skal EØS-EFTA-staterne fremsende et udkast til evalueringsplan, som vil udgøre en integreret del af Tilsynsmyndighedens vurdering af ordningen, som følger:






  1) | sammen med støtteordningen, hvis statsstøttebudgettet for ordningen overstiger 150 mio. EUR i et givet år eller 750 mio. EUR i hele dens løbetid |
| --- | --- | --- |

146.

For støtteordninger, der er omfattet af evalueringskravet i punkt 143, skal EØS-EFTA-staterne fremsende et udkast til evalueringsplan, som vil udgøre en integreret del af Tilsynsmyndighedens vurdering af ordningen, som følger:

1)

sammen med støtteordningen, hvis statsstøttebudgettet for ordningen overstiger 150 mio. EUR i et givet år eller 750 mio. EUR i hele dens løbetid

| 2) | inden for 30 arbejdsdage efter en betydelig ændring af ordningens budget til over 150 mio. EUR i et givet år eller 750 mio. EUR i ordningens samlede varighed |
| --- | --- |

2)

inden for 30 arbejdsdage efter en betydelig ændring af ordningens budget til over 150 mio. EUR i et givet år eller 750 mio. EUR i ordningens samlede varighed

| 3) | senest 30 arbejdsdage efter bogføringen af udgifter på ordningens officielle konti, der overstiger 150 mio. EUR i det foregående år. |
| --- | --- |

3)

senest 30 arbejdsdage efter bogføringen af udgifter på ordningens officielle konti, der overstiger 150 mio. EUR i det foregående år.

| 147. | Udkastet til evalueringsplan skal være i overensstemmelse med de fælles metodeprincipper, som Tilsynsmyndigheden har fastlagt (64). EØS-EFTA-staterne skal offentliggøre den evalueringsplan, som Tilsynsmyndigheden har godkendt. |
| --- | --- |

147.

Udkastet til evalueringsplan skal være i overensstemmelse med de fælles metodeprincipper, som Tilsynsmyndigheden har fastlagt (64

| 148. | Den efterfølgende evaluering skal foretages af en ekspert, som er uafhængig af den støtteydende myndighed, på grundlag af evalueringsplanen. Hver evaluering skal omfatte mindst én foreløbig og en endelig evalueringsrapport. EØS-EFTA-staterne skal offentliggøre begge rapporter. |
| --- | --- |

148.

Den efterfølgende evaluering skal foretages af en ekspert, som er uafhængig af den støtteydende myndighed, på grundlag af evalueringsplanen. Hver evaluering skal omfatte mindst én foreløbig og en endelig evalueringsrapport. EØS-EFTA-staterne skal offentliggøre begge rapporter.

| 149. | Den endelige evalueringsrapport skal forelægges Tilsynsmyndigheden i rette tid til, at den kan vurdere en eventuel forlængelse af støtteordningen, og senest ni måneder, før ordningen udløber. Denne periode kan afkortes for ordninger, der udløser evalueringskravet i de sidste to gennemførelsesår. Den nøjagtige rækkevidde og de nærmere bestemmelser for hver evaluering fastlægges i beslutningen om godkendelse af støtteordningen. Meddelelsen af enhver efterfølgende støtteforanstaltning med et tilsvarende formål skal beskrive, hvordan der er taget hensyn til resultaterne af evalueringen. |
| --- | --- |

149.

Den endelige evalueringsrapport skal forelægges Tilsynsmyndigheden i rette tid til, at den kan vurdere en eventuel forlængelse af støtteordningen, og senest ni måneder, før ordningen udløber. Denne periode kan afkortes for ordninger, der udløser evalueringskravet i de sidste to gennemførelsesår. Den nøjagtige rækkevidde og de nærmere bestemmelser for hver evaluering fastlægges i beslutningen om godkendelse af støtteordningen. Meddelelsen af enhver efterfølgende støtteforanstaltning med et tilsvarende formål skal beskrive, hvordan der er taget hensyn til resultaterne af evalueringen.

7.   REGIONALSTØTTEKORT

REGIONALSTØTTEKORT

| 150. | I dette afsnit opstiller Tilsynsmyndigheden kriterier for at udpege de områder, der opfylder betingelserne i artikel 61, stk. 3, litra a) og c), i EØS-aftalen. De områder, der opfylder disse betingelser, og som EØS-EFTA-staterne ønsker at udpege som a)- eller c)-områder (65), skal være opført på et regionalstøttekort, som Tilsynsmyndigheden skal have forelagt til godkendelse, inden der kan ydes regionalstøtte til virksomheder i de udpegede områder. |
| --- | --- |

150.

I dette afsnit opstiller Tilsynsmyndigheden kriterier for at udpege de områder, der opfylder betingelserne i artikel 61, stk. 3, litra a) og c), i EØS-aftalen. De områder, der opfylder disse betingelser, og som EØS-EFTA-staterne ønsker at udpege som a)- eller c)-områder (65

| 151. | Kortene skal også angive de maksimale støtteintensiteter, der gælder i disse områder i gyldighedsperioden for det godkendte kort. |
| --- | --- |

151.

Kortene skal også angive de maksimale støtteintensiteter, der gælder i disse områder i gyldighedsperioden for det godkendte kort.

| 152. | Dersom ansøgninger om skønsmæssige støtteforanstaltninger er indgivet allerede før kortet bliver gyldigt, må der for at bevare støttens tilskyndelsesvirkning ikke foretages ændringer med tilbagevirkende kraft af det støttebeløb, der anses for nødvendigt i den oprindelige støtteansøgning, efter projektets påbegyndelse for at begrunde en højere støtteintensitet, som eventuelt er mulig i henhold til disse retningslinjer. |
| --- | --- |

152.

Dersom ansøgninger om skønsmæssige støtteforanstaltninger er indgivet allerede før kortet bliver gyldigt, må der for at bevare støttens tilskyndelsesvirkning ikke foretages ændringer med tilbagevirkende kraft af det støttebeløb, der anses for nødvendigt i den oprindelige støtteansøgning, efter projektets påbegyndelse for at begrunde en højere støtteintensitet, som eventuelt er mulig i henhold til disse retningslinjer.

| 153. | For automatiske støtteordninger i form af en skattefordel kan de maksimale støtteintensiteter, der er mulige i henhold til disse retningslinjer, kun anvendes på projekter, der er påbegyndt på eller efter den dato, hvor forhøjelsen af den relevante maksimale støtteintensitet gælder i henhold til de relevante nationale regler. For projekter påbegyndt før denne dato gælder den maksimale støtteintensitet, der er godkendt i henhold til det tidligere regionalstøttekort, fortsat. |
| --- | --- |

153.

For automatiske støtteordninger i form af en skattefordel kan de maksimale støtteintensiteter, der er mulige i henhold til disse retningslinjer, kun anvendes på projekter, der er påbegyndt på eller efter den dato, hvor forhøjelsen af den relevante maksimale støtteintensitet gælder i henhold til de relevante nationale regler. For projekter påbegyndt før denne dato gælder den maksimale støtteintensitet, der er godkendt i henhold til det tidligere regionalstøttekort, fortsat.

7.1.   Regionalstøtteberettiget befolkningsandel

Regionalstøtteberettiget befolkningsandel

| 154. | Eftersom ydelse af regionalstøtte sker som en undtagelse fra det generelle statsstøtteforbud i artikel 107, stk. 1, i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde, finder Kommissionen, at den samlede befolkning i a)- og c)-områderne i EU27 må være lavere end befolkningen i de områder, der ikke er udpeget som støtteberettigede. Den samlede befolkningsdækning i de områder i EU27, der er opført på regionalstøttekortene, må derfor ligge under 50 % af den samlede befolkning i EU27. |
| --- | --- |

154.

Eftersom ydelse af regionalstøtte sker som en undtagelse fra det generelle statsstøtteforbud i artikel 107, stk. 1, i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde, finder Kommissionen, at den samlede befolkning i a)- og c)-områderne i EU27 må være lavere end befolkningen i de områder, der ikke er udpeget som støtteberettigede. Den samlede befolkningsdækning i de områder i EU27, der er opført på regionalstøttekortene, må derfor ligge under 50 % af den samlede befolkning i EU27.

| 155. | I sine retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte for 2014-2020 (66) fastsatte Kommissionen den samlede dækning af a- og c-områder til 47 % af befolkningen i EU28. I betragtning af Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands udtræden af EU finder Kommissionen, at en stigning til 48 % af den samlede befolkningsdækning i EU27 er hensigtsmæssig. |
| --- | --- |

155.

I sine retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte for 2014-2020 (66

| 156. | For medlemsstaterne er den samlede maksimale dækning af a)- og c)-områder derfor fastsat til 48 % af befolkningen i EU27 i Kommissionens nuværende retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte (67). |
| --- | --- |

156.

For medlemsstaterne er den samlede maksimale dækning af a)- og c)-områder derfor fastsat til 48 % af befolkningen i EU27 i Kommissionens nuværende retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte (67

| 156a. | Tilsynsmyndigheden deler Kommissionens opfattelse. Derfor bør der i nærværende retningslinjer fastsættes et tilsvarende samlet dækningsloft for hele EØS, som omfatter EØS-EFTA-staterne. Dette EØS-loft findes ved at lægge EØS-EFTA-staterne befolkning til beregningen af det dækningsloft, der er fastsat i Kommissionens retningslinjer. Med henblik på nærværende retningslinjer er den samlede maksimale dækning af a)- og c)-områder derfor fastsat til 48 % af den samlede EØS-befolkning på grundlag af Eurostat-data for 2018. |
| --- | --- |

156a.

Tilsynsmyndigheden deler Kommissionens opfattelse. Derfor bør der i nærværende retningslinjer fastsættes et tilsvarende samlet dækningsloft for hele EØS, som omfatter EØS-EFTA-staterne. Dette EØS-loft findes ved at lægge EØS-EFTA-staterne befolkning til beregningen af det dækningsloft, der er fastsat i Kommissionens retningslinjer. Med henblik på nærværende retningslinjer er den samlede maksimale dækning af a)- og c)-områder derfor fastsat til 48 % af den samlede EØS-befolkning på grundlag af Eurostat-data for 2018.

7.2.   Undtagelsesbestemmelsen i artikel 61, stk. 3, litra a)

Undtagelsesbestemmelsen i artikel 61, stk. 3, litra a)

| 157. | Det fastsættes i EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra a), at »støtte til fremme af den økonomiske udvikling i områder, hvor levestandarden er usædvanlig lav, eller hvor der hersker en alvorlig underbeskæftigelse«, kan betragtes som forenelig med EØS-aftalen. EU-Domstolen har i denne henseende præciseret, at anvendelsen af ordene »usædvanlig« og »alvorlig« i artikel 107, stk. 3, litra a), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde viser, at denne undtagelsesbestemmelse kun angår områder, hvor den økonomiske situation er meget dårlig i forhold til [Unionen] som helhed (68). |
| --- | --- |

157.

Det fastsættes i EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra a), at »støtte til fremme af den økonomiske udvikling i områder, hvor levestandarden er usædvanlig lav, eller hvor der hersker en alvorlig underbeskæftigelse«, kan betragtes som forenelig med EØS-aftalen. EU-Domstolen har i denne henseende præciseret, at anvendelsen af ordene »usædvanlig« og »alvorlig« i artikel 107, stk. 3, litra a), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde viser, at denne undtagelsesbestemmelse kun angår områder, hvor den økonomiske situation er meget dårlig i forhold til [Unionen] som helhed (68

| 158. | Tilsynsmyndigheden finder, at statistiske regioner på niveau 2 med et bruttonationalprodukt (BNP) pr. indbygger på højst 75 % af EØS-gennemsnittet (69) opfylder betingelserne i artikel 61, stk. 3, litra a), i EØS-aftalen. |
| --- | --- |

158.

Tilsynsmyndigheden finder, at statistiske regioner på niveau 2 med et bruttonationalprodukt (BNP) pr. indbygger på højst 75 % af EØS-gennemsnittet (69

| 159. | EØS-EFTA-staterne kan derfor udpege følgende områder som a)-områder:






  1) | statistiske regioner på niveau 2 med et BNP pr. indbygger i købekraftstandard (70) på under eller lig med 75 % af gennemsnittet i EØS (baseret på gennemsnittet for de seneste tre år, for hvilket der foreligger data fra Eurostat (71). |
| --- | --- | --- |

159.

EØS-EFTA-staterne kan derfor udpege følgende områder som a)-områder:

1)

statistiske regioner på niveau 2 med et BNP pr. indbygger i købekraftstandard (70) på under eller lig med 75 % af gennemsnittet i EØS (baseret på gennemsnittet for de seneste tre år, for hvilket der foreligger data fra Eurostat (71).

70

71

| 2) | [...]. |
| --- | --- |

2)

[...].

| 160. | I bilag I fastsættes de støtteberettigede a)-områder pr. EØS-EFTA-stat. På tidspunktet for vedtagelsen af disse retningslinjer var der ingen region i EØS-EFTA-staterne, der var omfattet af undtagelsen i artikel 61, stk. 3, litra a), i EØS-aftalen. |
| --- | --- |

160.

I bilag I fastsættes de støtteberettigede a)-områder pr. EØS-EFTA-stat. På tidspunktet for vedtagelsen af disse retningslinjer var der ingen region i EØS-EFTA-staterne, der var omfattet af undtagelsen i artikel 61, stk. 3, litra a), i EØS-aftalen.

7.3.   Undtagelsesbestemmelsen i artikel 61, stk. 3, litra c)

Undtagelsesbestemmelsen i artikel 61, stk. 3, litra c)

| 161. | I henhold til artikel 61, stk. 3, litra c), i EØS-aftalen kan støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner betragtes som forenelig med EØS-aftalen, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse. Ifølge Domstolen »[indeholder] undtagelsesbestemmelsen i [artikel 107, stk. 3,] litra c), [i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde] [...] hjemmel til at fremme udviklingen i bestemte områder, uden at de i [artikel 107, stk. 3,] litra a) nævnte økonomiske betingelser behøver at være opfyldt, mens det dog er en forudsætning, at den herved ydede støtte »ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse«. Bestemmelsen indeholder hjemmel for Kommissionen til at tillade støtte, der har til formål at fremme den økonomiske udvikling i områder i en medlemsstat, hvor den økonomiske situation er dårligere end det nationale gennemsnit« (72). Tilsynsmyndigheden finder, at det samme gør sig gældende i henhold til artikel 61, stk. 3, litra c), i EØS-aftalen. |
| --- | --- |

161.

I henhold til artikel 61, stk. 3, litra c), i EØS-aftalen kan støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner betragtes som forenelig med EØS-aftalen, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse. Ifølge Domstolen »[indeholder] undtagelsesbestemmelsen i [artikel 107, stk. 3,] litra c), [i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde] [...] hjemmel til at fremme udviklingen i bestemte områder, uden at de i [artikel 107, stk. 3,] litra a) nævnte økonomiske betingelser behøver at være opfyldt, mens det dog er en forudsætning, at den herved ydede støtte »ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse«. Bestemmelsen indeholder hjemmel for Kommissionen til at tillade støtte, der har til formål at fremme den økonomiske udvikling i områder i en medlemsstat, hvor den økonomiske situation er dårligere end det nationale gennemsnit« (72

| 162. | Den maksimale dækning for c)-områder i EØS (»c-dækning«) fremkommer ved at trække befolkningen i støtteberettigede a)-områder i EØS fra den samlede maksimale dækning i EØS, der er fastsat i punkt 156. |
| --- | --- |

162.

Den maksimale dækning for c)-områder i EØS (»c-dækning«) fremkommer ved at trække befolkningen i støtteberettigede a)-områder i EØS fra den samlede maksimale dækning i EØS, der er fastsat i punkt 156.

| 163. | Der findes to kategorier af c)-områder:






  1) | områder, der opfylder bestemte fastlagte betingelser, og som en EØS-EFTA-stat derfor kan udpege som c)-områder uden at skulle fremlægge yderligere dokumentation herfor (»prædefinerede c)-områder«) |
| --- | --- | --- |

163.

Der findes to kategorier af c)-områder:

1)

områder, der opfylder bestemte fastlagte betingelser, og som en EØS-EFTA-stat derfor kan udpege som c)-områder uden at skulle fremlægge yderligere dokumentation herfor (»prædefinerede c)-områder«)

| 2) | områder, som en EØS-EFTA-stat efter eget skøn kan udpege som c)-områder, når den kan godtgøre, at de opfylder bestemte socioøkonomiske kriterier (»ikkeprædefinerede c)-områder«). |
| --- | --- |

2)

områder, som en EØS-EFTA-stat efter eget skøn kan udpege som c)-områder, når den kan godtgøre, at de opfylder bestemte socioøkonomiske kriterier (»ikkeprædefinerede c)-områder«).

7.3.1.   Prædefinerede c)-områder

Prædefinerede c)-områder

7.3.1.1.   Specifik c)-dækningskvote for prædefinerede c)-områder

Specifik c)-dækningskvote for prædefinerede c)-områder

| 164. | [...] (73). |
| --- | --- |

164.

[...] (73

| 165. | Tilsynsmyndigheden finder også, at EØS-EFTA-staterne må have en tilstrækkelig c)-dækning for at kunne udpege tyndt befolkede områder som c)-områder. |
| --- | --- |

165.

Tilsynsmyndigheden finder også, at EØS-EFTA-staterne må have en tilstrækkelig c)-dækning for at kunne udpege tyndt befolkede områder som c)-områder.

| 166. | Følgende områder betragtes som prædefinerede c)-områder:






  1) | [...] |
| --- | --- | --- |

166.

Følgende områder betragtes som prædefinerede c)-områder:

1)

[...]

| 2) | tyndt befolkede områder: statistiske regioner på niveau 2 med under 8 indbyggere pr. km2 og statistiske regioner på niveau 3 med under 12,5 indbyggere pr. km2 (baseret på oplysninger fra Eurostat om befolkningstæthed for 2018). |
| --- | --- |

2)

tyndt befolkede områder: statistiske regioner på niveau 2 med under 8 indbyggere pr. km2 og statistiske regioner på niveau 3 med under 12,5 indbyggere pr. km2 (baseret på oplysninger fra Eurostat om befolkningstæthed for 2018).

2

2

| 167. | I bilag I fastlægges den specifikke dækningskvote for prædefineret c)-dækning efter EØS-EFTA-stat. Denne dækningskvote må kun bruges til udpegelse af prædefinerede c)-områder. |
| --- | --- |

167.

I bilag I fastlægges den specifikke dækningskvote for prædefineret c)-dækning efter EØS-EFTA-stat. Denne dækningskvote må kun bruges til udpegelse af prædefinerede c)-områder.

7.3.1.2.   Udpegelse af prædefinerede c)-områder

Udpegelse af prædefinerede c)-områder

| 168. | EØS-EFTA-staterne kan udpege de i punkt 166 omhandlede prædefinerede c)-områder som c)-områder. |
| --- | --- |

168.

EØS-EFTA-staterne kan udpege de i punkt 166 omhandlede prædefinerede c)-områder som c)-områder.

| 169. | Hvad angår tyndt befolkede områder, bør EØS-EFTA-staterne i princippet udpege statistiske regioner på niveau 2 med mindre end 8 indbyggere pr. km2 eller statistiske regioner på niveau 3 med under 12,5 indbyggere pr. km2. EØS-EFTA-staterne kan dog udpege dele af statistiske regioner på niveau 3 med under 12,5 indbyggere pr. km2 eller andre sammenhængende områder, der støder op til disse statistiske regioner på niveau 3, forudsat at disse områder har under 12,5 indbyggere pr. km2. For så vidt angår meget tyndt befolkede områder kan EØS-EFTA-staterne udpege statistiske regioner på niveau 2 med under 8 indbyggere pr. km2 eller andre mindre sammenhængende områder, der grænser op til disse statistiske regioner på niveau 2, forudsat at disse områder har under 8 indbyggere pr. km2, og at den samlede befolkning i de meget tyndt befolkede områder og de tyndt befolkede områder ikke fører til en overskridelse af den i punkt 167 nævnte specifikke dækningskvote for c)-dækning. |
| --- | --- |

169.

Hvad angår tyndt befolkede områder, bør EØS-EFTA-staterne i princippet udpege statistiske regioner på niveau 2 med mindre end 8 indbyggere pr. km2

2

2

2

2

2

7.3.2.   Ikkeprædefinerede c)-områder

Ikkeprædefinerede c)-områder

7.3.2.1.   Metode til fordeling blandt EØS-EFTA-staterne af ikkeprædefineret c)-dækning

Metode til fordeling blandt EØS-EFTA-staterne af ikkeprædefineret c)-dækning

| 170. | Den maksimale dækning for ikkeprædefinerede c)-områder i EØS fastlægges ved at trække befolkningen i de regionalstøtteberettigede a)-områder og de prædefinerede c)-områder for EU27 og EØS-EFTA-staterne fra den maksimale samlede EØS-dækning, der er fastsat i punkt 156a. Den ikkeprædefinerede c)-dækning fordeles blandt EØS-EFTA-staterne ved at benytte metoden i bilag III. |
| --- | --- |

170.

Den maksimale dækning for ikkeprædefinerede c)-områder i EØS fastlægges ved at trække befolkningen i de regionalstøtteberettigede a)-områder og de prædefinerede c)-områder for EU27 og EØS-EFTA-staterne fra den maksimale samlede EØS-dækning, der er fastsat i punkt 156a. Den ikkeprædefinerede c)-dækning fordeles blandt EØS-EFTA-staterne ved at benytte metoden i bilag III.

7.3.2.2.   Sikkerhedsnet og minimumbefolkningsdækning

Sikkerhedsnet og minimumbefolkningsdækning

| 171. | For at sikre kontinuiteten i regionalstøttekortene og give alle medlemsstaterne et mindstemål af handlefrihed finder Kommissionen, at ingen medlemsstat bør miste over 30 % af sin samlede dækning i forhold til perioden 2017-2020, og at der for alle medlemsstater bør gælde en minimumbefolkningsdækning. |
| --- | --- |

171.

For at sikre kontinuiteten i regionalstøttekortene og give alle medlemsstaterne et mindstemål af handlefrihed finder Kommissionen, at ingen medlemsstat bør miste over 30 % af sin samlede dækning i forhold til perioden 2017-2020, og at der for alle medlemsstater bør gælde en minimumbefolkningsdækning.

| 172. | Derfor har Kommissionen fraveget den maksimale samlede dækning, som er fastlagt i punkt 156 i Kommissionens retningslinjer, og øget c)-dækningen for den enkelte berørte medlemsstat efter behov, således at:






  1) | den samlede a)- og c)-dækning for hver af de berørte medlemsstater ikke reduceres med mere end 30 % i forhold til perioden 2017-2020 (74); |
| --- | --- | --- |

172.

Derfor har Kommissionen fraveget den maksimale samlede dækning, som er fastlagt i punkt 156 i Kommissionens retningslinjer, og øget c)-dækningen for den enkelte berørte medlemsstat efter behov, således at:

1)

den samlede a)- og c)-dækning for hver af de berørte medlemsstater ikke reduceres med mere end 30 % i forhold til perioden 2017-2020 (74);

74

| 2) | alle medlemsstater har en befolkningsdækning på mindst 7,5 % af deres samlede befolkning (75). |
| --- | --- |

2)

alle medlemsstater har en befolkningsdækning på mindst 7,5 % af deres samlede befolkning (75).

75

| 172a. | Tilsynsmyndigheden deler Kommissionens opfattelse. Derfor øges c)-dækningen, således at Liechtenstein får en minimumsbefolkningsdækning på 7,5 % af den nationale befolkning. |
| --- | --- |

172a.

Tilsynsmyndigheden deler Kommissionens opfattelse. Derfor øges c)-dækningen, således at Liechtenstein får en minimumsbefolkningsdækning på 7,5 % af den nationale befolkning.

| 173. | I bilag I fastsættes de ikkeprædefinerede c)-områders dækning, med sikkerhedsnet og minimumsbefolkningsdækning, for hver EØS-EFTA-stat. |
| --- | --- |

173.

I bilag I fastsættes de ikkeprædefinerede c)-områders dækning, med sikkerhedsnet og minimumsbefolkningsdækning, for hver EØS-EFTA-stat.

7.3.2.3.   Udpegelse af ikkeprædefinerede c)-områder

Udpegelse af ikkeprædefinerede c)-områder

| 174. | Tilsynsmyndigheden finder, at de kriterier, EØS-EFTA-staterne lægger til grund for udpegelsen af c)-områder, bør afspejle de forskellige situationer, hvor det kan være berettiget at yde regionalstøtte. Disse kriterier bør derfor tilgodese socioøkonomiske, geografiske og strukturelle problemer, som typisk findes i c)-områder, og give tilstrækkelig sikkerhed for, at ydelsen af regionalstøtte ikke vil påvirke samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse. |
| --- | --- |

174.

Tilsynsmyndigheden finder, at de kriterier, EØS-EFTA-staterne lægger til grund for udpegelsen af c)-områder, bør afspejle de forskellige situationer, hvor det kan være berettiget at yde regionalstøtte. Disse kriterier bør derfor tilgodese socioøkonomiske, geografiske og strukturelle problemer, som typisk findes i c)-områder, og give tilstrækkelig sikkerhed for, at ydelsen af regionalstøtte ikke vil påvirke samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse.

| 175. | EØS-EFTA-staterne kan således udpege ikkeprædefinerede c)-områder fastlagt efter følgende kriterier som c)-områder:






  1) | Kriterium 1: sammenhængende områder med mindst 100 000 indbyggere (76). Disse skal placeres i statistiske regioner på niveau 2 eller 3, som har:






  i) | et BNP pr. indbygger, der er lavere end eller lig med EØS-gennemsnittet, eller |
| --- | --- | --- | --- |

175.

EØS-EFTA-staterne kan således udpege ikkeprædefinerede c)-områder fastlagt efter følgende kriterier som c)-områder:

1)

Kriterium 1: sammenhængende områder med mindst 100 000 indbyggere (76). Disse skal placeres i statistiske regioner på niveau 2 eller 3, som har:

76

i)

et BNP pr. indbygger, der er lavere end eller lig med EØS-gennemsnittet, eller

| ii) | en ledighedsprocent på mindst 115 % af det nationale gennemsnit (77). |
| --- | --- |

ii)

en ledighedsprocent på mindst 115 % af det nationale gennemsnit (77).

77

| 2) | Kriterium 2: statistiske regioner på niveau 3 med mindre end 100 000 indbyggere med:






  i) | et BNP pr. indbygger, der er lavere end eller lig med EØS-gennemsnittet, eller |
| --- | --- | --- |

2)

Kriterium 2: statistiske regioner på niveau 3 med mindre end 100 000 indbyggere med:

i)

et BNP pr. indbygger, der er lavere end eller lig med EØS-gennemsnittet, eller

| ii) | en ledighedsprocent på mindst 115 % af det nationale gennemsnit. |
| --- | --- |

ii)

en ledighedsprocent på mindst 115 % af det nationale gennemsnit.

| 3) | Kriterium 3: øer eller sammenhængende områder karakteriseret ved en tilsvarende geografisk isolation (f.eks. halvøer eller bjergområder) med






  i) | et BNP pr. indbygger, der er lavere end eller lig med EØS-gennemsnittet (78), eller |
| --- | --- | --- |

3)

Kriterium 3: øer eller sammenhængende områder karakteriseret ved en tilsvarende geografisk isolation (f.eks. halvøer eller bjergområder) med

i)

et BNP pr. indbygger, der er lavere end eller lig med EØS-gennemsnittet (78), eller

78

| ii) | en ledighedsprocent på mindst 115 % af det nationale gennemsnit (79), eller |
| --- | --- |

ii)

en ledighedsprocent på mindst 115 % af det nationale gennemsnit (79), eller

79

| iii) | under 5 000 indbyggere. |
| --- | --- |

iii)

under 5 000 indbyggere.

| 4) | Kriterium 4: statistiske regioner på niveau 3 eller dele af statistiske regioner på niveau 3, der udgør sammenhængende områder, som støder op til et a)-område eller deler landegrænse med et land uden for EØS eller Den Europæiske Frihandelsorganisation (EFTA). |
| --- | --- |

4)

Kriterium 4: statistiske regioner på niveau 3 eller dele af statistiske regioner på niveau 3, der udgør sammenhængende områder, som støder op til et a)-område eller deler landegrænse med et land uden for EØS eller Den Europæiske Frihandelsorganisation (EFTA).

| 5) | Kriterium 5: sammenhængende områder med mindst 50 000 indbyggere (80), som undergår større strukturændringer eller befinder sig i alvorlig relativ tilbagegang, forudsat at de ikke er beliggende i statistiske regioner på niveau 3 eller sammenhængende områder, der opfylder betingelserne for at blive udpeget som prædefinerede områder efter kriterium 1-4 (81). |
| --- | --- |

5)

Kriterium 5: sammenhængende områder med mindst 50 000 indbyggere (80), som undergår større strukturændringer eller befinder sig i alvorlig relativ tilbagegang, forudsat at de ikke er beliggende i statistiske regioner på niveau 3 eller sammenhængende områder, der opfylder betingelserne for at blive udpeget som prædefinerede områder efter kriterium 1-4 (81).

80

81

| 176. | Hvad angår kriterierne i punkt 175 skal begrebet sammenhængende områder forstås som hele LAU (lokale administrative enheder) (82) eller grupper af LAU (83). En gruppe LAU anses for at udgøre et sammenhængende område, hvis hvert område i gruppen har en administrativ grænse til fælles med et andet område i gruppen (84). |
| --- | --- |

176.

Hvad angår kriterierne i punkt 175 skal begrebet sammenhængende områder forstås som hele LAU (lokale administrative enheder) (82

83

84

| 177. | Om den tilladte befolkningsdækning for hver EØS-EFTA-stat er overholdt, vurderes på grundlag af det nationale statistikkontors seneste offentliggjorte data om den samlede fastboende befolkning i de pågældende områder. |
| --- | --- |

177.

Om den tilladte befolkningsdækning for hver EØS-EFTA-stat er overholdt, vurderes på grundlag af det nationale statistikkontors seneste offentliggjorte data om den samlede fastboende befolkning i de pågældende områder.

7.4.   Maksimale støtteintensiteter ved regional investeringsstøtte

Maksimale støtteintensiteter ved regional investeringsstøtte

| 178. | Tilsynsmyndigheden finder, at de maksimale støtteintensiteter for regional investeringsstøtte bør fastsættes under hensyntagen til arten og omfanget af udviklingsforskellene mellem de forskellige områder i EØS. De tilladte støtteintensiteter bør derfor være højere i a)-områder end i c)-områder. |
| --- | --- |

178.

Tilsynsmyndigheden finder, at de maksimale støtteintensiteter for regional investeringsstøtte bør fastsættes under hensyntagen til arten og omfanget af udviklingsforskellene mellem de forskellige områder i EØS. De tilladte støtteintensiteter bør derfor være højere i a)-områder end i c)-områder.

7.4.1.   Maksimale støtteintensiteter i a)-områder

Maksimale støtteintensiteter i a)-områder

| 179. | Støtteintensiteten for store virksomheder i a)-områder må ikke overstige:






  1) | 50 % i statistiske regioner på niveau 2 med et BNP pr. indbygger på højst 55 % af EØS-gennemsnittet |
| --- | --- | --- |

179.

Støtteintensiteten for store virksomheder i a)-områder må ikke overstige:

1)

50 % i statistiske regioner på niveau 2 med et BNP pr. indbygger på højst 55 % af EØS-gennemsnittet

| 2) | 40 % i statistiske regioner på niveau 2 med et BNP pr. indbygger på over 55 % og højst 65 % af EØS-gennemsnittet |
| --- | --- |

2)

40 % i statistiske regioner på niveau 2 med et BNP pr. indbygger på over 55 % og højst 65 % af EØS-gennemsnittet

| 3) | 30 % i statistiske regioner på niveau 2 med et BNP pr. indbygger på over 65 % af EØS-gennemsnittet. |
| --- | --- |

3)

30 % i statistiske regioner på niveau 2 med et BNP pr. indbygger på over 65 % af EØS-gennemsnittet.

| 180. | [...]. |
| --- | --- |

180.

[...].

| 181. | De støtteintensiteter, der er fastsat i punkt 179, kan forhøjes i de områder, der er nævnt i afsnit 7.4.4 og 7.4.5, i det omfang støtteintensiteten for store virksomheder i det pågældende område ikke overstiger 70 %. |
| --- | --- |

181.

De støtteintensiteter, der er fastsat i punkt 179, kan forhøjes i de områder, der er nævnt i afsnit 7.4.4 og 7.4.5, i det omfang støtteintensiteten for store virksomheder i det pågældende område ikke overstiger 70 %.

7.4.2.   Maksimale støtteintensiteter i c)-områder

Maksimale støtteintensiteter i c)-områder

| 182. | Støtteintensiteten for store virksomheder må ikke overstige






  1) | 20 % i tyndt befolkede områder og i områder (statistiske regioner på niveau 3 eller dele af statistiske regioner på niveau 3), der deler en landegrænse med et land uden for EØS eller EFTA |
| --- | --- | --- |

182.

Støtteintensiteten for store virksomheder må ikke overstige

1)

20 % i tyndt befolkede områder og i områder (statistiske regioner på niveau 3 eller dele af statistiske regioner på niveau 3), der deler en landegrænse med et land uden for EØS eller EFTA

| 2) | 15 % i tidligere a)-områder |
| --- | --- |

2)

15 % i tidligere a)-områder

| 3) | 10 % i ikkeprædefinerede c)-områder, der har et BNP pr. indbygger på over 100 % og en arbejdsløshed på under 100 % af EØS-gennemsnittet |
| --- | --- |

3)

10 % i ikkeprædefinerede c)-områder, der har et BNP pr. indbygger på over 100 % og en arbejdsløshed på under 100 % af EØS-gennemsnittet

| 4) | 15 % i andre ikkeprædefinerede c)-områder. |
| --- | --- |

4)

15 % i andre ikkeprædefinerede c)-områder.

| 183. | I tidligere a)-områder kan den i punkt 182, nr. 2), fastsatte støtteintensitet på 15 % forhøjes med op til 5 procentpoint indtil den 31. december 2024. |
| --- | --- |

183.

I tidligere a)-områder kan den i punkt 182, nr. 2), fastsatte støtteintensitet på 15 % forhøjes med op til 5 procentpoint indtil den 31. december 2024.

| 184. | Hvis et c)-område grænser op til et a)-område, kan de i punkt 182 fastsatte støtteintensiteter i de statistiske regioner på niveau 3 eller de dele af statistiske regioner på niveau 3 inden for det c)-område, som grænser op til a)-området, efter behov forhøjes, således at forskellen i støtteintensitet mellem de to områder ikke kommer til at overstige 15 procentpoint. |
| --- | --- |

184.

Hvis et c)-område grænser op til et a)-område, kan de i punkt 182 fastsatte støtteintensiteter i de statistiske regioner på niveau 3 eller de dele af statistiske regioner på niveau 3 inden for det c)-område, som grænser op til a)-området, efter behov forhøjes, således at forskellen i støtteintensitet mellem de to områder ikke kommer til at overstige 15 procentpoint.

| 185. | Støtteintensiteterne i punkt 182 kan også forhøjes i de områder, der er nævnt i afsnit 7.4.5. |
| --- | --- |

185.

Støtteintensiteterne i punkt 182 kan også forhøjes i de områder, der er nævnt i afsnit 7.4.5.

7.4.3.   Øget støtteintensitet for SMV'er

Øget støtteintensitet for SMV'er

| 186. | De støtteintensiteter, der er fastsat i afsnit 7.4.1 og 7.4.2, kan forhøjes med op til 20 procentpoint for små virksomheder eller med op til 10 procentpoint for mellemstore virksomheder (85). |
| --- | --- |

186.

De støtteintensiteter, der er fastsat i afsnit 7.4.1 og 7.4.2, kan forhøjes med op til 20 procentpoint for små virksomheder eller med op til 10 procentpoint for mellemstore virksomheder (85

7.4.4.   Øgede støtteintensiteter for områder, der er udpeget til støtte fra FRO (86)

Øgede støtteintensiteter for områder, der er udpeget til støtte fra FRO

86

| 187. | [...] (87). |
| --- | --- |

187.

[...] (87

7.4.5.   Øgede støtteintensiteter for regioner med befolkningstilbagegang

Øgede støtteintensiteter for regioner med befolkningstilbagegang

| 188. | De maksimale støtteintensiteter, der er fastsat i afsnit 7.4.1, kan forhøjes med 10 procentpoint, og de maksimale støtteintensiteter, der er fastsat i afsnit 7.4.2, kan forhøjes med 5 procentpoint for statistiske regioner på niveau 3 med en befolkningstilbagegang på over 10 % i perioden 2009-2018 (88). |
| --- | --- |

188.

De maksimale støtteintensiteter, der er fastsat i afsnit 7.4.1, kan forhøjes med 10 procentpoint, og de maksimale støtteintensiteter, der er fastsat i afsnit 7.4.2, kan forhøjes med 5 procentpoint for statistiske regioner på niveau 3 med en befolkningstilbagegang på over 10 % i perioden 2009-2018 (88

7.5.   Anmeldelse af regionalstøttekort og vurdering heraf

Anmeldelse af regionalstøttekort og vurdering heraf

| 189. | Efter disse retningslinjers vedtagelse skal hver EØS-EFTA-stat anmelde ét samlet regionalstøttekort gældende fra 1. januar 2022 til 31. december 2027 til Tilsynsmyndigheden. Alle anmeldelser bør indeholde de i bilag V angivne oplysninger. |
| --- | --- |

189.

Efter disse retningslinjers vedtagelse skal hver EØS-EFTA-stat anmelde ét samlet regionalstøttekort gældende fra 1. januar 2022 til 31. december 2027 til Tilsynsmyndigheden. Alle anmeldelser bør indeholde de i bilag V angivne oplysninger.

| 190. | Tilsynsmyndigheden vil for hver EØS-EFTA-stat undersøge det anmeldte regionalstøttekort, og hvis kortet opfylder betingelserne i disse retningslinjer, vedtager den en beslutning om godkendelse heraf. Alle regionalstøttekort offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende og i EØS-tillægget dertil, og de vil udgøre en integreret del af disse retningslinjer. |
| --- | --- |

190.

Tilsynsmyndigheden vil for hver EØS-EFTA-stat undersøge det anmeldte regionalstøttekort, og hvis kortet opfylder betingelserne i disse retningslinjer, vedtager den en beslutning om godkendelse heraf. Alle regionalstøttekort offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende

7.6.   Ændringer

Ændringer

7.6.1.   Befolkningsreserve

Befolkningsreserve

| 191. | En EØS-EFTA-stat kan på eget initiativ beslutte at oprette en reserve af national befolkningsdækning bestående af forskellen mellem den af Tilsynsmyndigheden fastsatte (89) maksimale befolkningsdækning for den pågældende EØS-EFTA-stat og den dækning, de på dets regionalstøttekort udpegede a)- og c)-områder repræsenterer. |
| --- | --- |

191.

En EØS-EFTA-stat kan på eget initiativ beslutte at oprette en reserve af national befolkningsdækning bestående af forskellen mellem den af Tilsynsmyndigheden fastsatte (89

| 192. | En EØS-EFTA-stat, der beslutter at oprette en sådan reserve, kan til enhver tid benytte reserven til at opføre nye c)-områder på sit regionalstøttekort, indtil den er nået op på sin nationale maksimale dækning. EØS-EFTA-staten kan i forbindelse hermed anvende de seneste socioøkonomiske data fra Eurostat, sit nationale statistikkontor eller andre anerkendte kilder. Befolkningen i de pågældende c)-områder beregnes på grundlag af de befolkningsdata, der blev lagt til grund ved udarbejdelsen af det oprindelige regionalstøttekort. |
| --- | --- |

192.

En EØS-EFTA-stat, der beslutter at oprette en sådan reserve, kan til enhver tid benytte reserven til at opføre nye c)-områder på sit regionalstøttekort, indtil den er nået op på sin nationale maksimale dækning. EØS-EFTA-staten kan i forbindelse hermed anvende de seneste socioøkonomiske data fra Eurostat, sit nationale statistikkontor eller andre anerkendte kilder. Befolkningen i de pågældende c)-områder beregnes på grundlag af de befolkningsdata, der blev lagt til grund ved udarbejdelsen af det oprindelige regionalstøttekort.

| 193. | EØS-EFTA-staten skal underrette Tilsynsmyndigheden, hver gang den påtænker at bruge sin befolkningsreserve til at tilføje nye c)-områder, før sådanne tilføjelser foretages. |
| --- | --- |

193.

EØS-EFTA-staten skal underrette Tilsynsmyndigheden, hver gang den påtænker at bruge sin befolkningsreserve til at tilføje nye c)-områder, før sådanne tilføjelser foretages.

7.6.2.   Midtvejsrevision

Midtvejsrevision

| 194. | Der vil blive foretaget en midtvejsrevision af regionalstøttekortene under hensyntagen til ajourførte statistikker i 2023. Senest i juni 2023 meddeler Tilsynsmyndigheden de nærmere oplysninger om denne midtvejsrevision. |
| --- | --- |

194.

Der vil blive foretaget en midtvejsrevision af regionalstøttekortene under hensyntagen til ajourførte statistikker i 2023. Senest i juni 2023 meddeler Tilsynsmyndigheden de nærmere oplysninger om denne midtvejsrevision.

8.   ÆNDRING AF RETNINGSLINJERNE FOR STATSSTØTTE MED REGIONALT SIGTE FOR 2014-2020

ÆNDRING AF RETNINGSLINJERNE FOR STATSSTØTTE MED REGIONALT SIGTE FOR 2014-2020

| 195. | En EØS-EFTA-stat kan i sin anmeldelse i henhold til punkt 189 også medtage en ændring af sit regionalstøttekort for 2014-2021 (90) for at erstatte de støtteberettigede områder i henhold til retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte for 2014-2020 med de støtteberettigede områder i det kort, der skal godkendes af Tilsynsmyndigheden i henhold til punkt 190 i disse retningslinjer. Det reviderede regionalstøttekort gælder fra datoen for vedtagelsen af Tilsynsmyndighedens beslutning om den anmeldte ændring af regionalstøttekortet for 2014-2021 indtil den 31. december 2021. I beslutningen angives også de maksimale støtteintensiteter, der gælder i de områder, der er støtteberettigede i henhold til det ændrede regionalstøttekort for 2014-2021, svarende til de maksimale støtteintensiteter, der er fastsat i retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte for 2014-2020. Det ændrede kort vil udgøre en integreret del af retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte for 2014-2020 i overensstemmelse med punkt 157 i retningslinjerne. |
| --- | --- |

195.

En EØS-EFTA-stat kan i sin anmeldelse i henhold til punkt 189 også medtage en ændring af sit regionalstøttekort for 2014-2021 (90

| 196. | I retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte for 2014-2020 foretages følgende ændringer:






  1) | Punkt 20, litra q), affattes således: |
| --- | --- | --- |

196.

I retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte for 2014-2020 foretages følgende ændringer:

1)

Punkt 20, litra q), affattes således:

»
  »regionalstøttekort« er en liste over de områder, som er udpeget af en EØS-EFTA-stat i overensstemmelse med betingelserne i disse retningslinjer eller de retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte, der finder anvendelse fra den 1. januar 2022. Listen skal være godkendt af Tilsynsmyndigheden«

| 2) | Efter punkt 161 indsættes som punkt 161:
  »5.6.3.   
  Ændring i medfør af retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte gældende fra den 1. januar 2022











  161a. | En EØS-EFTA-stat kan anmode om en ændring af sit regionalstøttekort i overensstemmelse med afsnit 7.6 i retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte, der gælder fra den 1. januar 2022.« |
| --- | --- | --- |

2)

Efter punkt 161 indsættes som punkt 161:

»5.6.3.   
  Ændring i medfør af retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte gældende fra den 1. januar 2022

Ændring i medfør af retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte gældende fra den 1. januar 2022

161a.

En EØS-EFTA-stat kan anmode om en ændring af sit regionalstøttekort i overensstemmelse med afsnit 7.6 i retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte, der gælder fra den 1. januar 2022.«

9.   REGIONALSTØTTEREGLERNESANVENDELSESOMRÅDE

REGIONALSTØTTEREGLERNESANVENDELSESOMRÅDE

| 197. | Tilsynsmyndigheden vil anvende principperne i disse retningslinjer til at vurdere foreneligheden med EØS-aftalen af al anmeldelsespligtig regionalstøtte, der tildeles eller planlægges tildelt efter den 31. december 2021. |
| --- | --- |

197.

Tilsynsmyndigheden vil anvende principperne i disse retningslinjer til at vurdere foreneligheden med EØS-aftalen af al anmeldelsespligtig regionalstøtte, der tildeles eller planlægges tildelt efter den 31. december 2021.

| 198. | Anmeldelser af regionalstøtteordninger eller regionalstøtte, der skal tildeles efter den 31. december 2021, betragtes ikke som fuldstændige, før Tilsynsmyndigheden har truffet en beslutning om godkendelse af regionalstøttekortet for den pågældende EØS-EFTA-stat i overensstemmelse med den fremgangsmåde, der er beskrevet i afsnit 7.5. |
| --- | --- |

198.

Anmeldelser af regionalstøtteordninger eller regionalstøtte, der skal tildeles efter den 31. december 2021, betragtes ikke som fuldstændige, før Tilsynsmyndigheden har truffet en beslutning om godkendelse af regionalstøttekortet for den pågældende EØS-EFTA-stat i overensstemmelse med den fremgangsmåde, der er beskrevet i afsnit 7.5.

| 199. | Gennemførelsen af disse retningslinjer vil føre til visse ændringer af reglerne for regionalstøtte. Det er derfor nødvendigt at undersøge den fortsatte berettigelse og effektivitet af alle de nuværende (91) regionalstøtteordninger, der står til at vare længere end 2021, herunder investerings- og driftsstøtteordninger. |
| --- | --- |

199.

Gennemførelsen af disse retningslinjer vil føre til visse ændringer af reglerne for regionalstøtte. Det er derfor nødvendigt at undersøge den fortsatte berettigelse og effektivitet af alle de nuværende (91

| 200. | Tilsynsmyndigheden foreslår derfor EØS-EFTA-staterne følgende passende foranstaltninger i henhold til artikel 1, stk. 1, i del I i protokol 3:






  1) | EØS-EFTA-staterne skal begrænse anvendelsen af alle eksisterende regionalstøtteordninger til støtte, der skal ydes senest den 31. december 2021 |
| --- | --- | --- |

200.

Tilsynsmyndigheden foreslår derfor EØS-EFTA-staterne følgende passende foranstaltninger i henhold til artikel 1, stk. 1, i del I i protokol 3:

1)

EØS-EFTA-staterne skal begrænse anvendelsen af alle eksisterende regionalstøtteordninger til støtte, der skal ydes senest den 31. december 2021

| 2) | EØS-EFTA-staterne skal ændre andre eksisterende horisontale støtteordninger, der giver særlig behandling af støtte til projekter i støtteberettigede områder, således at det sikres, at støtte, der ydes efter den 31. december 2021, stemmer overens med det regionalstøttekort, der er gældende på tidspunktet for støttens tildeling |
| --- | --- |

2)

EØS-EFTA-staterne skal ændre andre eksisterende horisontale støtteordninger, der giver særlig behandling af støtte til projekter i støtteberettigede områder, således at det sikres, at støtte, der ydes efter den 31. december 2021, stemmer overens med det regionalstøttekort, der er gældende på tidspunktet for støttens tildeling

| 3) | EØS-EFTA-staterne bør senest den 31. december 2021 bekræfte, at de accepterer de foranstaltninger, der foreslås i punkt 1) og 2). |
| --- | --- |

3)

EØS-EFTA-staterne bør senest den 31. december 2021 bekræfte, at de accepterer de foranstaltninger, der foreslås i punkt 1) og 2).

10.   RAPPORTERING OG OVERVÅGNING

RAPPORTERING OG OVERVÅGNING

| 201. | I overensstemmelse med protokol 3 og Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 195/04/KOL (92), (93), skal EØS-EFTA-staterne indsende årlige rapporter til Tilsynsmyndigheden. |
| --- | --- |

201.

I overensstemmelse med protokol 3 og Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 195/04/KOL (92

93

| 202. | EØS-EFTA-staterne skal udfærdige detaljerede fortegnelser over alle støtteforanstaltninger. Disse fortegnelser skal indeholde alle de oplysninger, der er nødvendige for at fastslå, om betingelserne vedrørende støtteberettigede omkostninger og de maksimale støtteintensiteter er overholdt. EØS-EFTA-staterne skal gemme disse fortegnelser i ti år fra støttetildelingstidspunktet og skal udlevere dem til Tilsynsmyndigheden efter anmodning. |
| --- | --- |

202.

EØS-EFTA-staterne skal udfærdige detaljerede fortegnelser over alle støtteforanstaltninger. Disse fortegnelser skal indeholde alle de oplysninger, der er nødvendige for at fastslå, om betingelserne vedrørende støtteberettigede omkostninger og de maksimale støtteintensiteter er overholdt. EØS-EFTA-staterne skal gemme disse fortegnelser i ti år fra støttetildelingstidspunktet og skal udlevere dem til Tilsynsmyndigheden efter anmodning.

11.   REVISION

REVISION

| 203. | Tilsynsmyndigheden kan beslutte at ændre disse retningslinjer på et hvilket som helst tidspunkt, hvis det viser sig nødvendigt af konkurrencepolitiske årsager eller af hensyn til andre EU-politikker og internationale forpligtelser eller af anden gyldig grund. |
| --- | --- |

203.

Tilsynsmyndigheden kan beslutte at ændre disse retningslinjer på et hvilket som helst tidspunkt, hvis det viser sig nødvendigt af konkurrencepolitiske årsager eller af hensyn til andre EU-politikker og internationale forpligtelser eller af anden gyldig grund.

---

(*)  Disse retningslinjer svarer til Europa-Kommissionens retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte (EUT C 153 af 29.4.2021, s. 1). Kommissionens retningslinjer kan ikke betragtes som retsakter og behøver derfor ikke at blive indarbejdet i EØS-aftalen af Det Blandede EØS-Udvalg.

*

(1)  Områder, der er regionalstøtteberettigede i henhold til artikel 61, stk. 3, litra a), i EØS-aftalen — såkaldte a)-områder — er normalt ugunstigere stillet inden for EØS i relation til deres økonomiske udvikling. Områder, der er støtteberettigede efter artikel 61, stk. 3, litra c), i EØS-aftalen — såkaldte c)-områder — er normalt også ugunstigt stillede, dog i mindre grad. Eftersom EØS-EFTA-staterne har et relativt højt BNP pr. indbygger, er ingen regioner i disse stater i øjeblikket støtteberettigede i henhold til artikel 61, stk. 3, litra a), i EØS-aftalen.

1

(2)  [...]

2

(3)  Disse retningslinjer vedrører støtte ydet inden for EØS af EØS-EFTA-staterne, dvs. Island, Liechtenstein og Norge. Når Tilsynsmyndigheden i disse retningslinjer nævner medlemsstaterne, omfatter dette Nordirland som aftalt i protokollen om Irland/Nordirland, der er knyttet som bilag til aftalen om Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands udtræden af Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab.

3

(4)  Regionale tillæg i forbindelse med støtte til sådanne formål betragtes derfor ikke som regionalstøtte.

4

(5)  EØS-EFTA-staterne kan udpege disse områder på et regionalstøttekort på de betingelser, der er fastlagt i afsnit 7.

5

(6)  Se Domstolens dom af 17. september 1980, Philip Morris Holland BV mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, sag 730/79, ECLI:EU:C:1980:209, præmis 17, og af 14. januar 1997, Spanien mod Kommissionen, C-169/95, ECLI:EU:C:1997:10, præmis 20.

6

(7)  Se Rettens dom af 12. december 1996, AIUFFASS og AKT mod Kommissionen, T-380/94, ECLI:EU:T:1996:195, præmis 54.

7

(8)  Se arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene om resultaterne af kvalitetskontrollen af 30. oktober 2020 — SWD(2020) 257 final.

8

(9)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget af 11. december 2019 — COM(2019) 640 final.

9

(10)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget af 10. marts 2020 — COM(2020) 102 final.

10

(11)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget af 19. februar 2020 — COM(2020) 67 final.

11

(12)  [...].

12

(*)  På grundlag af forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af Fonden for Retfærdig Omstilling — COM(2020) 22 final medtog Kommissionen også særlige bestemmelser i sine retningslinjer for at lette støtte inden for rammerne af Fonden for Retfærdig Omstilling (FRO) i overensstemmelse med samhørighedsprincipperne. Disse bestemmelser er ikke medtaget i nærværende retningslinjer, da det på tidspunktet for deres vedtagelse ikke var tilstrækkeligt klart, hvordan FRO ville blive behandlet inden for rammerne af EØS-aftalen med henblik på at fastsætte betingelser. Afhængigt af den fremtidige udvikling kan Tilsynsmyndigheden overveje at revidere de nuværende retningslinjer vedrørende disse og andre punkter.

*

(**)  En del af teksten er dog udeladt i forhold til Kommissionens retningslinjer. Disse udeladelser omfatter tekst, der henviser til retsakter og bestemmelser, som ikke er en del af eller ikke findes tilsvarende i EØS-aftalen, og tekst, hvori det som nævnt i den foregående fodnote på nuværende tidspunkt er for uklart, hvilke konsekvenser det pågældende retlige instrument vil få inden for rammerne af EØS-aftalen. Hvis teksten er blevet udeladt, er den blevet erstattet med [...] som pladsholder.

**

(13)  
  EUT C 91 I af 20.3.2020, s. 1.

13

(14)  Som defineret i bilag VI.

14

(15)  
  »Brunkul«: lavkvalitets-C eller ortho-brunkul og lavkvalitets-B eller meta-lignit som defineret i det internationale kulklassificeringssystem, som er fastlagt af FN's Økonomiske Kommission for Europa.

15

(16)  
  »Kul«: højkvalitets-, middelkvalitets- og lavkvalitetskul af kategori A og B som defineret i det internationale kulklassificeringssystem, som er fastlagt af FN's Økonomiske Kommission for Europa og præciseret i Rådets afgørelse af 10. december 2010 om statsstøtte til fremme af lukning af miner, der ikke er konkurrencedygtige (EUT L 336 af 21.12.2010, s. 24).

16

(17)  [...].

17

(18)  [...].

18

(19)  Som transport betragtes transport af passagerer med fly, søtransport, ad vej eller jernbane eller indre vandveje eller indre vandveje eller godstransport for fremmed regning. Transportinfrastruktur, der er omfattet af specifikke retningslinjer, f.eks. lufthavne, er også udelukket fra disse retningslinjer (se Retningslinjer for statsstøtte til lufthavne og luftfartsselskaber (EUT L 318 af 24.11.2016, s. 17, og EØS-tillæg nr. 66 af 24.11.2016, s. 1).

19

(20)  Retningslinjer for statsstøttereglernes anvendelse i forbindelse med hurtig etablering af bredbåndsnet (EUT L 135 af 8.5.2014, s. 49, og EØS-tillæg nr. 27 af 8.5.2014, s. 1).

20

(21)  Tilsynsmyndigheden vil vurdere foreneligheden af statsstøtte til energisektoren på grundlag af retningslinjerne for statsstøtte til miljøbeskyttelse og energi 2014-2020 (EUT L 131 af 28.5.2015, s. 1, og EØS-tillæg nr. 30 af 28.5.2015, s. 1).

21

(22)  [...].

22

(23)  [...].

23

(24)  [...].

24

(25)  NACE er et akronym for det franske navn »Nomenclature générale des Activités économiques dans les Communautés Européennes« (statistisk nomenklatur for økonomiske aktiviteter i De Europæiske Fællesskaber), og bruges til at betegne de forskellige statistiske nomenklaturer for økonomiske aktiviteter i EU. Se Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1893/2006 af 20. december 2006 om oprettelse af den statistiske nomenklatur for økonomiske aktiviteter NACE rev. 2 og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3037/90 og visse EF-forordninger om bestemte statistiske områder (EUT L 393 af 30.12.2006, s. 1). Forordningen er indarbejdet i EØS-aftalen i bilag XXI til Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. 61/2007 (EUT L 266 af 11.10.2007, s. 25, og EØS-tillæg nr. 48 af 11.10.2007, s. 18).

25

(26)  Rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte ikke-finansielle virksomheder (EUT L 271 af 16.10.2015, s. 35, og EØS-tillæg nr. 62 af 15.10.2015, s. 1). Som anført i punkt 23 i nævnte rammebestemmelser gælder, at da det er selve virksomhedens overlevelse, der stå på spil, kan en kriseramt virksomhed ikke betragtes som et velegnet instrument til at fremme andre politiske mål, før der er skabt sikkerhed for dens rentabilitet.

26

(27)  Se dom af 13. september 1995, TWD Textilwerke Deggendorf GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, forenede sager T-244/93 og T-486/93, ECLI:EU:T:1995:160, præmis 56, og Tilsynsmyndighedens meddelelse om tilbagesøgning af ulovlig og uforenelig statsstøtte (EUT L 105 af 21.4.2011, s. 32, og EØS-tillæg nr. 23 af 21.4.2011, s. 1).

27

(*)  (Se også fodnote 3).

*

(28)  Inden for rammerne af disse retningslinjer omfatter produktbegrebet også tjenesteydelser.

28

(29)  [...].

29

(30)  I disse retningslinjer anvendes termen »statistiske region« i stedet for akronymet »NUTS« i Kommissionens retningslinjer. NUTS betyder »nomenklatur for statistiske territoriale enheder«, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1059/2003 af 26. maj 2003 om indførelse af en fælles nomenklatur for regionale enheder (NUTS) (EUT L 154 af 21.6.2003, s. 1) som ændret ved Kommissionens delegerede forordning 2019/1755 (EUT L 270 af 24.10.2019, s. 1). Forordningen er ikke blevet indarbejdet i EØS-aftalen. For at arbejde med fælles definitioner i forbindelse med den stadigt stigende efterspørgsel efter statistiske oplysninger på regionalt plan har Den Europæiske Unions Statistiske Kontor (Eurostat) og kandidatlandenes og EFTA-staternes nationale statistiske kontorer vedtaget, at de statistiske regioner opdeles på samme måde som NUTS-nomenklaturen. De data, der anvendes i disse retningslinjer, er baseret på denne 2021-nomenklatur.

30

(31)  EFTA-Tilsynsmyndighedens afgørelse nr. 94/06/KOL af 19. april 2006 om 57. ændring af de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte (EUT L 36 af 5.2.2009, s. 62, og EØS-tillæg nr. 6, af 5.2.2009, s. 1).

31

(32)  [...].

32

(33)  Kommissionens forordning (EU) nr. 651/2014 af 17. juni 2014 om visse kategorier af støttes forenelighed med det indre marked i henhold til traktatens artikel 107 og 108 (EUT L 187 af 26.6.2014, s. 1). Forordningen blev indarbejdet i EØS-aftalen i punkt 1j, i bilag XV til Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. 152/2014 (EUT L 342 af 27.11.2014, s. 63, og EØS-tillæg nr. 71 af 27.11.2014, s. 61).

33

(34)  Leverandørværktøjer er en virksomhedserhvervelse (på koncernniveau) (eller egenproduktion) af maskiner, værktøj eller udstyr og tilhørende software, som erhverves (eller produceres) med henblik på brug uden for virksomhedens lokaler (på koncernniveau), som stilles til rådighed for udvalgte leverandører med henblik på produktion af produkter, der skal fremstilles i leverandørens lokaler, og som vil tjene som mellemprodukter i virksomhedens produktionsproces. Leverandørværktøjer forbliver den erhvervende virksomheds ejendom, men stilles til rådighed for leverandøren til de opgaver og på de betingelser, der er fastsat i en leveringsaftale eller en lignende aftale. De er knyttet til veldefinerede forarbejdnings- eller samleprocesser i en eller flere af virksomhedens lokaler (på koncernniveau) og skal eventuelt returneres til ejeren, når ordren er afsluttet, eller når en rammeaftale er udløbet eller opsagt.

34

(35)  Defineret i punkt 19, nr. 13) og 14).

35

(36)  Se dom af 19. september 2000, Tyskland mod Kommissionen, C-156/98, ECLI:EU:C:2000:467, præmis 78, og dom af 22. december 2008, Régie Networks mod Rhone Alpes Bourgogne, C-333/07, ECLI:EU:C:2008:764, præmis 94-116.

36

(37)  Se bilag VII.

37

(38)  Pligten til at opretholde investeringen i det pågældende område i mindst fem år (tre år for SMV'er) bør ikke være til hinder for, at man udskifter anlæg eller udstyr, der i løbet af denne minimumsperiode forældes eller går i stykker, forudsat at den økonomiske aktivitet opretholdes i området i denne periode. Der kan dog ikke ydes regionalstøtte til en sådan udskiftning af anlæg eller udstyr.

38

(39)  [...].

39

(40)  Dette er ikke tilfældet, hvor der er tale om f.eks. rentelettede lån, offentlige egenkapitallån eller offentlige kapitalindskud, som ikke stemmer overens med det markedsøkonomiske investorprincip, statsgarantier med elementer af statsstøtte eller offentlig støtte ydet inden for rammerne af de minimis-reglen.

40

(41)  Ad hoc-støtte er underlagt de samme krav som individuel støtte ydet inden for rammerne af en støtteordning, medmindre andet er nævnt.

41

(42)  Sådanne investeringer kan bane vejen for yderligere investeringer, der vil være rentable uden yderligere støtte.

42

(43)  De kontrafaktiske scenarier er beskrevet i punkt 64.

43

(44)  Projektets nettonutidsværdi er forskellen mellem de positive og negative pengestrømme i investeringens levetid, tilbagediskonteret til deres aktuelle værdi (typisk ved brug af kapitalomkostningerne).

44

(45)  Det interne afkast er ikke baseret på den bogførte indtjening i et bestemt år, men på de fremtidige pengestrømme, som investoren forventer at opnå i hele investeringsperioden. Det defineres som den diskonteringssats, for hvilken nettonutidsværdien af en pengestrøm er lig med nul.

45

(46)  Hvis der er stor usikkerhed om den fremtidige omkostnings- og indtægtsudvikling og en betydelig informationsasymmetri, vil den offentlige myndighed måske ønske at anvende kompensationsmodeller, der ikke fuldt ud er baseret på forhåndsberegninger, men derimod en blanding af forudgående og efterfølgende beregninger (f.eks. med tilbagebetalingsklausuler, der åbner mulighed for at få andel i uforudsete gevinster).

46

(47)  Se afsnit 7.4 om regionalstøttekort.

47

(48)  Udtrykt som bruttosubventionsækvivalent.

48

(49)  
  Idem.

49

Idem

(50)  Ved sammenligning af kontrafaktiske scenarier skal støtten diskonteres med samme faktor som de tilsvarende investeringsscenarier og kontrafaktiske scenarier.

50

(51)  Kravet om, at den maksimalt tilladte støtteintensitet pr. projekt skal beregnes på forhånd af den støttetildelende myndighed, finder ikke anvendelse, hvis støtten ydes via en eller flere automatiske skatteordninger i form af en skattefordel. I denne situation er der i princippet ikke mulighed for at kontrollere, hvorvidt der er tale om kumulation af støtte, når støtten ydes, og kontrollen skal foretages, når støtten udbetales.

51

(52)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1299/2013 af 17. december 2013 om særlige bestemmelser for støtte fra Den Europæiske Udviklingsfond til målet om europæisk territorialt samarbejde (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 259) eller en forordning med særlige bestemmelser for målet om europæisk territorialt samarbejde (Interreg), der finder anvendelse på programmeringsperioden 2021-2027, alt efter hvad der gælder for en given initialinvestering.

52

(53)  Det gælder også ved anmeldelse af driftsstøtteordninger med henblik på forlængelse af eksisterende støtteforanstaltninger.

53

(54)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852 af 18. juni 2020 om fastlæggelse af en ramme til fremme af bæredygtige investeringer og om ændring af forordning (EU) 2019/2088 (EUT L 198 af 22.6.2020, s. 13).

54

(55)  Dette kan også være tilfældet, hvis støtten fordrejer anvendelsen af økonomiske instrumenter, der er indført for at internalisere sådanne negative eksterne virkninger (f.eks. ved at påvirke prissignaler fra EU's emissionshandelssystem eller et lignende instrument).

55

(56)  Tilsynsmyndigheden vil vurdere dette både med hensyn til mængde og værdi og tage hensyn til konjunkturudviklingen.

56

(57)  For at kontrollere dette bør standardloftet for støtte i c)-områder, der grænser op til a)-områder, anvendes uanset den forhøjede støtteintensitet i henhold til punkt 184.

57

(58)  For investeringsprojekter, der omfatter produktion af flere forskellige produkter, skal hvert produkt vurderes.

58

(59)  Hindringerne for markedsadgang omfatter retlige hindringer (i første række intellektuel ejendomsret), stordrifts- og diversificeringsfordelene samt hindringer for adgangen til net og infrastrukturer. Ydes der støtte på et marked, hvor støttemodtageren er en fast etableret markedsaktør, kan potentielle markedsbarrierer give støttemodtageren en endnu stærkere markedsposition og dermed yderligere forværre de eventuelle negative virkninger af denne markedsstyrke.

59

(60)  På et marked med stærke købere er det mindre sandsynligt, at støttemodtageren vil kunne forhøje sine priser over for disse købere.

60

(61)  
  »Offentlig søgning i databasen for gennemsigtighed i statsstøtte«, tilgængelig på følgende websted: https://webgate.ec.europa.eu/competition/transparency/public?lang=da.

61

(62)  Som defineret i artikel 21 i forordning (EF) nr. 1299/2013.

62

(63)  Hvis der ikke er formelle krav om årlige angivelser, anses den 31. december i det år, støtten blev tildelt, som tildelingsdato i forbindelse med indkodningen.

63

(64)  Arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, Fælles metodologi til evaluering af statsstøtte, Bruxelles, 28.5.2014, SWD (2014) 179 final, eller nogen af dettes efterfølgere.

64

(65)  Tyndt befolkede og meget tyndt befolkede områder bør også identificeres på regionalstøttekortet.

65

(66)  
  EUT C 209 af 23.7.2013, s. 1.

66

(67)  Dette loft er fastsat på basis af Eurostats befolkningsdata for 2018. Loftet vil svare til 48,00 % af EU27_2020 — (Den Europæiske Union — 27 lande (fra 2020)).

67

(68)  Dom af 14. oktober 1987, Tyskland mod Kommissionen, 248/84, ECLI:EU:C:1987:437, præmis 19; dom af 14. januar 1997, Spanien mod Kommissionen, C-169/95, ECLI:EU:C:1997:10, præmis 15; og dom af 7. marts 2002, Italien mod Kommissionen, C-310/99, ECLI:EU:C:2002:143, præmis 77.

68

(69)  [...].

69

(70)  Ved alle efterfølgende henvisninger til BNP pr. indbygger i disse retningslinjer skal BNP forstås som BNP målt i købekraftsstandard.

70

(71)  Disse data dækker perioden 2016-2018. I alle efterfølgende henvisninger til BNP pr. indbygger i forhold til EØS-gennemsnittet er dataene baseret på gennemsnittet af Eurostats regionaldata for 2016-2018 (som ajourført den 23. marts 2020).

71

(72)  Tyskland mod Kommissionen, sag 248/84, op. cit., præmis 19.

72

(73)  [...].

73

(74)  Dette element af sikkerhedsnettet gælder for Irland, Malta, Slovenien og Tyskland.

74

(75)  Denne minimumsbefolkningsdækning gælder for Danmark og Luxembourg.

75

(76)  Denne befolkningstærskel reduceres til 50 000 indbyggere i EØS-EFTA-stater med en dækning for ikkeprædefinerede områder på under 1 mio. indbyggere eller til 10 000 indbyggere for EØS-EFTA-stater med en befolkning på under 1 mio. indbyggere.

76

(77)  Ledighedsprocenten bør beregnes på basis af de nationale statistikmyndigheders regionale data med brug af gennemsnittet for de seneste tre år, som der foreligger data for (på tidspunktet for anmeldelsen af regionalstøttekortet). Medmindre andet er angivet i disse retningslinjer, beregnes ledighedsprocenten i forhold til det nationale gennemsnit på dette grundlag.

77

(78)  EØS-EFTA-staterne kan, når de skal beregne, om øer eller sammenhængende områder har et BNP pr. indbygger, der svarer til eller ligger under EØS-gennemsnittet, anvende data fra deres nationale statistikkontorer eller andre anerkendte kilder.

78

(79)  EØS-EFTA-staterne kan, når de skal beregne, om øer eller sammenhængende områder har en ledighedsprocent på mindst 115 % af det nationale gennemsnit, anvende data fra deres nationale statistikkontorer eller andre anerkendte kilder.

79

(80)  Denne befolkningstærskel reduceres til 25 000 indbyggere i EØS-EFTA-stater med en dækning for ikkeprædefinerede c)-områder på under 1 mio. indbyggere, til 10 000 indbyggere i EØS-EFTA-stater med en samlet befolkning på under 1 mio. indbyggere eller til 5 000 indbyggere for øer eller sammenhængende områder karakteriseret ved en tilsvarende geografisk isolation.

80

(81)  For så vidt angår anvendelsen af kriterium 5, skal EØS-EFTA-staterne dokumentere, at området gennemgår større strukturændringer eller befinder sig i alvorlig relativ tilbagegang ved at sammenligne de pågældende områder med situationen i andre områder i den pågældende EØS-EFTA-stat eller i andre EØS-stat på basis af socioøkonomiske indikatorer såsom statistikker over erhvervsstrukturer, arbejdsmarkedstal, statistikker over husholdninger og uddannelse samt andre tilsvarende indikatorer. EØS-EFTA-staterne kan i den forbindelse anvende data fra deres nationale statistikkontor eller andre anerkendte kilder. [...].

81

(82)  Lokale administrative enheder (LAU) er defineret i bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1059/2003 om indførelse af en fælles nomenklatur for regionale enheder (NUTS) som ændret ved Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/1755. Som påpeget i fodnote 30 er denne forordning ikke blevet indarbejdet i EØS-aftalen. For at arbejde med fælles definitioner i forbindelse med den stadigt stigende efterspørgsel efter statistiske oplysninger på regionalt plan har Den Europæiske Unions Statistiske Kontor (Eurostat) og kandidatlandenes og EFTA-staternes nationale statistiske kontorer vedtaget, at de statistiske regioner opdeles på samme måde som NUTS-nomenklaturen.

82

(83)  EØS-EFTA-staten kan imidlertid udpege dele af en LAU, forudsat at befolkningen i den pågældende LAU er større end den minimumbefolkning, der kræves for sammenhængende områder efter kriterium 1 eller 5 (inkl. de reducerede befolkningstærskler for disse kriterier), og forudsat at befolkningen i de pågældende dele af denne LAU udgør mindst 50 % af den minimumbefolkning, der kræves efter det relevante kriterium.

83

(84)  For så vidt angår øer, omfatter administrative grænser søgrænser mellem øen og andre administrative enheder i den berørte EØS-EFTA-stat.

84

(85)  De øgede støtteintensiteter for SMV'er gælder ikke støtte til store investeringsprojekter.

85

(86)  [...].

86

(87)  [...].

87

(88)  Se bilag IV.

88

(89)  Se bilag I.

89

(90)  Det regionalstøttekort, som Tilsynsmyndigheden har godkendt i henhold til retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte for 2014-2020, og som gælder for perioden 1. juli 2014 til 31. december 2021.

90

(91)  Støtteforanstaltninger, der gennemføres i henhold til den generelle gruppefritagelsesforordning, betragtes ikke som eksisterende støtteordninger. Støtteordninger, der er gennemført i strid med artikel 1, stk. 3, i del I i protokol 3, betragtes ikke som eksisterende støtteordninger, medmindre de betragtes som eksisterende støtte i henhold til artikel 15, stk. 3, i del II i nævnte protokol.

91

(92)  Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 195/04/KOL af 14. juli 2004 om de gennemførelsesbestemmelser, der er omhandlet i artikel 27 i del II i protokol 3. Den konsoliderede udgave af beslutningen findes på: https://www.eftasurv.int/cms/sites/default/files/documents/2017-Consolidated-version-of-Dec-195-054-COL--002-.pdf.

92

(93)  [...].

93

---

BILAG I

Regionalstøttedækning for hver EØS-EFTA-stat i perioden 2022-2027

| Norge | Statistisk region | BNP pr. Indbygger | Procentdel af den nationale befolkning |
| --- | --- | --- | --- |
| Prædefinerede c)-områder (tyndt befolkede områder) | NO021, NO022 Innlandet | — | 7,30  % |
| NO061, NO062 Trøndelag | — | 8,66  % |
| NO071 Nordland | — | 4,60  % |
| NO072, NO073 Troms og Finnmark | — | 4,58  % |
| Ikkeprædefinerede c)-områder | — | — | 6,87  % |
| Samlet befolkningsdækning 2022-2027 | — | — | 32,02  % |

Norge

Statistisk region

BNP pr. Indbygger

Procentdel af den nationale befolkning

Prædefinerede c)-områder (tyndt befolkede områder)

NO021, NO022 Innlandet

—

7,30  %

NO061, NO062 Trøndelag

—

8,66  %

NO071 Nordland

—

4,60  %

NO072, NO073 Troms og Finnmark

—

4,58  %

Ikkeprædefinerede c)-områder

—

—

6,87  %

Samlet befolkningsdækning 2022-2027

—

—

32,02  %

| Island | Statistisk region | BNP pr. Indbygger | Procentdel af den nationale befolkning |
| --- | --- | --- | --- |
| Prædefinerede c)-områder (tyndt befolkede områder) | IS00 Iceland | — | 100  % |
| Samlet befolkningsdækning 2022-2027 | — | — | 100  % |

Island

Statistisk region

BNP pr. Indbygger

Procentdel af den nationale befolkning

Prædefinerede c)-områder (tyndt befolkede områder)

IS00 Iceland

—

100  %

Samlet befolkningsdækning 2022-2027

—

—

100  %

| Liechtenstein | Statistisk region | BNP pr. Indbygger | Procentdel af den nationale befolkning |
| --- | --- | --- | --- |
| Ikkeprædefinerede c)-områder | — | — | 7,50  % |
| Samlet befolkningsdækning 2022-2027 | — | — | 7,50  % |

Liechtenstein

Statistisk region

BNP pr. Indbygger

Procentdel af den nationale befolkning

Ikkeprædefinerede c)-områder

—

—

7,50  %

Samlet befolkningsdækning 2022-2027

—

—

7,50  %

---

BILAG II

[...]

[...].

---

BILAG III

Metode til fordeling blandt EØS-EFTA-staterne af ikkeprædefineret c)-dækning

Tilsynsmyndigheden beregner den ikkeprædefinerede c)-dækning for hver EØS-EFTA-stat på følgende måde:

| 1) | Tilsynsmyndigheden identificerer eventuelle statistiske regioner på niveau 3 i EØS-EFTA-staterne, som ikke er beliggende i nogen af følgende områder:






  — | støtteberettigede a)-områder anført i bilag I |
| --- | --- | --- |

1)

Tilsynsmyndigheden identificerer eventuelle statistiske regioner på niveau 3 i EØS-EFTA-staterne, som ikke er beliggende i nogen af følgende områder:

—

støtteberettigede a)-områder anført i bilag I

| — | tidligere a)-områder anført i bilag I |
| --- | --- |

—

tidligere a)-områder anført i bilag I

| — | tyndt befolkede områder anført i bilag I. |
| --- | --- |

—

tyndt befolkede områder anført i bilag I.

| 2) | Blandt de statistiske regioner på niveau 3, den har identificeret på trin 1, vil Tilsynsmyndigheden identificere de områder, der har enten:






  — | et BNP pr. indbygger (1), der højst svarer til den nationale afvigelsestærskel for BNP pr. indbygger (2), eller |
| --- | --- | --- |

2)

Blandt de statistiske regioner på niveau 3, den har identificeret på trin 1, vil Tilsynsmyndigheden identificere de områder, der har enten:

—

et BNP pr. indbygger (1), der højst svarer til den nationale afvigelsestærskel for BNP pr. indbygger (2), eller

| — | en ledighedsprocent (3), der mindst svarer til den nationale afvigelsestærskel for ledighedsprocenten (4), eller som mindst udgør 150 % af det nationale gennemsnit, eller |
| --- | --- |

—

en ledighedsprocent (3), der mindst svarer til den nationale afvigelsestærskel for ledighedsprocenten (4), eller som mindst udgør 150 % af det nationale gennemsnit, eller

| — | et BNP pr. indbygger, der er mindre end eller lig med 90 % af EØS-gennemsnittet, eller |
| --- | --- |

—

et BNP pr. indbygger, der er mindre end eller lig med 90 % af EØS-gennemsnittet, eller

| — | en ledighedsprocent på 125 % eller derover af EØS-gennemsnittet. |
| --- | --- |

—

en ledighedsprocent på 125 % eller derover af EØS-gennemsnittet.

| 3) | Fordelingen af den ikkeprædefinerede c)-dækning for EØS-EFTA-stat i (A
  i
  ) beregnes efter følgende formel (udtrykt i procent af EØS-befolkningen): |
| --- | --- |

3)

Fordelingen af den ikkeprædefinerede c)-dækning for EØS-EFTA-stat i (A
  i
  ) beregnes efter følgende formel (udtrykt i procent af EØS-befolkningen):

A
  i
  = p
  i
  /P × 100

hvor:

p
  i
  er befolkningen (5) i de statistiske regioner på niveau 3 i EØS-EFTA-stat i, der er identificeret på trin 2.

P er summen af befolkningen i de statistiske regioner på niveau 3 og de NUTS 3-regioner, der er identificeret under trin 2 i henholdsvis nærværende retningslinjer og Kommissionens retningslinjer.

---

(1)  Alle de data om BNP pr. indbygger, der henvises til i dette bilag, er baseret på gennemsnittet for de sidste tre år, for hvilke der foreligger Eurostat-data, dvs. årene 2016-2018.

(2)  Den nationale afvigelsestærskel for BNP pr. indbygger for EØS-EFTA-stat i (TG
  i
  ) beregnes efter følgende formel (udtrykt i procent af det nationale BNP pr. indbygger):

(TG)
  i
   = 85 × ((1 + 100/g
  i
  )/2)

hvor: g
  i
  er BNP pr. indbygger i EØS-EFTA-stat i udtrykt i procent af EØS-gennemsnittet.

(3)  Alle de data om ledighed, der henvises til i dette bilag, er baseret på gennemsnittet for de sidste tre år, for hvilke der foreligger Eurostat-data, dvs. årene 2017-2019. Disse data indeholder imidlertid ikke oplysninger på niveau 3, og derfor benyttes ledighedsdata for den niveau 2-region, som disse niveau 3-regioner er beliggende i.

(4)  Den nationale afvigelsestærskel for arbejdsløshed for EØS-EFTA-stat i (TU
  i
  ) beregnes efter følgende formel (udtrykt i procent af den nationale arbejdsløshedsprocent):

(TU)
  i
   = 115 × ((1 + 100/u
  i
  )/2)

hvor: u
  i
  er den nationale arbejdsløshedsprocent for EØS-EFTA-stat i udtrykt i procent af EØS-gennemsnittet.

(5)  Befolkningstallene for niveau 3-regioner baseres på de befolkningsdata, Eurostat lagde til grund for beregningen af det regionale BNP pr. indbygger for 2018.

---

BILAG IV

Metode til definition af støtteberettigede områder med befolkningstilbagegang som omhandlet i afsnit 7.4.5

EØS-EFTA-staterne kan i overensstemmelse med punkt 188 identificere de områder, der oplever en befolkningstilbagegang, på følgende måde:

| — | EØS-EFTA-staterne skal udpege støtteberettigede områder på niveauet for statistiske regioner på niveau 3 i medfør af EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra a) og c) |
| --- | --- |

—

EØS-EFTA-staterne skal udpege støtteberettigede områder på niveauet for statistiske regioner på niveau 3 i medfør af EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra a) og c)

| — | der skal anvendes Eurostat-data om befolkningstæthed for perioden 2009-2018 baseret på den seneste tilgængelige nomenklatur for statistiske regioner |
| --- | --- |

—

der skal anvendes Eurostat-data om befolkningstæthed for perioden 2009-2018 baseret på den seneste tilgængelige nomenklatur for statistiske regioner

| — | EØS-EFTA-staterne skal påvise en befolkningstilbagegang på over 10 % i perioden 2009-2018 |
| --- | --- |

—

EØS-EFTA-staterne skal påvise en befolkningstilbagegang på over 10 % i perioden 2009-2018

| — | hvis nomenklaturen for statistiske regioner er blevet ændret i løbet af de foregående 10 år, skal EØS-EFTA-staterne anvende dataene om befolkningstætheden i den længste tilgængelige periode. |
| --- | --- |

—

hvis nomenklaturen for statistiske regioner er blevet ændret i løbet af de foregående 10 år, skal EØS-EFTA-staterne anvende dataene om befolkningstætheden i den længste tilgængelige periode.

EØS-EFTA-staterne skal medtage de således identificerede områder, når de fremsender en anmeldelse i henhold til punkt 189.

---

BILAG V

Oplysninger, der skal fremlægges ved anmeldelse af et regionalstøttekort

| 1) | EØS-EFTA-staterne skal give oplysninger om hver af følgende kategorier af områder, i det omfang de foreslås opført på regionalstøttekortet:






  — | a)-områder |
| --- | --- | --- |

1)

—

a)-områder

| — | tidligere a)-områder |
| --- | --- |

—

tidligere a)-områder

| — | tyndtbefolkede områder |
| --- | --- |

—

tyndtbefolkede områder

| — | meget tyndtbefolkede områder |
| --- | --- |

—

meget tyndtbefolkede områder

| — | [...] |
| --- | --- |

—

[...]

| — | støtteberettigede områder, der oplever befolkningstilbagegang, jf. afsnit 7.4.5 |
| --- | --- |

—

støtteberettigede områder, der oplever befolkningstilbagegang, jf. afsnit 7.4.5

| — | ikkeprædefinerede c)-områder udpeget på grundlag af kriterium 1. |
| --- | --- |

—

ikkeprædefinerede c)-områder udpeget på grundlag af kriterium 1.

| — | ikkeprædefinerede c)-områder udpeget på grundlag af kriterium 2. |
| --- | --- |

—

ikkeprædefinerede c)-områder udpeget på grundlag af kriterium 2.

| — | ikkeprædefinerede c)-områder udpeget på grundlag af kriterium 3. |
| --- | --- |

—

ikkeprædefinerede c)-områder udpeget på grundlag af kriterium 3.

| — | ikkeprædefinerede c)-områder udpeget på grundlag af kriterium 4. |
| --- | --- |

—

ikkeprædefinerede c)-områder udpeget på grundlag af kriterium 4.

| — | ikkeprædefinerede c)-områder udpeget på grundlag af kriterium 5. |
| --- | --- |

—

ikkeprædefinerede c)-områder udpeget på grundlag af kriterium 5.

| 2) | For hver kategori skal EØS-EFTA-staterne give følgende oplysninger om hvert foreslået område:






  — | identifikation af området (på basis af områdets regionskode for statistiske regioner på niveau 2 eller 3, LAU-koden for områder, der udgør et sammenhængende område, eller anden officiel betegnelse for de pågældende administrative enheder) |
| --- | --- | --- |

2)

—

identifikation af området (på basis af områdets regionskode for statistiske regioner på niveau 2 eller 3, LAU-koden for områder, der udgør et sammenhængende område, eller anden officiel betegnelse for de pågældende administrative enheder)

| — | den foreslåede støtteintensitet i området i perioden 2022-2027 eller, for tidligere a)-områder, i perioderne 2022-2024 og 2025-2027 (med angivelse af eventuel stigning i støtteintensiteten, jf. punkt 180, 181, 183 eller 184, 185 og 186) |
| --- | --- |

—

den foreslåede støtteintensitet i området i perioden 2022-2027 eller, for tidligere a)-områder, i perioderne 2022-2024 og 2025-2027 (med angivelse af eventuel stigning i støtteintensiteten, jf. punkt 180, 181, 183 eller 184, 185 og 186)

| — | den samlede fastboende befolkning i området, jf. punkt 177. |
| --- | --- |

—

den samlede fastboende befolkning i området, jf. punkt 177.

| 3) | Med henblik på udpegelse af tyndt befolkede og meget tyndt befolkede områder skal EØS-EFTA-staterne fremlægge tilstrækkelig dokumentation for, at de relevante betingelser i punkt 169 er opfyldt. |
| --- | --- |

3)

| 4) | For de ikkeprædefinerede områder, der udpeges på grundlag af kriterium 1-5, skal EØS-EFTA-staterne fremlægge tilstrækkelig dokumentation for, at alle de relevante betingelser i punkt 175, 176 og 177 er opfyldt. |
| --- | --- |

4)

---

BILAG VI

Definition af stålsektoren

I disse retningslinjer forstås ved »stålsektoren« produktionen af et eller flere af følgende produkter:

| a) | råjern og ferrolegeringer: råjern til fabrikation af stål, støbejern og andre råjernsorter, spejljern og kulstofholdigt ferromangan, andre ferrolegeringer ikke indbefattet |
| --- | --- |

a)

råjern og ferrolegeringer: råjern til fabrikation af stål, støbejern og andre råjernsorter, spejljern og kulstofholdigt ferromangan, andre ferrolegeringer ikke indbefattet

| b) | råprodukter og halvfabrikata af jern, almindeligt stål eller specialstål: flydende stål, støbt eller ikke i ingots, herunder ingots bestemt til smedning, halvfabrikata: blooms, billets og slabs, sheet bars og tinplate bars, varmtvalsede pladeemner i ruller, heri ikke indbefattet fremstillingen af flydende støbestål i små og middelstore støberier |
| --- | --- |

b)

råprodukter og halvfabrikata af jern, almindeligt stål eller specialstål: flydende stål, støbt eller ikke i ingots, herunder ingots bestemt til smedning, halvfabrikata: blooms, billets og slabs, sheet bars og tinplate bars, varmtvalsede pladeemner i ruller, heri ikke indbefattet fremstillingen af flydende støbestål i små og middelstore støberier

| c) | varmtbehandlede produkter af jern, stål eller specialstål: skinner, sveller, underlagsplader og lasker, bjælker, svære profiler på 80 mm og derover, spunsvægjern, stænger og profiler på under 80 mm samt fladjern på under 150 mm, valstråd, rørrundstål og rørfirkantstål, varmtvalsede bånd (herunder bånd til fremstilling af rør), varmtvalsede plader på 3 mm og derover (med eller uden overtræk), universalplader på 150 mm og derover, heri ikke indbefattet tråd og trådprodukter, blanke stænger og støbte produkter af jern |
| --- | --- |

c)

varmtbehandlede produkter af jern, stål eller specialstål: skinner, sveller, underlagsplader og lasker, bjælker, svære profiler på 80 mm og derover, spunsvægjern, stænger og profiler på under 80 mm samt fladjern på under 150 mm, valstråd, rørrundstål og rørfirkantstål, varmtvalsede bånd (herunder bånd til fremstilling af rør), varmtvalsede plader på 3 mm og derover (med eller uden overtræk), universalplader på 150 mm og derover, heri ikke indbefattet tråd og trådprodukter, blanke stænger og støbte produkter af jern

| d) | koldtvalsede færdigprodukter: hvidblik, forblyede plader, sortblik, galvaniserede plader og andre plader forsynet med overtræk, koldtvalsede plader, transformator- og dynamoblik, bånd bestemt til fremstilling af hvidblik, koldtvalsede plader, i ruller eller som plade |
| --- | --- |

d)

koldtvalsede færdigprodukter: hvidblik, forblyede plader, sortblik, galvaniserede plader og andre plader forsynet med overtræk, koldtvalsede plader, transformator- og dynamoblik, bånd bestemt til fremstilling af hvidblik, koldtvalsede plader, i ruller eller som plade

| e) | rør: alle sømløse stålrør, svejste stålrør med en diameter på over 406,4 mm. |
| --- | --- |

e)

rør: alle sømløse stålrør, svejste stålrør med en diameter på over 406,4 mm.

---

BILAG VII

Oplysninger, der skal indgå i ansøgningsformularen til regional investeringsstøtte

| 1. | Oplysninger om støttemodtageren:






  — | Navn, hjemstedsadresse, hovedaktivitetssektor (NACE-kode) |
| --- | --- | --- |

1.

—

Navn, hjemstedsadresse, hovedaktivitetssektor (NACE-kode)

| — | Erklæring om, at virksomheden ikke er kriseramt som defineret i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering |
| --- | --- |

—

Erklæring om, at virksomheden ikke er kriseramt som defineret i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering

| — | Erklæring, hvori det nærmere angives, hvilken støtte (såvel de minimis-støtte som statsstøtte) der inden for de seneste tre år er modtaget til andre investeringer i samme statistiske region på niveau 3 som den, hvor den nye investering gennemføres. Erklæring, hvori det specificeres, hvilken regionalstøtte der er modtaget eller vil blive modtaget til samme projekt fra andre støtteydende myndigheder |
| --- | --- |

—

Erklæring, hvori det nærmere angives, hvilken støtte (såvel de minimis-støtte som statsstøtte) der inden for de seneste tre år er modtaget til andre investeringer i samme statistiske region på niveau 3 som den, hvor den nye investering gennemføres. Erklæring, hvori det specificeres, hvilken regionalstøtte der er modtaget eller vil blive modtaget til samme projekt fra andre støtteydende myndigheder

| — | Erklæring, hvori det specificeres, om støttemodtageren har nedlagt samme eller lignende aktivitet inden for EØS inden for de to år, der går forud for datoen for denne ansøgning |
| --- | --- |

—

Erklæring, hvori det specificeres, om støttemodtageren har nedlagt samme eller lignende aktivitet inden for EØS inden for de to år, der går forud for datoen for denne ansøgning

| — | Erklæring, hvor det specificeres, om støttemodtageren har til hensigt at nedlægge en sådan aktivitet på tidspunktet for støtteansøgningen inden for en periode på to år efter, at den investering, der skal støttes, er gennemført |
| --- | --- |

—

Erklæring, hvor det specificeres, om støttemodtageren har til hensigt at nedlægge en sådan aktivitet på tidspunktet for støtteansøgningen inden for en periode på to år efter, at den investering, der skal støttes, er gennemført

| — | For støtte, der ydes i henhold til en ordning: erklæring om og forpligtelse til ikke at foretage flytning. |
| --- | --- |

—

For støtte, der ydes i henhold til en ordning: erklæring om og forpligtelse til ikke at foretage flytning.

| 2. | Oplysninger om den investering, hvortil støtten ydes:






  — | Kort beskrivelse af investeringen |
| --- | --- | --- |

2.

—

Kort beskrivelse af investeringen

| — | Kort beskrivelse af de forventede positive virkninger for det pågældende område (f.eks. antal skabte eller bevarede job, aktiviteter inden for forskning, udvikling og innovation, uddannelse, oprettelse af en klynge og projektets mulige bidrag til den regionale økonomis grønne (1) og digitale omstilling) |
| --- | --- |

—

Kort beskrivelse af de forventede positive virkninger for det pågældende område (f.eks. antal skabte eller bevarede job, aktiviteter inden for forskning, udvikling og innovation, uddannelse, oprettelse af en klynge og projektets mulige bidrag til den regionale økonomis grønne (1) og digitale omstilling)

| — | Relevant retsgrundlag (nationalt retsgrundlag eller EØS-retsgrundlag eller begge dele) |
| --- | --- |

—

Relevant retsgrundlag (nationalt retsgrundlag eller EØS-retsgrundlag eller begge dele)

| — | Planlagt påbegyndelse af arbejdet og afslutning af investeringen |
| --- | --- |

—

Planlagt påbegyndelse af arbejdet og afslutning af investeringen

| — | Investeringens gennemførelsessted(er). |
| --- | --- |

—

Investeringens gennemførelsessted(er).

| 3. | Oplysninger om investeringens finansiering:






  — | Investeringsomkostninger og andre dermed forbundne omkostninger, cost-benefit-analyse af den anmeldte støtteforanstaltning |
| --- | --- | --- |

3.

—

Investeringsomkostninger og andre dermed forbundne omkostninger, cost-benefit-analyse af den anmeldte støtteforanstaltning

| — | Samlede støtteberettigede udgifter |
| --- | --- |

—

Samlede støtteberettigede udgifter

| — | Det støttebeløb, der er nødvendigt for at gennemføre investeringen |
| --- | --- |

—

Det støttebeløb, der er nødvendigt for at gennemføre investeringen

| — | Støtteintensitet. |
| --- | --- |

—

Støtteintensitet.

| 4. | Oplysninger om behovet for støtte og dens forventede virkninger:






  — | Kort beskrivelse af behovet for støtte og dennes virkninger for investeringsbeslutningen eller placeringsbeslutningen. Dette skal omfatte en redegørelse for den alternative investerings- eller placeringsbeslutning, hvis der ikke ydes støtte |
| --- | --- | --- |

4.

—

Kort beskrivelse af behovet for støtte og dennes virkninger for investeringsbeslutningen eller placeringsbeslutningen. Dette skal omfatte en redegørelse for den alternative investerings- eller placeringsbeslutning, hvis der ikke ydes støtte

| — | Erklæring om, at støttemodtageren ikke har indgået nogen bindende aftale med kontrahenter om at foretage af investeringen. |
| --- | --- |

—

Erklæring om, at støttemodtageren ikke har indgået nogen bindende aftale med kontrahenter om at foretage af investeringen.

---

(1)  Herunder, hvor det er relevant, oplysninger om hvorvidt investeringen er miljømæssigt bæredygtig i den betydning som anvendes i EU's klassificeringsforordning, forordning (EU) 2020/852 (EUT L 198 af 22.6.2020, s. 13), eller andre sammenlignelige metoder.

---

BILAG VIII

De i punkt 136 nævnte oplysninger

De oplysninger om individuelle tildelinger, der er omhandlet i punkt 136, nr. 2), i retningslinjerne, skal omfatte følgende:

| — | Den individuelle støttemodtagers identitet (1)







  — | navn |
| --- | --- | --- |

—

Den individuelle støttemodtagers identitet (1)

—

navn

| — | støttemodtagers identifikator |
| --- | --- |

—

støttemodtagers identifikator

| — | Type af støttemodtagervirksomhed på ansøgningstidspunktet:






  — | SMV |
| --- | --- | --- |

—

Type af støttemodtagervirksomhed på ansøgningstidspunktet:

—

SMV

| — | stor virksomhed |
| --- | --- |

—

stor virksomhed

| — | Statistisk region, hvor støttemodtageren er beliggende, på niveau II eller derunder |
| --- | --- |

—

Statistisk region, hvor støttemodtageren er beliggende, på niveau II eller derunder

| — | Støttemodtagerens hovedsektor eller hovedaktivitet identificeret efter NACE-gruppen (trecifret talkode) (2) |
| --- | --- |

—

Støttemodtagerens hovedsektor eller hovedaktivitet identificeret efter NACE-gruppen (trecifret talkode) (2)

| — | Støtteelement, helt beløb i national valuta |
| --- | --- |

—

Støtteelement, helt beløb i national valuta

| — | Hvis det adskiller sig fra støtteelementet, det nominelle støttebeløb i helt beløb i national valuta (3) |
| --- | --- |

—

Hvis det adskiller sig fra støtteelementet, det nominelle støttebeløb i helt beløb i national valuta (3)

| — | Støtteinstrument (4):






  — | tilskud/rentetilskud/eftergivelse af gæld |
| --- | --- | --- |

—

Støtteinstrument (4):

—

tilskud/rentetilskud/eftergivelse af gæld

| — | lån/tilbagebetalingspligtige forskud/tilbagebetalingspligtige tilskud |
| --- | --- |

—

lån/tilbagebetalingspligtige forskud/tilbagebetalingspligtige tilskud

| — | sikkerhedsstillelse |
| --- | --- |

—

sikkerhedsstillelse

| — | skattefordel eller skatte- og afgiftsfritagelse |
| --- | --- |

—

skattefordel eller skatte- og afgiftsfritagelse

| — | risikofinansiering |
| --- | --- |

—

risikofinansiering

| — | andet (angiv nærmere) |
| --- | --- |

—

andet (angiv nærmere)

| — | Dato for tildeling og dato for offentliggørelse |
| --- | --- |

—

Dato for tildeling og dato for offentliggørelse

| — | Støttens formål |
| --- | --- |

—

Støttens formål

| — | Den eller de udstedende myndigheders identitet |
| --- | --- |

—

Den eller de udstedende myndigheders identitet

| — | Hvor det er relevant, navnet på den bemyndigede enhed og navnene på de udvalgte finansielle formidlere |
| --- | --- |

—

Hvor det er relevant, navnet på den bemyndigede enhed og navnene på de udvalgte finansielle formidlere

| — | Henvisning til støtteforanstaltningen (5) |
| --- | --- |

—

Henvisning til støtteforanstaltningen (5)

---

(1)  Med undtagelse af forretningshemmeligheder og andre fortrolige oplysninger i behørigt berettigede tilfælde og med forbehold af Tilsynsmyndighedens godkendelse (Tilsynsmyndighedens retningslinjer om tavshedspligt i statsstøttebeslutninger (EUT L 154 af 8.6.2006, s. 27, og EØS-tillæg nr. 29 af 8.6.2006, s. 1).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1893/2006 af 20. december 2006 om oprettelse af den statistiske nomenklatur for økonomiske aktiviteter NACE rev. 2 og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3037/90 og visse EF-forordninger om bestemte statistiske områder (EUT L 393 af 30.12.2006, s. 1). Forordningen er indarbejdet i EØS-aftalen i bilag XXI til Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. 61/2007 (EUT L 266 af 11.10.2007, s. 25, og EØS-tillæg nr. 48 af 11.10.2007, s. 18).

(3)  Bruttosubventionsækvivalent eller, hvis relevant, investeringsbeløbet. Hvad angår driftsstøtte, kan det årlige støttebeløb pr. støttemodtager anføres. For beskatningsordninger kan dette beløb tilvejebringes ved hjælp af de intervaller, der er anført i punkt 139. Det beløb, der skal offentliggøres, er den højest tilladte skattefordel og ikke det beløb, der fratrækkes hvert år (i forbindelse med eksempelvis en skattegodtgørelse offentliggøres den højest tilladte skattegodtgørelse og ikke det faktiske beløb, som kan afhænge af de skattepligtige indtægter og variere fra år til år).

(4)  Hvis støtten ydes via flere støtteinstrumenter, skal støttebeløbet anføres pr. instrument.

(5)  Som fastsat af Tilsynsmyndigheden i forbindelse med den anmeldelsesprocedure, der er omhandlet i afsnit 3.

---

| 30.6.2022 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 173/121 |
| --- | --- | --- | --- |

30.6.2022

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 173/121

---

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS BESLUTNING nr. 293/21/COL

af 16. december 2021

om ændring af de formelle og materielle regler for statsstøtte, idet der indføres reviderede retningslinjer for kortfristet eksportkreditforsikring [2022/1048]

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN (»Tilsynsmyndigheden«) HAR —

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 61 og 63 og protokol 26,

under henvisning til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol (»tilsyns- og domstolsaftalen«), særlig artikel 24 og artikel 5, stk. 2, litra b), og

ud fra følgende betragtninger:

I henhold til artikel 24 i tilsyns- og domstolsaftalen sætter Tilsynsmyndigheden EØS-aftalens bestemmelser om statsstøtte i kraft.

I henhold til artikel 5, stk. 2, litra b), i tilsyns- og domstolsaftalen udsender Tilsynsmyndigheden meddelelser eller retningslinjer om spørgsmål, der er omfattet af EØS-aftalen, hvis det udtrykkeligt er hjemlet i denne aftale eller i tilsyns- og domstolsaftalen, eller hvis Tilsynsmyndigheden finder det nødvendigt.

Den 6. december 2021 vedtog Europa-Kommissionen en meddelelse om anvendelse af artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på kortfristet eksportkreditforsikring (»retningslinjerne«) (1).

Disse retningslinjer er også er relevante for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS«).

I overensstemmelse med målet om ensartethed, som er fastsat i EØS-aftalens artikel 1, skal der sikres en ensartet anvendelse af EØS' statsstøtteregler i hele EØS.

Tilsynsmyndigheden skal i henhold til punkt II med overskriften »GENERELT« i bilag XV til EØS-aftalen efter høring af Europa-Kommissionen vedtage retsakter, der svarer til dem, som Europa-Kommissionen vedtager.

Retningslinjerne kan henvise til bestemte politiske EU-instrumenter eller til bestemte EU-retsakter, der endnu ikke er blevet indarbejdet i EØS-aftalen. Med henblik på at sikre ensartet anvendelse af bestemmelserne vedrørende statsstøtte og lige konkurrencevilkår overalt i EØS, vil Tilsynsmyndigheden generelt følge de samme principper som Europa-Kommissionen ved vurderingen af, om støtte er forenelig med EØS-aftalen.

efter høring af Europa-Kommissionen,

efter at have hørt EFTA-staterne —

VEDTAGET DENNE BESLUTNING:

Artikel 1

1.   De materielle regler for statsstøtte ændres, idet der indføres reviderede retningslinjer for kortfristet eksportkreditforsikring Retningslinjerne er indeholdt i bilaget til denne beslutning og udgør en integrerende del heraf.

2.   Retningslinjerne erstatter de gældende retningslinjer for kortfristet eksportkreditforsikring (2) fra den 1. januar 2022.

Artikel 2

Tilsynsmyndigheden anvender retningslinjerne med følgende tilpasninger, hvor det er nødvendigt, herunder, men ikke begrænset til, følgende:

| a) | Hvis der refereres til »medlemsstat(er)«, læses det af Tilsynsmyndigheden som »EFTA-stat(er)« (3), eller, hvor det er relevant, »EØS-stat(er)«. |
| --- | --- |

a)

Hvis der refereres til »medlemsstat(er)«, læses det af Tilsynsmyndigheden som »EFTA-stat(er)« (3), eller, hvor det er relevant, »EØS-stat(er)«.

| b) | Hvis der refereres til »Europa-Kommissionen«, læses det af Tilsynsmyndigheden som »EFTA-Tilsynsmyndigheden«. |
| --- | --- |

b)

Hvis der refereres til »Europa-Kommissionen«, læses det af Tilsynsmyndigheden som »EFTA-Tilsynsmyndigheden«.

| c) | Hvis der refereres til »traktaten« eller »TEUF«, læses det af Tilsynsmyndigheden som »EØS-aftalen«. |
| --- | --- |

c)

Hvis der refereres til »traktaten« eller »TEUF«, læses det af Tilsynsmyndigheden som »EØS-aftalen«.

| d) | Hvis der refereres til artikel 49 i TEUF eller til afsnit i nævnte artikel, læses det af Tilsynsmyndigheden som artikel 31 i EØS-aftalen og de tilsvarende afsnit i den artikel. |
| --- | --- |

d)

Hvis der refereres til artikel 49 i TEUF eller til afsnit i nævnte artikel, læses det af Tilsynsmyndigheden som artikel 31 i EØS-aftalen og de tilsvarende afsnit i den artikel.

| e) | Hvis der refereres til artikel 63 i TEUF eller til afsnit i nævnte artikel, læses det af Tilsynsmyndigheden som artikel 40 i EØS-aftalen og de tilsvarende afsnit i den artikel. |
| --- | --- |

e)

Hvis der refereres til artikel 63 i TEUF eller til afsnit i nævnte artikel, læses det af Tilsynsmyndigheden som artikel 40 i EØS-aftalen og de tilsvarende afsnit i den artikel.

| f) | Hvis der refereres til artikel 107 i TEUF eller til afsnit i nævnte artikel, læses det af Tilsynsmyndigheden som artikel 61 i EØS-aftalen og de tilsvarende afsnit i den artikel. |
| --- | --- |

f)

Hvis der refereres til artikel 107 i TEUF eller til afsnit i nævnte artikel, læses det af Tilsynsmyndigheden som artikel 61 i EØS-aftalen og de tilsvarende afsnit i den artikel.

| g) | Hvis der refereres til artikel 108 i TEUF eller til afsnit i nævnte artikel, læses det af Tilsynsmyndigheden som artikel 1 i del I af protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen og de tilsvarende afsnit i den artikel. |
| --- | --- |

g)

Hvis der refereres til artikel 108 i TEUF eller til afsnit i nævnte artikel, læses det af Tilsynsmyndigheden som artikel 1 i del I af protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen og de tilsvarende afsnit i den artikel.

| h) | Hvis der refereres til Rådets forordning (EU) 2015/1589 (4), læses det af Tilsynsmyndigheden som del II af protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen. |
| --- | --- |

h)

Hvis der refereres til Rådets forordning (EU) 2015/1589 (4), læses det af Tilsynsmyndigheden som del II af protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen.

| i) | Hvis der refereres til Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 (5), læses det af Tilsynsmyndigheden som EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 195/04/COL. |
| --- | --- |

i)

Hvis der refereres til Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 (5), læses det af Tilsynsmyndigheden som EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 195/04/COL.

| j) | Hvis der refereres til ordene »uforenelig med det indre marked«, læses det af Tilsynsmyndigheden som »uforenelig med EØS-aftalen«. |
| --- | --- |

j)

Hvis der refereres til ordene »uforenelig med det indre marked«, læses det af Tilsynsmyndigheden som »uforenelig med EØS-aftalen«.

| k) | Hvis der refereres til ordene »inden for eller uden for Unionen«, læses det af Tilsynsmyndigheden som »inden for eller uden for EØS«. |
| --- | --- |

k)

Hvis der refereres til ordene »inden for eller uden for Unionen«, læses det af Tilsynsmyndigheden som »inden for eller uden for EØS«.

| l) | Hvis der refereres til »samhandel inden for Unionen«, læses det af Tilsynsmyndigheden som »samhandel inden for EØS«. |
| --- | --- |

l)

Hvis der refereres til »samhandel inden for Unionen«, læses det af Tilsynsmyndigheden som »samhandel inden for EØS«.

| m) | Hvis det i retningslinjerne fastsættes, at de gælder for »alle erhvervssektorer«, anvender Tilsynsmyndigheden dem på »alle erhvervssektorer eller dele af erhvervssektorer, der er omfattet af EØS-aftalens anvendelsesområde«. |
| --- | --- |

m)

Hvis det i retningslinjerne fastsættes, at de gælder for »alle erhvervssektorer«, anvender Tilsynsmyndigheden dem på »alle erhvervssektorer eller dele af erhvervssektorer, der er omfattet af EØS-aftalens anvendelsesområde«.

| n) | Hvis der refereres til meddelelser eller retningslinjer fra Kommissionen, læses det af Tilsynsmyndigheden som de tilsvarende retningslinjer udstedt af Tilsynsmyndigheden. |
| --- | --- |

n)

Hvis der refereres til meddelelser eller retningslinjer fra Kommissionen, læses det af Tilsynsmyndigheden som de tilsvarende retningslinjer udstedt af Tilsynsmyndigheden.

Artikel 3

Tilsynsmyndigheden anvender listen over lande, hvor der består ordinære risici, i bilaget til retningslinjerne, idet Liechtenstein tilføjes.

Udfærdiget i Bruxelles, den 16. december 2021.

På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

Bente ANGELL-HANSEN

Formand

Det ansvarlige medlem af kollegiet

Högni KRISTJÁNSSON

Medlem af kollegiet

Stefan BARRIGA

Medlem af kollegiet

Melpo-Menie JOSÉPHIDÈS

Medunderskriver som direktør

for juridiske og eksekutive anliggender

---

(1)  C(2021) 8705 final (EUT C 497 af 10.12.2021, s. 5).

1

(2)  
  EUT L 343 af 19.12.2013, s. 54, og EØS-tillæg nr. 71 af 19.12.2013, s. 1, vedtaget på ny ved EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 4/19/COL af 6. februar 2019 om 104. ændring af de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte [2019/1008] (EUT L 163 af 20.6.2019, s. 110), og EØS-tillæg nr. 48 af 20.6.2019, s. 1 som ændret ved beslutning nr. 30/20/COL af 1. april 2020 om ændring for hundrede og sjette gang af de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte ved erstatning af bilaget til retningslinjerne for kortfristet eksportkreditforsikring [2020/982] (EUT L 220 af 9.7.2020, s. 8), og EØS-tillæg nr. 46 af 9.7.2020, s. 1, beslutning nr. 90/20/COL af 15. juli 2020 om ændring for hundrede og syvende gang af de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte ved ændring og forlængelse af visse retningslinjer for statsstøtte [2020/1576] (EUT L 359 af 29.10.2020, s. 16), og EØS-tillæg nr. 68 af 29.10.2020, s. 4 og beslutning nr. 12/21/COL af 24. februar 2021 om erstatning af bilaget til retningslinjerne for kortfristet eksportkreditforsikring [2021/1238] (EUT L 271 af 29.7.2021, s. 1), og EØS-tillæg nr. 50 af 29.7.2021, s. 1.

2

(3)  
  »EFTA-staterne« er Island, Liechtenstein og Norge.

3

(4)  Rådets forordning (EU) 2015/1589 af 13. juli 2015 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (EUT L 248 af 24.9.2015, s. 9).

4

(5)  Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 af 21. april 2004 om gennemførelse af Rådets forordning (EU) 2015/1589 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (EUT L 140 af 30.4.2004, s. 1).

5

---

Meddelelse fra Kommissionen om anvendelse af artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på kortfristet eksportkreditforsikring

1.   Indledning

Indledning

| 1. | Eksportstøtte kan få negative virkninger for konkurrencen mellem potentielle konkurrerende leverandører af varer og tjenesteydelser. Derfor har Kommissionen som den instans, der i henhold til traktaten skal påse, at konkurrencevilkårene ikke fordrejes, altid stærkt fordømt eksportstøtte i forbindelse med samhandelen inden for EU og i forbindelse med eksporten til lande uden for EU. Formålet med denne meddelelse er at afklare Kommissionens vurdering af medlemsstaternes støtte til eksportkreditforsikring på grundlag af EU's statsstøtteregler. |
| --- | --- |

1.

Eksportstøtte kan få negative virkninger for konkurrencen mellem potentielle konkurrerende leverandører af varer og tjenesteydelser. Derfor har Kommissionen som den instans, der i henhold til traktaten skal påse, at konkurrencevilkårene ikke fordrejes, altid stærkt fordømt eksportstøtte i forbindelse med samhandelen inden for EU og i forbindelse med eksporten til lande uden for EU. Formålet med denne meddelelse er at afklare Kommissionens vurdering af medlemsstaternes støtte til eksportkreditforsikring på grundlag af EU's statsstøtteregler.

| 2. | Kommissionen har udnyttet sine beføjelser til at udstede retningslinjer om statsstøtte inden for kortfristet eksportkreditforsikring. Målet har været at tackle faktiske eller potentielle fordrejninger af konkurrencen inden for det indre marked, ikke blot mellem eksportører i forskellige medlemsstater (i forbindelse med samhandelen i og uden for EU), men også mellem eksportkreditforsikringsselskaber, der opererer i EU. I 1997 fastlagde Kommissionen principperne for statsstøtte i sin Meddelelse til medlemsstaterne i henhold til EF-traktatens artikel 93, stk. 1, med henblik på anvendelse af traktatens artikel 92 og 93 på kortfristet eksportkreditforsikring (1) (»1997-meddelelsen«). Principperne i 1997-meddelelsen skulle anvendes i en periode på fem år fra den 1. januar 1998. 1997-meddelelsen blev senere tilpasset og forlænget i henholdsvis 2001 (2), 2004 (3), 2005 (4) og 2010 og (5) dens principper gjaldt indtil den 31. december 2012. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen har udnyttet sine beføjelser til at udstede retningslinjer om statsstøtte inden for kortfristet eksportkreditforsikring. Målet har været at tackle faktiske eller potentielle fordrejninger af konkurrencen inden for det indre marked, ikke blot mellem eksportører i forskellige medlemsstater (i forbindelse med samhandelen i og uden for EU), men også mellem eksportkreditforsikringsselskaber, der opererer i EU. I 1997 fastlagde Kommissionen principperne for statsstøtte i sin Meddelelse til medlemsstaterne i henhold til EF-traktatens artikel 93, stk. 1, med henblik på anvendelse af traktatens artikel 92 og 93 på kortfristet eksportkreditforsikring

1

2

3

4

5

| 3. | De erfaringer, der er opnået ved anvendelsen af principperne i 1997-meddelelsen, især under finanskrisen fra 2009 til 2011, viste, at Kommissionens politik på dette område bør tages op til revision. Kommissionen vedtog derfor en ny Meddelelse til medlemsstaterne om anvendelse af artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på kortfristet eksportkreditforsikring (6) (»2012-meddelelsen«). Principperne i 2012-meddelelsen skulle i princippet anvendes fra den 1. januar 2013 til den 31. december 2018 (7). Bilaget til 2012-meddelelsen blev efterfølgende tilpasset adskillige gange (8) og 2012-meddelelsens anvendelsesperiode blev således forlænget i henholdsvis 2018 (9) og 2020 (10). Meddelelsen anvendes nu indtil den 31. december 2021. |
| --- | --- |

3.

De erfaringer, der er opnået ved anvendelsen af principperne i 1997-meddelelsen, især under finanskrisen fra 2009 til 2011, viste, at Kommissionens politik på dette område bør tages op til revision. Kommissionen vedtog derfor en ny Meddelelse til medlemsstaterne om anvendelse af artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på kortfristet eksportkreditforsikring

6

7

8

9

10

| 4. | I 2019 igangsatte Kommissionen en evaluering af 2012-meddelelsen som led i Fitness check of the State aid modernisation package, railways guidelines and short-term export credit insurance (11). Resultaterne af evalueringen viste, at reglerne i princippet fungerer godt, men at det er nødvendigt med mindre forbedringer for at afspejle markedsudviklingen. Denne meddelelse omfatter således kun en række tekniske ændringer, idet principperne i 2012-meddelelsen opretholdes. |
| --- | --- |

4.

I 2019 igangsatte Kommissionen en evaluering af 2012-meddelelsen som led i Fitness check of the State aid modernisation package, railways guidelines and short-term export credit insurance

11

| 5. | Denne meddelelse vil bidrage til at sikre, at konkurrencen mellem private og offentlige eller offentligt støttede eksportkreditforsikringsselskaber ikke fordrejes på grund af statsstøtte. De vil også bidrage til, at der skabes lige konkurrencevilkår for eksportører. |
| --- | --- |

5.

Denne meddelelse vil bidrage til at sikre, at konkurrencen mellem private og offentlige eller offentligt støttede eksportkreditforsikringsselskaber ikke fordrejes på grund af statsstøtte. De vil også bidrage til, at der skabes lige konkurrencevilkår for eksportører.

| 6. | Denne meddelelse giver medlemsstaterne en mere udførlig vejledning om de principper, som Kommissionen vil lægge til grund for sin fortolkning af traktatens artikel 107 og 108 og anvendelsen af disse artikler på kortfristet eksportkreditforsikring. Meddelelsen skal gøre Kommissionens politik på dette område så gennemsigtig som muligt og sikre forudsigelighed og ligebehandling. Den indeholder derfor en række betingelser, der skal være opfyldt, når offentlige forsikringsselskaber ønsker at komme ind på det kortfristede eksportkreditforsikringsmarked for markedsmæssige risici (i det følgende benævnt »ordinære risici«). |
| --- | --- |

6.

Denne meddelelse giver medlemsstaterne en mere udførlig vejledning om de principper, som Kommissionen vil lægge til grund for sin fortolkning af traktatens artikel 107 og 108 og anvendelsen af disse artikler på kortfristet eksportkreditforsikring. Meddelelsen skal gøre Kommissionens politik på dette område så gennemsigtig som muligt og sikre forudsigelighed og ligebehandling. Den indeholder derfor en række betingelser, der skal være opfyldt, når offentlige forsikringsselskaber ønsker at komme ind på det kortfristede eksportkreditforsikringsmarked for markedsmæssige risici (i det følgende benævnt »ordinære risici«).

| 7. | Risici, som principielt ikke er markedsmæssige (i det følgende benævnt »ekstraordinære risici«), er ikke omfattet af denne meddelelse. |
| --- | --- |

7.

Risici, som principielt ikke er markedsmæssige (i det følgende benævnt »ekstraordinære risici«), er ikke omfattet af denne meddelelse.

| 8. | Afsnit 2 beskriver meddelelsens anvendelsesområde og de definitioner, der anvendes i den. Afsnit 3 behandler anvendelsen af traktatens artikel 107, stk. 1, og det generelle forbud mod statsstøtte til eksportkreditforsikring af ordinære risici. Endelig redegøres der i afsnit 4 for en række undtagelser fra anvendelsesområdet for ordinære risici og for betingelserne for, hvornår statsstøtte til forsikring af midlertidigt ekstraordinære risici kan være forenelig med det indre marked. |
| --- | --- |

8.

Afsnit 2 beskriver meddelelsens anvendelsesområde og de definitioner, der anvendes i den. Afsnit 3 behandler anvendelsen af traktatens artikel 107, stk. 1, og det generelle forbud mod statsstøtte til eksportkreditforsikring af ordinære risici. Endelig redegøres der i afsnit 4 for en række undtagelser fra anvendelsesområdet for ordinære risici og for betingelserne for, hvornår statsstøtte til forsikring af midlertidigt ekstraordinære risici kan være forenelig med det indre marked.

2.   Meddelelsens anvendelsesområde og definitioner

Meddelelsens anvendelsesområde og definitioner

2.1.   Anvendelsesområde

Anvendelsesområde

| 9. | Kommissionen vil kun anvende de principper, der er fastsat i denne meddelelse, på eksportkreditforsikring med en risikoperiode på under to år. Alle andre eksportfinansieringsinstrumenter er udelukket fra denne meddelelses anvendelsesområde. |
| --- | --- |

9.

Kommissionen vil kun anvende de principper, der er fastsat i denne meddelelse, på eksportkreditforsikring med en risikoperiode på under to år. Alle andre eksportfinansieringsinstrumenter er udelukket fra denne meddelelses anvendelsesområde.

2.2.   Definitioner

Definitioner

| 10. | I denne meddelelse forstås ved:






  1) | »eksportkreditforsikring«: et forsikringsprodukt, hvorved forsikringsselskabet forsikrer en kommerciel og/eller politisk risiko vedrørende betalingsforpligtelser i forbindelse med en eksporttransaktion |
| --- | --- | --- |

10.

I denne meddelelse forstås ved:

1)

»eksportkreditforsikring«: et forsikringsprodukt, hvorved forsikringsselskabet forsikrer en kommerciel og/eller politisk risiko vedrørende betalingsforpligtelser i forbindelse med en eksporttransaktion

| 2) | »privat kreditforsikringsselskab«: et selskab eller en organisation, bortset fra et offentligt forsikringsselskab, som yder eksportkreditforsikring |
| --- | --- |

2)

»privat kreditforsikringsselskab«: et selskab eller en organisation, bortset fra et offentligt forsikringsselskab, som yder eksportkreditforsikring

| 3) | »offentligt forsikringsselskab«: et selskab eller en organisation, som yder eksportkredit med støtte fra en medlemsstat eller på en medlemsstats vegne, eller en medlemsstat, der yder eksportkreditforsikring |
| --- | --- |

3)

»offentligt forsikringsselskab«: et selskab eller en organisation, som yder eksportkredit med støtte fra en medlemsstat eller på en medlemsstats vegne, eller en medlemsstat, der yder eksportkreditforsikring

| 4) | »ordinære risici«: kommercielle og politiske risici med en maksimal risikoperiode på under to år på offentlige og ikke-offentlige købere i de lande, der er anført i bilaget; alle andre risici betragtes som ekstraordinære risici i denne meddelelse |
| --- | --- |

4)

»ordinære risici«: kommercielle og politiske risici med en maksimal risikoperiode på under to år på offentlige og ikke-offentlige købere i de lande, der er anført i bilaget; alle andre risici betragtes som ekstraordinære risici i denne meddelelse

| 5) | »kommercielle risici«: herunder især






  a) | risikoen for, at en køber vilkårligt ophæver en kontrakt, dvs. enhver vilkårlig beslutning truffet af en ikke-offentlig køber om at afbryde kontrakten eller bringe den til ophør uden rimelig grund |
| --- | --- | --- |

5)

»kommercielle risici«: herunder især

a)

risikoen for, at en køber vilkårligt ophæver en kontrakt, dvs. enhver vilkårlig beslutning truffet af en ikke-offentlig køber om at afbryde kontrakten eller bringe den til ophør uden rimelig grund

| b) | risikoen for, at en ikke-offentlig køber vilkårligt nægter at acceptere de af kontrakten omfattede varer uden rimelig grund |
| --- | --- |

b)

risikoen for, at en ikke-offentlig køber vilkårligt nægter at acceptere de af kontrakten omfattede varer uden rimelig grund

| c) | risikoen for, at den ikke-offentlige køber og dennes garant bliver insolvente |
| --- | --- |

c)

risikoen for, at den ikke-offentlige køber og dennes garant bliver insolvente

| d) | risikoen for langvarig misligholdelse af betalingsforpligtelser, dvs. at en ikke-offentlig køber og dennes garant ikke betaler en gæld ifølge kontrakten |
| --- | --- |

d)

risikoen for langvarig misligholdelse af betalingsforpligtelser, dvs. at en ikke-offentlig køber og dennes garant ikke betaler en gæld ifølge kontrakten

| 6) | »politiske risici«: herunder især






  a) | risikoen for, at en offentlig køber eller et land forhindrer en transaktions gennemførelse eller ikke betaler til tiden |
| --- | --- | --- |

6)

»politiske risici«: herunder især

a)

risikoen for, at en offentlig køber eller et land forhindrer en transaktions gennemførelse eller ikke betaler til tiden

| b) | en risiko, der falder uden for en individuel købers indflydelse eller ansvar |
| --- | --- |

b)

en risiko, der falder uden for en individuel købers indflydelse eller ansvar

| c) | risikoen for, at et land undlader at overføre beløb, som købere med hjemsted i det pågældende land har betalt, til forsikringstagerens hjemland |
| --- | --- |

c)

risikoen for, at et land undlader at overføre beløb, som købere med hjemsted i det pågældende land har betalt, til forsikringstagerens hjemland

| d) | risikoen for, at der uden for forsikringsselskabets land forekommer et tilfælde af force majeure, herunder krigslignende begivenheder, for så vidt som virkningerne heraf ikke er forsikret på anden måde |
| --- | --- |

d)

risikoen for, at der uden for forsikringsselskabets land forekommer et tilfælde af force majeure, herunder krigslignende begivenheder, for så vidt som virkningerne heraf ikke er forsikret på anden måde

| 7) | »risikoperiode«: fremstillingsperioden plus kredittiden |
| --- | --- |

7)

»risikoperiode«: fremstillingsperioden plus kredittiden

| 8) | »fremstillingsperiode«: perioden mellem en ordres datering og varernes eller tjenesternes levering |
| --- | --- |

8)

»fremstillingsperiode«: perioden mellem en ordres datering og varernes eller tjenesternes levering

| 9) | »kredittid«: den periode, som køber får til at betale for de leverede varer og tjenester i forbindelse med en eksportkredittransaktion |
| --- | --- |

9)

»kredittid«: den periode, som køber får til at betale for de leverede varer og tjenester i forbindelse med en eksportkredittransaktion

| 10) | »dækning af enkeltstående risici«: dækning af hele salget til én køber eller af en enkelt kontrakt med én køber |
| --- | --- |

10)

»dækning af enkeltstående risici«: dækning af hele salget til én køber eller af en enkelt kontrakt med én køber

| 11) | »genforsikring«: forsikring, som et forsikringsselskab tegner hos et andet forsikringsselskab med henblik på risikostyring for at mindske sin egen risiko |
| --- | --- |

11)

»genforsikring«: forsikring, som et forsikringsselskab tegner hos et andet forsikringsselskab med henblik på risikostyring for at mindske sin egen risiko

| 12) | »coassurance«: den procentdel af det enkelte forsikrede tab, som ikke erstattes af forsikringsselskabet, men af et andet forsikringsselskab |
| --- | --- |

12)

»coassurance«: den procentdel af det enkelte forsikrede tab, som ikke erstattes af forsikringsselskabet, men af et andet forsikringsselskab

| 13) | »kvotegenforsikring«: genforsikring, hvorved forsikringsselskabet overdrager, og genforsikringsselskabet accepterer, en given procentdel af hver risiko inden for en bestemt forsikringskategori, som forsikringsselskabet har forsikret |
| --- | --- |

13)

»kvotegenforsikring«: genforsikring, hvorved forsikringsselskabet overdrager, og genforsikringsselskabet accepterer, en given procentdel af hver risiko inden for en bestemt forsikringskategori, som forsikringsselskabet har forsikret

| 14) | »tillægsdækning«: supplerende dækning ud over en kreditgrænse, som et andet forsikringsselskab har fastsat |
| --- | --- |

14)

»tillægsdækning«: supplerende dækning ud over en kreditgrænse, som et andet forsikringsselskab har fastsat

| 15) | »generalpolice«: en kreditforsikringspolice bortset fra dækning af enkeltstående risici, dvs. en kreditforsikringspolice, der dækker hele eller dele af den forsikredes salg på kredit samt fordringer i forbindelse med salg til flere købere. |
| --- | --- |

15)

»generalpolice«: en kreditforsikringspolice bortset fra dækning af enkeltstående risici, dvs. en kreditforsikringspolice, der dækker hele eller dele af den forsikredes salg på kredit samt fordringer i forbindelse med salg til flere købere.

3.   Anvendelse af traktatens artikel 107, stk. 1

Anvendelse af traktatens artikel 107, stk. 1

3.1.   Generelle principper

Generelle principper

| 11. | Ifølge traktatens artikel 107, stk. 1, »er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne«. |
| --- | --- |

11.

Ifølge traktatens artikel 107, stk. 1, »er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne«.

| 12. | Hvis offentlige forsikringsselskaber udbyder eksportkreditforsikring, er der tale om statsmidler. Det forhold, at staten er involveret, kan give forsikringsselskaberne eller eksportørerne en selektiv fordel og kan derfor fordreje eller true med at fordreje konkurrencevilkårene og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne. Principperne i afsnit 3.2, 3.3 og 4 skal give vejledning om, hvordan sådanne foranstaltninger vurderes på grundlag af statsstøttereglerne. |
| --- | --- |

12.

Hvis offentlige forsikringsselskaber udbyder eksportkreditforsikring, er der tale om statsmidler. Det forhold, at staten er involveret, kan give forsikringsselskaberne eller eksportørerne en selektiv fordel og kan derfor fordreje eller true med at fordreje konkurrencevilkårene og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne. Principperne i afsnit 3.2, 3.3 og 4 skal give vejledning om, hvordan sådanne foranstaltninger vurderes på grundlag af statsstøttereglerne.

3.2.   Støtte til forsikringsselskaber

Støtte til forsikringsselskaber

| 13. | Hvis offentlige forsikringsselskaber har visse fordele i forhold til private kreditforsikringsselskaber, kan der være tale om statsstøtte. Fordelene kan antage forskellige former og kan f.eks. bestå i:






  a) | statsgarantier for låntagning og tab |
| --- | --- | --- |

13.

Hvis offentlige forsikringsselskaber har visse fordele i forhold til private kreditforsikringsselskaber, kan der være tale om statsstøtte. Fordelene kan antage forskellige former og kan f.eks. bestå i:

a)

statsgarantier for låntagning og tab

| b) | fritagelse for kravet om oprettelse af tilstrækkelige reserver og de øvrige krav, som skyldes, at eksportkreditforsikringsvirksomhed for statens regning eller med statsgaranti ikke er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (12) |
| --- | --- |

b)

fritagelse for kravet om oprettelse af tilstrækkelige reserver og de øvrige krav, som skyldes, at eksportkreditforsikringsvirksomhed for statens regning eller med statsgaranti ikke er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (12)

12

| c) | nedsættelse af eller fritagelse for afgifter, der normalt skal betales (f.eks. selskabsskat og afgifter på forsikringspolicer) |
| --- | --- |

c)

nedsættelse af eller fritagelse for afgifter, der normalt skal betales (f.eks. selskabsskat og afgifter på forsikringspolicer)

| d) | statsstøtte, statslige kapitalindskud eller andre former for finansiering, som ikke er i overensstemmelse med det markedsøkonomiske investorprincip |
| --- | --- |

d)

statsstøtte, statslige kapitalindskud eller andre former for finansiering, som ikke er i overensstemmelse med det markedsøkonomiske investorprincip

| e) | statslige naturalieydelser i form af f.eks. adgang til og anvendelse af statens infrastruktur, faciliteter eller fortrolige oplysninger på betingelser, som ikke afspejler deres markedsværdi |
| --- | --- |

e)

statslige naturalieydelser i form af f.eks. adgang til og anvendelse af statens infrastruktur, faciliteter eller fortrolige oplysninger på betingelser, som ikke afspejler deres markedsværdi

| f) | statens direkte genforsikring eller direkte genforsikringsgaranti på betingelser, der er gunstigere end de betingelser, der kan opnås på det private genforsikringsmarked, hvilket medfører for lave priser på genforsikringsdækning eller til kunstig opbygning af kapacitet, som ikke kunne forekomme på det private marked. |
| --- | --- |

f)

statens direkte genforsikring eller direkte genforsikringsgaranti på betingelser, der er gunstigere end de betingelser, der kan opnås på det private genforsikringsmarked, hvilket medfører for lave priser på genforsikringsdækning eller til kunstig opbygning af kapacitet, som ikke kunne forekomme på det private marked.

3.3.   Forbud mod statsstøtte til eksportkreditter

Forbud mod statsstøtte til eksportkreditter

| 14. | De i punkt 13 nævnte fordele for offentlige forsikringsselskaber, når det gælder ordinære risici, påvirker samhandelen med kreditforsikringsydelser inden for EU. De medfører forskelle i forsikringsdækningen for ordinære risici i de forskellige medlemsstater. Dette fordrejer konkurrencen mellem forsikringsselskaber i de forskellige medlemsstater og får afsmittende virkninger for samhandelen inden for EU, hvad enten der er tale om eksport fra en medlemsstat til en anden eller om eksport til lande uden for EU (13). Derfor må offentlige forsikringsselskaber, hvis de opnår sådanne fordele i forhold til private kreditforsikringsselskaber, ikke forsikre ordinære risici. Det er derfor nødvendigt at fastlægge, på hvilke betingelser offentlige forsikringsselskaber kan operere, for at sikre at de ikke får statsstøtte. |
| --- | --- |

14.

De i punkt 13 nævnte fordele for offentlige forsikringsselskaber, når det gælder ordinære risici, påvirker samhandelen med kreditforsikringsydelser inden for EU. De medfører forskelle i forsikringsdækningen for ordinære risici i de forskellige medlemsstater. Dette fordrejer konkurrencen mellem forsikringsselskaber i de forskellige medlemsstater og får afsmittende virkninger for samhandelen inden for EU, hvad enten der er tale om eksport fra en medlemsstat til en anden eller om eksport til lande uden for EU (13

| 15. | Fordelene for offentlige forsikringsselskaber kommer undertiden også eksportørerne til gode, i hvert fald delvis. Sådanne fordele kan fordreje konkurrencevilkårene og samhandelen og udgøre statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 107, stk. 1. Kommissionen finder dog ikke, at eksportørerne har opnået urimelige fordele, hvis betingelserne for eksportkreditforsikring af ordinære risici er opfyldt, jf. afsnit 4.3 i denne meddelelse. |
| --- | --- |

15.

Fordelene for offentlige forsikringsselskaber kommer undertiden også eksportørerne til gode, i hvert fald delvis. Sådanne fordele kan fordreje konkurrencevilkårene og samhandelen og udgøre statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 107, stk. 1. Kommissionen finder dog ikke, at eksportørerne har opnået urimelige fordele, hvis betingelserne for eksportkreditforsikring af ordinære risici er opfyldt, jf. afsnit 4.3 i denne meddelelse.

4.   Betingelser for eksportkreditforsikring af midlertidigt ekstraordinære risici

Betingelser for eksportkreditforsikring af midlertidigt ekstraordinære risici

4.1.   Generelle principper

Generelle principper

| 16. | Som nævnt i punkt 14, må offentlige forsikringsselskaber, hvis de opnår fordele i forhold til private kreditforsikringsselskaber, jf. punkt 13, ikke forsikre ordinære risici. Hvis offentlige forsikringsselskaber eller deres datterselskaber ønsker at forsikre ordinære risici, skal det sikres, at de i så fald ikke får direkte eller indirekte statsstøtte. De skal derfor være i besiddelse af et vist beløb i egne midler (en solvensmargen, herunder en garantifond) og tekniske reserver (en udligningsreserve) og skal være i besiddelse af den nødvendige tilladelse i henhold til direktiv 2009/138/EF. Desuden skal de mindst indføre en særskilt forvaltning og føre særskilte regnskaber for de ordinære og ekstraordinære risici, som de forsikrer med støtte fra, eller på vegne af staten, for at bevise, at de ikke modtager statsstøtte i forbindelse med deres forsikring af ordinære risici. Regnskaberne for risici, som forsikringsselskabet forsikrer for egen regning, skal være i overensstemmelse med Rådets direktiv 91/674/EØF (14). |
| --- | --- |

16.

Som nævnt i punkt 14, må offentlige forsikringsselskaber, hvis de opnår fordele i forhold til private kreditforsikringsselskaber, jf. punkt 13, ikke forsikre ordinære risici. Hvis offentlige forsikringsselskaber eller deres datterselskaber ønsker at forsikre ordinære risici, skal det sikres, at de i så fald ikke får direkte eller indirekte statsstøtte. De skal derfor være i besiddelse af et vist beløb i egne midler (en solvensmargen, herunder en garantifond) og tekniske reserver (en udligningsreserve) og skal være i besiddelse af den nødvendige tilladelse i henhold til direktiv 2009/138/EF. Desuden skal de mindst indføre en særskilt forvaltning og føre særskilte regnskaber for de ordinære og ekstraordinære risici, som de forsikrer med støtte fra, eller på vegne af staten, for at bevise, at de ikke modtager statsstøtte i forbindelse med deres forsikring af ordinære risici. Regnskaberne for risici, som forsikringsselskabet forsikrer for egen regning, skal være i overensstemmelse med Rådets direktiv 91/674/EØF (14

| 17. | Medlemsstater, der yder et eksportkreditforsikringsselskab genforsikringsdækning gennem deltagelse i private genforsikringsaftaler, som omfatter ordinære og ekstraordinære risici, skal kunne bevise, at arrangementerne ikke involverer statsstøtte som omhandlet i punkt 13 f). |
| --- | --- |

17.

Medlemsstater, der yder et eksportkreditforsikringsselskab genforsikringsdækning gennem deltagelse i private genforsikringsaftaler, som omfatter ordinære og ekstraordinære risici, skal kunne bevise, at arrangementerne ikke involverer statsstøtte som omhandlet i punkt 13 f).

| 18. | Offentlige forsikringsselskaber kan yde eksportkreditforsikring af midlertidigt ekstraordinære risici på de betingelser, der er fastsat i afsnit 4 i denne meddelelse. |
| --- | --- |

18.

Offentlige forsikringsselskaber kan yde eksportkreditforsikring af midlertidigt ekstraordinære risici på de betingelser, der er fastsat i afsnit 4 i denne meddelelse.

4.2.   Undtagelser fra anvendelsesområdet for ordinære risici: midlertidigt ekstraordinære risici

Undtagelser fra anvendelsesområdet for ordinære risici: midlertidigt ekstraordinære risici

| 19. | Uanset definitionen af ordinære risici betragtes visse kommercielle og politiske risici på købere, der er etableret i de i bilaget anførte lande, som midlertidigt ekstraordinære i følgende tilfælde:






  a) | hvis Kommissionen beslutter midlertidigt at fjerne et eller flere lande fra den i bilaget anførte liste over lande, hvor der består ordinære risici, som beskrevet i afsnit 5.2, fordi det private forsikringsmarked ikke har tilstrækkelig kapacitet til at dække alle økonomisk begrundede risici i det eller de pågældende lande |
| --- | --- | --- |

19.

Uanset definitionen af ordinære risici betragtes visse kommercielle og politiske risici på købere, der er etableret i de i bilaget anførte lande, som midlertidigt ekstraordinære i følgende tilfælde:

a)

hvis Kommissionen beslutter midlertidigt at fjerne et eller flere lande fra den i bilaget anførte liste over lande, hvor der består ordinære risici, som beskrevet i afsnit 5.2, fordi det private forsikringsmarked ikke har tilstrækkelig kapacitet til at dække alle økonomisk begrundede risici i det eller de pågældende lande

| b) | hvis Kommissionen efter at have modtaget en anmeldelse fra en medlemsstat som omhandlet i afsnit 5.3 i denne meddelelse beslutter, at de risici, som små og mellemstore virksomheder — som defineret i Kommissionens henstilling 2003/361/EF (15) om definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder — med en samlet årsomsætning, der ikke overstiger 2,5 mio. EUR, er udsat for, midlertidigt skal betragtes som ekstraordinære for eksportører i den anmeldende medlemsstat |
| --- | --- |

b)

hvis Kommissionen efter at have modtaget en anmeldelse fra en medlemsstat som omhandlet i afsnit 5.3 i denne meddelelse beslutter, at de risici, som små og mellemstore virksomheder — som defineret i Kommissionens henstilling 2003/361/EF (15) om definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder — med en samlet årsomsætning, der ikke overstiger 2,5 mio. EUR, er udsat for, midlertidigt skal betragtes som ekstraordinære for eksportører i den anmeldende medlemsstat

15

| c) | hvis Kommissionen efter at have modtaget en anmeldelse fra en medlemsstat som omhandlet i afsnit 5.3 i denne meddelelse beslutter, at enkeltstående risici med en risikoperiode på mindst 181 dage og mindre end to år, midlertidigt skal betragtes som ekstraordinære for eksportører i den anmeldende medlemsstat |
| --- | --- |

c)

hvis Kommissionen efter at have modtaget en anmeldelse fra en medlemsstat som omhandlet i afsnit 5.3 i denne meddelelse beslutter, at enkeltstående risici med en risikoperiode på mindst 181 dage og mindre end to år, midlertidigt skal betragtes som ekstraordinære for eksportører i den anmeldende medlemsstat

| d) | hvis Kommissionen efter at have modtaget en anmeldelse fra en medlemsstat som omhandlet i afsnit 5.4 i denne meddelelse beslutter, at visse risici som følge af mangel på eksportkreditforsikring, midlertidigt skal betragtes som ekstraordinære for eksportører i den anmeldende medlemsstat. |
| --- | --- |

d)

hvis Kommissionen efter at have modtaget en anmeldelse fra en medlemsstat som omhandlet i afsnit 5.4 i denne meddelelse beslutter, at visse risici som følge af mangel på eksportkreditforsikring, midlertidigt skal betragtes som ekstraordinære for eksportører i den anmeldende medlemsstat.

| 20. | For at mindske konkurrencefordrejningerne inden for det indre marked mest muligt, kan risici, der midlertidigt betragtes som ekstraordinære, jf. punkt 19, dækkes af offentlige forsikringsselskaber, forudsat at de opfylder betingelserne i afsnit 4.3. |
| --- | --- |

20.

For at mindske konkurrencefordrejningerne inden for det indre marked mest muligt, kan risici, der midlertidigt betragtes som ekstraordinære, jf. punkt 19, dækkes af offentlige forsikringsselskaber, forudsat at de opfylder betingelserne i afsnit 4.3.

4.3.   Betingelser for dækning af midlertidigt ekstraordinære risici

Betingelser for dækning af midlertidigt ekstraordinære risici

4.3.1.   Dækningens kvalitet

Dækningens kvalitet

| 21. | Kvaliteten af den dækning, der tilbydes af offentlige forsikringsselskaber, skal være i overensstemmelse med markedsstandarderne. Det er således kun økonomisk begrundede risici, der kan dækkes, dvs. risici, der kan accepteres på grundlag af sunde forsikringsprincipper. Dækningen må højst udgøre 95 % for kommercielle og politiske risici, og karenstiden skal være på mindst 90 dage. |
| --- | --- |

21.

Kvaliteten af den dækning, der tilbydes af offentlige forsikringsselskaber, skal være i overensstemmelse med markedsstandarderne. Det er således kun økonomisk begrundede risici, der kan dækkes, dvs. risici, der kan accepteres på grundlag af sunde forsikringsprincipper. Dækningen må højst udgøre 95 % for kommercielle og politiske risici, og karenstiden skal være på mindst 90 dage.

4.3.2.   Forsikringsprincipper

Forsikringsprincipper

| 22. | Der skal altid anvendes sunde forsikringsprincipper på vurderingen af risici. Risikoen ved finansielt usunde transaktioner må derfor ikke kunne forsikres i henhold til offentligt støttede ordninger. Hvad angår sådanne principper, skal kriterierne for risikoovertagelse være eksplicitte. Hvis der allerede består et forretningsforhold skal eksportørerne have positive erfaringer med hensyn til handels- eller betalingsforholdene eller begge dele. Køberne må ikke tidligere have fået pålagt krav om skadesregulering, og sandsynligheden for købernes misligholdelse af deres betalingsforpligtelser samt deres interne eller eksterne kreditværdighed skal også være acceptabel. |
| --- | --- |

22.

Der skal altid anvendes sunde forsikringsprincipper på vurderingen af risici. Risikoen ved finansielt usunde transaktioner må derfor ikke kunne forsikres i henhold til offentligt støttede ordninger. Hvad angår sådanne principper, skal kriterierne for risikoovertagelse være eksplicitte. Hvis der allerede består et forretningsforhold skal eksportørerne have positive erfaringer med hensyn til handels- eller betalingsforholdene eller begge dele. Køberne må ikke tidligere have fået pålagt krav om skadesregulering, og sandsynligheden for købernes misligholdelse af deres betalingsforpligtelser samt deres interne eller eksterne kreditværdighed skal også være acceptabel.

4.3.3.   Rimelig prissætning

Rimelig prissætning

| 23. | I forbindelse med aftaler om eksportkreditforsikring skal den, der bærer risikoen, have udbetalt en rimelig præmie. For at mindske faren for, at private kreditforsikringsselskaber fortrænges fra markedet, skal gennemsnitspræmierne i henhold til offentligt støttede ordninger fastsættes på et højere niveau end de gennemsnitspræmier, som private kreditforsikringsselskaber opkræver for tilsvarende risici. Dette krav sikrer udfasning af statsstøtten, fordi den højere præmie vil sikre, at eksportørerne henvender sig til private kreditforsikringsselskaber, så snart markedsvilkårene gør det muligt for dem, og der igen bliver tale om en ordinær risiko. |
| --- | --- |

23.

I forbindelse med aftaler om eksportkreditforsikring skal den, der bærer risikoen, have udbetalt en rimelig præmie. For at mindske faren for, at private kreditforsikringsselskaber fortrænges fra markedet, skal gennemsnitspræmierne i henhold til offentligt støttede ordninger fastsættes på et højere niveau end de gennemsnitspræmier, som private kreditforsikringsselskaber opkræver for tilsvarende risici. Dette krav sikrer udfasning af statsstøtten, fordi den højere præmie vil sikre, at eksportørerne henvender sig til private kreditforsikringsselskaber, så snart markedsvilkårene gør det muligt for dem, og der igen bliver tale om en ordinær risiko.

| 24. | Prisen anses for rimelig, hvis den årlige minimumspræmie (16) (»safe-harbour« præmie) for den relevante risikokategori (17), der er fastsat i nedenstående tabel, anvendes. »Safe-harbour« præmien anvendes, medmindre medlemsstaterne fremlægger beviser på, at disse satser er utilstrækkelige i det pågældende tilfælde. I forbindelse med en generalpolice skal risikokategorien svare til den gennemsnitlige risiko ved købere, som er dækket af denne police.






  Risikokategori | Årlig risikopræmie (18) (% af forsikringsvolumenen) |
| --- | --- | --- |
| Fremragende (19) | 0,2 -0,4 |
| God (20) | 0,41 -0,9 |
| Tilfredsstillende (21) | 0,91 -2,3 |
| Svag (22) | 2,31 -4,5 |

24.

Prisen anses for rimelig, hvis den årlige minimumspræmie (16

17

Risikokategori

Årlig risikopræmie (18) (% af forsikringsvolumenen)

18

Fremragende (19)

19

0,2 -0,4

God (20)

20

0,41 -0,9

Tilfredsstillende (21)

21

0,91 -2,3

Svag (22)

22

2,31 -4,5

| 25. | For coassurance, kvotegenforsikring og tillægsdækning anses prisen kun for rimelig, hvis den præmie, der opkræves, er mindst 30 % højere end præmien for den (oprindelige) dækning, som blev ydet af et privat kreditforsikringsselskab. |
| --- | --- |

25.

For coassurance, kvotegenforsikring og tillægsdækning anses prisen kun for rimelig, hvis den præmie, der opkræves, er mindst 30 % højere end præmien for den (oprindelige) dækning, som blev ydet af et privat kreditforsikringsselskab.

| 26. | Ud over risikopræmien skal der opkræves et administrationsgebyr uanset aftalevilkårene, for at prisen kan anses for rimelig. |
| --- | --- |

26.

Ud over risikopræmien skal der opkræves et administrationsgebyr uanset aftalevilkårene, for at prisen kan anses for rimelig.

4.3.4.   Gennemsigtighed og rapportering

Gennemsigtighed og rapportering

| 27. | Medlemsstaterne skal på de offentlige forsikringsselskabers websteder offentliggøre de indførte ordninger for de risici, der betragtes som midlertidigt ekstraordinære i overensstemmelse med punkt 19, med angivelse af alle de gældende betingelser. |
| --- | --- |

27.

Medlemsstaterne skal på de offentlige forsikringsselskabers websteder offentliggøre de indførte ordninger for de risici, der betragtes som midlertidigt ekstraordinære i overensstemmelse med punkt 19, med angivelse af alle de gældende betingelser.

| 28. | De skal forelægge Kommissionen årsrapporter om de risici, der betragtes som midlertidigt ekstraordinære i overensstemmelse med punkt 19, og som dækkes af offentlige forsikringsselskaber. Dette skal ske senest den 31. juli i det år, der følger efter statsstøttetildelingen. |
| --- | --- |

28.

De skal forelægge Kommissionen årsrapporter om de risici, der betragtes som midlertidigt ekstraordinære i overensstemmelse med punkt 19, og som dækkes af offentlige forsikringsselskaber. Dette skal ske senest den 31. juli i det år, der følger efter statsstøttetildelingen.

| 29. | Rapporten skal indeholde følgende oplysninger for hver enkelt ordning:






  a) | de samlede tilladte kreditgrænser |
| --- | --- | --- |

29.

Rapporten skal indeholde følgende oplysninger for hver enkelt ordning:

a)

de samlede tilladte kreditgrænser

| b) | den forsikrede omsætning |
| --- | --- |

b)

den forsikrede omsætning

| c) | de opkrævede præmier |
| --- | --- |

c)

de opkrævede præmier

| d) | registrerede og indfriede forsikringskrav |
| --- | --- |

d)

registrerede og indfriede forsikringskrav

| e) | inddrevne beløb |
| --- | --- |

e)

inddrevne beløb

| f) | de administrative omkostninger ved ordningen. |
| --- | --- |

f)

de administrative omkostninger ved ordningen.

| 30. | Oplysningerne skal leveres i et regnearkformat, som giver mulighed for at søge i, udvælge, downloade og let offentliggøre oplysninger på internettet, f.eks. i CSV- eller XML-format. Medlemsstaterne skal offentliggøre rapporterne på de offentlige forsikringsselskabers websteder. |
| --- | --- |

30.

Oplysningerne skal leveres i et regnearkformat, som giver mulighed for at søge i, udvælge, downloade og let offentliggøre oplysninger på internettet, f.eks. i CSV- eller XML-format. Medlemsstaterne skal offentliggøre rapporterne på de offentlige forsikringsselskabers websteder.

5.   Procedureregler

Procedureregler

5.1.   Generelle principper

Generelle principper

| 31. | De risici, der er angivet i punkt 19 a), kan dækkes af offentlige forsikringsselskaber, forudsat at betingelserne i afsnit 4.3 er opfyldt. I sådanne tilfælde skal der ikke indgives anmeldelse til Kommissionen. |
| --- | --- |

31.

De risici, der er angivet i punkt 19 a), kan dækkes af offentlige forsikringsselskaber, forudsat at betingelserne i afsnit 4.3 er opfyldt. I sådanne tilfælde skal der ikke indgives anmeldelse til Kommissionen.

| 32. | De risici, der er angivet i punkt 19 b), c) og d) kan dækkes af offentlige forsikringsselskaber, forudsat at betingelserne i afsnit 4.3 er opfyldt samt efter anmeldelse til Kommissionen og dennes godkendelse. |
| --- | --- |

32.

De risici, der er angivet i punkt 19 b), c) og d) kan dækkes af offentlige forsikringsselskaber, forudsat at betingelserne i afsnit 4.3 er opfyldt samt efter anmeldelse til Kommissionen og dennes godkendelse.

| 33. | Hvis en eller flere af betingelserne i afsnit 4.3 ikke er opfyldt, betyder det ikke, at eksportkreditforsikringen eller forsikringsordningen uden videre er forbudt. Hvis en medlemsstat ønsker at afvige fra nogle af betingelserne i afsnit 4.3, eller hvis der er tvivl om, hvorvidt en planlagt eksportkreditforsikringsordning opfylder betingelserne i denne meddelelse, særlig afsnit 4, skal medlemsstaten anmelde ordningen til Kommissionen. |
| --- | --- |

33.

Hvis en eller flere af betingelserne i afsnit 4.3 ikke er opfyldt, betyder det ikke, at eksportkreditforsikringen eller forsikringsordningen uden videre er forbudt. Hvis en medlemsstat ønsker at afvige fra nogle af betingelserne i afsnit 4.3, eller hvis der er tvivl om, hvorvidt en planlagt eksportkreditforsikringsordning opfylder betingelserne i denne meddelelse, særlig afsnit 4, skal medlemsstaten anmelde ordningen til Kommissionen.

| 34. | En analyse i henhold til statsstøttereglerne påvirker ikke spørgsmålet om, hvorvidt en given foranstaltning er i overensstemmelse med andre traktatbestemmelser. |
| --- | --- |

34.

En analyse i henhold til statsstøttereglerne påvirker ikke spørgsmålet om, hvorvidt en given foranstaltning er i overensstemmelse med andre traktatbestemmelser.

5.2.   Ændring af listen over lande, hvor der består ordinære risici

Ændring af listen over lande, hvor der består ordinære risici

| 35. | Når Kommissionen skal afgøre, om det er berettiget midlertidigt at fjerne et land fra listen over lande, hvor der består ordinære risici, fordi der ikke er tilstrækkelig privat kapacitet, som anført i punkt 19 a), vil den tage hensyn til følgende faktorer, angivet i prioriteret rækkefølge:






  a) | indskrænkning af den private kreditforsikringskapacitet: især et større kreditforsikringsselskabs beslutning om ikke at dække risici på købere i det pågældende land, et betydeligt fald i de samlede forsikrede beløb eller et betydeligt fald i acceptkvoterne for det pågældende land i en seksmåneders periode |
| --- | --- | --- |

35.

Når Kommissionen skal afgøre, om det er berettiget midlertidigt at fjerne et land fra listen over lande, hvor der består ordinære risici, fordi der ikke er tilstrækkelig privat kapacitet, som anført i punkt 19 a), vil den tage hensyn til følgende faktorer, angivet i prioriteret rækkefølge:

a)

indskrænkning af den private kreditforsikringskapacitet: især et større kreditforsikringsselskabs beslutning om ikke at dække risici på købere i det pågældende land, et betydeligt fald i de samlede forsikrede beløb eller et betydeligt fald i acceptkvoterne for det pågældende land i en seksmåneders periode

| b) | forringelse af staters kreditværdighed: især pludselige ændringer i kreditvurderingerne i en seksmåneders periode, f.eks. uafhængige kreditvurderingsbureauers gentagne nedgraderinger eller en betydelig forøgelse i CDS-spreads (credit default swap) |
| --- | --- |

b)

forringelse af staters kreditværdighed: især pludselige ændringer i kreditvurderingerne i en seksmåneders periode, f.eks. uafhængige kreditvurderingsbureauers gentagne nedgraderinger eller en betydelig forøgelse i CDS-spreads (credit default swap)

| c) | forringelse af erhvervslivets resultater: især en kraftig stigning i antallet af insolvente virksomheder i det pågældende land i en seksmåneders periode. |
| --- | --- |

c)

forringelse af erhvervslivets resultater: især en kraftig stigning i antallet af insolvente virksomheder i det pågældende land i en seksmåneders periode.

| 36. | Når markedskapaciteten bliver utilstrækkelig til at dække alle økonomisk begrundede risici, kan Kommissionen revidere listen over lande i bilaget, hvor der består ordinære risici, efter skriftlig anmodning fra mindst tre medlemsstater eller på eget initiativ. |
| --- | --- |

36.

Når markedskapaciteten bliver utilstrækkelig til at dække alle økonomisk begrundede risici, kan Kommissionen revidere listen over lande i bilaget, hvor der består ordinære risici, efter skriftlig anmodning fra mindst tre medlemsstater eller på eget initiativ.

| 37. | Hvis Kommissionen agter at ændre den i bilaget anførte liste over lande, hvor der består ordinære risici, skal den høre og indhente oplysninger fra medlemsstaterne, de private kreditforsikringsselskaber og interesserede parter. Høringen og den type oplysninger, der ønskes, offentliggøres på Kommissionens websted. Høringsperioden overstiger normalt ikke 20 arbejdsdage. Når Kommissionen på grundlag af de indhentede oplysninger beslutter at ændre listen over lande, hvor der består ordinære risici, offentliggør den beslutningen på sit websted. |
| --- | --- |

37.

Hvis Kommissionen agter at ændre den i bilaget anførte liste over lande, hvor der består ordinære risici, skal den høre og indhente oplysninger fra medlemsstaterne, de private kreditforsikringsselskaber og interesserede parter. Høringen og den type oplysninger, der ønskes, offentliggøres på Kommissionens websted. Høringsperioden overstiger normalt ikke 20 arbejdsdage. Når Kommissionen på grundlag af de indhentede oplysninger beslutter at ændre listen over lande, hvor der består ordinære risici, offentliggør den beslutningen på sit websted.

| 38. | Den midlertidige udeladelse af et land fra listen over lande, hvor der består ordinære risici, gælder i princippet i mindst 12 måneder. Forsikringsaftaler, der indgås i denne periode vedrørende det midlertidigt udeladte land, må være gyldige i højst 180 dage efter, at den midlertidige udeladelse ophører. Efter dette tidspunkt må der ikke indgås nye forsikringsaftaler. Tre måneder inden den midlertidige udeladelse ophører, vil Kommissionen overveje, om udeladelsen af det pågældende land fra listen skal forlænges. Hvis Kommissionen under hensyn til de faktorer, der er fastsat i punkt 35, fastslår, at markedskapaciteten stadig er utilstrækkelig til at dække alle økonomisk begrundede risici, kan den forlænge den midlertidige udeladelse af landet fra listen i overensstemmelse med punkt 37. |
| --- | --- |

38.

Den midlertidige udeladelse af et land fra listen over lande, hvor der består ordinære risici, gælder i princippet i mindst 12 måneder. Forsikringsaftaler, der indgås i denne periode vedrørende det midlertidigt udeladte land, må være gyldige i højst 180 dage efter, at den midlertidige udeladelse ophører. Efter dette tidspunkt må der ikke indgås nye forsikringsaftaler. Tre måneder inden den midlertidige udeladelse ophører, vil Kommissionen overveje, om udeladelsen af det pågældende land fra listen skal forlænges. Hvis Kommissionen under hensyn til de faktorer, der er fastsat i punkt 35, fastslår, at markedskapaciteten stadig er utilstrækkelig til at dække alle økonomisk begrundede risici, kan den forlænge den midlertidige udeladelse af landet fra listen i overensstemmelse med punkt 37.

5.3.   Anmeldelsespligt for midlertidigt ekstraordinære risici som omhandlet i punkt 19 b) og c)

Anmeldelsespligt for midlertidigt ekstraordinære risici som omhandlet i punkt 19 b) og c)

| 39. | Kommissionens foreliggende oplysninger tyder på, at der er en ubalance på markedet i forbindelse med de risici, der er angivet i punkt 19 b) og c), og at der derfor er tale om ekstraordinære risici. Man skal dog være opmærksom på, at der ikke mangler dækning i alle medlemsstaterne, og at situationen kan ændre sig i tidens løb, da den private sektor måske kan blive interesseret i dette markedssegment. Statsstøtte bør kun tillades i forbindelse med risici, som ellers ikke kan dækkes på markedet. |
| --- | --- |

39.

Kommissionens foreliggende oplysninger tyder på, at der er en ubalance på markedet i forbindelse med de risici, der er angivet i punkt 19 b) og c), og at der derfor er tale om ekstraordinære risici. Man skal dog være opmærksom på, at der ikke mangler dækning i alle medlemsstaterne, og at situationen kan ændre sig i tidens løb, da den private sektor måske kan blive interesseret i dette markedssegment. Statsstøtte bør kun tillades i forbindelse med risici, som ellers ikke kan dækkes på markedet.

| 40. | En medlemsstat, som ønsker at dække de risici, der er anført i punkt 19 b) eller c) i denne meddelelse, skal derfor indgive anmeldelse til Kommissionen i henhold til traktatens artikel 108, stk. 3, og i sin anmeldelse bevise, at den har kontaktet de største kreditforsikringsselskaber og forsikringsmæglere i medlemsstaten (23) og givet dem lejlighed til at bevise, at der kan findes dækning for de pågældende risici i den pågældende medlemsstat. Hvis de pågældende kreditforsikringsselskaber og forsikringsmæglere ikke giver medlemsstaten eller Kommissionen oplysninger om betingelserne for dækning og forsikringsvolumen for den type risici, som medlemsstaten ønsker at dække, inden 30 dage efter modtagelsen af en medlemsstats anmodning, eller hvis de fremlagte oplysninger ikke viser, at der kan opnås dækning af de pågældende risici i medlemsstaten, vil Kommissionen anse risiciene for midlertidigt ekstraordinære. |
| --- | --- |

40.

En medlemsstat, som ønsker at dække de risici, der er anført i punkt 19 b) eller c) i denne meddelelse, skal derfor indgive anmeldelse til Kommissionen i henhold til traktatens artikel 108, stk. 3, og i sin anmeldelse bevise, at den har kontaktet de største kreditforsikringsselskaber og forsikringsmæglere i medlemsstaten (23

5.4.   Anmeldelsespligt i andre tilfælde

Anmeldelsespligt i andre tilfælde

| 41. | For de risici, der er anført i punkt 19 d), skal den pågældende medlemsstat i sin anmeldelse til Kommissionen i henhold til traktatens artikel 108, stk. 3, bevise, at eksportører ikke kan opnå dækning i den pågældende medlemsstat som følge af et udbudschok på det private forsikringsmarked, især fordi et større kreditforsikringsselskab har trukket sig ud af medlemsstaten, eller på grund af nedsat kapacitet eller et begrænset produktsortiment i forhold til andre medlemsstater. |
| --- | --- |

41.

For de risici, der er anført i punkt 19 d), skal den pågældende medlemsstat i sin anmeldelse til Kommissionen i henhold til traktatens artikel 108, stk. 3, bevise, at eksportører ikke kan opnå dækning i den pågældende medlemsstat som følge af et udbudschok på det private forsikringsmarked, især fordi et større kreditforsikringsselskab har trukket sig ud af medlemsstaten, eller på grund af nedsat kapacitet eller et begrænset produktsortiment i forhold til andre medlemsstater.

6.   Ikrafttræden og varighed

Ikrafttræden og varighed

| 42. | Kommissionen anvender principperne i denne meddelelse fra den 1. januar 2022, bortset fra listen over lande i bilaget, som anvendes fra den 1. april 2022. Kommissionen betragter midlertidigt alle kommercielle og politiske risici i forbindelse med eksport til alle lande som ekstraordinære indtil den 31. marts 2022 i overensstemmelse med den midlertidige fritagelse i punkt 33 i de midlertidige rammebestemmelser for statslige foranstaltninger til støtte for økonomien under det nuværende covid-19-udbrud (24) og punkt 62 i Kommissionens meddelelse C(2021) 8442 om den Sjette ændring af de midlertidige rammebestemmelser. Kommissionen kan beslutte at ændre denne meddelelse når som helst, hvis det er nødvendigt af årsager, der knytter sig til konkurrencepolitikken, eller for at tage hensyn til andre EU-politikker og internationale forpligtelser. |
| --- | --- |

42.

Kommissionen anvender principperne i denne meddelelse fra den 1. januar 2022, bortset fra listen over lande i bilaget, som anvendes fra den 1. april 2022. Kommissionen betragter midlertidigt alle kommercielle og politiske risici i forbindelse med eksport til alle lande som ekstraordinære indtil den 31. marts 2022 i overensstemmelse med den midlertidige fritagelse i punkt 33 i de midlertidige rammebestemmelser for statslige foranstaltninger til støtte for økonomien under det nuværende covid-19-udbrud (24

---

(1)  
  EFT C 281 af 17.9.1997, s. 4.

1

(2)  
  EFT C 217 af 2.8.2001, s. 2.

2

(3)  
  EUT C 307 af 11.12.2004, s. 12.

3

(4)  
  EUT C 325 af 22.12.2005, s. 22.

4

(5)  
  EUT C 329 af 7.12.2010, s. 6.

5

(6)  
  EUT C 392 af 19.12.2012, s. 1.

6

(7)  Punkt 18 a) og afsnit 5.2 i 2012-meddelelsen skulle anvendes fra 2012-meddelelsens vedtagelsestidspunkt.

7

(8)  
  EUT C 398 af 22.12.2012, s. 6, EUT C 372 af 19.12.2013, s. 1, EUT C 28 af 28.1.2015, s. 1, EUT C 215 af 1.7.2015, s. 1, EUT C 244 af 5.7.2016, s. 1, EUT C 206 af 30.6.2017, s. 1, EUT C 225 af 28.6.2018, s. 1, EUT C 457 af 19.12.2018, s. 9, EUT C 401 af 27.11.2019, s. 3, EUT C 101I af 28.3.2020, s. 1, EUT C 340I af 13.10.2020, s. 1 og EUT C 34 af 1.2.2021, s. 6.

8

(9)  
  EUT C 457 af 19.12.2018, s. 9.

9

(10)  
  EUT C 224 af 8.7.2020, s. 2.

10

(11)  Arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene — Fitness check of the 2012 State aid modernisation package, railways guidelines and short-term export credit insurance (SWD(2020) 257 final af 30.10.2020).

11

Fitness check of the 2012 State aid modernisation package, railways guidelines and short-term export credit insurance

(12)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF af 25. november 2009 om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed (Solvens II) (EUT L 335 af 17.12.2009, s. 1).

12

(13)  Domstolen fastslog i sin dom i sag C-142/87, Kongeriget Belgien mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, at ikke alene støtte til eksport fra en medlemsstat til en anden, men også støtte til eksport til tredjelande kan påvirke konkurrencen og samhandelen inden for EU. Begge typer eksport forsikres af eksportkreditforsikringsselskaber, og støtte dertil kan derfor påvirke konkurrencen og samhandelen inden for EU.

13

(14)  Rådets direktiv 91/674/EØF af 19. december 1991 om forsikringsselskabers årsregnskaber og konsoliderede regnskaber (EFT L 374 af 31.12.1991, s. 7).

14

(15)  Kommissionens henstilling 2003/361/EF af 6. maj 2003 om definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder (EUT L 124 af 20.5.2003, s. 36).

15

(16)  For den relevante risikokategori blev intervallet for »safe-harbour« præmien etableret på grundlag af etårige Credit Default Swap (CDS) spreads, baseret på en sammensat rating, herunder ratings fra alle de tre største kreditvurderingsbureauer (Standard & Poor's, Moody's og Fitch), i årene 2007–11, ud fra den antagelse, at de gennemsnitlige skadeskvoter for kortfristet eksportkreditforsikring er 40 %. Intervallerne blev senere gjort kontinuerlige af hensyn til det forhold, at risikopræmierne ændrer sig i tidens løb.

16

(17)  Risikokategorierne er baseret på kreditratings. Ratings behøver dog ikke indhentes hos særlige kreditvurderingsbureauer. Nationale ratingsystemer eller bankernes ratingsystemer kan også anvendes. For virksomheder uden nogen offentlig rating kan der anvendes en rating baseret på verificerbare oplysninger.

17

(18)  For at opnå en »safe-harbour« præmie for en 30-dages forsikringsaftale divideres den årlige risikopræmie med 12.

18

(19)  Risikokategorien, fremragende, omfatter risici svarende til AAA, AA+, AA, AA-, A+, A, A- hos Standard & Poor's.

19

(20)  Risikokategorien, god, omfatter risici svarende til BBB+, BBB eller BBB- hos Standard & Poor's.

20

(21)  Risikokategorien, tilfredsstillende, omfatter risici svarende til BB+, BB eller BB- hos Standard & Poor's.

21

(22)  Risikokategorien, svag, omfatter risici svarende B+, B eller B- hos Standard & Poor's.

22

(23)  De kontaktede kreditforsikringsselskaber og forsikringsmæglere skal være repræsentative med hensyn til de udbudte produkter (f.eks. specialiserede forsikringsudbydere i forbindelse med enkeltstående risici) og størrelsen af det marked, de dækker (f.eks. en fælles minimumsandel på 50 % af markedet).

23

(24)  Meddelelse fra Kommissionen »Midlertidige rammebestemmelser for statslige foranstaltninger til støtte for økonomien under det nuværende covid-19-udbrud«, C(2020)1863 af 19.3.2020 (EUT C 91 I af 20.3.2020, s. 1), som ændret ved Kommissionens meddelelser C(2020) 2215 (EUT C 112I af 4.4.2020, s. 1), C(2020) 3156 (EUT C 164 af 13.5.2020, s. 3), C(2020) 4509 (EUT C 218 af 2.7.2020, S. 3), C(2020) 7127 (EUT C 340I af 13.10.2020, s. 1), C(2021) 564 (EUT C 34 af 1.2.2021, s. 6) og C(2021) 8442 (EUT C 473, 24.11.2021, s. 1). Punkt 24 til 27 og punkt 62 i Kommissionens meddelelse C(2021) 8442 om den Sjette ændring af de midlertidige rammebestemmelser indeholder yderligere oplysninger om den midlertidige fritagelse.

24

---

BILAG

Liste over lande, hvor der består ordinære risici

| Belgien | Cypern | Slovakiet |
| --- | --- | --- |
| Bulgarien | Letland | Finland |
| Tjekkiet | Litauen | Sverige |
| Danmark | Luxembourg | Australien |
| Tyskland | Ungarn | Canada |
| Estland | Malta | Island |
| Irland | Nederlandene | Japan |
| Grækenland | Østrig | New Zealand |
| Spanien | Polen | Norge |
| Frankrig | Portugal | Schweiz |
| Kroatien | Rumænien | Det Forenede Kongerige |
| Italien | Slovenien | USA |

Belgien

Cypern

Slovakiet

Bulgarien

Letland

Finland

Tjekkiet

Litauen

Sverige

Danmark

Luxembourg

Australien

Tyskland

Ungarn

Canada

Estland

Malta

Island

Irland

Nederlandene

Japan

Grækenland

Østrig

New Zealand

Spanien

Polen

Norge

Frankrig

Portugal

Schweiz

Kroatien

Rumænien

Det Forenede Kongerige

Italien

Slovenien

USA

---