# Euroopa Liidu C 92/2014

| | ISSN 1977-0898
  doi:10.3000/19770898.C_2014.092.est |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | C 92 |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Teave ja teatised | 57. köide29. märts 2014 |

ISSN 1977-0898

doi:10.3000/19770898.C_2014.092.est

Euroopa Liidu

Teataja

C 92

Eestikeelne väljaanne

Teave ja teatised

57. köide29. märts 2014

---

| Teatis nr | Sisukord | Lehekülg |
| --- | --- | --- |
| | II   Teatised |
| | EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDE, ORGANITE JA ASUTUSTE TEATISED |
| | Euroopa Komisjon |
| 2014/C 092/01 | Komisjoni teatis tõlgendamissuuniste kohta seoses määrusega (EÜ) nr 1370/2007, mis käsitleb avaliku reisijateveoteenuse osutamist raudteel ja maanteel | 1 |
| 2014/C 092/02 | Kutse märkuste esitamiseks komisjoni määruse eelnõu kohta, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes kalandus- ja vesiviljelussektoris | 22 |
| 2014/C 092/03 | Eelnõu: komisjoni määrus (EL) nr .../..., 28. märts 2014, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes kalandus- ja vesiviljelussektoris | 22 |

Teatis nr

Sisukord

Lehekülg

II   Teatised

EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDE, ORGANITE JA ASUTUSTE TEATISED

Euroopa Komisjon

2014/C 092/01

Komisjoni teatis tõlgendamissuuniste kohta seoses määrusega (EÜ) nr 1370/2007, mis käsitleb avaliku reisijateveoteenuse osutamist raudteel ja maanteel

1

2014/C 092/02

Kutse märkuste esitamiseks komisjoni määruse eelnõu kohta, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes kalandus- ja vesiviljelussektoris

22

2014/C 092/03

Eelnõu: komisjoni määrus (EL) nr .../..., 28. märts 2014, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes kalandus- ja vesiviljelussektoris

22

| | IV   Teave |
| --- | --- |
| | TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT |
| | Euroopa Komisjon |
| 2014/C 092/04 | Euro vahetuskurss | 31 |

IV   Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT

Euroopa Komisjon

2014/C 092/04

Euro vahetuskurss

31

| | Parandused |
| --- | --- |
| 2014/C 092/05 | ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus (ELT C 50, 21.2.2014) | 32 |
| 2014/C 092/06 | ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus (ELT C 50, 21.2.2014) | 33 |
| 2014/C 092/07 | ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus (ELT C 50, 21.2.2014) | 34 |
| 2014/C 092/08 | ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus (ELT C 50, 21.2.2014) | 35 |
| 2014/C 092/09 | ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus (ELT C 50, 21.2.2014) | 36 |
| 2014/C 092/10 | ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus (ELT C 50, 21.2.2014) | 37 |
| 2014/C 092/11 | ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus (ELT C 50, 21.2.2014) | 38 |
| 2014/C 092/12 | ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus (ELT C 50, 21.2.2014) | 39 |
| 2014/C 092/13 | ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus (ELT C 50, 21.2.2014) | 40 |
| 2014/C 092/14 | ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus (ELT C 50, 21.2.2014) | 41 |
| 2014/C 092/15 | ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus (ELT C 50, 21.2.2014) | 42 |
| 2014/C 092/16 | ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus (ELT C 50, 21.2.2014) | 43 |

Parandused

2014/C 092/05

ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus (ELT C 50, 21.2.2014)

32

2014/C 092/06

ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus (ELT C 50, 21.2.2014)

33

2014/C 092/07

ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus (ELT C 50, 21.2.2014)

34

2014/C 092/08

ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus (ELT C 50, 21.2.2014)

35

2014/C 092/09

ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus (ELT C 50, 21.2.2014)

36

2014/C 092/10

ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus (ELT C 50, 21.2.2014)

37

2014/C 092/11

ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus (ELT C 50, 21.2.2014)

38

2014/C 092/12

ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus (ELT C 50, 21.2.2014)

39

2014/C 092/13

ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus (ELT C 50, 21.2.2014)

40

2014/C 092/14

ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus (ELT C 50, 21.2.2014)

41

2014/C 092/15

ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus (ELT C 50, 21.2.2014)

42

2014/C 092/16

ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus (ELT C 50, 21.2.2014)

43

| ET | |
| --- | --- |

ET

---

II Teatised

EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDE, ORGANITE JA ASUTUSTE TEATISED

Euroopa Komisjon

| 29.3.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 92/1 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 92/1

---

KOMISJONI TEATIS

tõlgendamissuuniste kohta seoses määrusega (EÜ) nr 1370/2007, mis käsitleb avaliku reisijateveoteenuse osutamist raudteel ja maanteel

2014/C 92/01

1.   SISSEJUHATUS

23. oktoobril 2007 võtsid Euroopa Parlament ja nõukogu vastu määruse (EÜ) nr 1370/2007, mis käsitleb avaliku reisijateveoteenuse osutamist raudteel ja maanteel ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 1191/69 ja (EMÜ) nr 1107/70 (1). Kõnealuse, 3. detsembril 2009 jõustunud määruse eesmärk on luua siseturg avaliku reisijateveoteenuse osutamiseks. Selleks täiendatakse määrusega riigihankeid käsitlevaid üldeeskirju. Samuti kehtestatakse määrusega tingimused, mille puhul avaliku reisijateveoteenuse lepingute ja kontsessioonidega ette nähtud hüvitised on kooskõlas siseturu nõuetega ning riigiabist ei pea komisjonile eelnevalt teatama.

Määrusel (EÜ) nr 1370/2007 on oluline tähtsus avaliku transporditeenuse (buss, tramm, metroo ja rong) korraldamisel ja rahastamisel liikmesriikides. Nii majanduslikult kui ka poliitiliselt on oluline, et määruse sätteid kohaldataks ühetaoliselt ja nõuetekohaselt. Selle põhjuseks on asjaolu, et avaliku transpordi sektoris luuakse ligikaudu 1 % liidu sisemajanduse koguproduktist ja see sektori tööhõive moodustab 1 % ELi tööhõivest. Hästi toimiv avaliku transpordi sektor on tõhusa sotsiaal-, majandus- ja keskkonnapoliitika nurgakivi.

Nii määruse (EÜ) nr 1370/2007 (2) rakendamise järelhindamist teostanud väliskonsultant kui ka üleeuroopaliste ühenduste ja liikmesriikide esindajad, kes võtsid sõna ELi sidusrühmade konverentsil, (3) mille komisjon korraldas kõnealuse määruse rakendamise kohta 14. novembril 2011, tegid komisjonile ettepaneku koostada suunised kõnealuse määruse teatavate sätete rakendamiseks. Avaliku teenindamise kohustuse määratlust, avaliku teenindamise lepingute reguleerimisala, kõnealuste lepingute sõlmimist ja avaliku teenindamise kohustuse hüvitamist käsitlevate sätete erisugune tõlgendamine võib takistada avaliku transpordi siseturu loomist ja tekitada soovimatuid turumoonutusi.

Enne käesoleva teatise vastuvõtmist konsulteeris komisjon liikmesriikidega ja valdkonna huvitatud isikuid esindavate sidusrühmadega nagu avaliku transpordi sektori üleeuroopalised ühendused ning transporditöötajate ja reisijateorganisatsioonid.

Käesolevas teatises selgitab komisjon oma seisukohti seoses määruse mitme sättega ja tutvustab parimaid tavasid, et aidata liikmesriikidel siseturu võimalusi igakülgselt ära kasutada. Käesoleva teatise eesmärk ei ole hõlmata täielikult kõiki sätteid või kehtestada uusi õigusnorme. Tuleb märkida, et ELi õiguse tõlgendamine on Euroopa Liidu Kohtu ülesanne.

30. jaanuaril 2013 võttis Euroopa Komisjon vastu ettepaneku muuta määrust (EÜ) nr 1370/2007, pidades ennetavalt silmas riigisiseste raudtee-reisijateveoteenuste turu avamist (4). Käesolevas teatises on esitatud määruse nende sätete tõlgendus (näiteks avaliku teenindamise lepingute sõlmimine transpordi kohta raudteel), mille kohta komisjon muudatusettepaneku tegi. Nende sätete kohta käesolevas dokumendis esitatud suunised tuleks lugeda kehtivaks kuni määruse (EÜ) nr 1370/2007 muudatuste jõustumiseni.

2.   KOMISJONI SEISUKOHT SEOSES MÄÄRUSEGA (EÜ) nr 1370/2007

2.1.   Määruse (EÜ) nr 1370/2007 reguleerimisala

Käesolevas, määruse (EÜ) nr 1370/2007 reguleerimisala käsitlevas peatükis esitatakse tõlgendamissuunised kõnealuse määruse ning järgmiste direktiivide vaheliste seoste kohta: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2014/24/EL riigihangete kohta, millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2004/18/EÜ (5) (edaspidi „direktiiv 2014/24/EL”); direktiiv 2014/25/EL, milles käsitletakse vee-, energeetika-, transpordi- ja postiteenuste sektoris tegutsevate üksuste hankeid ning tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2004/17/EÜ (6) (edaspidi „direktiiv 2014/25/EL”); ja direktiiv 2014/23/EL kontsessioonilepingute sõlmimise kohta (7) (edaspidi „direktiiv 2014/23/EL”). Käesolevas peatükis selgitatakse määruse rakendamise viise siseveeteede ja riikide territoriaalvete suhtes ning määruse kohaldamist kaubaveolepingute suhtes kuni 2. detsembrini 2012.

2.1.1.   Artikli 1 kõige 3 ja artikli 5 lõige 1. Määruse (EÜ) nr 1370/2007 ning riigihankeid ja kontsessioone käsitlevate direktiivide vaheline seos

Määruse (EÜ) nr 1370/2007 artikli 2 punkti i kohaselt reguleeritakse kõnealuse määrusega avaliku teenindamise lepingute sõlmimist avaliku reisijateveoteenuse osutamiseks maanteel ja raudteel. Need avaliku teenindamise lepingud võivad kuuluda ka riigihanget käsitlevate direktiivide (direktiivi 2014/24/EL või direktiivi 2014/25/EL) reguleerimisalasse. Kuna määruses (EÜ) nr 1370/2007 osutatud direktiivid (direktiiv 2004/17/EÜ ja direktiiv 2004/18/EÜ) on tunnistatud kehtetuks ja asendatud eespool nimetatud direktiividega, tuleb määruses (EÜ) nr 1370/2007 esitatud viiteid mõista kui viiteid uutele direktiividele.

Artikli 1 lõikes 3 on sätestatud, et määrust (EÜ) nr 1370/2007 ei kohaldata riiklike ehitustööde kontsessioonide suhtes direktiivi 2004/17/EÜ artikli 1 lõike 3 punkti a või direktiivi 2004/18/EÜ artikli 1 lõike 3 tähenduses. Pärast kontsessioonilepingute sõlmimist käsitleva direktiivi 2014/23/EL jõustumist kohaldatakse mõiste „ehitustööde kontsessioon” suhtes kõnealuse direktiivi artikli 5 lõike 1 punktis a sätestatud määratlust. Seega reguleeritakse ehitustööde kontsessioone avaliku reisijateveoteenuse osutamiseks raudteel ja muudel rööbasteedel ning maanteel üksnes direktiiviga 2014/23/EL.

Määruse (EÜ) nr 1370/2007 ning riigihankeid käsitlevate direktiivide ja direktiivi 2014/23/EL vaheliste seoste puhul on oluline teha vahet teenuslepingute ja teenuste kontsessioonilepingute vahel.

Direktiivi 2014/25/EL artikli 2 punktide 1, 2 ja 5 kohaselt on teenuste hankelepingud kirjalikult sõlmitud, rahaliste huvidega seotud lepingud ühe või mitme ostja ning ühe või mitme ettevõtja vahel, mille eesmärk on teenuste osutamine. Kui need lepingud hõlmavad tellijaid direktiivi 2014/24/EL artikli 2 lõike 1 punkti 1 tähenduses, käsitatakse neid lepinguid teenuste riigihankelepingutena kooskõlas direktiivi 2014/24/EL artikli 2 lõike 1 punktidega 6 ja 9.

Kontsessioonilepingute sõlmimist käsitleva direktiivi 2014/23/EL artikli 5 lõike 1 punktis b määratletakse teenuste kontsessioon kui „kirjalik rahaliste huvidega seotud leping, millega üks või mitu avaliku sektori ostjat või võrgustiku sektori ostjat usaldavad teenuste (välja arvatud punktis a osutatud ehitustööde tegemise) osutamise ja korraldamise ühele või mitmele ettevõtjale, kui tasu osutatavate teenuste eest seisneb kas ainult õiguses kasutada neid lepingu esemeks olevaid teenuseid või sellises õiguses koos tasuga”. Artikli 5 lõikes 1 on lisaks täpsustatud, et „ehitustööde või teenuste kontsessiooni andmisega kaasneb nende ehitiste või teenuste ekspluateerimisega seotud äririski, mis sisaldab nõudluse või pakkumisega seotud riski või mõlemat korraga, üleminek kontsessionäärile. Kontsessionäär loetakse äririski kandvaks, kui tavapäraste tegevustingimuste korral ei ole tagatud, et kontsessiooni esemeks oleva ehitise kasutamise või teenuse osutamisega kaetakse tehtud investeeringud või tekkinud kulud. Kontsessionäärile ülemineva äririski osa sisaldab tõelist turul ettenägematute olukordade esinemise riski, mis tähendab seda, et kontsessionääri võimalik hinnanguline kahjum ei ole vaid marginaalne või ebaoluline”.

Selline (avaliku) teenindamise lepingu ja (avalike) teenuste kontsessiooni eristamine on oluline, sest direktiivi 2014/23/EL artikli 10 lõike 3 kohaselt ei kohaldata kõnealust direktiivi kontsessioonide suhtes, mis hõlmavad avalikku reisijateveoteenust määruse (EÜ) nr 1370/2007 tähenduses. Kontsessioonilepingute sõlmimist avaliku reisijateveoteenuse osutamiseks reguleeritakse üksnes määrusega (EÜ) nr 1370/2007.

Määruse (EÜ) nr 1370/2007 artikli 5 lõikes 1 on täpsustatud, et (avaliku) teenindamise lepingute sõlmimise suhtes veoteenuste osutamiseks bussi või trammiga kohaldatakse direktiive 2004/17/EÜ (8) ja 2004/18/EÜ, (9) välja arvatud juhul, kui need lepingud sõlmitakse teenuste kontsessioonlepingute vormis. (Avaliku) teenindamise lepingute sõlmimist avaliku reisijateveoteenuse osutamiseks bussi või trammiga reguleeritakse seega üksnes direktiividega 2014/24/EL ja 2014/25/EL.

(Avaliku) teenindamise lepingute sõlmimist raudtee- ja metrootransporditeenuste osutamiseks reguleeritakse määrusega (EÜ) nr 1370/2007 ning need teenused ei kuulu direktiivi 2014/24/EL kohaldamisalasse vastavalt selle põhjendusele 27 ja artikli 10 punktile i ega ka direktiivi 2014/25/EL kohaldamisalasse vastavalt selle põhjendusele 35 ja artikli 21 punktile g.

Tabel

Kokkuvõte lepingute sõlmimise puhul kohaldatava õigusliku aluse kohta lepingu- ja transpordiliikide kaupa

| Avalik reisijateveoteenus | Direktiivides 2014/24/EL ja 2014/25/EL määratletud (avaliku) teenindamise lepingud | Direktiivis 2014/23/EL määratletud teenuste kontsessioonid |
| --- | --- | --- |
| Bussi- ja trammitransport | Direktiivid 2014/24/EL ja 2014/25/EL | Määrus (EÜ) nr 1370/2007 |
| Raudtee- ja metrootransport | Määrus (EÜ) nr 1370/2007 | Määrus (EÜ) nr 1370/2007 |

Avalik reisijateveoteenus

Direktiivides 2014/24/EL ja 2014/25/EL määratletud (avaliku) teenindamise lepingud

Direktiivis 2014/23/EL määratletud teenuste kontsessioonid

Bussi- ja trammitransport

Direktiivid 2014/24/EL ja 2014/25/EL

Määrus (EÜ) nr 1370/2007

Raudtee- ja metrootransport

Määrus (EÜ) nr 1370/2007

Määrus (EÜ) nr 1370/2007

2.1.2.   Artikli 1 lõige 2. Määruse (EÜ) nr 1370/2007 kohaldamine siseveeteede ja riikide territoriaalvete puhul

Määruse (EÜ) nr 1370/2007 artikli 1 lõikes 2 on sätestatud, et määrust kohaldatakse riigisisestele ja rahvusvahelistele avalikele reisijateveoteenustele raudteel ja muudel rööbasteedel ning maanteel ja et liikmesriigid võivad seda määrust kohaldada avaliku reisijateveo suhtes siseveeteedel. Õiguskindluse tagamiseks peab liikmesriigi otsus kohaldada määrust (EÜ) nr 1370/2007 avalikule reisijateveole siseveeteedel olema vastu võetud läbipaistval viisil ja toetuma juriidiliselt siduvale õigusaktile. Määruse (EÜ) nr 1370/2007 kohaldamine reisijateveoteenuse suhtes siseveeteedel võib osutuda eriti kasulikuks, kui see teenus on integreeritud laiemasse linnasisesesse, linnalähisesse või piirkondlikku avaliku transpordi võrku.

Kui puudub otsus määruse (EÜ) nr 1370/2007 rakendamise kohta siseveeteede reisijateveoteenuste suhtes, kohaldatakse kõnealuste teenuste suhtes Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 93. Siseveeteedel toimuva reisijateveo teatavad aspektid on hõlmatud nõukogu 16. detsembri 1991. aasta määrusega (EMÜ) nr 3921/91, millega nähakse ette tingimused, mille alusel mitteresidendist vedajad võivad vedada siseveeteedel kaupu või reisijaid liikmesriigi piires, (10) ja nõukogu 8. juuli 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 1356/96 liikmesriikidevahelise kaupade ja reisijate siseveetranspordi suhtes kohaldatavate ühiste eeskirjade kohta selliste veoteenuste osutamise vabaduse kehtestamiseks (11).

Lisaks on artikli 1 lõikes 2 sätestatud, et liikmesriigid võivad kohaldada määrust (EÜ) nr 1370/2007 veoteenuste suhtes riikide territoriaalvetes üksnes juhul, kui see ei piira nõukogu 7. detsembri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 3577/92 (teenuste osutamise vabaduse põhimõtte kohaldamise kohta merevedudel liikmesriikides (merekabotaaž)) (12) rakendamist. Viimati nimetatud määruse teatavad olulised sätteid ei vasta täielikult määruse (EÜ) nr 1370/2007 sätetele, näiteks sätted määruse kohaldamise kohta kaubaveo, lepingu kestuse, ainuõiguste ja otse sõlmitavate väikesemahuliste lepingute künniste suhtes. Määruse (EÜ) nr 1370/2007 kohaldamisel riikide territoriaalvete suhtes on ilmnenud mitu probleemi. Komisjon selgitab neid oma teatises, (13) milles annab juhiseid määruse (EMÜ) nr 3577/92 kohta.

2.1.3.   Artikli 10 lõige 1. Määruse (EMÜ) nr 1191/69 kohaldamine kaubaveolepingute suhtes kuni 2. detsembrini 2012

Varem võis mõne konkreetse raudtee-kaubaveoteenuse korral kehtida avaliku teenindamise kohustus, mis oli hõlmatud nõukogu 26. juuni 1969. aasta määrusega (EMÜ) nr 1191/69 raudtee-, maantee- ja siseveetranspordis osutatavate avalike teenuste kontseptsioonist tulenevaid kohustusi puudutavate liikmesriikidepoolsete meetmete kohta (14). Määrus (EÜ) nr 1370/2007, millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 1191/69, ei hõlma siiski kaubaveoteenused. Et vältida selliste hüvitiste maksmist, mida komisjon ei ole Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 93, 107 ja 108 kohaselt heaks kiitnud, on määruse (EÜ) nr 1370/2007 artikli 10 lõikes 1 sätestatud, et kolme aasta jooksul pärast määruse (EÜ) nr 1370/2007 jõustumist, seega kuni 2. detsembrini 2012, kohaldatakse kaubaveoteenuste suhtes jätkuvalt määrust (EMÜ) nr 1191/69. Kaubaveoteenuseid võib käsitleda üldist majandushuvi pakkuvate teenustena ainult juhul, kui asjaomane liikmesriik leiab, et neil on ärinduslike kaubaveoteenustega võrreldes konkreetsed iseärasused (15). Kui liikmesriigid soovivad kohaldada ka edaspidi raudtee-kaubaveoteenuseid käsitlevaid riigiabi kavasid, mis ei vasta Altmarki kohtuotsuses (16) sätestatud eritingimustele, peavad nad teavitama neist kavadest komisjoni, et kavad saaks eelnevalt heaks kiita. Kavade hindamisel lähtutakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklist 93. Kui liikmesriigid ei ole komisjonile kõnealustest kavadest eelnevalt teada andnud, kujutavad need endast uut ja ebaseadislikku abi, sest liikmesriigid ei ole enam vabastatud riigiabist teatamise kohustusest.

2.2.   Avaliku teenindamise kohustuse määratlus ja avaliku teenindamise lepingute sõlmimist/sisu käsitlev üldeeskiri

Käesolevas peatükis on esitatud tõlgendamissuunised avaliku teenindamise lepingute olemuslike tunnusjoonte ja üldeeskirja põhinäitajate kohta ning selle kohta, kuidas pädevad asutused määratlevad avaliku teenindamise kohustuste ning ainuõiguste laadi ja ulatuse seoses määrusega (EÜ) nr 1370/2007. Lisaks käsitletakse avaliku teenindamise lepingute pikendamise ning alltöövõtu tingimusi, sealhulgas sõltuva teenusepakkuja puhul.

2.2.1.   Artikli 2 punkt i. Avaliku teenindamise lepingu olemuslikud tunnusjooned

Artikli 2 punkti i kohaselt koosneb avaliku teenindamise leping „ühest või mitmest õiguslikult siduvat õigusaktist, mis kinnitavad kokkulepet pädeva asutuse ja avaliku teenuse pakkuja vahel, mille kohaselt avaliku teenuse pakkujale tehakse ülesandeks avaliku teenindamise kohustusest tulenevate avaliku reisijateveoteenuste haldamine ja osutamine”. Lepinguks võib olla ka pädeva asutuse otsus eraldiseisva õigusakti või eeskirja kujul, või otsus ise, kui selles on loetletud tingimused, mille korral võib pädev asutus osutada teenuseid ise või teha selle ülesandeks sõltuvale teenusepakkujale. Määruse (EÜ) nr 1370/2007 kohaselt hõlmab avaliku teenindamise lepingu mõiste ka avalikke kontsessioonilepinguid.

Et võtta arvesse liikmesriikide erinevaid õigussüsteeme ja tavasid, on määruses (EÜ) nr 1370/2007 esitatud avaliku teenindamise lepingu mõiste väga lai ja hõlmab mitut liiki õiguslikult siduvaid õigusakte. Sellega tagatakse, et ükski õiguslik olukord ei jää kõnealuse määruse reguleerimisalast välja isegi juhul, kui pädeva asutuse ja teenusepakkuja vaheline suhe ei ole ametlikult ja selgelt väljendatud lepingu kujul selle mõiste kitsas tähenduses. Sel põhjusel hõlmab määratlus avaliku teenindamise lepinguna ka otsust, millele on antud eraldiseisva õigusakti või eeskirja kuju. Avaliku teenindamise lepingu võivad koos moodustada ka üldine õigusakt, millega teenusepakkujale tehakse ülesandeks teenuste osutamine, ja haldusakt, milles sätestatakse üksikasjalikud nõuded osutatavate teenuste ja hüvitiste arvutamise meetodi kohta. Määratlus hõlmab ka pädeva asutuse otsust, milles sätestatakse tingimused, mille kohaselt võib pädev asutus osutada teenuseid ise või teha selle ülesandeks sõltuvale teenusepakkujale.

2.2.2.   Artikli 2 punkt l. Üldeeskirja eripära ja koostamine

Üldeeskiri on artikli 2 punktis l määratletud kui „meede, mida kohaldatakse diskrimineerimata kõikidele samalaadsetele avalikele reisijateveoteenustele pädeva asutuse vastutusalasse kuuluvas konkreetses territoriaalses piirkonnas”. Seega kujutab üldeeskiri endast meetmeid, mida kohaldatakse ühe või mitut tüüpi avaliku maantee- või raudteetransporditeenuste suhtes, mida avaliku sektori asutused võivad ühepoolselt võtta avaliku teenuse pakkujate suhtes mittediskrimineerival viisil või mis võivad olla lisatud pädeva asutuse ja avaliku teenuse pakkuja vahel sõlmitud lepingutesse. Meedet kohaldatakse ainult pädeva asutuse vastutusalasse kuuluvas konkreetses territoriaalses piirkonnas, kuid seda ei pea tingimata kohaldama kogu territoriaalse piirkonna suhtes. Üldeeskiri võib olla ka piirkondlik või siseriiklik õigusakt, mida kohaldatakse piirkonna või liikmesriigi kõigi olemasolevate või võimalike veoettevõtjate suhtes. Seetõttu ei peeta selle üle tavaliselt läbirääkimisi üksikute avaliku teenuse pakkujatega. Isegi kui üldeeskiri kehtestatakse ühepoolse õigusaktiga, ei ole välistatud, et enne üldeeskirja kehtestamist konsulteeritakse avaliku teenuse pakkujatega läbipaistval ja mittediskrimineerival viisil.

2.2.3.   Artikli 3 lõiked 2 ja 3. Üldeeskirja kehtestamine avaliku teenindamise lepinguga ja väljaspool seda. Üldeeskirja reguleerimisala

Määruse (EÜ) nr 1370/2007 põhjenduses 17 on sätestatud, et pädevad asutused võivad kehtestada sotsiaalsed ja kvaliteedikriteeriumid, et säilitada ja tõsta avaliku teenindamise kohustuste kvaliteedistandardeid, näiteks seoses minimaalsete töötingimuste, reisijate õiguste, liikumispuudega isikute vajaduste, keskkonnakaitse, reisijate ja töötajate ohutuse ning kollektiivlepingust tulenevate kohustuste ja teenuse osutamise kohas töökohti ja sotsiaalkaitset käsitlevate muude eeskirjade ja kokkulepetega. Selleks, et tagada teenusepakkujate jaoks läbipaistvad ja võrreldavad konkurentsitingimused ning vältida sotsiaalse dumpingu ohtu, võivad pädevad asutused kehtestada konkreetsed sotsiaalsed nõuded ja teenuse kvaliteedinõuded.

Liikmesriigid ja/või pädevad asutused võivad korraldada avalikku transporditeenust, toetudes üldeeskirjale, milleks võib olla seadus, määrus või reguleerivad meetmed. Kui aga kõnealune üldeeskiri hõlmab hüvitist või ainuõigust, on täiendav kohustus sõlmida avaliku teenindamise leping määruse (EÜ) nr 1370/2007 artikli 3 lõike 1 kohaselt. Seda kohustust ei ole, kui üldeeskirjaga kehtestatakse maksimumtariifid kõikide reisijate või teatavate reisijatekategooriate jaoks vastavalt kõnealuse määruse artikli 3 lõikele 2. Sel juhul puudub kohustus sõlmida avaliku teenindamise lepingut ning üldistel alustel kohaldatavat hüvitiste süsteemi ei loeta diskrimineerivaks.

Pädev asutus võib otsustada kasutada üldeeskirja, et kehtestada sotsiaalsed ja kvaliteedinõuded kooskõlas siseriikliku õigusega. Kui üldeeskirjaga nähakse ette hüvitis või kui pädev asutus leiab, et üldeeskirja rakendamisega peab kaasnema hüvitis, tuleb määruse (EÜ) nr 1370/2007 artiklite 4 ja 6 ning määruse lisa kohaselt sõlmida avaliku teenindamise leping või lepingud, milles määratletakse kohustused ja nendega seotud netofinantsmõju hüvitise arvutamise näitajad.

2.2.4.   Artikli 3 lõige 3. Teatamine ELi riigiabieeskirjade kohaselt üldeeskirjast, milles käsitletakse maksimumtariifi kehtestamist õpilaste, üliõpilaste, praktikantide ja piiratud liikumisvõimega isikute veoks, mis on väljaspool määruse (EÜ) nr 1370/2007 reguleerimisala

Artikli 3 lõikega 3 võimaldatakse liikmesriikidel jätta määruse (EÜ) nr 1370/2007 reguleerimisalast välja avaliku teenindamise kohustuse rahalist hüvitamist käsitlevad üldeeskirjad, millega kehtestatakse maksimumtariifid õpilaste, üliõpilaste, praktikantide ja liikumispuudega isikute veoks. Kui liikmesriik otsustab seda teha, peavad riigiasutused lähtuma hüvitamist käsitlevate sätete hindamisel pigem asutamislepingu sätetest, eelkõige nendest, milles käsitletakse riigiabi. Kui kõnealune üldeeskiri kujutab endast riigiabi, peab liikmesriik sellest komisjonile teatama vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 108.

2.2.5.   Artikli 2 punkt e ja artikli 4 lõige 1. Avaliku teenindamise kohustuste laadi ja ulatuse ning avaliku teenindamise lepingute reguleerimisala kindlaksmääramine pädevate asutuste poolt

Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 14 ja sellele lisatud protokollis nr 26 üldhuviteenuste kohta on sätestatud üldpõhimõtted selle kohta, kuidas liikmesriigid määratlevad ja osutavad üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid. Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 14 on sätestatud, et „liit ja liikmesriigid hoolitsevad, igaüks oma vastavate volituste ja aluslepingute kohaldamisala piires, et niisugused teenused (üldist majandushuvi pakkuvad teenused) toimiksid põhimõtete ja tingimuste ning eelkõige majandus- ja rahandusalaste tingimuste alusel, mis võimaldavad neil täita oma ülesandeid.” Vastavalt protokollile nr 26 on riiklikel, piirkondlikel ja kohalikel asutustel oluline roll ja laiaulatuslik suvaõigus osutada, tellida ja korraldada üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid, mis vastaksid nii palju kui võimalik, kasutajate vajadustele. Liidu ühine püüe on tagada üldist majandushuvi pakkuvate teenuste puhul kõrge kvaliteet, ohutus, vastuvõetav hind, võrdne kohtlemine, üldine juurdepääs ja kasutajate õigused. Liikmesriikide võimalused osutada, tellida ja korraldada üldist majandushuvi pakkuvaid avalike reisijateveoteenuseid raudteel ja maanteel on sätestatud määruses (EÜ) nr 1370/2007. Määruse (EÜ) nr 1370/2007 artiklis 1 on sätestatud, et määruse eesmärk on määratleda, „kuidas pädevad asutused võivad kooskõlas ühenduse õiguse eeskirjadega sekkuda avaliku reisijateveo valdkonda, et tagada üldhuviteenuste osutamine, mis oleksid muuhulgas mitmekesisemad, turvalisemad, parema kvaliteediga või odavamad kui üksnes turuseaduste poolt reguleeritud teenused.” Määruse (EÜ) nr 1370/2007 artikli 2 punktis e on sätestatud, et avaliku teenindamise kohustus on nõue tagada sellise üldist huvi pakkuva avaliku reisijateveoteenuse osutamine, mida teenusepakkuja oma majanduslikest huvidest lähtuvalt ilma hüvituseta ei osutaks, või ei osutaks samas mahus või samadel tingimustel (17). Seega on liikmesriikidel määrusega (EÜ) nr 1370/2007 kehtestatud raamistikus laialdane kaalutlusõigus avaliku teenindamise kohustuste määratlemisel vastavalt lõppkasutajate vajadustele.

Tavaliselt, kuid mitte alati, võib avaliku teenindamise kohustus olla seotud avaliku teenuse pakkujate suhtes kehtestatud konkreetsete nõuetega, näiteks seoses teenuse sageduse ja kvaliteedi, teenuse osutamise kohustusega eelkõige väiksemates vahejaamades, mis ei pruugi olla majanduslikult atraktiivne, ning kohustusega hoida käigus varahommikusi ja hilisõhtuseid ronge. Näiteks leiab komisjon, et teenused on avalikud teenused, kui nad on suunatud kodanikele või teenivad ühiskonna kui terviku huve. Pädevad asutused võtavad avaliku teenindamise kohustuste laadi ja ulatuse määratlemisel arvesse asutamislepingu üldpõhimõtteid. Määruse eesmärkide saavutamiseks, st ohutu, taskukohase hinnaga ja kvaliteetse reisijateveoteenuse osutamiseks, peavad pädevad asutused püüdlema selle poole, et kõnealuse teenuse osutamine oleks majanduslikult ja rahaliselt jätkusuutlik. Määruse (EÜ) nr 1370/2007 artikli 3 lõikes 1 määratletud lepinguliste suhete kontekstis on mõlemal lepingupoolel õigus eeldada, et nende õigusi austatakse, ning nad peavad täitma oma lepingulisi kohustusi. Kõnealused õigused ja kohustused hõlmavad ka rahalisi õiguseid ja kohustusi. Avaliku teenindamise lepingute geograafiline kohaldamisala peaks võimaldama pädevatel asutustel optimeerida nende haldusalasse kuuluvate avalike transporditeenuste majandamist, kaasates vajaduse korral kohaliku, piirkondliku ja kohaliku tasandi võrgustikke. Võrgumõju võimaldab osutada kulutõhusat avalikku transporditeenust, kus tulusate teenuste arvelt ristfinantseeritakse teenuseid, mille hind ei kata kulusid. See omakorda peaks võimaldama asutustel saavutada transpordipoliitikas seatud eesmärke ning samas tagama võrgustikus tõhusad ja ausad konkurentsitingimused, näiteks teatavate kiirraudtee teenuste osutamisel.

2.2.6.   Artikli 2 punkt f ja artikli 3 lõige 1. Ainuõiguste laadi ja ulatuse määratlemine, et tagada vastavus ELi õigusele

Artikli 3 lõike 1 kohaselt peab pädev asutus juhul, kui ta otsustab anda teenusepakkujale avaliku teenindamise kohustuste täitmise eest ainuõiguse ja/või määrata hüvitise, sõlmima avaliku teenindamise lepingu. Artikli 2 punktis f on ainuõigus määratletud kui „õigus, millega antakse ühele avaliku teenuse pakkujale õigus teatavate avalike reisijateveoteenuste osutamiseks teataval liinil, teatavas võrgus või teatavas piirkonnas, välistades sealjuures mis tahes teise võimaliku teenusepakkuja”. See õigus võib olla sätestatud õigus- või haldusaktiga. Sageli on avaliku teenindamise lepingus täpsustatud ainuõiguse kasutamise tingimused, eelkõige selle geograafiline kohaldamisala ja kestus. Ainuõigus kaitseb ettevõtjat teiste ettevõtjate konkurentsi eest konkreetsel turul ning võib hõlmata olukorda, kus teistel ettevõtjatel puudub võimalus sama teenuse pakkumiseks. Lisaks võivad liikmesriigid anda õigusnormide või haldustavadega teatavaid õigusi, mis ei näi olevat ainuõigused, kuid takistavad teiste ettevõtjate tegelikku osalemist turul. Näiteks võib halduskorraldusel, millega antakse luba osutada avalikke transporditeenuseid teatavatel tingimustel (näiteks teenuste soovitav maht ja kvaliteet), piirata ettevõtjate arvu turul. Komisjoni arvates hõlmab määruse (EÜ) nr 1370/2007 kohane ainuõiguse mõiste ka viimati nimetatud olukorda.

Selleks et tagada avalike transporditeenuste siseturu tõrgeteta toimimine, peaksid pädevad asutused ainuõigused täpselt määratlema, et need ei läheks kaugemale sellest, mis on vajalik, et tagada kõnealuste teenuste puhul asjakohane majanduslik kaitse, jättes samas võimaluse korral ruumi muud tüüpi teenustele. Seda arvesse võttes on määruse (EÜ) nr 1370/2007 põhjenduses 8 sätestatud, et „piirangutest vabastatud reisijateveoturgudel, mille suhtes ei ole ainuõigusi antud, peaks võimaldama asutamislepingu nõuetega vastavas ulatuses säilitada oma eripära ja toimimisviis.” Komisjon rõhutab, et ka piiranguvabade turgude puhul kujutab lepingu sõlmimine teatavate elanikkonnarühmade juurdepääsu edendamiseks bussitranspordile endast avaliku teenuse osutamise kohustust. See kohustus kuulub määruse (EÜ) nr 1370/2007 (18) alla.

Kui kohaldatakse kõiki määruse (EÜ) nr 1370/2007 tingimusi, sealhulgas tingimust, et avaliku transporditeenuse pakkujale antakse ainuõigus, võib avaliku teenindamise lepingu sõlmida otselepinguna näiteks juhul, kui lepingumaht on väike, kui leping sõlmitakse väikese või keskmise suurusega ettevõtjaga või kui on täidetud artikli 5 lõike 4 tingimused.

2.2.7.   Artikli 4 lõige 4. Tingimused, mille alusel võib avaliku teenindamise lepingu kestust pikendada 50 % võrra

Artikli 4 lõikes 3 on sätestatud, et avaliku teenindamise lepingu maksimaalne kestus on „kümme aastat bussiteenuste ja 15 aastat reisijateveoteenuste puhul raudteel või muudel rööbasteedel.” Artikli 4 lõike 4 kohaselt on vajaduse korral lubatud avaliku teenindamise lepingu kehtivusaega 50 % võrra pikendada, võttes arvesse varade amortiseerumist. Selline pikendamine on lubatud juhul, kui avaliku teenuse pakkuja poolt antavad vahendid on avaliku teenindamise lepinguga hõlmatud reisijateveoteenuste osutamiseks vajalike põhivahenditega võrreldes olulised ning need on valdavalt seotud selle lepinguga hõlmatud reisijateveoteenustega.

Nende kahe tingimuse tõlgendamine sõltub konkreetsest olukorrast. Nagu määruse (EÜ) nr 1370/2007 põhjenduses 15 on rõhutatud, „võib pikaajaliste lepingute sõlmimine põhjustada turu sulgemist tarbetult pikaks ajavahemikuks, vähendades seega konkurentsisurvest tulenevat kasu. Konkurentsimoonutuste minimeerimiseks teenuste kvaliteeti säilitades peaksid avaliku teenindamise lepingud olema piiratud kestusega.” Lisaks on väga pika kestusega lepingu puhul suureneva ebamäärasuse tõttu keeruline riske ettevõtja ja asutuse vahel nõuetekohaselt jagada. Teisalt on põhjenduses 15 selgitatud, et „on vaja ette näha ka võimalus avaliku teenindamise lepingute pikendamiseks maksimaalselt poole võrra nende esialgsest kestusest, kui avaliku teenuse pakkuja peab investeerima varadesse, mille amortisatsiooniaeg on ebatavaliselt pikk, samuti ka äärepoolseimate piirkondade puhul, tingituna nende eripärast ja piirangutest, nagu on osutatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 349.”

Iga otsust avaliku teenindamise lepingu pikendamise kohta 50 % võrra tuleks seepärast hinnata kahest aspektist: avaliku teenindamise leping peab kohustama teenusepakkujat investeerima vahenditesse (näiteks veerem, hoolderajatised või infrastruktuur), mille amortisatsiooniaeg on erakordselt pikk.

Tavaliselt teeb pädev asutus otsuse lepingu kehtivusaja pikendamise kohta enne uue lepingu sõlmimist. Kui otsus kehtivusaja pikendamise kohta tuleb teha lepingu kehtivuse ajal, sest kavandatav investeering uue veeremi ostuks tehakse mitte lepingu kehtivuse alguses, vaid hilisemas staadiumis (näiteks tehnilistel põhjustel), peab see võimalus olema pakkumisdokumentides selgelt esile toodud ning dokumentides peavad olema asjakohaselt kajastatud hüvitamise tingimused. Artikli 4 lõike 4 kohaselt ei tohi lepingu kestust pikendada mingil juhul rohkem kui 50 % võrra.

2.2.8.   Artikli 4 lõige 5. Pädevate asutuste võimalused, kui nad leiavad, et teenusepakkuja vahetumisel on soovitav võtta meetmeid töötajate kaitseks

Artikli 4 lõikes 5 on sätestatud, et „ilma et see piiraks liikmesriikide ja ühenduse õigust, sealhulgas tööturu osapoolte vahel sõlmitud kollektiivlepinguid, võivad pädevad asutused nõuda valitud avaliku teenuse pakkujalt, et see annaks eelnevalt töölevõetud töötajatele õigused, mis neil oleks juhul, kui nad oleks üle viidud nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/23/EÜ (ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) (19) kohaselt. Kui pädevad asutused nõuavad avaliku teenuse osutajatelt teatud sotsiaalsete standardite järgimist, peavad pakkumisdokumendid ja avaliku teenindamise lepingud sisaldama asjaomase personali loetelu, personali lepingujärgsete õiguste läbipaistvaid üksikasju ning tingimusi, milliste alusel on töötajad teenustega seotud.

Vastavalt subsidiaarsuse põhimõttele ning põhjendustes 16 ja 17 sätestatule, on pädevatel asutustel järgmised võimalused töötajate kaitsmiseks teenusepakkuja vahetumise korral:

| i) | mitte võtta konkreetseid meetmeid. Sellisel juhul on töötajate õigused, näiteks üleviimisega seotud õigused, tagatud ainult siis, kui on täidetud direktiivi 2001/23/EÜ kohaldamise tingimused, näiteks juhul, kui antakse üle märkimisväärne materiaalne vara nagu veerem (20). |
| --- | --- |

i)

mitte võtta konkreetseid meetmeid. Sellisel juhul on töötajate õigused, näiteks üleviimisega seotud õigused, tagatud ainult siis, kui on täidetud direktiivi 2001/23/EÜ kohaldamise tingimused, näiteks juhul, kui antakse üle märkimisväärne materiaalne vara nagu veerem (20).

| ii) | nõuda, et eelnevalt tööle võetud töötajatele antaks õigused, mis neil oleks juhul, kui nad oleks üle viidud direktiivi 2001/23/EÜ tähenduses, olenemata sellest, kas direktiivi 2001/23/EÜ kohaldatakse või mitte. Määruse (EÜ) nr 1370/2007 põhjenduses 16 on sätestatud, et „see direktiiv ei takista liikmesriike tagamast töötajate muude õiguste kui nende, mis on hõlmatud direktiiviga 2001/23/EÜ, üleviimise tingimusi, võttes seejuures vajadusel arvesse siseriiklike õigusaktide, eeskirjade, haldussätete, kollektiivlepingute või tööturu osapoolte vahel sõlmitud kokkulepetega kehtestatud sotsiaalseid standardeid.”; |
| --- | --- |

ii)

nõuda, et eelnevalt tööle võetud töötajatele antaks õigused, mis neil oleks juhul, kui nad oleks üle viidud direktiivi 2001/23/EÜ tähenduses, olenemata sellest, kas direktiivi 2001/23/EÜ kohaldatakse või mitte. Määruse (EÜ) nr 1370/2007 põhjenduses 16 on sätestatud, et „see direktiiv ei takista liikmesriike tagamast töötajate muude õiguste kui nende, mis on hõlmatud direktiiviga 2001/23/EÜ, üleviimise tingimusi, võttes seejuures vajadusel arvesse siseriiklike õigusaktide, eeskirjade, haldussätete, kollektiivlepingute või tööturu osapoolte vahel sõlmitud kokkulepetega kehtestatud sotsiaalseid standardeid.”;

| iii) | nõuda, et avaliku transporditeenuse pakkuja peaks kinni teatavatest sotsiaalsetest standarditest kogu personali puhul, kes osaleb avalike veoteenuste pakkumises, „selleks et tagada teenusepakkujate vahel läbipaistvad ja võrreldavad konkurentsitingimused ning vältida sotsiaalse dumpingu ohtu”, nagu on sätestatud määruse (EÜ) nr 1370/2007 põhjenduses 17. Näiteks võiksid need standardid olla seotud ettevõtte tasandil sõlmitud kollektiivlepinguga või asjakohase turusegmendi suhtes sõlmitud kollektiivlepinguga; |
| --- | --- |

iii)

nõuda, et avaliku transporditeenuse pakkuja peaks kinni teatavatest sotsiaalsetest standarditest kogu personali puhul, kes osaleb avalike veoteenuste pakkumises, „selleks et tagada teenusepakkujate vahel läbipaistvad ja võrreldavad konkurentsitingimused ning vältida sotsiaalse dumpingu ohtu”, nagu on sätestatud määruse (EÜ) nr 1370/2007 põhjenduses 17. Näiteks võiksid need standardid olla seotud ettevõtte tasandil sõlmitud kollektiivlepinguga või asjakohase turusegmendi suhtes sõlmitud kollektiivlepinguga;

| iv) | kombineerida võimalusi ii ja iii. |
| --- | --- |

iv)

kombineerida võimalusi ii ja iii.

Kui pädevad asutused nõuavad töötajate üleviimist või kehtestavad teatavad sotsiaalsed standardid, on nad tööhõivetingimuste läbipaistvuse tagamiseks kohustatud määratlema need kohustused selgelt ja üksikasjalikult pakkumisdokumentides ja avaliku teenindamise lepingutes.

2.2.9.   Artikli 5 lõike 2 punkt e. Avaliku teenindamise lepinguga seotud allhanke tingimused sõltuva teenusepakkujaga sõlmitud lepingu puhul

Sõltuva teenusepakkujaga sõlmitud avaliku teenindamise otselepingute puhul on allhankelepingute sõlmimise suhtes kehtestatud ranged tingimused. Vastavalt artikli 5 lõike 2 punktile e peab sõltuv teenusepakkuja osutama sellisel juhul suurema osa avalikest reisijateveoteenustest ise. Selle sätte kavandas seadusandja selleks, et mõistel „sõltuv teenusepakkuja” pädeva asutuse kontrolli all oleks sisu, sest muidu võiks sõltuval teenusepakkujal tekkida õigus sõlmida kõigi või suurema osa transporditeenuste osutamiseks allhankeleping mõne teise üksusega. Seega on artikli 5 lõike 2 punkti e eesmärk vältida fiktiivsete sõltuvate teenusepakkujate loomist. Avalike reisijateveoteenuste pakkumine sõltuva teenusepakkuja poolt on erand artikli 5 lõikes 3 sätestatud põhimõttest, mille kohaselt peab „avaliku teenindamise lepingud sõlmima võistleva pakkumismenetluse alusel.” Vastavalt määruse (EÜ) nr 1370/2007 põhjendusele 7 „muudab teenusepakkujate vahelise reguleeritud konkurentsi lubamine teenused atraktiivsemaks, uuenduslikumaks ja odavamaks.” Ilma et see piiraks juhtumipõhist hindamist, oleks mõistlik eeldada, et allhangete puhul, mis hõlmavad avaliku transpordi teenuste mahust rohkem kui kolmandiku, tuleb esitada mõjuvad põhjendused, eelkõige seoses artikli 5 lõike 2 punktis e sätestatud eesmärkidega, nagu eespool selgitatud. Tavaliselt käsitletakse kõnealuste veoteenuste netoväärtust. Igal juhul peab allhankelepingute sõlmimine sõltuvate teenusepakkujate poolt toimuma kooskõlas asjakohaste riigihankeid käsitlevate õigusaktidega.

Lõpuks tuleb märkida, et määruse (EÜ) nr 1370/2007 kohaselt on lubatud kehtestada avaliku teenindamise lepinguga veoteenuse minimaalne osakaal, mille ulatuses võib teenusepakkuja avaliku teenindamise lepingu kohaselt sõlmida allhankelepinguid. Lepinguga võib kõnealuse osakaalu ette näha, kui määruse sätetes esitatud nõuded on täidetud, eelkõige seoses ülemmääraga, mille ulatuses võib avaliku teenindamise lepingu raames sõlmida allhankelepinguid.

2.3.   Avaliku teenindamise lepingute sõlmimine

Käesolevas peatükis esitatakse tõlgendamissuunised mitme sätte kohta, milles käsitletakse avaliku teenindamise lepingute sõlmimist. Igal juhul peab allhankelepingute sõlmimine sõltuvate teenusepakkujate poolt toimuma kooskõlas asjakohaste riigihankeid käsitlevate õigusaktidega.

2.3.1.   Artikli 5 lõike 2 punkt b. Tingimused, mille alusel võib avaliku teenindamise lepingu sõlmida otse sõltuva teenusepakkujaga

Määrus (EÜ) nr 1370/2007 võimaldab kohalikel pädevatel asutustel osutada avalikku reisijateveoteenust raudteel ja maanteel ise või sõlmida avaliku teenindamise leping otse sõltuva teenusepakkuja. Kui asutused valivad teise võimaluse, peavad nad järgima mitut artikli 5 lõikes 2 sätestatud ranget nõuet ja tingimust. Komisjon märgib järgmist.

| i) | Artikli 5 lõikes 2 on sätestatud, et avalikku integreeritud reisijateveoteenust osutav kohalik pädev asutus või asutuste rühm võib sõlmida sõltuva teenusepakkujaga avaliku teenindamise otselepingu. See tähendab, et avalik reisijateveoteenus, mida osutatakse kohalike pädevate asutustega sõlmitud otselepingu alusel, peab hõlmama geograafiliselt, transpordiliigi või tariifide kaudu kogu territooriumit, mis kuulub selliste pädevate asutuste haldusalasse. Samuti leiab komisjon, et kohaliku pädeva asutuse või asutuste järelevalve all pakutavate avalike transporditeenuste geograafiline ulatus tuleb määratleda selliselt, et kõnealused kohalikud teenused vastaksid üldjuhul linnastu või maapiirkonna vajadustele. |
| --- | --- |

i)

Artikli 5 lõikes 2 on sätestatud, et avalikku integreeritud reisijateveoteenust osutav kohalik pädev asutus või asutuste rühm võib sõlmida sõltuva teenusepakkujaga avaliku teenindamise otselepingu. See tähendab, et avalik reisijateveoteenus, mida osutatakse kohalike pädevate asutustega sõlmitud otselepingu alusel, peab hõlmama geograafiliselt, transpordiliigi või tariifide kaudu kogu territooriumit, mis kuulub selliste pädevate asutuste haldusalasse. Samuti leiab komisjon, et kohaliku pädeva asutuse või asutuste järelevalve all pakutavate avalike transporditeenuste geograafiline ulatus tuleb määratleda selliselt, et kõnealused kohalikud teenused vastaksid üldjuhul linnastu või maapiirkonna vajadustele.

| ii) | Artikli 2 punktis j sätestatud ja artikli 5 lõikes 2 täpsustatud eeskirjadest, mis käsitlevad sõltuva teenusepakkuja kontrollimist pädeva asutuse poolt, tuleb igal juhul kinni pidada. Sõltuv teenusepakkuja peab olema „õiguslikult eraldiseisev üksus, kelle üle kohalik pädev asutus (...) teostab kontrolli, mis on sarnane tema enda osakondade üle teostatava kontrolliga.” Pädeva asutuse poolt sõltuva teenusepakkuja kontrollimise tõhususe hindamisel võetakse arvesse artikli 5 lõike 2 punktis a sätestatud kriteeriume. Need kriteeriumid on „pädeva asutuse esindatuse tase teenusepakkuja haldus-, juht- või järelevalveorganites, teenusepakkuja põhikirjas esinevad sellekohased andmed, omandisuhe, pädeva asutuse tegelik mõju ja kontroll teenusepakkuja strateegiliste ja üksikute juhtimisotsuste üle.” Kontrolli hindamine peab põhinema kõikidel nendel kriteeriumitel, kui need on asjakohased.
  Omandisuhte osas ei ole määrusega (EÜ) nr 1370/2007 ette nähtud, et sõltuva teenusepakkuja aktsiakapital peaks kuuluma täies ulatuses pädevatele asutustele. See võib olla asjakohane näiteks avaliku ja erasektori partnerluse korral. Seega on sõltuva teenusepakkuja tõlgendus määruses (EÜ) nr 1370/2007 laiem kui Euroopa Liidu Kohtu praktikast tulenev tõlgendus (21). Siiski peab pädeva asutuse tõhus kontroll olema tõendatud muude kriteeriumide kohaselt, millele on osutatud artikli 5 lõike 2 punktis a. |
| --- | --- |

ii)

Artikli 2 punktis j sätestatud ja artikli 5 lõikes 2 täpsustatud eeskirjadest, mis käsitlevad sõltuva teenusepakkuja kontrollimist pädeva asutuse poolt, tuleb igal juhul kinni pidada. Sõltuv teenusepakkuja peab olema „õiguslikult eraldiseisev üksus, kelle üle kohalik pädev asutus (...) teostab kontrolli, mis on sarnane tema enda osakondade üle teostatava kontrolliga.” Pädeva asutuse poolt sõltuva teenusepakkuja kontrollimise tõhususe hindamisel võetakse arvesse artikli 5 lõike 2 punktis a sätestatud kriteeriume. Need kriteeriumid on „pädeva asutuse esindatuse tase teenusepakkuja haldus-, juht- või järelevalveorganites, teenusepakkuja põhikirjas esinevad sellekohased andmed, omandisuhe, pädeva asutuse tegelik mõju ja kontroll teenusepakkuja strateegiliste ja üksikute juhtimisotsuste üle.” Kontrolli hindamine peab põhinema kõikidel nendel kriteeriumitel, kui need on asjakohased.

Omandisuhte osas ei ole määrusega (EÜ) nr 1370/2007 ette nähtud, et sõltuva teenusepakkuja aktsiakapital peaks kuuluma täies ulatuses pädevatele asutustele. See võib olla asjakohane näiteks avaliku ja erasektori partnerluse korral. Seega on sõltuva teenusepakkuja tõlgendus määruses (EÜ) nr 1370/2007 laiem kui Euroopa Liidu Kohtu praktikast tulenev tõlgendus (21). Siiski peab pädeva asutuse tõhus kontroll olema tõendatud muude kriteeriumide kohaselt, millele on osutatud artikli 5 lõike 2 punktis a.

| iii) | Et vähendada konkurentsimoonutusi, on artikli 5 lõike 2 punktis b sätestatud, et sõltuva teenusepakkuja ning kõigi tema kontrolli all olevate üksuste transporditegevus peab olema geograafiliselt piiratud pädeva asutuse haldusterritooriumiga või kohaliku pädeva asutusega ühiselt kontrollitava territooriumiga. Seega ei tohi kõnealused teenusepakkujad või asutused osaleda väljaspool pädeva asutuse haldusterritooriumi korraldatud võistlevas pakkumismenetluses avaliku reisijateveoteenuse pakkumiseks. Artikli 5 lõike 2 punktis b on teadlikult kasutatud laiatähenduslikku sõnastust, et vältida selliste äriühingustruktuuride loomist, mille eesmärk on vältida eeltoodud geograafilisi piiranguid. Ilma et see piiraks väljuvate liinidega seotud sätteid, millele on osutatud punktis v, on komisjon eriti range geograafilist ulatust käsitleva sätte kohaldamise suhtes, eelkõige juhul, kui kohalik pädev asutus kontrollib nii sõltuvat teenusepakkujat kui ka transporditeenust pakkuvat muud ettevõtjat. |
| --- | --- |

iii)

Et vähendada konkurentsimoonutusi, on artikli 5 lõike 2 punktis b sätestatud, et sõltuva teenusepakkuja ning kõigi tema kontrolli all olevate üksuste transporditegevus peab olema geograafiliselt piiratud pädeva asutuse haldusterritooriumiga või kohaliku pädeva asutusega ühiselt kontrollitava territooriumiga. Seega ei tohi kõnealused teenusepakkujad või asutused osaleda väljaspool pädeva asutuse haldusterritooriumi korraldatud võistlevas pakkumismenetluses avaliku reisijateveoteenuse pakkumiseks. Artikli 5 lõike 2 punktis b on teadlikult kasutatud laiatähenduslikku sõnastust, et vältida selliste äriühingustruktuuride loomist, mille eesmärk on vältida eeltoodud geograafilisi piiranguid. Ilma et see piiraks väljuvate liinidega seotud sätteid, millele on osutatud punktis v, on komisjon eriti range geograafilist ulatust käsitleva sätte kohaldamise suhtes, eelkõige juhul, kui kohalik pädev asutus kontrollib nii sõltuvat teenusepakkujat kui ka transporditeenust pakkuvat muud ettevõtjat.

| iv) | Sarnaselt riigihankeid ja kontsessioone käsitlevale kohtupraktikale, milles sätestatakse, et sõltuva teenusepakkuja tegevus ei tohiks olla turule orienteeritud, (22) tuleks artikli 5 lõike 2 punkti b, milles on sätestatud, et „sõltuva teenusepakkuja (...) avaliku reisijateveoga seotud tegevus toimub kohaliku pädeva asutuse haldusterritooriumil (...) ning et nad ei osale väljaspool kohaliku pädeva asutuse haldusterritooriumi korraldatavates pakkumismenetlustes avaliku reisijateveoteenuse osutamiseks”, tõlgendada järgmiselt: sõltuv teenusepakkuja või üksus, kelle üle sõltuval teenusepakkujal on mõju, ei tohi osutada avaliku reisijateveo teenust, ka mitte alltöövõtjana, ega osaleda pakkumismenetlustes väljaspool pädeva asutuse haldusterritooriumi liidus või mujal maailmas võimaliku kaudse mõju tõttu siseturule. |
| --- | --- |

iv)

Sarnaselt riigihankeid ja kontsessioone käsitlevale kohtupraktikale, milles sätestatakse, et sõltuva teenusepakkuja tegevus ei tohiks olla turule orienteeritud, (22) tuleks artikli 5 lõike 2 punkti b, milles on sätestatud, et „sõltuva teenusepakkuja (...) avaliku reisijateveoga seotud tegevus toimub kohaliku pädeva asutuse haldusterritooriumil (...) ning et nad ei osale väljaspool kohaliku pädeva asutuse haldusterritooriumi korraldatavates pakkumismenetlustes avaliku reisijateveoteenuse osutamiseks”, tõlgendada järgmiselt: sõltuv teenusepakkuja või üksus, kelle üle sõltuval teenusepakkujal on mõju, ei tohi osutada avaliku reisijateveo teenust, ka mitte alltöövõtjana, ega osaleda pakkumismenetlustes väljaspool pädeva asutuse haldusterritooriumi liidus või mujal maailmas võimaliku kaudse mõju tõttu siseturule.

| v) | Artikli 5 lõike 2 punkt b võimaldab teenusepakkujal tegeleda „väljuvate liinide või selle tegevuse muude kõrvalelementidega, mis sisenevad naabruses asuva kohaliku pädeva asutuse territooriumile.” See säte võimaldab teatavat paindlikkus transpordi korraldamisel naaberpiirkondade vahel. Seega võivad seotud teenusepakkujad osutada teenuseid väljaspool nende kohaliku pädeva asutuse halduspiirkonda teatavas ulatuses. Selleks et hinnata, kas avaliku teenindamise lepingu alusel pakutav teenus on kooskõlas kõnealuse sättega, tuleks lähtuda järgmistest kriteeriumidest: veoteenus peab toimuma asjaomase pädeva asutuse haldusterritooriumi ja naaberterritooriumi vahel ning veoteenus peab olema pigem kõrvaltegevus, mitte avaliku teenindamise lepingu alusel pakutava avaliku transporditeenuse peamine eesmärk. Selleks et hinnata, kas avalik veoteenus on kõrvaltegevus, võrdleb komisjon selle mahtu (maanteesõiduki või rongi läbitud kilomeetrite arv) sõltuva teenusepakkuja lepingu(te)ga hõlmatud avaliku veoteenuse kogumahuga. |
| --- | --- |

v)

Artikli 5 lõike 2 punkt b võimaldab teenusepakkujal tegeleda „väljuvate liinide või selle tegevuse muude kõrvalelementidega, mis sisenevad naabruses asuva kohaliku pädeva asutuse territooriumile.” See säte võimaldab teatavat paindlikkus transpordi korraldamisel naaberpiirkondade vahel. Seega võivad seotud teenusepakkujad osutada teenuseid väljaspool nende kohaliku pädeva asutuse halduspiirkonda teatavas ulatuses. Selleks et hinnata, kas avaliku teenindamise lepingu alusel pakutav teenus on kooskõlas kõnealuse sättega, tuleks lähtuda järgmistest kriteeriumidest: veoteenus peab toimuma asjaomase pädeva asutuse haldusterritooriumi ja naaberterritooriumi vahel ning veoteenus peab olema pigem kõrvaltegevus, mitte avaliku teenindamise lepingu alusel pakutava avaliku transporditeenuse peamine eesmärk. Selleks et hinnata, kas avalik veoteenus on kõrvaltegevus, võrdleb komisjon selle mahtu (maanteesõiduki või rongi läbitud kilomeetrite arv) sõltuva teenusepakkuja lepingu(te)ga hõlmatud avaliku veoteenuse kogumahuga.

2.3.2.   Artikli 5 lõige 3. Avaliku teenindamise lepingu võistleva pakkumismenetluse nõuded

Artikli 5 lõikes 3 on sätestatud, et kui pädev asutus pöördub avaliku reisijateveoteenuse osutamiseks kolmanda osapoole poole, kes ei ole sõltuv teenusepakkuja, peab avaliku teenindamise lepingud sõlmima õiglase, läbipaistva ja mittediskrimineeriva võistleva pakkumismenetluse alusel.

Artikli 5 lõikes 3 on sätestatud mõned muud üksikasjad tingimuste kohta, mida võistleva pakkumismenetluse korraldamisel tuleb järgida. Punkti 2.4.1 kohaselt peab lepingu sõlmimise kord olema kavandatud selliselt, et luua tõhusa konkurentsi tingimused. Selleks et rakendada aluslepingu üldpõhimõtteid, nagu läbipaistvus ja mittediskrimineerimine, tuleb pakkumiste hindamiskriteeriumid avaldada näiteks pakkumisdokumentides. Kuigi seda kõnealuse määrusega ei nõuta, võivad liikmesriigid soovi korral kohaldada üksikasjalikumaid menetluseeskirju, mis on sätestatud liidu riigihankealastes õigusaktides, näiteks direktiivides 2014/24/EL ja 2014/25/EL, või kontsessioone käsitlevas direktiivis 2014/23/EL.

Vastavalt määruse (EÜ) nr 1370/2007 artikli 5 lõikele 3 võib pädev asutus spetsiifiliste või keerukate nõuete korral siiski otsustada, et tehakse eelvalik ja läbirääkimisi peetakse eelvalikusse kuuluvate ettevõtjatega. Näiteks juhul, kui pakkumismenetluses osalejad peavad leidma tehnoloogiliselt uuenduslikke transpordilahendusi, et täita pakkumisdokumentides esitatud nõuded. Ka eelvaliku ja läbirääkimiste korral peavad valiku- ja lepingu sõlmimise menetlused vastama kõikidele artikli 5 lõikes 3 sätestatud tingimustele.

Selleks et tagada potentsiaalsetele pakkujatele õiglased ja võrdsed võimalused, peab ajavahemik võistleva pakkumismenetluse algatamise ja pakkumiste esitamise vahel ning võistleva pakkumismenetluse algatamise ja veoteenuste pakkumise algusaja vahel olema asjakohane ja mõistliku pikkusega.

Et muuta võistlev pakkumismenetlus läbipaistvamaks, peavad pädevad asutused esitama võimalikele pakkujatele kõik asjakohased tehnilised ja finantsandmed ning olemasolu korral ka teabe kulude ja tulude jaotamise kohta, et aidata neil oma pakkumisi ette valmistada. Kõnealune jagatud teave ei tohi kahjustada kolmandate isikute õigustatud ärihuvide kaitset. Selleks et pädevad asutused saaksid täita oma teatamiskohustust, peavad raudteeveo-ettevõtjad, raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjad ja muud asjaomased isikud tegema nendele asutustele kättesaadavaks asjakohased täpsed andmed.

2.3.3.   Artikli 5 lõige 4. Tingimused, mille alusel võib pädev asutus sõlmida avaliku teenindamise otselepingu, kui lepingu maht on väike või kui selline leping sõlmitakse VKEga

Ilma võistleva pakkumismenetluseta võib pädev asutus sõlmida avaliku teenindamise otselepingu juhul, kui lepingumaht on väike või kui leping sõlmitakse väikese või keskmise suurusega ettevõtjaga (artikli 5 lõige 4). Avaliku teenindamise leping loetakse väikesemahuliseks, kui selle keskmine aastane maksumus on väiksem kui üks miljon eurot või kui aastane läbisõit on väiksem kui 300 000 kilomeetrit. Väike või keskmise suurusega ettevõtja on ettevõtja, kellele ei kuulu rohkem kui 23 sõidukit. Sellisel juhul võib läviväärtust suurendada ja lepingu keskmine aastane maksumus peaks jääma alla 2 miljoni euro või läbisõit alla 600 000 kilomeetri.

Sõidukite piirarvu käsitlev VKEde määratlus osutab, et kõnealuse sätte puhul peetakse silmas bussivedu, mitte trammi-, metroo- või rongitransporti. Sõidukite arvu piirangut (23 sõidukit) tuleb tõlgendada kitsendavalt, et vältida artikli 5 lõikes 4 kirjeldatud erandolukorra kuritarvitamist. Seega tuleb mõistet „kasutuses olevad sõidukid” tõlgendada kui avaliku transporditeenuse pakkuja kasutuses olevate sõidukite koguarvu, mitte ainult kui konkreetse avaliku teenuse pakkumise lepinguga hõlmatud sõidukeid.

Riiklik seadusandja võib otsustada, et pädev asutus peab sellisel juhul rakendama reeglit, et avaliku teenindamise lepingud sõlmitakse õiglase, avatud, läbipaistva ja mittediskrimineeriva pakkumismenetluse alusel.

2.3.4.   Artikli 5 lõige 4. Liikmesriikide võimalus kehtestada madalam läviväärtus otselepingu sõlmimiseks juhul, kui lepingumaht on väike või kui leping sõlmitakse väikese või keskmise suurusega ettevõtjaga

Artikli 5 lõige 4 võimaldab liikmesriikidel i) kohustada oma pädevaid asutusi rakendama põhimõtet, et avaliku teenindamise lepingud tuleb sõlmida õiglase, avatud, läbipaistva ja mittediskrimineeriva võistleva pakkumismenetluse teel ka siis, kui lepingumaht on väike või kui leping sõlmitakse väikese või keskmise suurusega ettevõtjaga; ii) samuti võivad liikmesriigid otsustada vähendada selliste lepingute sõlmimiseks kehtestatud läviväärtust või iii) lähtuda määruse (EÜ) nr 1370/2007 artikli 5 lõikes 4 sätestatud läviväärtusest.

2.3.5.   Artikli 5 lõige 6. Raudteeteenused, mille puhul võib kasutada otselepingu sõlmimise menetlust

Artikli 5 lõike 6 kohaselt võivad pädevad asutused sõlmida avaliku teenindamise otselepingud raudteetranspordi kohta, „kuid mitte rööbastranspordiliikide, nagu metroo või trammid kohta.”

Lepingu sõlmimisel asutuse poolt üldhuviteenuse pakkumiseks kolmandatele isikutele peab kinni pidama asutamislepingu üldpõhimõtetest, nagu läbipaistvus ja võrdne kohtlemine (23). Artikli 5 lõike 6 kohaselt sõlmitud otselepingute suhtes ei kohaldata erandeid aluslepingu nimetatud põhimõtetest. See on ka põhjus, miks on määruse (EÜ) nr 1370/2007 artikli 7 lõigetes 2 ja 3 sätestatud nõue, et pädev asutus peab avaldama teatava teabe raudteetransporti käsitlevate avaliku teenindamise otselepingute kohta hiljemalt üks aasta enne ja ühe aasta jooksul pärast lepingu sõlmimist.

Võistleva pakkumismenetluse üldreeglist tehtavat erandit tuleb samuti kohaldada piiratult. Raudteeveo asendamist raudteevõrgu häirete korral näiteks bussiveoteenusega, mida avaliku teenuse pakkujalt lepinguga võidakse nõuda, ei saa pidada raudteetransporditeenuseks ning järelikult ei kuulu see artikli 5 lõike 6 alla. Raudteevedu asendavate bussiveoteenuste tellimisel alltöövõtjalt tuleb järgida asjakohaseid riigihankeid käsitlevaid õigusakte.

Seda, kas teatavat liiki linna- või linnalähiliinide raudteetranspordisüsteemide suhtes, nagu S-Bahn (Austrias, Saksamaal ja Taanis) ja RER (Prantsusmaal) või muude rööbastranspordiliikidega (metroo ja tramm) sarnanevate süsteemide, nagu trammilt-rongile teenuste ja teatavate automaatrongiteenuste puhul, kus kasutatakse optilist juhtimissüsteemi, saab kohaldada artikli 5 lõikes 6 sätestatud erandit, tuleb hinnata iga üksikjuhtumi puhul eraldi, kohaldades sobivaid kriteeriume. Eelkõige sõltub erandi kohaldamine näiteks sellest, kas vaatlusalused süsteemid on tavatingimustes koostalitlusvõimelised ja/või kasutavad traditsioonilise raudteetranspordiga sama taristut. Kuigi nn trammilt-rongile teenuste puhul on tegemist rööpatranspordiga, tuleks neid eriomaduste tõttu siiski käsitada „muu rööbastranspordiliigina”.

2.3.6.   Avaliku teenindamise lepingute muutmine

Kui kehtivat avaliku teenindamise lepingut on vaja muuta, näiteks kui veoteenuse mahtu ja asjakohast hüvitist tuleb kohandada seoses metrooliini pikendamisega, tekib küsimus, kas pädev asutus peaks algatama uue lepingu sõlmimise menetluse või saab lepingut muuta ilma lepingu sõlmimise menetluseta.

Euroopa Liidu Kohus on sedastanud, et väikeste ja väheoluliste muudatuste korral ei ole uue konkursi korraldamine vajalik, et tagada EÜ asutamislepingu üldpõhimõtete, näiteks läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise põhimõtte järgimine, ning piisab lihtsalt lepingu muutmisest (24). Selleks et tagada menetluse läbipaistvus ja pakkujate võrdne kohtlemine sisuliste muudatuste tegemisel nende teenuse osutamise kontsessioonilepingute või riigihankelepingute olulistes sätetes, mille suhtes kohaldatakse riigihangete direktiive, on Euroopa Kohtu otsuse kohaselt teatavatel juhtudel vaja sõlmida uus leping. Seda eelkõige juhul, kui uued sätted erinevad oluliselt esialgse lepingu tingimustest ja kui neist ilmneb järelikult poolte soov pidada uusi läbirääkimisi lepingu oluliste tingimuste osas.

Vastavalt Euroopa Kohtu praktikale võib lepingu kehtivusajal tehtud muudatust pidada sisuliseks, kui muudatusega tuuakse lepingusse sisse tingimusi, mis juhul, kui need oleksid olnud ette nähtud esialgses lepingu sõlmimise menetluses, oleksid võimaldanud osaleda ka teistel pakkujatel peale nende, kes esialgses menetluses tunnistati nõudeid täitnuks, või oleksid võimaldanud tunnistada edukaks mõne muu pakkumuse kui see, mis esialgu välja valiti.

Kuna määruses (EÜ) nr 1370/2007 puuduvad asjakohased sätted, kohaldatakse nimetatud määrusega hõlmatud avaliku teenindamise lepingutes tehtavate muudatuste suhtes eespool osutatud kohtupraktika põhimõtteid. Selleks et teha kindlaks, millised on väheolulised muudatused, tuleb iga juhtumit hinnata eraldi, lähtudes objektiivsetest kriteeriumidest (25).

2.4.   Avalike teenuste hüvitamine

Hüvitamisele kohaldatavate eeskirjadega, mis on sätestatud määruses (EÜ) nr 1370/2007, välditakse ülemäärast hüvitamist ning tagatakse vastavus asutamislepingu põhimõtetele. Eeskirjades käsitletakse ka mõistliku kasumi ja tõhususstiimuli mõistet, äritegevuse ristsubsideerimist avalike teenuste osutamise kohustuse täitmise eest makstud hüvitisest ning komisjoni eel- ja järelkontrollimenetlusi seoses avalike teenuste eest makstava hüvitisega.

2.4.1.   Artikli 4 kõige 1 ja artikli 5 lõige 3. Ülekompenseerimise vältimine avatud ja võistleva avaliku pakkumismenetluse alusel sõlmitud avaliku teenindamise lepingu korral

Erinevalt teistest majandussektoritest ei kohaldata ELi toimimise lepingu artikli 106 lõiget 2 juhul, kui hüvitist makstakse avaliku teenuse osutamise kohustuse täitmise eest maismaatranspordi valdkonnas. Kirjeldatud hüvitise korral kohaldatakse pigem ELi toimimise lepingu artiklit 93. Seega ei kohaldata maismaatranspordi (26) suhtes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 106 lõikel 2 põhinevaid liidu eeskirju, milles käsitletakse üldist majandushuvi pakkuvate teenuste (27) eest makstavat hüvitist.

Kui hüvitiste maksmine avaliku reisijateveoteenuse osutamise eest raudteel ja maanteel toimub kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1370/2007, loetakse hüvitised siseturuga kokkusobivaks ning kõnealuse määruse artikli 9 lõike 1 kohaselt on hüvitised vabastatud ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikega 3 sätestatud eelneva teatamise kohustusest.

Eeldatav kokkusobivus siseturuga ja teatamise nõudest tehtav erand ei välista, et avalike veoteenuste osutamise eest makstava hüvitise näol võib olla tegemist riigiabiga. Et hüvitis ei kujutaks endast riigiabi, peab see vastama neljale tingimusele, mille Euroopa Kohus sätestas Altmarki kohtuotsuses (28).

Avatud, läbipaistva ja mittediskrimineeriva võistleva pakkumismenetlusega artikli 5 lõike 3 tähenduses viiakse miinimumini avaliku teenindamise hüvitised, mida pädevad asutused peavad maksma teenusepakkujatele pakkumuses ettenähtud avaliku teenuse taseme saavutamiseks, vältides sellega ülekompenseerimist. Sellisel juhul ei ole vaja kohaldada määruse lisas esitatud üksikasjalikke hüvitamisele kohaldatavaid eeskirju.

Selleks et riigihankemenetlus oleks kooskõlas artikli 5 lõikega 3, peab see olema kavandatud nii, et oleks tagatud tõhusa konkurentsi tingimused. Kooskõlas artikli 5 lõikega 3 võivad pakkumismenetluse täpsed tingimused varieeruda, mis võimaldab näiteks teatavat paindlikkust läbirääkimistel pädeva asutuse ja pakkumuse esitanud äriühingute vahel. Samas peavad läbirääkimised olema õiglased ning järgima läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise põhimõtteid. Näiteks ainult läbirääkimisi hõlmav menetlus ilma hanketeate eelneva avaldamiseta on vastuolus artikli 5 lõike 3 kohaste läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise põhimõtetega. Seega ei ole kõnealune menetlus kooskõlas artikli 5 lõikega 3. Pakkumismenetlus, millega piiratakse põhjendamatult võimalike pakkujate arvu, ei ole samuti kooskõlas artikli 5 lõikega 3. Seega peavad pädevad asutused olema eriti valvsad, kui ilmneb selgeid märke ebatõhusa konkurentsi kohta, eelkõige näiteks siis, kui esitatakse ainult üks pakkumus. Selliste juhtumite korral on ka tõenäoline, et komisjon uurib pakkumismenetlusega seotud konkreetseid asjaolusid.

Valikukriteeriumid, sealhulgas näiteks kvaliteedi-, keskkonnaalased ja sotsiaalsed kriteeriumid, peaksid olema tihedalt seotud pakutava teenuse sisuga. Pakkumusi hindav asutus võib oma pakkumusi käsitlevas otsuses kehtestada kõigile ettevõtjatele kohustuslikud kvalitatiivsed standardid või arvestada eri ettepanekute kvalitatiivseid aspekte.

Ette võib tulla ka olukordi, kus artikli 5 lõike 3 kohane hankemenetlus ei võimalda piisavalt avatud ja tõelist konkurentsi. Seda näiteks pakutavate teenuste keerukuse või ulatuse tõttu või konkreetse teenusepakkuja valduses olevate või lepingu täitmiseks vajalike varade või infrastruktuuri tõttu.

2.4.2.   Artikkel 6. Ülekompenseerimise vältimine avaliku teenindamise otselepingute puhul

Avaliku teenindamise otselepingu sõlmimine vastavalt artikli 5 lõigetele 2, 4, 5 või 6 ning üldeeskirja kehtestamine artikli 3 lõike 2 tähenduses ei taga hüvitise suuruse vähendamist miinimumini. Seda põhjusel, et otselepingu sõlmimine ei tulene konkureerivate turujõudude vastastikusest mõjust, vaid pigem pädeva asutuse ja teenusepakkuja otsestest läbirääkimistest.

Artikli 6 lõikes 1 on sätestatud, et ülekompenseerimise vältimiseks peab hüvitis avaliku teenindamise otselepingute või üldeeskirjade puhul vastama määruse (EÜ) nr 1370/2007 ja selle lisa sätetele. Kõnealuse määruse lisas on nõutud järelkontrolli teostamist tagamaks, et hüvitised ei oleks suuremad kui avaliku teenuse osutamise tegelikud netokulud lepingu kehtivusajal. Lisaks on komisjon seisukohal, et lepingu kehtivusajal on vaja teostada korrapäraseid kontrollimisi, et avastada ja vältida ülemäärast hüvitamist juba varases etapis. Eelkõige puudutab see pikaajalisi lepinguid.

Hüvitised peavad jääma avaliku teenindamise kohustuse netofinantsmõju piiresse. Viimane arvutatakse järgmiselt: kulud miinus avaliku teenuse osutamisest saadud tulud miinus võrgumõjuga kaasnevad võimalikud tulud pluss mõistlik kasum.

Kulude poolel võib arvesse võtta kõiki kulusid, mis on otseselt seotud avaliku teenuse osutamisega, näiteks vedurijuhtide palgad, veovool, veeremi hooldus, üldkulud (juhtimis- ja halduskulud) ning sidusettevõtete lepinguga seotud kulud. Kui ettevõtja tegevus ei piirdu üksnes avaliku teenindamisega, võib lisaks avaliku teenuse osutamiseks vajalikele otsestele kuludele võtta arvesse asjakohast osa kuludest, mis jagunevad avaliku teenindamise ja muu tegevuse (näiteks büroode rendikulud, raamatupidajate ja haldustöötajate palgad) vahel. Kui ettevõtjal on mitu avaliku teenindamise lepingut, jagatakse ühised kulud mitte ainult avaliku teenuse osutamise lepingute ja muu tegevuse vahel, vaid ka avaliku teenuse osutamise lepingute kaupa. Selleks et määrata kindlaks avaliku teenindamise kuludes arvesse võetav ühiste kulude asjakohane osa, võib võrdlusväärtuseks seada ressursside kasutamise turuhinnad, kui need on kättesaadavad. Kui turuhinnad ei ole kättesaadavad, võib vajaduse korral kasutada muid meetodeid.

Avaliku teenuse osutamisega otseselt või kaudselt seotud tulud, nagu piletite või toidu ja jookide müügist saadud tulu, tuleb maha arvata kuludest, mille jaoks hüvitist taotletakse.

Avalike reisijateveoteenuste osutamine avaliku teenindamise lepingu alusel transpordiettevõtja poolt, kes on seotud ka muu äritegevusega, võib kaasa tuua positiivse kaasneva võrgumõju. Näiteks on ettevõtjal, kes teenindab avaliku teenindamise lepingu alusel teatavat võrku, mis on ühendatud muude, ärilistel alustel teenindatavate liinidega, võimalus suurendada oma klientuuri. Komisjon avaldab kaasneva võrgumõju, näiteks kogu reisi jaoks ostetavatest piletitest ja integreeritud sõidugraafikutest tuleneva mõju üle heameelt, kui need on kavandatud reisijate kasu silmas pidades. Komisjon on teadlik, et võimalikku võrgumõju on keeruline hinnata. Sellegi poolest tuleb kooskõlas määruse (EÜ) nr 1370/2007 lisaga iga sellist mõõdetavat rahalist kasu arvesse võtta ning arvata see maha nendest kuludest, mille eest hüvitist taotletakse.

2.4.3.   Artikli 4 lõige 1 ja lisa. Mõiste „mõistlik kasum”

Artikli 4 lõike 1 punktis c on sätestatud, et avaliku teenindamise lepingus arvesse võetavad kulud võivad sisaldada asjakohast kapitalitulu. Lisas on täpsustatud, et avaliku teenindamise kohustusega seotud hüvitis ei või ületada kohustuse netofinantsmõju, mida määratletakse järgmiselt: kulud miinus avaliku teenuse osutamisest saadud tulud miinus võimalikud kaasnevad võrgutulud pluss mõistlik kasum.

Lisas on sätestatud, et „mõistliku kasumina peab käsitlema selle sektori tavapärast kapitali tootlust antud liikmesriigis, mis võtab arvesse ametivõimude sekkumise läbi avaliku teenuse pakkujale põhjustatavaid riske või riskide puudumist”. Rohkem suuniseid ei ole kapitali tootluse ega mõistliku kasumi õige suuruse kohta esitatud.

Kuna komisjoni teatis Euroopa riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamise eest makstava hüvitise suhtes (edaspidi „üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitlev teatis”) (29) põhineb teistsugusel õiguslikul alusel kui määrus (EÜ) nr 1370/2007 ning seda ei kohaldata seetõttu juhul, kui hüvitist makstakse avaliku teenuse osutamise kohustuse täitmise eest maismaatranspordi valdkonnas, on seal esitatud mõned mõistliku kasumi suuruse määramise suunised, mis võivad olla pädevatele asutustele abiks avaliku teenindamise lepingute sõlmimisel määruse (EÜ) nr 1370/2007 (30) alusel. Üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitlevas teatises on selgitatud, et „kui asjaomase teenuse jaoks on olemas üldtunnustatud turuhind, siis see turuhind on pakkumismenetluse puudumisel hüvitise parim võrdlusväärtus” (31). Ideaalis on selliseid võrdlusväärtuseid võimalik leida sama tegevusvaldkonna sarnastest lepingutest ja samast liikmesriigist. Mõistlik kasum peab seega olema kooskõlas turu tavatingimustega ega tohiks olla suurem, kui on vajalik osutatava teenuse riski taseme kajastamiseks.

Kuid mõnel juhul kõnealused turu võrdlusväärtused puuduvad. Sel juhul võiks mõistliku kasumi suuruse määrata võrdluses kasumimarginaaliga, mida taotleb tavaline hästi juhitud ettevõtja, kes tegutseb samas sektoris ja osutab kõnealust teenust (32).

Tavaliselt lähtutakse avaliku teenindamise lepingu kapitalitulu kindlaksmääramisel sisemisest tulumäärast, mida ettevõtja saab investeeritud kapitalilt projekti kestuse jooksul, st lepinguga seotud rahavoogude sisemisest tulumäärast. Siiski võib kapitalitulu hindamisel kasutada ka selliseid raamatupidamisarvestuse meetmeid nagu omakapitali investeeringute tulusus (ROE), kasutatud kapitali tasuvus või muid üldtunnustatud majandusnäitajaid.

Tuleb märkida, et neid näitajaid võivad mõjutada ettevõtja kasutatavad raamatupidamismeetodid ja et need kajastavad ettevõtja olukorda ainult konkreetsel aastal. Seega tuleks vajaduse korral tagada, et ettevõtja raamatupidamistavad kajastavad avaliku teenuse lepingu majanduslikku seisu pikemas perspektiivis. Seoses sellega tuleks mõistliku kasumi suurust võimaluse korral hinnata avaliku teenindamise lepingu kehtivuse ulatuses. Samuti tuleks arvesse võtta raudtee-, trammi-, metroo- ja bussitranspordi majandusmudelite erinevusi. Näiteks on raudteetransport tavaliselt väga kapitalimahukas, kuid bussitranspordi puhul on tähtsamal kohal personalikulud.

Igal juhul on mõistliku kasumi asjakohase suuruse määramiseks vaja, et pädev asutus hindaks iga juhtumit eraldi, sõltuvalt iga avaliku teenindamise lepingu konkreetsetest asjaoludest. Muu hulgas peab pädev asutus võtma arvesse asjaomase ettevõtja eripärasid, sarnaste teenuste tavapärast turuhinda ja iga avaliku teenindamise lepinguga seotud riski taset. Näiteks avaliku teenindamise leping, mis sisaldab erisätteid hüvitise suuruse kaitsmiseks ettenägematute kulude korral, on vähem riskantne kui avaliku teenindamise leping, milles sellised tagatised puuduvad. Kui kõik muud asjaolud on samad, peaks mõistlik kasum esimest liiki lepingu puhul olema seega väiksem kui teist liiki lepingu puhul.

Üldiselt on soovitatav, et hüvitamismehhanism hõlmaks tõhususe suurendamise stiimuleid (33). Tuleb rõhutada, et hüvitamismehhanismid, mis hõlmavad ainult tegelike kulude katmist, ei ärgita transpordiettevõtteid kulusid piirama või oma tegevust aja jooksul tõhustama. Selliste mehhanismide kasutamist on seega parem piirata juhtudega, kus kulude osas valitseb suur ebakindlus ning veoteenuse pakkuja vajab tugevat kaitset ebakindluse eest.

2.4.4.   Artikli 4 lõiked 1 ja 2 ning lisa. Sellise olukorra vältimine, kus avaliku teenindamise kohustuse täitmise jaoks saadud hüvitist kasutatakse äritegevuse ristsubsideerimiseks

Kui avaliku teenuse pakkuja on seotud ka äritegevusega, tuleb tagada, et ta ei kasutaks talle avaliku teenuse osutamise eest makstavat hüvitist oma konkurentsivõime tõstmiseks äritegevuses. Selle kohta on lisas sätestatud eeskiri, et vältida äritegevuse ristsubsideerimist avaliku teenuse osutamisest saadavast tulust. Nimetatud eeskirjade põhisisuks on kaht liiki tegevuse (avalik teenindamine ja äritegevus) raamatupidamisarvestuse eraldamine ning usaldusväärne kulude jaotamise meetod, mis kajastab avaliku teenuse osutamise tegelikke kulusid.

Artikli 4 lõigetes 1 ja 2 ning lisas sätestatud eeskirjades on nõue, et kulud ja tulud, mis on seotud teenuste pakkumisega transpordiettevõtjaga sõlmitud kõigi avaliku teenindamise lepingute alusel, ning äritegevusega seotud kulud ja tulud tuleb jaotada nõuetekohaselt nimetatud kaht liiki tegevuse vahel. See võimaldab tõhusalt kontrollida avalike teenustega seotud hüvitisi ja kaht liiki tegevuse vahelist võimalikku ristsubsideerimist. Selles osas on väga oluline, et avaliku teenindamise kohustuse ja äritegevuse vahelise kulude jagamise ja sihtotstarbelise kasutamise meetmed oleksid asjakohased. Näiteks juhul, kui transpordivahendeid (nagu raudteeveerem või bussid) või muid avaliku teenuse osutamise kohustuse täitmiseks vajalikke varasid või teenuseid (näiteks bürood, personal või jaamad) jagatakse avaliku teenindamise ja äritegevuse vahel, peab kummagi tegevusega seotud kulud jaotama nimetatud kaht liiki tegevuse vahel nii, et need on proportsioonis tegevuste suhtelise kaaluga kõigis transpordiettevõtja osutatavates transporditeenustes.

Näiteks kui üks ja sama transpordiettevõtja kasutaks nii avaliku teenindamise kui ka äritegevuse juures jaamade teenuseid, kuid paigutaks kõik nimetatud teenuste kulud üksnes avaliku teenindamisega seotud tegevuse alla, oleks tegemist määrusega (EÜ) nr 1370/2007 vastuolus oleva ristsubsideerimisega. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. novembri 2012. aasta direktiivis 2012/34/EÜ (34) on sätestatud erikohustused raudtee-ettevõtjate raamatupidamisarvestuse eraldamiseks.

Iga avaliku teenindamise leping peaks sisaldama hüvitamise erieeskirju ja iga lepingu kohta tuleks pidada eraldi raamatupidamisarvestust. Teisisõnu, kui üks ja sama ettevõtja on sõlminud mitu avaliku teenindamise lepingut, tuleks transpordiettevõtjate arvepidamises täpsustada, milline avaliku teenusega seotud hüvitis millisele avaliku teenindamise lepingule vastab. Komisjoni kirjaliku taotluse korral tuleb talle anda juurdepääs kõnealusele raamatupidamisarvestusele kooskõlas määruse (EÜ) nr 1370/2007 artikli 6 lõikega 2.

2.4.5.   Artikli 4 lõige 1. Teenuse tõhusust suurendav hüvitamise kord

Määruse (EÜ) nr 1370/2007 põhjenduses 27 on märgitud, et otselepingute või üldeeskirjade puhul tuleks hüvitise näitajad kehtestada selliselt, et hüvitissummad oleksid asjakohased ning et oleks tagatud teenuste tõhusus ja kvaliteet. See tähendab, et pädevad asutused peaksid hüvitamismehhanismi abil innustama teenusepakkujaid suurendama tõhusust, st pakkuma nõutaval tasemel ja nõutava kvaliteediga teenust võimalikult väheste vahenditega.

Määruses (EÜ) nr 1370/2007 esitatud hüvitamiseeskirjadega jäetakse pädevatele asutustele teatav tegevusruum avalike teenuste pakkujatele stiimulikavade loomisel. Pädevad asutused peavad aga igal juhul aitama „säilitada või arendada avaliku teenuse pakkuja tõhusat haldustegevust, mida oleks võimalik objektiivselt hinnata” (lisa punkt 7). See tähendab, et hüvitamismehhanismi peab kavandama nii, et aja jooksul oleks tagatud vähemalt teatav tõhususe paranemine.

Tõhususe suurendamise stiimulid peaksid siiski olema proportsionaalsed ning jääma mõistlikule tasemele, võttes arvesse tõhususe eesmärkide saavutamise keerukust. Tõhususe suurendamist saab tagada näiteks nii, et tõhususe suurenemisest tulenev kasum jagatakse võrdselt teenusepakkuja, avaliku sektori asutuste ja/või teenuse kasutajate vahel. Igal juhul peab tõhususe suurendamise stiimulitega tagama, et ettevõtte kasutada ei jääks ebaproportsionaalselt suurt osa tõhususe suurenemisest tulenevast kasumist. Avaliku teenindamise lepingus peavad kõnealuste stiimulite parameetrid olema täielikult ja täpselt määratletud.

Avalike teenuste tõhusamaks osutamiseks seatud stiimulid ei tohiks siiski takistada kvaliteetsete teenuste osutamist. Määruse (EÜ) nr 1370/2007 raames tuleb tõhusust mõista kui avalike teenuste kvaliteedi või taseme ning nimetatud teenuste osutamiseks kasutatavate vahendite suhet. Tõhususe stiimulid peaksid seega olema suunatud kulude vähendamisele ja/või teenuse kvaliteedi või taseme tõstmisele.

2.4.6.   Artikli 6 lõige 1. Asjaolud, mille korral uurib komisjon, kas hüvitamise kava on kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1370/2007

Avaliku teenuse eest vastavalt määrusele (EÜ) nr 1370/2007 makstava hüvitise suhtes ei kehti ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikes 3 sätestatud nõue teatada riigiabist enne selle rakendamist. Komisjonilt võidakse siiski paluda, et ta hindaks hüvitamise korda õiguskindlusega seotud põhjustel, kui liikmesriik ei ole kindel, et kord vastab määrusele. Komisjon võib kompensatsioonisüsteemi hinnata ka kaebuse või järelkontrolli alusel, kui on tõendeid, mis viitavad, et määruse kohaseid hüvitamisnõudeid rikutakse.

2.4.7.   Artikli 6 lõige 1. Komisjoni poolt hüvitamise korra suhtes tehtava eel- ja järelkontrolli erinevused

Peamine erinevus komisjoni poolt hüvitamise korra suhtes tehtava eel- ja järelkontrolli vahel on seotud ajavahemikuga, mil komisjon hindab kõnealust korda, mitte ülemäärase hüvitamise analüüsimiseks kasutatava meetodiga.

Eelhinnangu koostamisel (nt pärast teate saamist) selle kohta, kas hüvitamise kord hoiab ära liigse hüvitamise, võtab komisjon muu hulgas arvesse konkreetseid hüvitamisega seotud parameetreid. Eelkõige pöörab komisjon tähelepanu kulukategooriatele, mida võetakse arvesse hüvitiste arvutamisel, ning samuti kavandatud mõistliku kasumi suurusele. Lisaks kaalub komisjon, kas on kehtestatud asjakohane mehhanism, millega tagatakse, et juhul kui avalike teenuste pakkumisel saadav tulu on suurem, kui avaliku teenindamise lepingus kavandatud, ei ole ettevõtjal õigust ülemäärasele hüvitamisele, mis ületaks tegelikke netokulusid, mõistlikku kasumimarginaali ning lepingus sätestatud tõhususe suurendamisest saadud kasumit.

Avaliku teenindamise lepingutega, eriti pikaajaliste lepingutega, tuleks põhimõtteliselt ette näha ka korrapärase kontrolli teostamine lepingu kehtivusajal, et avastada varakult ja vältida juhtumeid, mille puhul on selgelt tegemist ülemäärase hüvitamisega. Pädevad asutused on kohustatud kontrollima vastavust avaliku teenindamise lepingu tingimustele lepingu kehtivusaja jooksul. Võib välja töötada informaatikavahendid, mis aitavad teha nimetatud kontrolle standarditud viisil. Ülekompenseerimist tuleb hinnata iga avaliku teenindamise lepingu puhul eraldi, et vältida igast avalikust teenusest eraldi saadavat ülemäärast kasumit, mis on ühtlaselt jaotunud mitme lepingu vahel.

Järelkontrolli käigus hinnatakse, kas saadud hüvitis ületab avaliku teenuse netofinantsmõju, nagu see on määratletud määruse (EÜ) nr 1370/2007 lisas, lähtudes finantstulu ja kulu tegelikest andmetest, sest hüvitamise kord on juba kehtestatud. Kontrollimeetod ei muutu, kuid hüvitis ei tohiks olla suurem summast, millele ettevõtjal oli õigus vastavalt lepingus eelnevalt kehtestatud näitajatele, isegi kui see summa ei ole piisav tegelike netokulude katmiseks.

2.4.8.   Artikli 1 kõige 1 ja artikli 6 lõige 1. Tagatised, et pädevad asutused maksavad ettevõtjatele avaliku teenindamise kohustuste täitmise eest asjakohast hüvitist

Siiski, vastavalt määruse (EÜ) nr 1370/2007 artiklile 1 on määruse eesmärgiks „määratleda, kuidas pädevad asutused võivad kooskõlas (liidu) õiguse eeskirjadega sekkuda avaliku reisijateveo valdkonda, et tagada üldhuviteenuste osutamine, mis oleksid muuhulgas mitmekesisemad, turvalisemad, parema kvaliteediga või odavamad kui üksnes turuseaduste poolt reguleeritud teenused. Selleks sätestatakse käesolevas määruses tingimused, mille kohaselt pädevad asutused hüvitavad avaliku teenuse pakkujatele, kellele nad avaliku teenindamise kohustuseks teevad või kellega lepingu sõlmivad, sellega kaasnevad kulud ja/või annavad neile avaliku teenindamise kohustuse eest ainuõigused.” Vastavalt määruse (EÜ) nr 1370/2007 lisa punktile 7 peab hüvitamismeetod „olema suunatud sellele, et säilitada või arendada (...) piisavalt kõrge kvaliteeditasemega reisijateveoteenuste osutamist”.

See tähendab, et määruses (EÜ) nr 1370/2007 sätestatud eeskirjade eesmärk ei ole üksnes võimaliku ülekompenseerimise vältimine avaliku teenindamise kohustuste puhul, vaid ka selle tagamine, et avaliku teenindamise lepingus määratletud avalike teenuste pakkumine on rahaliselt jätkusuutlik, et saavutataks ja säilitataks teenuste kõrge kvaliteet. Seega tuleks avaliku teenindamise kohustuse täitmise eest maksta asjakohast hüvitist, et ettevõtja omavahendid avaliku teenindamise lepingu raames pikas perspektiivis ei väheneks, mis takistaks tal lepinguliste kohustuste tõhusat täitmist ja määruse (EÜ) nr 1370/2007 lisa punktis 7 osutatud kõrge kvaliteeditasemega reisijateveoteenuste jätkuvat osutamist.

Kui pädev asutus ei maksa asjakohast hüvitist, riskib ta sellega, et avaliku teenindamise lepingu sõlmimiseks korraldatava võistleva pakkumismenetluse raames esitatavate pakkumuste arv väheneb või et ta põhjustab ettevõtjale avaliku teenindamise otselepingu sõlmimise korral tõsiseid rahalisi raskusi ja/või vähendab lepingu kehtivuse ajal osutatavate avalike teenuste üldist taset ja kvaliteeti.

2.5.   Avaldamine ja läbipaistvus

Käesolevas peatükis esitatud tõlgendamissuunised hõlmavad pädevate asutuste kohustust avaldada igal aastal aruanne nende avaliku teenindamise lepingute kohta, mille eest nad vastutavad, ning samuti asutuste kohustusi, et tagada avaliku teenindamise lepingute sõlmimise läbipaistvus nii enne kui ka pärast lepingu sõlmimise menetlust.

2.5.1.   Artikli 7 lõige 1. Pädevate asutuste kohustused nende pädevusse kuuluvaid avaliku teenindamise lepinguid käsitlevate aastaaruannete avaldamise osas

Artikli 7 lõikes 1 on nõue, et iga pädev asutus peab kord aastas avalikustama koondaruande tema pädevusse kuuluvate avaliku teenindamise kohustuste, väljavalitud avaliku teenuse pakkujate, avaliku teenuse pakkujatele makstavate hüvitiste ja hüvitisena antud ainuõiguste kohta. Selles aruandes peab eristama bussitransporti ja raudteetransporti, see peab võimaldama kontrollida ja hinnata ühistranspordivõrgu toimivust, kvaliteeti ja rahastamist ning vajaduse korral andma teavet omistatud ainuõiguste laadi ja ulatuse kohta.

Komisjoni jaoks tähendab mõiste „konsolideeritud aruanne”, et pädev asutus peaks avaldama üksikasjaliku aruande kõigi tema poolt sõlmitud avaliku teenindamise lepingute kohta ning kõiki kõnealuseid lepinguid peaks olema võimalik eraldi identifitseerida. Seega peaks esitatud teave hõlmama lisaks koguväärtusele ka iga lepingu mahtu eraldi, tagades samal ajal asjaomaste teenusepakkujate õiguspäraste ärihuvide kaitse.

Avaliku transporditeenuse pakkuja peab esitama pädevale asutusele kogu teabe ja kõik andmed, et pädev asutus saaks täita talle pandud avaldamiskohustust.

Selleks et saavutada kõnealuse sätte eesmärk, milleks on teha võimalikuks ühistranspordivõrgu sihipärane kontrollimine ja hindamine, mis võimaldab seda võrrelda muude ühistranspordivõrkudega läbipaistval ja struktureeritud viisil, kutsub komisjon liikmesriike ja sealseid asutusi vabatahtlikult tagama nimetatud teabe hõlpsa kättesaadavuse ja võimaldama teabe otstarbekat võrdlemist. See võib tähendada näiteks teabe avaldamist kesksel veebisaidil, nagu pädevate asutuste ühenduse või transpordiministeeriumi veebisait. Samuti tuleks teave ja andmed ette valmistada kavakindlal viisil ja esitada ühtsetes mõõtühikutes.

2.5.2.   Artikli 7 lõiked 2 ja 3. Pädevate asutuste võimalused täita avaliku teenindamise lepingutega seotud avaldamiskohustusi vastavalt artikli 7 lõigetele 2 ja 3

Pädevatel asutustel on määruse (EÜ) nr 1370/2007 artikli 7 kohaselt teatavad kohustused avaldada Euroopa Liidu Teatajas teave avaliku teenindamise lepingute kavandatava (ja lõpuleviidud) sõlmimise kohta.

Artikli 7 lõikes 2 on sätestatud, et pädevad asutused avaldavad hiljemalt üks aasta enne pakkumiskutse väljakuulutamist või avaliku teenindamise otselepingu sõlmimist Euroopa Liidu Teatajas teatava teabe kavandatava lepingu kohta.

Artikli 7 lõikes 3 on sätestatud, et pädevad asutused avaldavad aasta jooksul pärast raudteetransporti käsitlevate avaliku teenindamise otselepingute sõlmimist nende lepingute kohta teatava teabe.

Komisjoni talitused on koostanud näidisvormid ja menetlused, mis aitavad pädevatel asutustel täita avaldamisega seotud nõudeid. Vormides ja avaldamismenetluses esitatud andmete taaskasutamine peaks võimaldama pädevatel asutustel soovi korral kasu saada ka määruse (EÜ) nr 1370/2007 artikli 5 lõike 3 kohaste teenustega seotud avaliku pakkumismenetluse avaldamisega kaasnevast sünergiast.

Vormid on kavandatud nii, et need vastavad järgmistele nõuetele:

| — | need võimaldavad asutustel veebirakendusele hõlpsalt juurde pääseda, seda kasutada ning anda arusaadavat ja selget teavet; |
| --- | --- |

—

need võimaldavad asutustel veebirakendusele hõlpsalt juurde pääseda, seda kasutada ning anda arusaadavat ja selget teavet;

| — | nendes eristatakse määruse (EÜ) nr 1370/2007 kohased avaldamisnõuded selgelt direktiivide 2014/23/EL, 2014/24/EL ja 2014/25/EL kohastest avaldamisnõuetest; |
| --- | --- |

—

nendes eristatakse määruse (EÜ) nr 1370/2007 kohased avaldamisnõuded selgelt direktiivide 2014/23/EL, 2014/24/EL ja 2014/25/EL kohastest avaldamisnõuetest;

| — | nendes nõutakse teabe üksikasjalikkuse sellist taset, mis ei ole koormav ja on asutustele seega vastuvõetav; |
| --- | --- |

—

nendes nõutakse teabe üksikasjalikkuse sellist taset, mis ei ole koormav ja on asutustele seega vastuvõetav;

| — | need sobivad kasulike statistiliste andmete loomiseks avaliku teenindamise lepingute sõlmimise menetluse ja seega ka määruse (EÜ) nr 1370/2007 tõhusa rakendamise kohta. |
| --- | --- |

—

need sobivad kasulike statistiliste andmete loomiseks avaliku teenindamise lepingute sõlmimise menetluse ja seega ka määruse (EÜ) nr 1370/2007 tõhusa rakendamise kohta.

2013. aastal tegi Väljaannete Talitus internetipõhise avaldamismenetluse kättesaadavaks veebisaidil eNotices (35). Menetlus põhineb näidisvormidel, mis on mõeldud Euroopa Liidu Teatajas avaldamiseks kooskõlas määruse (EÜ) nr 1370/2007 artikli 7 lõigetega 2 ja 3. Artikli 7 lõike 3 kohase, raudteetransporti käsitlevate avaliku teenindamise otselepingute sõlmimise alase teabe avaldamine Euroopa Liidu Teatajas on vabatahtlik.

2.5.3.   Artikli 7 lõige 4. Huvitatud isikute õigus küsida avaliku teenindamise otselepingute sõlmimisega seotud teavet enne lepingu sõlmimise tegelikku kuupäeva

Artikli 7 lõikes 4 on sätestatud, et pädev asutus edastab huvitatud isiku palvel avaliku teenindamise otselepingu sõlmimise otsuse põhjenduse. Põhjenduses 30 on öeldud, et „avaliku teenindamise otselepingutele tuleks kohaldada suuremat läbipaistvust”. Seda tuleks tõlgendada koostoimes põhjendusega 29, milles on sõnastatud vajadus avaldada teave lepingu sõlmimise kavatsuse kohta ja anda võimalikele avaliku teenuse pakkujatele võimalus reageerida. Pädev asutus peab tegema otsuse kavatsuse kohta sõlmida otseleping vähemalt üks aasta ette, sest teave selle kohta tuleb avaldada Euroopa Liidu Teatajas (artikli 7 lõige 2, eriti punkt b). Seega on huvitatud isikutel võimalik esitada küsimused pikalt enne lepingu sõlmimist, mis võib toimuda kõige varem üks aasta pärast otsuse tegemist. Selleks et tagada tõhus õiguskaitse, tuleb artikli 7 lõike 4 kohaselt nõutud teave esitada ilma asjatu viivituseta.

Lepingute läbipaistvamaks muutmine on oma olemuselt seotud ka lepingu sõlmimise menetlusega. Seega ei hõlma põhjenduses 30 nõutav suurem läbipaistvus üksnes läbipaistvust pärast lepingu sõlmimist, vaid on seotud ka menetlusega, mis eelneb lepingu tegelikule sõlmimisele asjaomase avaliku transporditeenuse pakkujaga.

2.6.   Üleminekukord

Käesolevas peatükis esitatakse tõlgendamissuunised üleminekukorra teatavate aspektid kohta seoses lepingutega, mis on sõlmitud enne määruse (EÜ) nr 1370/2007 jõustumist või üleminekuperioodi jooksul alates 2009. aastast kuni detsembrini 2019.

2.6.1.   Artikli 8 lõige 2. 3. detsembril 2009 alanud 10aastase üleminekuperioodi kohaldamine

Artikli 8 lõikes 2 on sätestatud, et ilma et see piiraks sama artikli lõike 3 kohaldamist, „peab avaliku teenindamise lepingute sõlmimine transpordi kohta raudteel ja maanteel olema (...) määruse artikliga 5 vastavuses alates 3. detsembrist 2019”. Selle üleminekuperioodi jooksul võtavad liikmesriigid meetmeid vastavuse järkjärguliseks saavutamiseks artikliga 5, et vältida tõsiseid struktuurilisi probleeme eelkõige seoses veojõudlusega.

Artikli 8 lõikes 2 osutatakse artiklile 5 tervikuna. Komisjon on aga seisukohal, et kõnealuses kontekstis on asjakohane üksnes artikli 5 lõige 3, milles käsitletakse kohustust kohaldada avaliku teenindamise lepingute sõlmimisel avatud, läbipaistvaid ja mittediskrimineerivaid menetlusi. Põhjenduse 31 kohaselt on üleminekusätete eesmärk anda pädevatele asutustele ja avaliku teenuse pakkujatele piisavalt aega määruse (EÜ) nr 1370/2007 sätetega kohandumiseks. Liikmesriikidele seatud kohustus saavutada vastavus artikliga 5 järk-järgult on põhjendatud üksnes juhul, kui see on seotud kohustusega kohaldada avaliku teenindamise lepingute sõlmimisel avatud, läbipaistvaid ja mittediskrimineerivaid menetlusi. Ei ole loogiline, et liikmesriigid kohaldavad sõltuva teenusepakkuja mõistet või määruse (EÜ) nr 1370/2007 artikli 5 lõigetes 4, 5 ja 6 määratletud erandeid järk-järgult, sest neis leiduvad sätted on aluslepingu üldpõhimõtetest ja vastavast kohtupraktikast leebemad. Põhjendamatuna tundub ka väide, et seadusandja soovis menetluslikke tagatisi ja kohtulikku läbivaatamist käsitleva artikli 5 lõike 7 täielikku kohaldamist kuni 3. detsembrini 2019 edasi lükata.

2.6.2.   Artikli 8 lõige 2. Liikmesriikide kohustused üleminekuperioodil kuni 2. detsembrini 2019

Artikli 8 lõikes 2 on öeldud, et kuue kuu jooksul pärast üleminekuperioodi esimest poolt (3. maiks 2015) „esitavad liikmesriigid komisjonile eduaruande, milles toovad esile artikli 5 kohase avaliku teenindamise lepingute sõlmimise järk-järgulise rakendamise”. See näitab selgelt, et liikmesriigid ei saa oodata 2. detsembrini 2019, enne kui hakkavad täitma üldeeskirja, mille kohaselt tuleb avaliku teenindamise lepingute sõlmimiseks tagada võistlevad pakkumismenetlused, mis on avatud kõikidele ettevõtjatele võrdsetel, läbipaistvatel ja mittediskrimineerivatel alustel. Liikmesriigid peaksid võtma asjakohaseid meetmeid selle nõude järkjärguliseks täitmiseks üleminekuperioodil, et vältida olukorda, kus olemasolev veojõudlus avaliku transpordi turul ei võimalda transpordiettevõtjatel rahuldavalt reageerida kõikidele võistlevatele pakkumismenetlustele, mis kuulutatakse välja üleminekuperioodi lõpus.

2.6.3.   Artikli 8 lõige 3. Mida tähendab „piiratud kestusega, mis on võrreldav artiklis 4 osutatud kestustega”?

Artikli 8 lõike 3 punktis d on sätestatud, et avaliku teenindamise lepingud, mis sõlmiti „alates 2000. aasta 26. juulist ja enne 3. detsembrit 2009 muu menetluse kui võistleva pakkumismenetluse alusel, (...) võivad jääda kehtima oma tähtaja lõpuni, kui nad on piiratud kestusega, mis on võrreldav artiklis 4 osutatud kestustega”.

Komisjoni arvates tuleks terminit „võrreldav artiklis 4 osutatud kestusega” tõlgendada kitsalt tagamaks, et liikmesriigid töötavad määruse eesmärkide saavutamise nimel alates selle jõustumisest 3. detsembril 2009. Seetõttu oleks komisjoni arvates mõistlik seisukoht, et avaliku teenindamise lepingute kestus peaks olema sarnane artiklis 4 osutatud kestustele.

---

(1)  ELT L 315, 3.12.2007, lk 1.

(2)  DLA Piper, Study on the implementation of Regulation (EC) No 1370/2007 on public passenger transport services by rail and by road, 31. oktoober 2010, avaldatud aadressil http://ec.europa.eu/transport/modes/rail/studies/rail_en.htm

(3)  Konverentsi dokumendid on avaldatud aadressil http://ec.europa.eu/transport/modes/rail/events/2011-11-14-workshop_en.htm

(4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1370/2007, mis käsitleb raudtee-reisijateveoteenuste siseturu avamist (COM(2013) 028 (final)).

(5)  ELT L 94, 28.3.2014, lk 65.

(6)  ELT L 94, 28.3.2014, lk 243.

(7)  ELT L 94, 28.3.2014, lk 1.

(8)  Kehtetuks tunnistatud ja asendatud direktiiviga 2014/25/EL.

(9)  Kehtetuks tunnistatud ja asendatud direktiiviga 2014/24/EL.

(10)  EÜT L 373, 31.12.1991, lk 1.

(11)  EÜT L 175, 13.7.1996, lk 7.

(12)  EÜT L 364, 12.12.1992, lk 7.

(13)  Komisjoni teatis nõukogu määruse (EMÜ) nr 3577/92 (teenuste osutamise vabaduse põhimõtte kohaldamise kohta merevedudel liikmesriikides (merekabotaaž)) tõlgendamise kohta, (Euroopa Lidu Teatajas seni avaldamata).

(14)  EÜT L 156, 28.6.1969, lk 1.

(15)  Otsus kohtuasjas C-179/90: Merci Convenzionali Porto di Genova SpA vs. Siderurgica Gabrielli SpA, EKL 1991, lk I-5889, punkt 27. Otsus kohtuasjas C-242/95: GT-Link A/S vs. De Danske Statsbaner (DSB), EKL 1997, lk I-4449, punkt 53. Otsus kohtuasjas C-266/96: Corsica Ferries France SA vs. Gruppo Antichi Ormeggiatori del Porto di Genova Coop, RPP ja teised, EKL 1998, lk I-3949, punkt 45.

(16)  Otsus kohtuasjas C-280/00: Altmark Trans GmbH ja Regierungspräsidium Magdeburg vs. Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH ja Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht, EKL 2003, lk I-7747.

(17)  See lähenemisviis on kooskõlas komisjoni üldise seisukohaga üldist majandushuvi pakkuvate teenuste suhtes muudes sektorites. Vt komisjoni teatis Euroopa riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamise eest makstava hüvitise suhtes (ELT C 8, 11.1.2012, lk 4).

(18)  Komisjoni otsus N 588/2002 – Ühendkuningriik – toetus kaugliini bussiteenuse osutamiseks.

(19)  EÜT L 82, 22.3.2001, lk 16.

(20)  Kooskõlas Euroopa Liidu Kohtu praktikaga kohaldatakse direktiivi 2001/23/EÜ ettevõtte ülemineku korral, mis toimub pärast avaliku teenindamise lepingu pakkumismenetlust. Nende tegevusvaldkondade puhul, mille tegevus on seotud materiaalse varaga, näiteks bussi- ja raudteetransport, kohaldatakse direktiivi siis, kui üle antakse oluline osa materiaalsest varast. Direktiivi 2001/23/EÜ tähenduses on tegemist ülevõtmisega ka juhul, kui sellise materiaalse vara puhul, mida varem kasutas üleandja, kelle ülevõtja üle võttis, omandiõigus üle ei lähe (näiteks juhul, kui uue ettevõtja poolt üle võetud materiaalne vara ei kuulunud mitte tema eelkäijale, vaid selle oli tema käsutusse andnud tellija); vt komisjoni memorandum, milles käsitletakse töötajate õigusi ettevõtete ülemineku korral: http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=707&langId=et&intPageId=208

(21)  Otsus kohtuasjas C-324/07: Coditel Brabant SA vs. Commune d’Uccle ja Région de Bruxelles-Capitale, EKL 2008, lk I-8457, punkt 30.

(22)  Seotud teenusepakkujat käsitleva kohtupraktika kohaselt ei ole teenusepakkujal keelatud osaleda võistlevates pakkumismenetlustes väljaspool pädeva asutuse territooriumi. Kuid kohtupraktikas on selgelt osutatud, et turule orienteeritud ettevõtja puhul muutub omavalitsuse kontroll tühiseks (vt otsus kohtuasjas C-458/03, Parking Brixen GmbH vs. Gemeinde Brixen ja Stadtwerke Brixen AG., EKL 2005, lk I-08585).

(23)  Vt näiteks määruse (EÜ) nr 1370/2007 põhjendus 20: „Kui pädev asutus otsustab teha üldhuviteenuse osutamise ülesandeks kolmandale osapoolele, peab ta valima avaliku teenuse osutaja vastavalt riigihankelepinguid ja kontsessioone käsitlevale ühenduse õigusele, nagu on sätestatud asutamislepingu artiklitega 43–49, ning läbipaistvuse ja võrdse kohtlemise põhimõtetele.”

(24)  Otsus kohtuasjas C-337/98: Euroopa Komisjon vs. Prantsusmaa, EKL 2000, lk I–8377, punktid 44 ja 46; otsus kohtuasjas C-454/06: pressetext Nachrichtenagentur, EKL 2008, lk I–4401, punkt 34; otsus kohtuasjas C-91/08: Wall AG, EKL 2010, lk I–02815, punktid 37 ja 38.

(25)  Euroopa Kohus osutas kohtuasja Wall AG puhul, et alltöövõtja asendamine – isegi kui niisugune võimalus on lepinguga ette nähtud – võib erandjuhtudel kujutada endast kontsessioonilepingu olulise sätte sisulist muutmist, kui ühe alltöövõtja eelistamine mõnele teisele on asjaomaseid teenuseid iseloomustavaid asjaolusid arvestades lepingu sõlmimisel määrava tähtsusega element, mille kontrollimine kuulub igal juhul eelotsusetaotluse esitanud kohtu pädevusse.

(26)  Siiski kohaldatakse maismaatranspordi suhtes komisjoni määrust nr 360/2012 Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamise kohta üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid osutavatele ettevõtjatele antava vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 114, 26.4.2012, lk 8).

(27)  Komisjoni otsus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 kohaldamise kohta üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid osutavatele ettevõtjatele avalike teenuste eest makstava hüvitisena antava riigiabi suhtes (ELT L 7, 11.1.2012, lk 3) ja Euroopa Liidu raamistik riigiabi jaoks, mida antakse avalike teenuste eest makstava hüvitisena (ELT C 8, 11.1.2012, lk 15).

(28)  Otsus kohtuasjas C-280/00: Altmark Trans GmbH ja Regierungspräsidium Magdeburg vs. Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, EKL 2003, lk I-7747. Vt eelkõige punkt 3 komisjoni teatises Euroopa riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamise eest makstava hüvitise suhtes (ELT C 8, 11.1.2012, lk 4).

(29)  ELT C 8, 11.1.2012, lk 4.

(30)  Vt eelkõige üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva teatise punkt 61.

(31)  Üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitleva teatise punkt 69.

(32)  Üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitlevas teatises on „tavalise hästi juhitud ettevõtja” mõistet täpsemalt selgitatud. Vt eelkõige punktid 70–76.

(33)  Vt eelkõige määruse lisa punkt 7.

(34)  ELT L 343, 14.12.2012, lk 32. Vt artikkel 6, milles käsitletakse raudtee-ettevõtjate ja raudtee infrastruktuuri majandajate eraldi raamatupidamisarvestust.

(35)  http://simap.europa.eu/enotices/choiceLanguage.do

---

| 29.3.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 92/22 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 92/22

---

Kutse märkuste esitamiseks komisjoni määruse eelnõu kohta, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes kalandus- ja vesiviljelussektoris

2014/C 92/02

Huvitatud isikud võivad esitada oma märkused ühe kuu jooksul alates käesoleva määruse eelnõu avaldamisest järgmisel aadressil:

| European Commission |
| --- |
| merendus- ja kalandusasjade peadirektoraat |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |
| E-post: mare-aidesdetat@ec.europa.eu |

European Commission

merendus- ja kalandusasjade peadirektoraat

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

E-post: mare-aidesdetat@ec.europa.eu

Tekst on esitatud ka järgmisel veebisaidil:

http://ec.europa.eu/dgs/maritimeaffairs_fisheries/consultations/de-minimis-regulation-second-draft/index_en.htm

---

| 29.3.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 92/22 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 92/22

---

EELNÕU: KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr .../...,

28. märts 2014,

milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes kalandus- ja vesiviljelussektoris

2014/C 92/03

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõiget 4,

võttes arvesse nõukogu 7. mai 1998. aasta määrust (EÜ) nr 994/98, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist teatavate horisontaalse riigiabi liikide suhtes (1),

olles avaldanud käesoleva määruse eelnõu (2),

olles pidanud nõu riigiabi nõuandekomiteega

ning arvestades järgmist:

| (1) | Aluslepingu artikli 107 lõike 1 tingimustele vastav riiklik rahastamine on riigiabi, millest tuleb aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohaselt komisjonile teatada. Aluslepingu artikli 109 kohaselt võib nõukogu siiski määrata abi liigid, mille puhul teavitamist ei nõuta. Vastavalt aluslepingu artikli 108 lõikele 4 võib komisjon võtta vastu määrusi, milles käsitletakse kõnealuseid riigiabi liike. Määrusega (EÜ) nr 994/98 otsustas nõukogu, et kooskõlas aluslepingu artikliga 109 võiks vähese tähtsusega abi olla üks sellise abi liikidest. Seega ei käsitata vähese tähtsusega abi, mida antakse ühele ettevõtjale teataval ajavahemikul ja mis ei ületa teatavat kindlat summat, kõigile aluslepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud tingimustele vastava abina ja sellise abi suhtes ei kohaldata seetõttu teavitamiskohustust. |
| --- | --- |

(1)

Aluslepingu artikli 107 lõike 1 tingimustele vastav riiklik rahastamine on riigiabi, millest tuleb aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohaselt komisjonile teatada. Aluslepingu artikli 109 kohaselt võib nõukogu siiski määrata abi liigid, mille puhul teavitamist ei nõuta. Vastavalt aluslepingu artikli 108 lõikele 4 võib komisjon võtta vastu määrusi, milles käsitletakse kõnealuseid riigiabi liike. Määrusega (EÜ) nr 994/98 otsustas nõukogu, et kooskõlas aluslepingu artikliga 109 võiks vähese tähtsusega abi olla üks sellise abi liikidest. Seega ei käsitata vähese tähtsusega abi, mida antakse ühele ettevõtjale teataval ajavahemikul ja mis ei ületa teatavat kindlat summat, kõigile aluslepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud tingimustele vastava abina ja sellise abi suhtes ei kohaldata seetõttu teavitamiskohustust.

| (2) | Komisjon on mitmes otsuses selgitanud aluslepingu artikli 107 lõikes 1 määratletud abi mõistet. Komisjon on samuti esitanud oma tegevuspõhimõtted seoses vähese tähtsusega abi ülemmääraga, millest väiksema abi puhul aluslepingu artikli 107 lõiget 1 ei kohaldata. Need põhimõtted esitati esialgu vähese tähtsusega riigiabi käsitlevas teatises, (3) seejärel komisjoni määrustes (EÜ) nr 69/2001 (4) ja (EÜ) nr 1998/2006 (5). Võttes arvesse kalandus- ja vesiviljelussektoris kohaldatavaid erieeskirju ja ohtu, et isegi väikesed abisummad võivad vastata aluslepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud tingimustele, jäeti kalandus- ja vesiviljelussektor kõnealuste määruste reguleerimisalast välja. Komisjon on nüüdseks vastu võtnud mitu määrust, milles on sätestatud kalandus- ja vesiviljelussektoris antava vähese tähtsusega abi andmise eeskirjad. Viimane neist määrustest on määrus (EÜ) nr 875/2007 (6). Kõnealuse määruse kohaselt ei käsitatud kalandussektoris tegutsevale ühele ettevõtjale antava vähese tähtsusega abi kogusummat EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 kõigile tingimustele vastavana, kui abi kogusumma kolme eelarveaastat hõlmava mis tahes ajavahemiku jooksul ei ületanud 30 000 eurot abisaaja kohta ning iga liikmesriigi jaoks kehtestatud kumulatiivne summa ei ületanud 2,5 % selle riigi kalandussektori aastasest kogutoodangust. Määruse (EÜ) nr 875/2007 kohaldamisel saadud kogemuste põhjal on asjakohane vaadata läbi teatavad kõnealuses määruses sätestatud tingimused ja määrus asendada. |
| --- | --- |

(2)

Komisjon on mitmes otsuses selgitanud aluslepingu artikli 107 lõikes 1 määratletud abi mõistet. Komisjon on samuti esitanud oma tegevuspõhimõtted seoses vähese tähtsusega abi ülemmääraga, millest väiksema abi puhul aluslepingu artikli 107 lõiget 1 ei kohaldata. Need põhimõtted esitati esialgu vähese tähtsusega riigiabi käsitlevas teatises, (3) seejärel komisjoni määrustes (EÜ) nr 69/2001 (4) ja (EÜ) nr 1998/2006 (5). Võttes arvesse kalandus- ja vesiviljelussektoris kohaldatavaid erieeskirju ja ohtu, et isegi väikesed abisummad võivad vastata aluslepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud tingimustele, jäeti kalandus- ja vesiviljelussektor kõnealuste määruste reguleerimisalast välja. Komisjon on nüüdseks vastu võtnud mitu määrust, milles on sätestatud kalandus- ja vesiviljelussektoris antava vähese tähtsusega abi andmise eeskirjad. Viimane neist määrustest on määrus (EÜ) nr 875/2007 (6). Kõnealuse määruse kohaselt ei käsitatud kalandussektoris tegutsevale ühele ettevõtjale antava vähese tähtsusega abi kogusummat EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 kõigile tingimustele vastavana, kui abi kogusumma kolme eelarveaastat hõlmava mis tahes ajavahemiku jooksul ei ületanud 30 000 eurot abisaaja kohta ning iga liikmesriigi jaoks kehtestatud kumulatiivne summa ei ületanud 2,5 % selle riigi kalandussektori aastasest kogutoodangust. Määruse (EÜ) nr 875/2007 kohaldamisel saadud kogemuste põhjal on asjakohane vaadata läbi teatavad kõnealuses määruses sätestatud tingimused ja määrus asendada.

| (3) | On asjakohane säilitada liikmesriigilt ühele ettevõtjale kolme aasta jooksul antava vähese tähtsusega abi ülemmäärana 30 000 eurot. Kõnealune ülemmäär tuleb säilitada selleks, et tagada, et mistahes käesoleva määruse kohaselt võetavat meedet ei saa pidada liikmesriikidevahelist kaubandust mõjutavaks ega konkurentsi moonutavaks või moonutada ähvardavaks, kui kõikidele kalandus- ja vesiviljelussektori ettevõtjatele kolme aasta jooksul antud sellise abi kogusumma ei ületa igale liikmesriigile ette nähtud kumulatiivset summat, mis vastab 2,5 %-le aastasest kalandussektori käibest, st püügi, töötlemise ja vesiviljeluse käibest (riiklik ülemmäär). |
| --- | --- |

(3)

On asjakohane säilitada liikmesriigilt ühele ettevõtjale kolme aasta jooksul antava vähese tähtsusega abi ülemmäärana 30 000 eurot. Kõnealune ülemmäär tuleb säilitada selleks, et tagada, et mistahes käesoleva määruse kohaselt võetavat meedet ei saa pidada liikmesriikidevahelist kaubandust mõjutavaks ega konkurentsi moonutavaks või moonutada ähvardavaks, kui kõikidele kalandus- ja vesiviljelussektori ettevõtjatele kolme aasta jooksul antud sellise abi kogusumma ei ületa igale liikmesriigile ette nähtud kumulatiivset summat, mis vastab 2,5 %-le aastasest kalandussektori käibest, st püügi, töötlemise ja vesiviljeluse käibest (riiklik ülemmäär).

| (4) | Aluslepingu konkurentsieeskirjade kohaldamisel on ettevõtja igasugune majandustegevusega tegelev üksus, olenemata tema õiguslikust seisundist ja rahastamisviisist (7). Euroopa Liidu Kohus on otsustanud, et kõiki sama üksuse (õiguslikult või faktiliselt) kontrollitavaid üksusi tuleks käsitada ühe ettevõtjana (8). Õiguskindluse huvides ja halduskoormuse vähendamiseks tuleks käesolevas määruses esitada põhjalik loetelu selgetest kriteeriumidest, mille alusel määrata kindlaks, millal käsitatakse kahte või enamat ühe liikmesriigi ettevõtet ühe ettevõtjana. Komisjon on valinud komisjoni soovituse 2003/361/EÜ (9) ja komisjoni määruse (EÜ) nr 800/2008 (10) I lisa väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEd) määratluses sisalduvate „seotud ettevõtete” määratluse hästi toimivate kriteeriumide hulgast need, mis on asjakohased käesoleva määruse kohaldamisel. Kõnealused kriteeriumid on ametiasutustele juba tuttavad ja neid tuleks käesoleva määruse reguleerimisala arvestades kohaldada nii VKEde kui ka suurettevõtjate suhtes. Nende kriteeriumidega tuleks tagada, et seotud ettevõtete rühma käsitatakse ühe ettevõtjana vähese tähtsusega abi eeskirja kohaldamisel, kuid ettevõtjaid, millel ei ole üksteisega muud seost kui see, et igaüks neist on vahetult seotud sama avalik-õigusliku asutuse või asutustega, ei käsitata üksteisega seotud olevana. Seega võetakse arvesse selliste ettevõtjate eriolukorda, mida kontrollib/kontrollivad sama avalik-õiguslik asutus või asutused ja mis võivad olla sõltumatu otsustusõigusega. |
| --- | --- |

(4)

Aluslepingu konkurentsieeskirjade kohaldamisel on ettevõtja igasugune majandustegevusega tegelev üksus, olenemata tema õiguslikust seisundist ja rahastamisviisist (7). Euroopa Liidu Kohus on otsustanud, et kõiki sama üksuse (õiguslikult või faktiliselt) kontrollitavaid üksusi tuleks käsitada ühe ettevõtjana (8). Õiguskindluse huvides ja halduskoormuse vähendamiseks tuleks käesolevas määruses esitada põhjalik loetelu selgetest kriteeriumidest, mille alusel määrata kindlaks, millal käsitatakse kahte või enamat ühe liikmesriigi ettevõtet ühe ettevõtjana. Komisjon on valinud komisjoni soovituse 2003/361/EÜ (9) ja komisjoni määruse (EÜ) nr 800/2008 (10) I lisa väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEd) määratluses sisalduvate „seotud ettevõtete” määratluse hästi toimivate kriteeriumide hulgast need, mis on asjakohased käesoleva määruse kohaldamisel. Kõnealused kriteeriumid on ametiasutustele juba tuttavad ja neid tuleks käesoleva määruse reguleerimisala arvestades kohaldada nii VKEde kui ka suurettevõtjate suhtes. Nende kriteeriumidega tuleks tagada, et seotud ettevõtete rühma käsitatakse ühe ettevõtjana vähese tähtsusega abi eeskirja kohaldamisel, kuid ettevõtjaid, millel ei ole üksteisega muud seost kui see, et igaüks neist on vahetult seotud sama avalik-õigusliku asutuse või asutustega, ei käsitata üksteisega seotud olevana. Seega võetakse arvesse selliste ettevõtjate eriolukorda, mida kontrollib/kontrollivad sama avalik-õiguslik asutus või asutused ja mis võivad olla sõltumatu otsustusõigusega.

| (5) | Võttes arvesse ühise kalanduspoliitika reguleerimisala ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1379/2013 (11) artikli 5 punktis d sätestatud kalapüügi- ja vesiviljelussektori mõistet, tuleks käesolevat määrust kohaldada ettevõtjate puhul, kes toodavad, töötlevad ja turustavad kalapüügi- või vesiviljelustooteid. |
| --- | --- |

(5)

Võttes arvesse ühise kalanduspoliitika reguleerimisala ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1379/2013 (11) artikli 5 punktis d sätestatud kalapüügi- ja vesiviljelussektori mõistet, tuleks käesolevat määrust kohaldada ettevõtjate puhul, kes toodavad, töötlevad ja turustavad kalapüügi- või vesiviljelustooteid.

| (6) | Pidades silmas ühise kalanduspoliitika eesmärke, ei peaks eelkõige laevade püügivõimsuse suurendamiseks või kalade asukohtade kindlakstegemiseks ning uute kalalaevade ehitamiseks ja kalalaevade ostmiseks ettenähtud abi või mis tahes muu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr ... (12) artikli 13 kohaselt rahastamiskõlbmatutele tegevustele antud abi kuuluma käesoleva määruse reguleerimisalasse. |
| --- | --- |

(6)

Pidades silmas ühise kalanduspoliitika eesmärke, ei peaks eelkõige laevade püügivõimsuse suurendamiseks või kalade asukohtade kindlakstegemiseks ning uute kalalaevade ehitamiseks ja kalalaevade ostmiseks ettenähtud abi või mis tahes muu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr ... (12) artikli 13 kohaselt rahastamiskõlbmatutele tegevustele antud abi kuuluma käesoleva määruse reguleerimisalasse.

| (7) | Euroopa Liidu Kohus on otsustanud, et kui liit on vastu võtnud õigusakti, millega kehtestatakse teatavas põllumajandussektoris ühine turukorraldus, on liikmesriigid kohustatud mitte võtma mis tahes meetmeid, mis seda korraldust kahjustavad või millega luuakse sellest erandeid (13). Kõnealust põhimõtet kohaldatakse ka kalandus- ja vesiviljelussektoris. Seetõttu ei tohiks käesolevat määrust kohaldada sellise abi suhtes, mille suurus on kindlaks määratud turule viidud või sealt ostetud toodete koguse või hinna alusel. Samuti ei tohiks käesolevat määrust kohaldada sellise abi suhtes, mis on seotud kohustusega jagada abi esmatootjatega. |
| --- | --- |

(7)

Euroopa Liidu Kohus on otsustanud, et kui liit on vastu võtnud õigusakti, millega kehtestatakse teatavas põllumajandussektoris ühine turukorraldus, on liikmesriigid kohustatud mitte võtma mis tahes meetmeid, mis seda korraldust kahjustavad või millega luuakse sellest erandeid (13). Kõnealust põhimõtet kohaldatakse ka kalandus- ja vesiviljelussektoris. Seetõttu ei tohiks käesolevat määrust kohaldada sellise abi suhtes, mille suurus on kindlaks määratud turule viidud või sealt ostetud toodete koguse või hinna alusel. Samuti ei tohiks käesolevat määrust kohaldada sellise abi suhtes, mis on seotud kohustusega jagada abi esmatootjatega.

| (8) | Käesolevat määrust ei tuleks kohaldata ekspordiabi või abi suhtes, mille tingimuseks on kodumaiste toodete kasutamine importtoodete asemel. Eelkõige ei tohiks seda kohaldada abi suhtes, millega rahastatakse turustusvõrgu loomist ja toimimist muudes liikmesriikides või kolmandates riikides. Üldjuhul ei käsitata ekspordiabina abi, millest kaetakse kaubandusmessidel osalemise kulud või selliste uuringute või nõustamisteenuste kulud, mis on vajalikud uue või olemasoleva tootega teise liikmesriigi või kolmanda riigi uuele turule sisenemiseks. |
| --- | --- |

(8)

Käesolevat määrust ei tuleks kohaldata ekspordiabi või abi suhtes, mille tingimuseks on kodumaiste toodete kasutamine importtoodete asemel. Eelkõige ei tohiks seda kohaldada abi suhtes, millega rahastatakse turustusvõrgu loomist ja toimimist muudes liikmesriikides või kolmandates riikides. Üldjuhul ei käsitata ekspordiabina abi, millest kaetakse kaubandusmessidel osalemise kulud või selliste uuringute või nõustamisteenuste kulud, mis on vajalikud uue või olemasoleva tootega teise liikmesriigi või kolmanda riigi uuele turule sisenemiseks.

| (9) | Kui ettevõtja tegutseb kalandus- ja vesiviljelussektoris ning ka muudes sektorites või tegevusvaldkondades, mis kuuluvad määruse (EL) nr 1407/2013 (14) reguleerimisalasse, kohaldatakse kõnealuse määruse sätteid sellistele muudele sektoritele ja tegevusvaldkondadele antava abi suhtes tingimusel, et asjaomased liikmesriigid tagavad asjakohaste meetmetega, nagu näiteks tegevuse või kulude eristamine, et kalandus- ja vesiviljelussektori tegevusele ei anta kõnealuse määruse kohast vähese tähtsusega abi. |
| --- | --- |

(9)

Kui ettevõtja tegutseb kalandus- ja vesiviljelussektoris ning ka muudes sektorites või tegevusvaldkondades, mis kuuluvad määruse (EL) nr 1407/2013 (14) reguleerimisalasse, kohaldatakse kõnealuse määruse sätteid sellistele muudele sektoritele ja tegevusvaldkondadele antava abi suhtes tingimusel, et asjaomased liikmesriigid tagavad asjakohaste meetmetega, nagu näiteks tegevuse või kulude eristamine, et kalandus- ja vesiviljelussektori tegevusele ei anta kõnealuse määruse kohast vähese tähtsusega abi.

| (10) | Kui ettevõtja tegutseb kalandus- ja vesiviljelussektoris ja on tegev ka põllumajandusliku esmatootmise sektoris, kohaldatakse käesoleva määruse sätteid kalandus-ja vesiviljelussektoris toimuvatele tegevustele antava abi suhtes tingimusel, et asjaomane liikmesriik tagab asjakohaste meetmetega, nagu näiteks tegevuse või kulude eristamine, et põllumajanduslikule esmatootmisele ei anta käesoleva määruse kohast vähese tähtsusega abi. |
| --- | --- |

(10)

Kui ettevõtja tegutseb kalandus- ja vesiviljelussektoris ja on tegev ka põllumajandusliku esmatootmise sektoris, kohaldatakse käesoleva määruse sätteid kalandus-ja vesiviljelussektoris toimuvatele tegevustele antava abi suhtes tingimusel, et asjaomane liikmesriik tagab asjakohaste meetmetega, nagu näiteks tegevuse või kulude eristamine, et põllumajanduslikule esmatootmisele ei anta käesoleva määruse kohast vähese tähtsusega abi.

| (11) | Käesoleva määrusega tuleks ette näha eeskirjad, millega välditakse teatavates määrustes või komisjoni otsustes sätestatud abi ülemmääradest möödahiilimist. Ühtlasi tuleks määruses sätestada selged ja hõlpsasti kohaldatavad kumuleerimiseeskirjad. |
| --- | --- |

(11)

Käesoleva määrusega tuleks ette näha eeskirjad, millega välditakse teatavates määrustes või komisjoni otsustes sätestatud abi ülemmääradest möödahiilimist. Ühtlasi tuleks määruses sätestada selged ja hõlpsasti kohaldatavad kumuleerimiseeskirjad.

| (12) | Käesoleva määruse kohaldamisel arvessevõetav kolmeaastane ajavahemik peaks olema liikuv, mis tähendab, et iga kord, kui antakse vähese tähtsusega abi, tuleb arvesse võtta asjaomase eelarveaasta ja kahe eelneva eelarveaasta jooksul antud vähese tähtsusega abi kogusummat. |
| --- | --- |

(12)

Käesoleva määruse kohaldamisel arvessevõetav kolmeaastane ajavahemik peaks olema liikuv, mis tähendab, et iga kord, kui antakse vähese tähtsusega abi, tuleb arvesse võtta asjaomase eelarveaasta ja kahe eelneva eelarveaasta jooksul antud vähese tähtsusega abi kogusummat.

| (13) | Käesoleva määrusega ei välistata võimalust, et meedet ei käsitata riigiabina aluslepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses muudel kui käesolevas määruses sätestatud põhjustel, näiteks seetõttu, et meede vastab turumajanduse tingimustes tegutseva isiku põhimõttele või kuna meede ei hõlma riigi vahendite ülekandmist. Komisjoni poolt keskselt hallatav liidu rahastamine, mis ei ole liikmesriigi otsese ega kaudse kontrolli all, ei kujuta endast riigiabi ning seda ei tohiks arvesse võtta selle kindlaksmääramisel, kas jäädakse asjaomase vähese tähtsusega abi ülemmäära või riikliku ülemmäära piiresse. |
| --- | --- |

(13)

Käesoleva määrusega ei välistata võimalust, et meedet ei käsitata riigiabina aluslepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses muudel kui käesolevas määruses sätestatud põhjustel, näiteks seetõttu, et meede vastab turumajanduse tingimustes tegutseva isiku põhimõttele või kuna meede ei hõlma riigi vahendite ülekandmist. Komisjoni poolt keskselt hallatav liidu rahastamine, mis ei ole liikmesriigi otsese ega kaudse kontrolli all, ei kujuta endast riigiabi ning seda ei tohiks arvesse võtta selle kindlaksmääramisel, kas jäädakse asjaomase vähese tähtsusega abi ülemmäära või riikliku ülemmäära piiresse.

| (14) | Läbipaistvuse, võrdse kohtlemise ja tõhusa järelevalve huvides tuleks käesolevat määrust kohaldada ainult sellise vähese tähtsusega abi suhtes, mille brutotoetusekvivalenti on võimalik eelnevalt täpselt välja arvutada riskihindamist tegemata (edaspidi „läbipaistev abi”). Niisuguse täpse arvutuse võib teha näiteks toetuste, intressitoetuste, ülemmääraga maksusoodustuste või muude sellise ülemmääraga vahendite suhtes, millega tagatakse asjaomase ülemmäära piiresse jäämine. Ülemmäära sätestamine tähendab, et nii kaua kui täpne abisumma ei ole veel teada, peab liikmesriik eeldama, et summa võrdub ülemmääraga, tagamaks, et erinevad abimeetmed kokku ei ületaks käesolevas määruses sätestatud ülemmäära, ja selleks, et kohaldada kumuleerimiseeskirju. |
| --- | --- |

(14)

Läbipaistvuse, võrdse kohtlemise ja tõhusa järelevalve huvides tuleks käesolevat määrust kohaldada ainult sellise vähese tähtsusega abi suhtes, mille brutotoetusekvivalenti on võimalik eelnevalt täpselt välja arvutada riskihindamist tegemata (edaspidi „läbipaistev abi”). Niisuguse täpse arvutuse võib teha näiteks toetuste, intressitoetuste, ülemmääraga maksusoodustuste või muude sellise ülemmääraga vahendite suhtes, millega tagatakse asjaomase ülemmäära piiresse jäämine. Ülemmäära sätestamine tähendab, et nii kaua kui täpne abisumma ei ole veel teada, peab liikmesriik eeldama, et summa võrdub ülemmääraga, tagamaks, et erinevad abimeetmed kokku ei ületaks käesolevas määruses sätestatud ülemmäära, ja selleks, et kohaldada kumuleerimiseeskirju.

| (15) | Läbipaistvuse, võrdse kohtlemise ja vähese tähtsusega abi ülemmäära õigeks kohaldamiseks peaksid liikmesriigid kasutama ühte ja sama arvutusmeetodit. Kõnealuse arvutamise hõlbustamiseks on asjakohane, et abisummad, mida ei anta rahas, arvestatakse ümber nende brutotoetusekvivalendiks. Kui läbipaistvat abi ei maksta toetusena või abi makstakse mitmes osas, tuleb brutotoetusekvivalendi arvutamisel kasutada abi andmise ajal kehtivaid turuintressimäärasid. Riigiabi eeskirjade ühtseks, läbipaistvaks ja hõlpsaks kohaldamiseks tuleks käesoleva määruse tähenduses käsitada turumääradena viitemäärasid, mis on kehtestatud komisjoni teatises viite- ja diskontomäärade kindlaksmääramise meetodi läbivaatamise kohta (15). |
| --- | --- |

(15)

Läbipaistvuse, võrdse kohtlemise ja vähese tähtsusega abi ülemmäära õigeks kohaldamiseks peaksid liikmesriigid kasutama ühte ja sama arvutusmeetodit. Kõnealuse arvutamise hõlbustamiseks on asjakohane, et abisummad, mida ei anta rahas, arvestatakse ümber nende brutotoetusekvivalendiks. Kui läbipaistvat abi ei maksta toetusena või abi makstakse mitmes osas, tuleb brutotoetusekvivalendi arvutamisel kasutada abi andmise ajal kehtivaid turuintressimäärasid. Riigiabi eeskirjade ühtseks, läbipaistvaks ja hõlpsaks kohaldamiseks tuleks käesoleva määruse tähenduses käsitada turumääradena viitemäärasid, mis on kehtestatud komisjoni teatises viite- ja diskontomäärade kindlaksmääramise meetodi läbivaatamise kohta (15).

| (16) | Laenudena, sealhulgas laenude vormis riskifinantseerimismeetmena antavat vähese tähtsusega abi tuleks käsitada läbipaistva vähese tähtsusega abina, kui brutotoetusekvivalent on arvutatud vastavalt toetuse andmise ajal kehtinud turuintressimääradele. Lühiajaliste väikelaenude käsitlemise lihtsustamiseks tuleks käesoleva määrusega ette näha selge eeskiri, mida on lihtne kohaldada ja milles võetakse arvesse nii laenu suurust kui ka kestust. Komisjoni kogemuste põhjal saab laene, mille tagatis katab vähemalt 50 % laenust ja mille summa ei ületa 150 000 eurot ja kestus viit aastat või mille summa ei ületa 75 000 eurot ja kestus kümmet aastat, käsitada laenuna, mille brutotoetusekvivalent ei ületa vähese tähtsusega abi ülemmäära. Kuivõrd ettevõtjate puhul, kes võivad olla võimetud laenu tagasi maksma, on brutotoetusekvivalenti keeruline kindlaks määrata, ei peaks seda reeglit kohaldatama selliste ettevõtjate suhtes. |
| --- | --- |

(16)

Laenudena, sealhulgas laenude vormis riskifinantseerimismeetmena antavat vähese tähtsusega abi tuleks käsitada läbipaistva vähese tähtsusega abina, kui brutotoetusekvivalent on arvutatud vastavalt toetuse andmise ajal kehtinud turuintressimääradele. Lühiajaliste väikelaenude käsitlemise lihtsustamiseks tuleks käesoleva määrusega ette näha selge eeskiri, mida on lihtne kohaldada ja milles võetakse arvesse nii laenu suurust kui ka kestust. Komisjoni kogemuste põhjal saab laene, mille tagatis katab vähemalt 50 % laenust ja mille summa ei ületa 150 000 eurot ja kestus viit aastat või mille summa ei ületa 75 000 eurot ja kestus kümmet aastat, käsitada laenuna, mille brutotoetusekvivalent ei ületa vähese tähtsusega abi ülemmäära. Kuivõrd ettevõtjate puhul, kes võivad olla võimetud laenu tagasi maksma, on brutotoetusekvivalenti keeruline kindlaks määrata, ei peaks seda reeglit kohaldatama selliste ettevõtjate suhtes.

| (17) | Kapitalisüstina antavat abi käsitatakse läbipaistva vähese tähtsusega abina vaid juhul, kui riigi panuse kogusumma ei ole suurem vähese tähtsusega abi ülemmäärast. Abi, mida antakse riskifinantseerimismeetmetena omakapitali- või kvaasiomakapitali investeeringute vormis vastavalt riskifinantseerimissuunistele, (16) tohib pidada läbipaistvaks vähese tähtsusega abiks vaid juhul, kui asjaomase meetme raames ei anta kapitali üle vähese tähtsusega abi ülemmäära. |
| --- | --- |

(17)

Kapitalisüstina antavat abi käsitatakse läbipaistva vähese tähtsusega abina vaid juhul, kui riigi panuse kogusumma ei ole suurem vähese tähtsusega abi ülemmäärast. Abi, mida antakse riskifinantseerimismeetmetena omakapitali- või kvaasiomakapitali investeeringute vormis vastavalt riskifinantseerimissuunistele, (16) tohib pidada läbipaistvaks vähese tähtsusega abiks vaid juhul, kui asjaomase meetme raames ei anta kapitali üle vähese tähtsusega abi ülemmäära.

| (18) | Tagatistena, sealhulgas tagatiste vormis riskifinantseerimismeetmena antavat vähese tähtsusega abi tuleks käsitada läbipaistvana juhul, kui brutotoetusekvivalendi arvutamisel on aluseks võetud nn safe-harbour-preemiad, mis on sätestatud vastavat tüüpi ettevõtjaid käsitlevas komisjoni teatises (17). Selliste lühiajaliste tagatiste käsitlemise lihtsustamiseks, millega tagatakse kuni 80 % suhteliselt väikesest laenust, tuleks käesoleva määrusega ette näha selge eeskiri, mida on lihtne kohaldada ja milles võetakse arvesse nii tagatise aluseks oleva laenu suurust kui ka tagatise kestust. Nimetatud eeskirja ei tuleks kohaldada juhul, kui tegemist on tagatiste andmisega abimeetme aluseks olevale tehingutele, mis ei ole laen, näiteks aktsiatehingute tagamine. Selliseid tagatisi, mis ei ületa 80 % tagatise aluseks olevast laenust, millega tagatud summa ei ole suurem kui 225 000 eurot ja mille kestus ei ületa viit aastat, saab käsitada tagatisena, mille brutotoetusekvivalent ei ületa vähese tähtsusega abi ülemmäära. Sama kehtib juhul, kui tagatis ei ületa 80 % tagatise aluseks olevast laenust, tagatud summa ei ole suurem kui 112 500 eurot ja tagatise kestus ei ületa kümmet aastat. Lisaks saavad liikmesriigid kasutada tagatiste brutotoetusekvivalendi arvutamise meetodit, millest on teatatud komisjonile mõne muu sel ajal kohaldatava riigiabi käsitleva määruse alusel ja mille komisjon on heaks kiitnud kooskõlas komisjoni teatisega garantiidena antava riigiabi kohta või mõne sellele järgneva teatisega, tingimusel et heaks kiidetud meetodiga käsitletakse sõnaselgelt sellist liiki tagatisi ja nendega seotud tehinguid, mille suhtes kohaldatakse käesolevat määrust. Kuivõrd ettevõtjate puhul, kes võivad olla võimetud laenu tagasi maksma, on brutotoetusekvivalenti keeruline kindlaks määrata, ei peaks seda reeglit kohaldatama selliste ettevõtjate suhtes. |
| --- | --- |

(18)

Tagatistena, sealhulgas tagatiste vormis riskifinantseerimismeetmena antavat vähese tähtsusega abi tuleks käsitada läbipaistvana juhul, kui brutotoetusekvivalendi arvutamisel on aluseks võetud nn safe-harbour-preemiad, mis on sätestatud vastavat tüüpi ettevõtjaid käsitlevas komisjoni teatises (17). Selliste lühiajaliste tagatiste käsitlemise lihtsustamiseks, millega tagatakse kuni 80 % suhteliselt väikesest laenust, tuleks käesoleva määrusega ette näha selge eeskiri, mida on lihtne kohaldada ja milles võetakse arvesse nii tagatise aluseks oleva laenu suurust kui ka tagatise kestust. Nimetatud eeskirja ei tuleks kohaldada juhul, kui tegemist on tagatiste andmisega abimeetme aluseks olevale tehingutele, mis ei ole laen, näiteks aktsiatehingute tagamine. Selliseid tagatisi, mis ei ületa 80 % tagatise aluseks olevast laenust, millega tagatud summa ei ole suurem kui 225 000 eurot ja mille kestus ei ületa viit aastat, saab käsitada tagatisena, mille brutotoetusekvivalent ei ületa vähese tähtsusega abi ülemmäära. Sama kehtib juhul, kui tagatis ei ületa 80 % tagatise aluseks olevast laenust, tagatud summa ei ole suurem kui 112 500 eurot ja tagatise kestus ei ületa kümmet aastat. Lisaks saavad liikmesriigid kasutada tagatiste brutotoetusekvivalendi arvutamise meetodit, millest on teatatud komisjonile mõne muu sel ajal kohaldatava riigiabi käsitleva määruse alusel ja mille komisjon on heaks kiitnud kooskõlas komisjoni teatisega garantiidena antava riigiabi kohta või mõne sellele järgneva teatisega, tingimusel et heaks kiidetud meetodiga käsitletakse sõnaselgelt sellist liiki tagatisi ja nendega seotud tehinguid, mille suhtes kohaldatakse käesolevat määrust. Kuivõrd ettevõtjate puhul, kes võivad olla võimetud laenu tagasi maksma, on brutotoetusekvivalenti keeruline kindlaks määrata, ei peaks seda reeglit kohaldatama selliste ettevõtjate suhtes.

| (19) | Kui vähese tähtsusega abi kava kohaldatakse finantsvahendajate kaudu, tuleks tagada, et kõnealused vahendajad ei saa riigiabi. Selleks tuleks näiteks nõuda riigitagatist saavatelt finantsvahendajatelt, et nad maksaksid turutingimustele vastavat preemiat või annaksid eelised täielikult üle abi lõppsaajatele või peaksid kinni vähese tähtsusega abi ülemmäärast ning muudest käesoleva määruse tingimustest ka vahendajate tasandil. |
| --- | --- |

(19)

Kui vähese tähtsusega abi kava kohaldatakse finantsvahendajate kaudu, tuleks tagada, et kõnealused vahendajad ei saa riigiabi. Selleks tuleks näiteks nõuda riigitagatist saavatelt finantsvahendajatelt, et nad maksaksid turutingimustele vastavat preemiat või annaksid eelised täielikult üle abi lõppsaajatele või peaksid kinni vähese tähtsusega abi ülemmäärast ning muudest käesoleva määruse tingimustest ka vahendajate tasandil.

| (20) | Liikmesriigi esitatud teate alusel võib komisjon uurida, kas brutotoetusekvivalent ei ületa vähese tähtsusega abi ülemmäära, kui meede ei ole toetus, laen, tagatis, kapitalisüst ega riskifinantseerimismeede omakapitali- või kvaasiomakapitali investeeringu vormis. Kui ülemmäära ei ületata, võib abimeetme suhtes kohaldada käesolevat määrust. |
| --- | --- |

(20)

Liikmesriigi esitatud teate alusel võib komisjon uurida, kas brutotoetusekvivalent ei ületa vähese tähtsusega abi ülemmäära, kui meede ei ole toetus, laen, tagatis, kapitalisüst ega riskifinantseerimismeede omakapitali- või kvaasiomakapitali investeeringu vormis. Kui ülemmäära ei ületata, võib abimeetme suhtes kohaldada käesolevat määrust.

| (21) | Komisjoni ülesanne on tagada riigiabi eeskirjade järgimine ja Euroopa Liidu lepingu artikli 4 lõikes 3 sätestatud koostööpõhimõtte kohaselt peaksid liikmesriigid selle ülesande täitmisele kaasa aitama. Selleks tuleks luua mehhanism, millega tagatakse, et vähese tähtsusega abi eeskirjade alusel ühele ettevõtjale antava vähese tähtsusega abi kogusumma ei ületaks üldist lubatud ülemmäära. Liikmesriigid peaksid seega vähese tähtsusega abi andmisel teatama asjaomasele ettevõtjale antud vähese tähtsusega abi summa ja tõiga, et abi on vähese tähtsusega, ning viitama selgelt käesolevale määrusele. Liikmesriikidelt tuleks nõuda, et nad kontrolliksid abi andmist ja tagaksid, et peetakse kinni ülemmääradest ja järgitakse kumuleerimiseeskirju. Kõnealuse kohustuse täitmiseks peaks liikmesriik saama enne sellise abi andmist ettevõtjalt kinnituse käesoleva määruse või muude vähese tähtsusega abi määruste reguleerimisalasse kuuluva muu vähese tähtsusega abi kohta, mis on saadud asjaomasel eelarveaastal ja sellele eelnenud kahel eelarveaastal. Teise võimalusena peaks liikmesriikidel olema võimalik luua keskregister, mis sisaldab täielikku teavet antud vähese tähtsusega abi kohta, ning kontrollida, et uus abi jääb ülemmäära piiresse. |
| --- | --- |

(21)

Komisjoni ülesanne on tagada riigiabi eeskirjade järgimine ja Euroopa Liidu lepingu artikli 4 lõikes 3 sätestatud koostööpõhimõtte kohaselt peaksid liikmesriigid selle ülesande täitmisele kaasa aitama. Selleks tuleks luua mehhanism, millega tagatakse, et vähese tähtsusega abi eeskirjade alusel ühele ettevõtjale antava vähese tähtsusega abi kogusumma ei ületaks üldist lubatud ülemmäära. Liikmesriigid peaksid seega vähese tähtsusega abi andmisel teatama asjaomasele ettevõtjale antud vähese tähtsusega abi summa ja tõiga, et abi on vähese tähtsusega, ning viitama selgelt käesolevale määrusele. Liikmesriikidelt tuleks nõuda, et nad kontrolliksid abi andmist ja tagaksid, et peetakse kinni ülemmääradest ja järgitakse kumuleerimiseeskirju. Kõnealuse kohustuse täitmiseks peaks liikmesriik saama enne sellise abi andmist ettevõtjalt kinnituse käesoleva määruse või muude vähese tähtsusega abi määruste reguleerimisalasse kuuluva muu vähese tähtsusega abi kohta, mis on saadud asjaomasel eelarveaastal ja sellele eelnenud kahel eelarveaastal. Teise võimalusena peaks liikmesriikidel olema võimalik luua keskregister, mis sisaldab täielikku teavet antud vähese tähtsusega abi kohta, ning kontrollida, et uus abi jääb ülemmäära piiresse.

| (22) | Enne uue vähese tähtsusega abi andmist peaks iga liikmesriik kindlaks tegema, et uue abiga ei ületata ei vähese tähtsusega abi ülemmäära ega riiklikku ülemmäära ja et käesolevas määruses sätestatud muud tingimused on täidetud. |
| --- | --- |

(22)

Enne uue vähese tähtsusega abi andmist peaks iga liikmesriik kindlaks tegema, et uue abiga ei ületata ei vähese tähtsusega abi ülemmäära ega riiklikku ülemmäära ja et käesolevas määruses sätestatud muud tingimused on täidetud.

| (23) | Pidades silmas komisjoni kogemusi ja eelkõige seda, kui tihti on tavaliselt vaja riigiabi käsitlevad põhimõtted läbi vaadata, tuleks piirata käesoleva määruse kohaldamisaega. Kui käesoleva määruse kohaldamisaeg lõpeb ja seda ei pikendata, tuleks liikmesriikidele anda kuus kuud kohanemisaega seoses käesoleva määrusega hõlmatud vähese tähtsusega abiga, |
| --- | --- |

(23)

Pidades silmas komisjoni kogemusi ja eelkõige seda, kui tihti on tavaliselt vaja riigiabi käsitlevad põhimõtted läbi vaadata, tuleks piirata käesoleva määruse kohaldamisaega. Kui käesoleva määruse kohaldamisaeg lõpeb ja seda ei pikendata, tuleks liikmesriikidele anda kuus kuud kohanemisaega seoses käesoleva määrusega hõlmatud vähese tähtsusega abiga,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Reguleerimisala

1.   Käesolevat määrust kohaldatakse kalandus- ja vesiviljelussektori ettevõtjatele antava abi suhtes, välja arvatud

| a) | abi, mille summa on kindlaks määratud ostetud või turule viidud toodangu hinna või koguse alusel; |
| --- | --- |

a)

abi, mille summa on kindlaks määratud ostetud või turule viidud toodangu hinna või koguse alusel;

| b) | abi, mida antakse tegevuseks, mis on seotud ekspordiga kolmandatesse riikidesse või liikmesriikidesse, täpsemalt selline abi, mis on vahetult seotud eksporditavate koguste, turustusvõrgu loomise ja toimimise või muude eksportimisest tulenevate jooksvate kuludega; |
| --- | --- |

b)

abi, mida antakse tegevuseks, mis on seotud ekspordiga kolmandatesse riikidesse või liikmesriikidesse, täpsemalt selline abi, mis on vahetult seotud eksporditavate koguste, turustusvõrgu loomise ja toimimise või muude eksportimisest tulenevate jooksvate kuludega;

| c) | abi, mille tingimuseks on kodumaiste toodete kasutamine importtoodete asemel; |
| --- | --- |

c)

abi, mille tingimuseks on kodumaiste toodete kasutamine importtoodete asemel;

| d) | abi, mida antakse kalalaevade ostmiseks; |
| --- | --- |

d)

abi, mida antakse kalalaevade ostmiseks;

| e) | abi, mida antakse kalapüügilaevade põhi- või lisamootorite ajakohastamiseks või asendamiseks; |
| --- | --- |

e)

abi, mida antakse kalapüügilaevade põhi- või lisamootorite ajakohastamiseks või asendamiseks;

| f) | abi, mida antakse toimingutele, mis ei ole rahastamiskõlblikud määruse (EL) nr ... artikli 13 kohaselt:






  a) | abi, mida antakse laevade püügivõimsuse suurendamiseks või sellise varustuse soetamiseks, millega saab kalade asukohta paremini kindlaks teha; |
| --- | --- | --- |

f)

abi, mida antakse toimingutele, mis ei ole rahastamiskõlblikud määruse (EL) nr ... artikli 13 kohaselt:

a)

abi, mida antakse laevade püügivõimsuse suurendamiseks või sellise varustuse soetamiseks, millega saab kalade asukohta paremini kindlaks teha;

| b) | abi, mida antakse uute kalalaevade ehitamiseks või kalalaevade impordiks; |
| --- | --- |

b)

abi, mida antakse uute kalalaevade ehitamiseks või kalalaevade impordiks;

| c) | abi, mida antakse kalalaevade kasutusest kõrvaldamiseks ja püügitegevuse ajutiseks katkestamiseks, kui käesoleva määrusega ei ole konkreetselt sätestatud teisiti; |
| --- | --- |

c)

abi, mida antakse kalalaevade kasutusest kõrvaldamiseks ja püügitegevuse ajutiseks katkestamiseks, kui käesoleva määrusega ei ole konkreetselt sätestatud teisiti;

| d) | abi, mida antakse uurimusliku kalapüügi jaoks; |
| --- | --- |

d)

abi, mida antakse uurimusliku kalapüügi jaoks;

| e) | abi, mida antakse ettevõtte omandi ülemineku korral; |
| --- | --- |

e)

abi, mida antakse ettevõtte omandi ülemineku korral;

| f) | abi, mida antakse otseseks taasasustamiseks, välja arvatud juhul, kui see on liidu õigusaktis selgesõnaliselt ette nähtud looduskaitsemeetmena või kui tegemist on eksperimentaalse taasasustamisega. |
| --- | --- |

f)

abi, mida antakse otseseks taasasustamiseks, välja arvatud juhul, kui see on liidu õigusaktis selgesõnaliselt ette nähtud looduskaitsemeetmena või kui tegemist on eksperimentaalse taasasustamisega.

2.   Kui ettevõtja tegutseb kalandus- ja vesiviljelussektoris ning on tegev ka mõnes määruse (EL) nr 1407/2013 reguleerimisalasse kuuluvas sektoris või tegevusvaldkonnas, kohaldatakse kõnealuse määruse sätteid sellistele muudele sektoritele ja tegevustele antava abi suhtes tingimusel, et asjaomane liikmesriik tagab asjakohaste meetmetega, nagu näiteks tegevuse või kulude eristamine, et kalandus- ja vesiviljelussektoris toimuv tegevus ei saa kõnealuse määruse alusel vähese tähtsusega abi.

3.   Kui ettevõtja tegutseb kalandus- ja vesiviljelussektoris ning on tegev ka määruse (EL) nr 1408/2013 (18) reguleerimisalasse kuuluvas põllumajandusliku esmatootmise sektoris, kohaldatakse käesoleva määruse sätteid kalandus- ja vesiviljelussektoris toimuvatele tegevustele antava abi suhtes tingimusel, et asjaomane liikmesriik tagab asjakohaste meetmetega, nagu näiteks tegevuse või kulude eristamine, et põllumajanduslikule esmatootmisele ei anta käesoleva määruse alusel vähese tähtsusega abi.

Artikkel 2

Mõisted

1.   Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

| a) | „kalandus- ja vesiviljelussektoris tegutsevad ettevõtjad” – ettevõtjad, kes tegutsevad kalandus- ja vesiviljelustoodete tootmise, töötlemise ja turustamise sektoris; |
| --- | --- |

a)

„kalandus- ja vesiviljelussektoris tegutsevad ettevõtjad” – ettevõtjad, kes tegutsevad kalandus- ja vesiviljelustoodete tootmise, töötlemise ja turustamise sektoris;

| b) | „kalapüügi- ja vesiviljelustooted” – määruse (EL) nr 1379/2013 artikli 5 punktides a ja b määratletud tooted; |
| --- | --- |

b)

„kalapüügi- ja vesiviljelustooted” – määruse (EL) nr 1379/2013 artikli 5 punktides a ja b määratletud tooted;

| c) | „töötlemine ja turustamine” – kõik toimingud, kaasa arvatud käitlemine, töötlemine, tootmine ja turustamine alates lossimisest või püügist kuni lõpptooteni; |
| --- | --- |

c)

„töötlemine ja turustamine” – kõik toimingud, kaasa arvatud käitlemine, töötlemine, tootmine ja turustamine alates lossimisest või püügist kuni lõpptooteni;

2.   „üks ettevõtja” – käesoleva määruse tähenduses kõik ettevõtted, mille vahel on vähemalt üks järgmistest suhetest:

| a) | ettevõte omab teises ettevõttes aktsionäride või osanike häälteenamust; |
| --- | --- |

a)

ettevõte omab teises ettevõttes aktsionäride või osanike häälteenamust;

| b) | ettevõttel on õigus ametisse määrata või ametist vabastada enamikku teise ettevõtte haldus-, juht- või järelevalveorgani liikmetest; |
| --- | --- |

b)

ettevõttel on õigus ametisse määrata või ametist vabastada enamikku teise ettevõtte haldus-, juht- või järelevalveorgani liikmetest;

| c) | ettevõttel on õigus rakendada teise ettevõtte suhtes valitsevat mõju vastavalt teise ettevõttega sõlmitud lepingule või selle asutamislepingule või põhikirjale; |
| --- | --- |

c)

ettevõttel on õigus rakendada teise ettevõtte suhtes valitsevat mõju vastavalt teise ettevõttega sõlmitud lepingule või selle asutamislepingule või põhikirjale;

| d) | ettevõte, kes on teise ettevõtte aktsionär või osanik, kontrollib vastavalt kokkuleppele kõnealuse ettevõtte teiste aktsionäride või osanikega üksi enamikku selle ettevõtte aktsionäride või osanike hääleõigustest. |
| --- | --- |

d)

ettevõte, kes on teise ettevõtte aktsionär või osanik, kontrollib vastavalt kokkuleppele kõnealuse ettevõtte teiste aktsionäride või osanikega üksi enamikku selle ettevõtte aktsionäride või osanike hääleõigustest.

Ühe ettevõtjana käsitatakse ka ettevõtteid, millel on esimese lõigu punktides a–d osutatud suhe ühe või mitme teise ettevõtte kaudu.

Artikkel 3

Vähese tähtsusega abi

1.   Kui abimeetmed vastavad käesoleva määruse tingimustele, ei loeta neid aluslepingu artikli 107 lõike 1 kõikidele tingimustele vastavaks ja seetõttu vabastatakse nad aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teatamiskohustusest.

2.   Liikmesriigi poolt kalandus- ja vesiviljelussektori ühele ettevõtjale antava vähese tähtsusega abi kogusumma ei tohi mis tahes kolme eelarveaasta pikkuse ajavahemiku jooksul ületada 30 000 eurot.

3.   Liikmesriigi poolt kalandus- ja vesiviljelussektoris tegutsevale ettevõtjatele kolme eelarveaasta jooksul antava vähese tähtsusega abi kumulatiivne summa ei tohi ületada lisas sätestatud riiklikku ülemmäära.

4.   Vähese tähtsusega abi andmise ajana käsitatakse aega, mil ettevõtjale antakse kohaldatavate riigi õigusaktide alusel seaduslik õigus seda abi saada, olenemata kuupäevast, mil nimetatud abi ettevõtjale makstakse.

5.   Lõikes 2 sätestatud ülemmäär ja lõikes 3 osutatud riiklik ülemmäär kehtivad sõltumata vähese tähtsusega abi liigist ja eesmärgist ning sellest, kas liikmesriigi antud abi on täielikult või osaliselt rahastatud liidu vahenditest. Kolmeaastane ajavahemik määratakse kindlaks eelarveaastate järgi, mida ettevõtja asjaomases liikmesriigis kasutab.

6.   Lõikes 2 sätestatud ülemmäära ja lõikes 3 osutatud riikliku ülemmäära kohaldamiseks väljendatakse abi rahalise toetusena. Kõik kasutatud arvud väljendavad brutomäärasid, see tähendab, et neist ei ole maha arvatud makse ega muid tasusid. Kui abi antakse muus vormis kui toetus, on abi suuruseks abi brutotoetusekvivalent.

Mitmes osas makstava abi väärtus diskonteeritakse selle andmise aja väärtuseni. Diskonteerimisel kasutatakse intressimäärana abi andmise ajal kohaldatavat diskontomäära.

7.   Kui lõikes 2 sätestatud ülemmäära või lõikes 3 osutatud riiklikku ülemmäära uue vähese tähtsusega abi andmisel ületatakse, ei kohaldata selle uue abi ühegi osa suhtes käesolevast määrusest tulenevaid eeliseid.

8.   Ühinemiste ja omandamiste korral võetakse arvesse kõigile ühinevatele ettevõtjatele varem antud vähese tähtsusega abi, et otsustada, kas uuele või ülevõtvale ettevõtjale antav mis tahes vähese tähtsusega abi ületab sätestatud ülemmäära või riiklikku ülemmäära. Enne ühinemist või omandamist seaduslikult antud vähese tähtsusega abi on jätkuvalt seaduslik.

9.   Kui üks ettevõtja jaguneb kaheks või enamaks eraldiseisvaks ettevõtjaks, omistatakse enne jagunemist määratud vähese tähtsusega abi sellest kasu saanud ettevõtjale, st põhimõtteliselt ettevõtjale, kes võtab üle tegevused, mille jaoks vähese tähtsusega abi kasutati. Kui selline omistamine ei ole võimalik, siis jagatakse vähese tähtsusega abi proportsionaalselt uute ettevõtjate omakapitali arvestusliku väärtuse alusel jagunemise tegelikul kuupäeval.

Artikkel 4

Brutotoetusekvivalendi arvutamine

1.   Käesolevat määrust kohaldatakse ainult niisuguse abi suhtes, mille brutotoetusekvivalenti on juba eelnevalt võimalik täpselt välja arvutada riskihindamist tegemata („läbipaistev abi”).

2.   Toetuste või intressimäärade toetustena antavat abi käsitatakse läbipaistva vähese tähtsusega abina.

3.   Laenudena antavat abi käsitatakse läbipaistva vähese tähtsusega abina, kui

| a) | abisaaja suhtes ei ole algatatud kõiki võlakohustusi hõlmavat maksejõuetusmenetlust ja ettevõtja ei vasta kriteeriumidele, mis on siseriikliku õigusega kehtestatud kõiki võlakohustusi hõlmava maksejõuetusmenetluse kohaldamiseks võlausaldajate soovil. Suurte ettevõtjate puhul on abisaaja seisund võrreldav vähemalt krediidireitinguga B- ja |
| --- | --- |

a)

abisaaja suhtes ei ole algatatud kõiki võlakohustusi hõlmavat maksejõuetusmenetlust ja ettevõtja ei vasta kriteeriumidele, mis on siseriikliku õigusega kehtestatud kõiki võlakohustusi hõlmava maksejõuetusmenetluse kohaldamiseks võlausaldajate soovil. Suurte ettevõtjate puhul on abisaaja seisund võrreldav vähemalt krediidireitinguga B- ja

| b) | laen on tagatud tagatisega, mis katab vähemalt 50 % laenust ning laenu summa on 150 000 eurot viieks aastaks või 75 000 eurot kümneks aastaks. Kui laen on nimetatud summast väiksem ja/või kui laenu antakse vähem kui vastavalt viie või kümne aasta pikkuseks ajavahemikuks, arvutatakse nimetatud laenu brutotoetusekvivalent vastava protsendina artikli 3 lõikes 2 sätestatud kohaldatavast ülemmäärast või |
| --- | --- |

b)

laen on tagatud tagatisega, mis katab vähemalt 50 % laenust ning laenu summa on 150 000 eurot viieks aastaks või 75 000 eurot kümneks aastaks. Kui laen on nimetatud summast väiksem ja/või kui laenu antakse vähem kui vastavalt viie või kümne aasta pikkuseks ajavahemikuks, arvutatakse nimetatud laenu brutotoetusekvivalent vastava protsendina artikli 3 lõikes 2 sätestatud kohaldatavast ülemmäärast või

| c) | brutotoetusekvivalent on arvutatud vastavalt toetuse andmise ajal kehtinud viitemäärale. |
| --- | --- |

c)

brutotoetusekvivalent on arvutatud vastavalt toetuse andmise ajal kehtinud viitemäärale.

4.   Kapitalisüstina antavat abi käsitatakse läbipaistva vähese tähtsusena abina vaid juhul, kui riigi panuse kogusumma ei ole suurem artikli 3 lõikes 2 sätestatud vähese tähtsusega abi ülemmäärast.

5.   Abi, mida antakse riskifinantseerimismeetmetena omakapitali- või kvaasiomakapitali investeeringute vormis, tohib pidada läbipaistvaks vähese tähtsusega abiks vaid juhul, kui ühele ettevõtjale antav kapital ei ületa artikli 3 lõikes 2 sätestatud vähese tähtsusega abi ülemmäära.

6.   Tagatistena antavat abi käsitatakse läbipaistva vähese tähtsusega abina, kui

| a) | abisaaja suhtes ei ole algatatud kõiki võlakohustusi hõlmavat maksejõuetusmenetlust ja ettevõtja ei vasta kriteeriumidele, mis on siseriikliku õigusega kehtestatud kõiki võlakohustusi hõlmava maksejõuetusmenetluse kohaldamiseks võlausaldajate soovil. Suurte ettevõtjate puhul on abisaaja seisund võrreldav vähemalt krediidireitinguga B- ja |
| --- | --- |

a)

abisaaja suhtes ei ole algatatud kõiki võlakohustusi hõlmavat maksejõuetusmenetlust ja ettevõtja ei vasta kriteeriumidele, mis on siseriikliku õigusega kehtestatud kõiki võlakohustusi hõlmava maksejõuetusmenetluse kohaldamiseks võlausaldajate soovil. Suurte ettevõtjate puhul on abisaaja seisund võrreldav vähemalt krediidireitinguga B- ja

| b) | tagatis ei ole suurem kui 80 % laenust ja tagatud summa ei ületa 225 000 eurot ja tagatise kestus ei ületa viit aastat, või tagatud summa ei ületa 112 500 eurot ja tagatise kestus ei ole pikem kui kümme aastat. Kui tagatud summa on nimetatud summadest väiksem ja/või tagatis antakse lühemaks ajavahemikuks kui viis või kümme aastat, arvutatakse tagatise brutotoetusekvivalent protsendina artikli 3 lõikes 2 sätestatud ülemmäärast või |
| --- | --- |

b)

tagatis ei ole suurem kui 80 % laenust ja tagatud summa ei ületa 225 000 eurot ja tagatise kestus ei ületa viit aastat, või tagatud summa ei ületa 112 500 eurot ja tagatise kestus ei ole pikem kui kümme aastat. Kui tagatud summa on nimetatud summadest väiksem ja/või tagatis antakse lühemaks ajavahemikuks kui viis või kümme aastat, arvutatakse tagatise brutotoetusekvivalent protsendina artikli 3 lõikes 2 sätestatud ülemmäärast või

| c) | brutotoetusekvivalendi arvutamisel on aluseks võetud nn safe-harbour-preemiad, mis on sätestatud komisjoni teatises või |
| --- | --- |

c)

brutotoetusekvivalendi arvutamisel on aluseks võetud nn safe-harbour-preemiad, mis on sätestatud komisjoni teatises või

| d) | enne kohaldamist






  i) | on tagatise brutotoetusekvivalendi arvutamise meetodist teatatud komisjonile mõne muu sel ajal kohaldatava riigiabi käsitleva määruse alusel ja komisjon on selle heaks kiitnud kooskõlas komisjoni teatisega garantiidena antava riigiabi kohta või mõne seda asendava teatisega ja |
| --- | --- | --- |

d)

enne kohaldamist

i)

on tagatise brutotoetusekvivalendi arvutamise meetodist teatatud komisjonile mõne muu sel ajal kohaldatava riigiabi käsitleva määruse alusel ja komisjon on selle heaks kiitnud kooskõlas komisjoni teatisega garantiidena antava riigiabi kohta või mõne seda asendava teatisega ja

| ii) | meetodiga käsitletakse sõnaselgelt sellist liiki tagatisi ja nendega seotud tehinguid, mille suhtes kohaldatakse käesolevat määrust. |
| --- | --- |

ii)

meetodiga käsitletakse sõnaselgelt sellist liiki tagatisi ja nendega seotud tehinguid, mille suhtes kohaldatakse käesolevat määrust.

7.   Muude vahenditena antavat abi käsitatakse läbipaistva vähese tähtsusega abina tingimusel, et vahendiga nähakse ette piirmäär, mis tagab, et asjaomast ülemmäära ei ületata.

Artikkel 5

Kumuleerimine

1.   Kui ettevõtja tegutseb kalandus- ja vesiviljelussektoris ja ka ühes või mitmes sektoris või tegevusvaldkonnas, mis kuuluvad määruse (EL) nr 1407/2013 reguleerimisalasse, võib käesoleva määruse kohaselt kalandus- ja vesiviljelussektori tegevustele antava vähese tähtsusega abi kumuleerida sellis(t)ele muu(de)le sektori(te)le või tegevusvaldkondadele antava vähese tähtsusega abiga kuni määruse (EL) nr 1407/2013 artikli 3 lõikes 2 sätestatud asjaomase ülemmäärani, tingimusel et asjaomane liikmesriik tagab asjakohaste meetmetega, nagu näiteks tegevuse või kulude eristamine, et kalandus- ja vesiviljelussektori tegevusele ei anta määruse (EL) nr 1407/2013 kohast vähese tähtsusega abi.

2.   Kui ettevõtja tegutseb nii kalandus- ja vesiviljelussektoris kui ka põllumajandusliku esmatootmise sektoris, võib määruse (EL) nr 1408/2013 kohaselt antud vähese tähtsusega abi kumuleerida käesoleva määruse kohaselt kalandus- ja vesiviljelussektoris antud vähese tähtsusega abiga kuni käesolevas määruses sätestatud ülemmäärani tingimusel, et asjaomane liikmesriik tagab asjakohaste meetmetega, nagu näiteks tegevuse või kulude eristamine, et põllumajandusliku esmatootmise sektori tegevusele ei anta käesoleva määruse kohast vähese tähtsusega abi.

3.   Vähese tähtsusega abi ei või kumuleerida samadele rahastamiskõlblikele kuludele või samadele riskifinantseerimismeetmetele antud riigiabiga, kui sellise kumuleerimise tulemusel on asjaomase abi osakaal või kindlaksmääratud abisumma suurem, kui on iga juhtumi iseärasusi arvestades kindlaks määratud grupierandit käsitleva määruse või komisjoni otsusega. Sellist vähese tähtsusega abi, mida ei anta või mis ei tulene teatavatest rahastamiskõlblikest kuludest, võib kumuleerida muu riigiabiga, mida antakse grupierandi määruse või komisjoni otsuse kohaselt.

Artikkel 6

Järelevalve

1.   Kui liikmesriik kavatseb anda ettevõtjale käesoleva määruse kohast vähese tähtsusega abi, teatab ta ettevõtjale kirjalikult abi kavandatava summa, mis on väljendatud brutotoetusekvivalendina, ja asjaolu, et abi on vähese tähtsusega, viidates selgelt käesolevale määrusele ning esitades määruse pealkirja ja viite määruse Euroopa Liidu Teatajas avaldamise andmetele. Kui kooskõlas käesoleva määrusega antakse abikava alusel vähese tähtsusega abi eri ettevõtjatele ja kui selle kava raames makstakse kõnealustele ettevõtjatele eri suurusega abisummasid, võib asjaomane liikmesriik täita kõnealuse kohustuse, teatades ettevõtjatele kindlaksmääratud summa, mis vastab asjaomase abikava raames makstava abi maksimumsummale. Sellisel juhul kasutatakse artikli 3 lõikes 2 sätestatud ülemmäärast ja artikli 3 lõikes 3 osutatud riiklikust ülemmäärast kinnipidamise väljaselgitamiseks kõnealust kindlaksmääratud summat. Liikmesriik taotleb asjaomaselt ettevõtjalt enne abi andmist kirjaliku või elektroonilise kinnituse kogu muu vähese tähtsusega abi kohta, mille suhtes kohaldatakse käesolevat määrust või muid vähese tähtsusega abi käsitlevaid määrusi ning mida ettevõtja on saanud jooksva eelarveaasta ja kahe eelneva eelarveaasta jooksul.

2.   Kui liikmesriik on asutanud vähese tähtsusega abi keskregistri, milles on täielik teave selle liikmesriigi ametiasutuste antud vähese tähtsusega abi kohta, ei kohaldata lõiget 1 alates ajast, kui register hõlmab kolme eelarveaasta pikkust ajavahemikku.

3.   Liikmesriik annab käesoleva määruse kohast uut vähese tähtsusega abi üksnes juhul, kui ta on veendunud, et see ei suurenda asjaomasele ettevõtjale antud vähese tähtsusega abi kogusummat üle artikli 3 lõikes 2 sätestatud ülemmäära ja artikli 3 lõikes 3 osutatud riikliku ülemmäära ning et kõik käesolevas määruses sätestatud tingimused on täidetud.

4.   Liikmesriigid registreerivad ja koondavad kõik käesoleva määruse kohaldamist käsitlevad andmed. Registreeritud andmed sisaldavad kogu teavet, mida on vaja käesoleva määruse tingimuste täitmise tõendamiseks. Vähese tähtsusega üksikabi käsitlevaid andmeid säilitatakse 10 eelarveaasta jooksul alates abi andmise päevast. Vähese tähtsusega abi kava käsitlevaid andmeid säilitatakse 10 eelarveaasta jooksul alates päevast, mil selle kava alusel anti viimast korda üksikabi.

5.   Asjaomane liikmesriik esitab kirjaliku taotluse korral 20 tööpäeva või taotluses sisalduda võiva pikema tähtaja jooksul kogu teabe, mida komisjon peab vajalikuks, et teha kindlaks, kas käesoleva määruse tingimusi on täidetud, ja esmajoones teatab ta ettevõtjale käesoleva määruse ja muude vähese tähtsusega abi määruste kohaselt antud vähese tähtsusega abi kogusumma.

Artikkel 7

Üleminekusätted

1.   Käesolevat määrust kohaldatakse enne selle jõustumist antud abi suhtes, kui see abi vastab kõigile käesoleva määruse tingimustele. Abi, mis ei vasta nendele tingimustele, hindab komisjon vastavate raamdokumentide, suuniste, teadete ning teatiste alusel.

2.   Vähese tähtsusega üksikabi, mida anti 1. jaanuarist 2005 kuni 30. juunini 2008 ja mis vastab määruse (EÜ) nr 1860/2004 tingimustele, ei loeta aluslepingu artikli 107 lõike 1 kõikidele tingimustele vastavaks, mistõttu selle abi suhtes ei kehti aluslepingu artikli 108 lõikes 3 sätestatud teatamiskohustus.

3.   Vähese tähtsusega üksikabi, mida on antud 31. juulist 2007 kuni 30. juunini 2014 ja mis vastab määruse (EÜ) nr 875/2007 tingimustele, ei loeta aluslepingu artikli 107 lõike 1 kõikidele tingimustele vastavaks, mistõttu selle abi suhtes ei kehti aluslepingu artikli 108 lõikes 3 sätestatud teatamiskohustus.

4.   Käesoleva määruse kehtivusaja lõppedes võib käesoleva määruse tingimustele vastavat mis tahes vähese tähtsusega abi kava käesoleva määruse alusel rakendada veel kuue kuu jooksul.

Artikkel 8

Jõustumine ja kohaldamisaeg

Käesolev määrus jõustub ....

Seda kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2020.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel, 28. märts 2014

Komisjoni nimel

president

[...] [...]

---

(1)  EÜT L 142, 14.5.1998, lk 1.

1

(2)  ELT C 92, 29.3.2014, lk 22.

2

(3)  Komisjoni teatis vähese tähtsusega riigiabi kohta (EÜT C 68, 6.3.1996, lk 9).

3

(4)  Komisjoni määrus (EÜ) nr 69/2001, 12. jaanuar 2001, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (EÜT L 10, 13.1.2001, lk 30).

4

(5)  Komisjoni määrus (EÜ) nr 1998/2006, 15. detsember 2006, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 379, 28.12.2006, lk 5).

5

(6)  Komisjoni määrus (EÜ) nr 875/2007, 24. juuli 2007, milles käsitletakse EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes kalandussektoris ja millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1860/2004 (ELT L 193, 25.7.2007, lk 6).

6

(7)  Otsus kohtuasjas C-222/04: Ministero dell'Economia e delle Finanze vs. Cassa di Risparmio di Firenze SpA et al, (EKL2006, lk I-289).

7

Ministero dell'Economia e delle Finanze vs. Cassa di Risparmio di Firenze SpA et al

(8)  Otsus kohtuasjas C-382/99: Madalmaad vs. komisjon (EKL 2002, lk I-5163).

8

vs.

(9)  Komisjoni soovitus 2003/361/EÜ, 6. mai 2003, mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate määratlemise kohta (ELT L 124, 20.5.2003, lk 36).

9

(10)  Komisjoni määrus (EÜ) nr 800/2008, 6. august 2008, EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi tunnistatakse ühisturuga kokkusobivaks (ELT L 214, 9.8.2008, lk 3).

10

(11)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1379/2013, 11. detsember 2013, kalapüügi- ja vesiviljelustoodete turu ühise korralduse kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1184/2006 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 104/2000 (ELT L 354, 28.12.2013, lk 1).

11

(12)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu ... 2014. aasta määrus EL nr .../2014 Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta (millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1198/2006 ja nõukogu määrus (EÜ) nr 861/2006 ning nõukogu määrus nr .../2011 integreeritud merenduspoliitika kohta) (ELT L ...).

12

(13)  Otsus kohtuasjas C-456/00: Prantsusmaa vs. komisjon, (EKL 2002, lk I-11949).

13

vs.

(14)  Komisjoni määrus (EL) nr 1407/2013, 18. detsember 2013, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 352, 24.12.2013, lk 1).

14

(15)  Komisjoni teatis viite- ja diskontomäärade kindlaksmääramise meetodi läbivaatamise kohta (ELT C 14, 19.1.2008, lk 6).

15

(16)  Ühenduse suunised väikestesse ja keskmise suurusega ettevõtetesse tehtavatele riskikapitaliinvesteeringutele antava riigiabi kohta (ELT C 194, 18.8.2006, lk 2).

16

(17)  Näiteks komisjoni teatis EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta garantiidena antava riigiabi suhtes (ELT C 155, 20.6.2008, lk 10).

17

(18)  Komisjoni määrus (EL) nr 1408/2013, 18. detsember 2013, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 352, 24.12.2013, lk 1).

18

---

LISA

Artikli 3 lõikes 3 osutatud riiklikud ülemmäärad

| (eurodes) |
| --- |
| Liikmesriik | Vähese tähtsusega abi maksimaalsed kumulatiivsed summad kalandus- ja vesiviljelussektoris liikmesriigiti |
| Belgia | 11 240 000 |
| Bulgaaria | 1 230 000 |
| Tšehhi Vabariik | 3 010 000 |
| Taani | 51 710 000 |
| Saksamaa | 55 000 000 |
| Eesti | 3 810 000 |
| Iirimaa | 20 800 000 |
| Kreeka | 27 210 000 |
| Hispaania | 165 760 000 |
| Prantsusmaa | 112 290 000 |
| Horvaatia | 6 260 000 |
| Itaalia | 96 090 000 |
| Küpros | 1 090 000 |
| Läti | 4 420 000 |
| Leedu | 8 260 000 |
| Luksemburg | 0 |
| Ungari | 830 000 |
| Malta | 2 500 000 |
| Madalmaad | 22 630 000 |
| Austria | 1 420 000 |
| Poola | 41 200 000 |
| Portugal | 29 010 000 |
| Rumeenia | 2 340 000 |
| Sloveenia | 990 000 |
| Slovakkia | 860 000 |
| Soome | 7 180 000 |
| Rootsi | 18 580 000 |
| Ühendkuningriik | 114 660 000 |

(eurodes)

Liikmesriik

Vähese tähtsusega abi maksimaalsed kumulatiivsed summad kalandus- ja vesiviljelussektoris liikmesriigiti

Belgia

11 240 000

Bulgaaria

1 230 000

Tšehhi Vabariik

3 010 000

Taani

51 710 000

Saksamaa

55 000 000

Eesti

3 810 000

Iirimaa

20 800 000

Kreeka

27 210 000

Hispaania

165 760 000

Prantsusmaa

112 290 000

Horvaatia

6 260 000

Itaalia

96 090 000

Küpros

1 090 000

Läti

4 420 000

Leedu

8 260 000

Luksemburg

0

Ungari

830 000

Malta

2 500 000

Madalmaad

22 630 000

Austria

1 420 000

Poola

41 200 000

Portugal

29 010 000

Rumeenia

2 340 000

Sloveenia

990 000

Slovakkia

860 000

Soome

7 180 000

Rootsi

18 580 000

Ühendkuningriik

114 660 000

---

IV Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT

Euroopa Komisjon

| 29.3.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 92/31 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 92/31

---

Euro vahetuskurss (1)

28. märts 2014

2014/C 92/04

1 euro =

| | Valuuta | Kurss |
| --- | --- | --- |
| USD | USA dollar | 1,3759 |
| JPY | Jaapani jeen | 140,90 |
| DKK | Taani kroon | 7,4657 |
| GBP | Inglise nael | 0,82720 |
| SEK | Rootsi kroon | 8,9312 |
| CHF | Šveitsi frank | 1,2186 |
| ISK | Islandi kroon | |
| NOK | Norra kroon | 8,2455 |
| BGN | Bulgaaria leev | 1,9558 |
| CZK | Tšehhi kroon | 27,423 |
| HUF | Ungari forint | 308,89 |
| LTL | Leedu litt | 3,4528 |
| PLN | Poola zlott | 4,1739 |
| RON | Rumeenia leu | 4,4603 |
| TRY | Türgi liir | 3,0138 |
| AUD | Austraalia dollar | 1,4886 |
| CAD | Kanada dollar | 1,5187 |
| HKD | Hongkongi dollar | 10,6741 |
| NZD | Uus-Meremaa dollar | 1,5863 |
| SGD | Singapuri dollar | 1,7345 |
| KRW | Korea vonn | 1 470,08 |
| ZAR | Lõuna-Aafrika rand | 14,5839 |
| CNY | Hiina jüaan | 8,5474 |
| HRK | Horvaatia kuna | 7,6540 |
| IDR | Indoneesia ruupia | 15 607,64 |
| MYR | Malaisia ringit | 4,4891 |
| PHP | Filipiini peeso | 61,574 |
| RUB | Vene rubla | 49,1646 |
| THB | Tai baat | 44,717 |
| BRL | Brasiilia reaal | 3,1220 |
| MXN | Mehhiko peeso | 17,9924 |
| INR | India ruupia | 82,9736 |

Valuuta

Kurss

USD

USA dollar

1,3759

JPY

Jaapani jeen

140,90

DKK

Taani kroon

7,4657

GBP

Inglise nael

0,82720

SEK

Rootsi kroon

8,9312

CHF

Šveitsi frank

1,2186

ISK

Islandi kroon

NOK

Norra kroon

8,2455

BGN

Bulgaaria leev

1,9558

CZK

Tšehhi kroon

27,423

HUF

Ungari forint

308,89

LTL

Leedu litt

3,4528

PLN

Poola zlott

4,1739

RON

Rumeenia leu

4,4603

TRY

Türgi liir

3,0138

AUD

Austraalia dollar

1,4886

CAD

Kanada dollar

1,5187

HKD

Hongkongi dollar

10,6741

NZD

Uus-Meremaa dollar

1,5863

SGD

Singapuri dollar

1,7345

KRW

Korea vonn

1 470,08

ZAR

Lõuna-Aafrika rand

14,5839

CNY

Hiina jüaan

8,5474

HRK

Horvaatia kuna

7,6540

IDR

Indoneesia ruupia

15 607,64

MYR

Malaisia ringit

4,4891

PHP

Filipiini peeso

61,574

RUB

Vene rubla

49,1646

THB

Tai baat

44,717

BRL

Brasiilia reaal

3,1220

MXN

Mehhiko peeso

17,9924

INR

India ruupia

82,9736

---

(1)  Allikas: EKP avaldatud viitekurss.

---

Parandused

| 29.3.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 92/32 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 92/32

---

ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus

(
  Euroopa Liidu Teataja C 50, 21. veebruar 2014
  )

2014/C 92/05

Leheküljel 22 olev tekst, mis käsitleb riiklikku abi viitenumbriga SA.37549 tühistatakse ja asendatakse järgmisega:

„Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaselt antava riigiabi lubamine

– Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid

(EMPs kohaldatav tekst, välja arvatud lepingu I lisa kohaldamisalasse kuuluvad tooted)

| Otsuse vastuvõtmise kuupäev | 16.12.2013 |
| --- | --- |
| Abi number | SA.37549 (2013/N) |
| Liikmesriik | Saksamaa |
| Piirkond | SAARLAND | — |
| Nimetus (ja/või abisaaja nimi) | Saarland:
  Förderung der Erhaltung genetischer Ressourcen in der Landwirtschaft (Erhaltung genetischer Ressourcen EGR) |
| Õiguslik alus | — | Gesetz über die Gemeinschaftsaufgabe ”Verbesserung der Agrarstruktur und des Küstenschutzes” (GAK) vom 21. Juli 1988 (BGBl. I S. 1055) in der jeweils geltenden Fassung hier: Grundsätze für die Förderung der Erhaltung genetischer Ressourcen in der Landwirtschaft; |

Otsuse vastuvõtmise kuupäev

16.12.2013

Abi number

SA.37549 (2013/N)

Liikmesriik

Saksamaa

Piirkond

SAARLAND

—

Nimetus (ja/või abisaaja nimi)

Saarland:

Förderung der Erhaltung genetischer Ressourcen in der Landwirtschaft (Erhaltung genetischer Ressourcen EGR)

Õiguslik alus

—

Gesetz über die Gemeinschaftsaufgabe ”Verbesserung der Agrarstruktur und des Küstenschutzes” (GAK) vom 21. Juli 1988 (BGBl. I S. 1055) in der jeweils geltenden Fassung hier: Grundsätze für die Förderung der Erhaltung genetischer Ressourcen in der Landwirtschaft;

| — | Verwaltungsvorschrift „Förderung der Erhaltung genetischer Ressourcen in der Landwirtschaft; |
| --- | --- |

—

Verwaltungsvorschrift „Förderung der Erhaltung genetischer Ressourcen in der Landwirtschaft;

| — | §§ 23 und 44 der Landeshaushaltsordnung (LHO) |
| --- | --- |

—

§§ 23 und 44 der Landeshaushaltsordnung (LHO)

| — | Verwaltungsvorschrift über den Vollzug der Landeshaushaltsordnung (VV-LHO) |
| --- | --- |

—

Verwaltungsvorschrift über den Vollzug der Landeshaushaltsordnung (VV-LHO)

Meetme liik

Abikava

—

Eesmärk

Põllumajanduse keskkonnakaitsega seotud kohustused

Abi vorm

Otsetoetus

Eelarve

| | Üldeelarve: EUR 0,02 (miljonites) |
| --- | --- |

Üldeelarve: EUR 0,02 (miljonites)

| | Aastaeelarve: EUR 0,02 (miljonites) |
| --- | --- |

Aastaeelarve: EUR 0,02 (miljonites)

Abi osatähtsus

100 %

Kestus

1.1.2014 - 31.12.2014

Majandusharud

PÕLLUMAJANDUS, METSAMAJANDUS JA KALAPÜÜK

Abi andva asutuse nimi ja aadress

| Ministerium für Umwelt und Verbraucherschutz |
| --- |
| Keplerstraße 18, 66117 Saarbrücken |

Ministerium für Umwelt und Verbraucherschutz

Keplerstraße 18, 66117 Saarbrücken

Muu teave

—

Otsuse autentne tekst, millest on eemaldatud kogu konfidentsiaalne teave, on kättesaadav järgmisel veebilehel:

http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/index.cfm”

---

| 29.3.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 92/33 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 92/33

---

ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus

(
  Euroopa Liidu Teataja C 50, 21. veebruar 2014
  )

2014/C 92/06

Leheküljel 23 olev tekst, mis käsitleb riiklikku abi viitenumbriga SA.37572 tühistatakse ja asendatakse järgmisega:

„Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaselt antava riigiabi lubamine –

Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid

(EMPs kohaldatav tekst, välja arvatud lepingu I lisa kohaldamisalasse kuuluvad tooted)

| Otsuse vastuvõtmise kuupäev | 9.12.2013 |
| --- | --- |
| Abi number | SA.37572 (2013/N) |
| Liikmesriik | Itaalia |
| Piirkond | — | — |
| Nimetus (ja/või abisaaja nimi) | Aid for animal welfare measures (Bolzano) |
| Õiguslik alus | Legge provinciale 14 dicembre 1998, n. 11, e successive modifiche Articolo4, comma 1, lettera g) |
| Meetme liik | Abikava | — |
| Eesmärk | Loomade heaoluga seotud kohustused |
| Abi vorm | Muu |
| Eelarve | — |
| Abi osatähtsus | 0 % |
| Kestus | 1.1.2014 - 31.12.2014 |
| Majandusharud | Kõik abikõlblikud sektorid |
| Abi andva asutuse nimi ja aadress | Ripartizione provinciale agricoltura |
| Via Brennero 6, 39100 Bolzano |

Otsuse vastuvõtmise kuupäev

9.12.2013

Abi number

SA.37572 (2013/N)

Liikmesriik

Itaalia

Piirkond

—

—

Nimetus (ja/või abisaaja nimi)

Aid for animal welfare measures (Bolzano)

Õiguslik alus

Legge provinciale 14 dicembre 1998, n. 11, e successive modifiche Articolo4, comma 1, lettera g)

Meetme liik

Abikava

—

Eesmärk

Loomade heaoluga seotud kohustused

Abi vorm

Muu

Eelarve

—

Abi osatähtsus

0 %

Kestus

1.1.2014 - 31.12.2014

Majandusharud

Kõik abikõlblikud sektorid

Abi andva asutuse nimi ja aadress

Ripartizione provinciale agricoltura

Via Brennero 6, 39100 Bolzano

Muu teave

—

Otsuse autentne tekst, millest on eemaldatud kogu konfidentsiaalne teave, on kättesaadav järgmisel veebilehel:

http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/index.cfm”

---

| 29.3.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 92/34 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 92/34

---

ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus

(
  Euroopa Liidu Teataja C 50, 21. veebruar 2014
  )

2014/C 92/07

Leheküljel 24 olev tekst, mis käsitleb riiklikku abi viitenumbriga SA.37587 tühistatakse ja asendatakse järgmisega:

„Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaselt antava riigiabi lubamine

Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid

(EMPs kohaldatav tekst, välja arvatud lepingu I lisa kohaldamisalasse kuuluvad tooted)

| Otsuse vastuvõtmise kuupäev | 16.12.2013 |
| --- | --- |
| Abi number | SA.37587 (2013/N) |
| Liikmesriik | Prantsusmaa |
| Piirkond | — | Segapiirkonnad |
| Nimetus (ja/või abisaaja nimi) | Aides à la recherche et au développement dans le secteur de la viande, des produits carnés, des ovoproduits, du lait et des produits laitiers |
| Õiguslik alus | articles L. 621-1 et suivants du code rural et de la pêche maritime |
| Meetme liik | Abikava | — |
| Eesmärk | Teadus- ja arendustegevus |
| Abi vorm | Muu |
| Eelarve | | Üldeelarve: EUR 9,6 (miljonites) |

Otsuse vastuvõtmise kuupäev

16.12.2013

Abi number

SA.37587 (2013/N)

Liikmesriik

Prantsusmaa

Piirkond

—

Segapiirkonnad

Nimetus (ja/või abisaaja nimi)

Aides à la recherche et au développement dans le secteur de la viande, des produits carnés, des ovoproduits, du lait et des produits laitiers

Õiguslik alus

articles L. 621-1 et suivants du code rural et de la pêche maritime

Meetme liik

Abikava

—

Eesmärk

Teadus- ja arendustegevus

Abi vorm

Muu

Eelarve

Üldeelarve: EUR 9,6 (miljonites)

| | Aastaeelarve: EUR 1,6 (miljonites) |
| --- | --- |

Aastaeelarve: EUR 1,6 (miljonites)

Abi osatähtsus

100 %

Kestus

kuni 31.12.2019

Majandusharud

PÕLLUMAJANDUS, METSAMAJANDUS JA KALAPÜÜK

Abi andva asutuse nimi ja aadress

ministère de l'agriculture, de l'agroalimentaire et de la forêt 3 rue Barbet de Jouy - 75349 Paris 07 SP

Muu teave

—

Otsuse autentne tekst, millest on eemaldatud kogu konfidentsiaalne teave, on kättesaadav järgmisel veebilehel:

http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/index.cfm”

---

| 29.3.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 92/35 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 92/35

---

ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus

(
  Euroopa Liidu Teataja C 50, 21. veebruar 2014
  )

2014/C 92/08

Leheküljel 24 olev tekst, mis käsitleb riiklikku abi viitenumbriga SA.37588 tühistatakse ja asendatakse järgmisega:

„Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaselt antava riigiabi lubamine

Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid

(EMPs kohaldatav tekst, välja arvatud lepingu I lisa kohaldamisalasse kuuluvad tooted)

| Otsuse vastuvõtmise kuupäev | 19.12.2013 |
| --- | --- |
| Abi number | SA.37588 (2013/N) |
| Liikmesriik | Prantsusmaa |
| Piirkond | — | — |
| Nimetus (ja/või abisaaja nimi) | Programmes pour l''installation et le développement des initiatives locales (PIDIL) |
| Õiguslik alus | — | articles D. 343-34 et suivants du code rural et de la pêche maritime |

Otsuse vastuvõtmise kuupäev

19.12.2013

Abi number

SA.37588 (2013/N)

Liikmesriik

Prantsusmaa

Piirkond

—

—

Nimetus (ja/või abisaaja nimi)

Programmes pour l''installation et le développement des initiatives locales (PIDIL)

Õiguslik alus

—

articles D. 343-34 et suivants du code rural et de la pêche maritime

| — | articles L. 1551-1 et suivants du code général des collectivités territoriales |
| --- | --- |

—

articles L. 1551-1 et suivants du code général des collectivités territoriales

Meetme liik

Abikava

—

Eesmärk

Muu

Abi vorm

Otsetoetus

Eelarve

Üldeelarve: EUR 12 (miljonites)

Abi osatähtsus

%

Kestus

1.1.2014 - 31.12.2015

Majandusharud

Kõik abikõlblikud sektorid

Abi andva asutuse nimi ja aadress

| ministère de l'agriculture, de l'agroalimentaire et de la forêt |
| --- |
| 3 rue Barbet de Jouy - 75349 Paris 07 SP |

ministère de l'agriculture, de l'agroalimentaire et de la forêt

3 rue Barbet de Jouy - 75349 Paris 07 SP

Muu teave

—

Otsuse autentne tekst, millest on eemaldatud kogu konfidentsiaalne teave, on kättesaadav järgmisel veebilehel:

http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/index.cfm”

---

| 29.3.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 92/36 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 92/36

---

ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus

(
  Euroopa Liidu Teataja C 50, 21. veebruar 2014
  )

2014/C 92/09

Leheküljel 25 olev tekst, mis käsitleb riiklikku abi viitenumbriga SA.37607 tühistatakse ja asendatakse järgmisega:

„Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaselt antava riigiabi lubamin

Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid

(EMPs kohaldatav tekst, välja arvatud lepingu I lisa kohaldamisalasse kuuluvad tooted)

| Otsuse vastuvőtmise kuupäev | 16.12.2013 |
| --- | --- |
| Abi number | SA.37607 (2013/N) |
| Liikmesriik | Saksamaa |
| Piirkond | HESSEN | — |
| Nimetus (ja/või abisaaja nimi) | Hessen- Beihilfen im Zusammenhang mit dem Transport und der Beseitigung von Falltieren |
| Õiguslik alus | § 15 Absatz 2 des Hessischen Ausführungsgesetzes zum Tierseuchengesetz |
| Meetme liik | Abikava | — |
| Eesmärk | Loomahaigused |
| Abi vorm | Subsideeritud teenused |
| Eelarve | | Üldeelarve: EUR 24,5 (miljonites) |

Otsuse vastuvőtmise kuupäev

16.12.2013

Abi number

SA.37607 (2013/N)

Liikmesriik

Saksamaa

Piirkond

HESSEN

—

Nimetus (ja/või abisaaja nimi)

Hessen- Beihilfen im Zusammenhang mit dem Transport und der Beseitigung von Falltieren

Õiguslik alus

§ 15 Absatz 2 des Hessischen Ausführungsgesetzes zum Tierseuchengesetz

Meetme liik

Abikava

—

Eesmärk

Loomahaigused

Abi vorm

Subsideeritud teenused

Eelarve

Üldeelarve: EUR 24,5 (miljonites)

| | Aastaeelarve: EUR 3,5 (miljonites) |
| --- | --- |

Aastaeelarve: EUR 3,5 (miljonites)

Abi osatähtsus

100 %

Kestus

01.01.2014 - 31.12.2020

Majandusharud

Kõik abikõlblikud sektorid

Abi andva asutuse nimi ja aadress

Die Landkreise in Hessen

Muu teave

—

Otsuse autentne tekst, millest on eemaldatud kogu konfidentsiaalne teave, on kättesaadav järgmisel veebilehel:

http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/index.cfm”

---

| 29.3.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 92/37 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 92/37

---

ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus

(
  Euroopa Liidu Teataja C 50, 21. veebruar 2014
  )

2014/C 92/10

Leheküljel 26 olev tekst, mis käsitleb riiklikku abi viitenumbriga SA.37666 tühistatakse ja asendatakse järgmisega:

„Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaselt antava riigiabi lubamine

Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid

(EMPs kohaldatav tekst, välja arvatud lepingu I lisa kohaldamisalasse kuuluvad tooted)

| Otsuse vastuvõtmise kuupäev | 16.12.2013 |
| --- | --- |
| Abi number | SA.37666 (2013/N) |
| Liikmesriik | Saksamaa |
| Piirkond | BAYERN | — |
| Nimetus (ja/või abisaaja nimi) | Bayern: Bayerisches Bergbauernprogramm, Teil B - Förderung der Weide- und Alm-/Alpwirschaft (BBP-B); |
| Õiguslik alus | — | Richtlinien des Bayerischen Staatsministeriums für Ernährung, Landwirtschaft und Forsten für die Durchführung des Bayerischen Bergbauernprogramms (BBP-B)- 2011; Teil B: Förderung der Weide- und Alm-/Alpwirtschaft |

Otsuse vastuvõtmise kuupäev

16.12.2013

Abi number

SA.37666 (2013/N)

Liikmesriik

Saksamaa

Piirkond

BAYERN

—

Nimetus (ja/või abisaaja nimi)

Bayern: Bayerisches Bergbauernprogramm, Teil B - Förderung der Weide- und Alm-/Alpwirschaft (BBP-B);

Õiguslik alus

—

Richtlinien des Bayerischen Staatsministeriums für Ernährung, Landwirtschaft und Forsten für die Durchführung des Bayerischen Bergbauernprogramms (BBP-B)- 2011; Teil B: Förderung der Weide- und Alm-/Alpwirtschaft

| — | Richtlinien des Bayerischen Staatsministeriums für Ernährung, Landwirtschaft und Forsten für die Durchführung des Bayerischen Bergbauernprogramms (BBP-B)- 2014; Teil B: Förderung der Weide- und Alm-/Alpwirtschaft |
| --- | --- |

—

Richtlinien des Bayerischen Staatsministeriums für Ernährung, Landwirtschaft und Forsten für die Durchführung des Bayerischen Bergbauernprogramms (BBP-B)- 2014; Teil B: Förderung der Weide- und Alm-/Alpwirtschaft

| — | Art 23 und 44 der BayHO einschl. Verwaltungsvorschriften |
| --- | --- |

—

Art 23 und 44 der BayHO einschl. Verwaltungsvorschriften

Meetme liik

Abikava

—

Eesmärk

Investeeringud põllumajandusettevõtetesse

Abi vorm

Otsetoetus

Eelarve

| | Üldeelarve: EUR 6 (miljonites) |
| --- | --- |

Üldeelarve: EUR 6 (miljonites)

| | Aastaeelarve: EUR 2 (miljonites) |
| --- | --- |

Aastaeelarve: EUR 2 (miljonites)

Abi osatähtsus

%

Kestus

01.01.2014 - 31.12.2016

Majandusharud

PÕLLUMAJANDUS, METSAMAJANDUS JA KALAPÜÜK

Abi andva asutuse nimi ja aadress

Ämter für Ernährung, Landwirtschaft und Forsten Südliche Landkreise Bayerns

Muu teave

—

Otsuse autentne tekst, millest on eemaldatud kogu konfidentsiaalne teave, on kättesaadav järgmisel veebilehel:

http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/index.cfm”

---

| 29.3.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 92/38 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 92/38

---

ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus

(
  Euroopa Liidu Teataja C 50, 21. veebruar 2014
  )

2014/C 92/11

Leheküljel 28 olev tekst, mis käsitleb riiklikku abi viitenumbriga SA.37689 tühistatakse ja asendatakse järgmisega:

„Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaselt antava riigiabi lubamine

Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid

(EMPs kohaldatav tekst, välja arvatud lepingu I lisa kohaldamisalasse kuuluvad tooted)

| Otsuse vastuvõtmise kuupäev | 16.12.2013 |
| --- | --- |
| Abi number | SA.37689 (2013/N) |
| Liikmesriik | Saksamaa |
| Piirkond | — | — |
| Nimetus (ja/või abisaaja nimi) | Bund: Weinfonds |
| Õiguslik alus | | §§ 37 ff. Weingesetz |

Otsuse vastuvõtmise kuupäev

16.12.2013

Abi number

SA.37689 (2013/N)

Liikmesriik

Saksamaa

Piirkond

—

—

Nimetus (ja/või abisaaja nimi)

Bund: Weinfonds

Õiguslik alus

§§ 37 ff. Weingesetz

| | Weinfonds-Verordnung |
| --- | --- |

Weinfonds-Verordnung

Meetme liik

Abikava

—

Eesmärk

Reklaam (AGRI)

Abi vorm

Subsideeritud teenused

Eelarve

| | Üldeelarve: EUR 72 (miljonites) |
| --- | --- |

Üldeelarve: EUR 72 (miljonites)

| | Aastaeelarve: EUR 12 (miljonites) |
| --- | --- |

Aastaeelarve: EUR 12 (miljonites)

Abi osatähtsus

100 %

Kestus

01.01.2014 - 31.12.2019

Majandusharud

PÕLLUMAJANDUS, METSAMAJANDUS JA KALAPÜÜK

Abi andva asutuse nimi ja aadress

| Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung |
| --- |
| Deichmanns Aue 29, 53179 Bonn |

Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

Deichmanns Aue 29, 53179 Bonn

Muu teave

—

Otsuse autentne tekst, millest on eemaldatud kogu konfidentsiaalne teave, on kättesaadav järgmisel veebilehel:

http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/index.cfm”

---

| 29.3.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 92/39 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 92/39

---

ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus

(
  Euroopa Liidu Teataja C 50, 21. veebruar 2014
  )

2014/C 92/12

Leheküljel 29 olev tekst, mis käsitleb riiklikku abi viitenumbriga SA.37692 tühistatakse ja asendatakse järgmisega:

„Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaselt antava riigiabi lubamine

Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid

(EMPs kohaldatav tekst, välja arvatud lepingu I lisa kohaldamisalasse kuuluvad tooted)

| Otsuse vastuvõtmise kuupäev | 09.12.2013 |
| --- | --- |
| Abi number | SA.37692 (2013/N) |
| Liikmesriik | Läti |
| Piirkond | — | — |
| Nimetus (ja/või abisaaja nimi) | Setting up of buffer zones |
| Õiguslik alus | Ministru kabineta 2010.gada 23.marta noteikumi Nr.295 "Noteikumi par valsts un Eiropas Savienības lauku attīstības atbalsta piešķiršanu, administrēšanu un uzraudzību vides un lauku ainavas uzlabošanai" |
| Meetme liik | Abikava | — |
| Eesmärk | Põllumajanduse keskkonnakaitsega seotud kohustused |
| Abi vorm | Otsetoetus |
| Eelarve | — |
| Abi osatähtsus | 0 % |
| Kestus | 1.1.2014 - 30.12.2015 |
| Majandusharud | PÕLLUMAJANDUS, METSAMAJANDUS JA KALAPÜÜK |
| Abi andva asutuse nimi ja aadress | Lauku atbalsta dienests |
| Republikas laukums 2 LV-1981 |

Otsuse vastuvõtmise kuupäev

09.12.2013

Abi number

SA.37692 (2013/N)

Liikmesriik

Läti

Piirkond

—

—

Nimetus (ja/või abisaaja nimi)

Setting up of buffer zones

Õiguslik alus

Ministru kabineta 2010.gada 23.marta noteikumi Nr.295 "Noteikumi par valsts un Eiropas Savienības lauku attīstības atbalsta piešķiršanu, administrēšanu un uzraudzību vides un lauku ainavas uzlabošanai"

Meetme liik

Abikava

—

Eesmärk

Põllumajanduse keskkonnakaitsega seotud kohustused

Abi vorm

Otsetoetus

Eelarve

—

Abi osatähtsus

0 %

Kestus

1.1.2014 - 30.12.2015

Majandusharud

PÕLLUMAJANDUS, METSAMAJANDUS JA KALAPÜÜK

Abi andva asutuse nimi ja aadress

Lauku atbalsta dienests

Republikas laukums 2 LV-1981

Muu teave

—

Otsuse autentne tekst, millest on eemaldatud kogu konfidentsiaalne teave, on kättesaadav järgmisel veebilehel:

http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/index.cfm”

---

| 29.3.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 92/40 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 92/40

---

ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus

(
  Euroopa Liidu Teataja C 50, 21. veebruar 2014
  )

2014/C 92/13

Leheküljel 31 olev tekst, mis käsitleb riiklikku abi viitenumbriga SA.37739 tühistatakse ja asendatakse järgmisega:

„Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaselt antava riigiabi lubamine

Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid

(EMPs kohaldatav tekst, välja arvatud lepingu I lisa kohaldamisalasse kuuluvad tooted)

| Otsuse vastuvõtmise kuupäev | 18.12.2013 |
| --- | --- |
| Abi number | SA.37739 (13/N) |
| Liikmesriik | Saksamaa |
| Piirkond | THUERINGEN | — |
| Nimetus (ja/või abisaaja nimi) | Thüringen – Förderung von Bodenschutzkalkungsmaßnahmen in Thüringen |
| Õiguslik alus | § 44 ThürLHO i.V.m. Richtlinien zur Förderung von Bodenschutzkalkungsmaßnahmen im Freistaat Thüringen |
| Meetme liik | Abikava | — |
| Eesmärk | Metsandus |
| Abi vorm | Otsetoetus |
| Eelarve | | Üldeelarve: EUR 1,95 (miljonites) |

Otsuse vastuvõtmise kuupäev

18.12.2013

Abi number

SA.37739 (13/N)

Liikmesriik

Saksamaa

Piirkond

THUERINGEN

—

Nimetus (ja/või abisaaja nimi)

Thüringen – Förderung von Bodenschutzkalkungsmaßnahmen in Thüringen

Õiguslik alus

§ 44 ThürLHO i.V.m. Richtlinien zur Förderung von Bodenschutzkalkungsmaßnahmen im Freistaat Thüringen

Meetme liik

Abikava

—

Eesmärk

Metsandus

Abi vorm

Otsetoetus

Eelarve

Üldeelarve: EUR 1,95 (miljonites)

| | Aastaeelarve: EUR 0,975 (miljonites) |
| --- | --- |

Aastaeelarve: EUR 0,975 (miljonites)

Abi osatähtsus

100 %

Kestus

1.1.2014-31.12.2015

Majandusharud

PÕLLUMAJANDUS, METSAMAJANDUS JA KALAPÜÜK

Abi andva asutuse nimi ja aadress

| Anstalt öffentlichen Rechts "Thüringen Forst", Thüringer Forstamt Frauenwald |
| --- |
| Forsthaus Alzunah, 98711 Frauenwald |

Anstalt öffentlichen Rechts "Thüringen Forst", Thüringer Forstamt Frauenwald

Forsthaus Alzunah, 98711 Frauenwald

Muu teave

—

Otsuse autentne tekst, millest on eemaldatud kogu konfidentsiaalne teave, on kättesaadav järgmisel veebilehel:

http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/index.cfm”

---

| 29.3.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 92/41 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 92/41

---

ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus

(
  Euroopa Liidu Teataja C 50, 21. veebruar 2014
  )

2014/C 92/14

Leheküljel 32 olev tekst, mis käsitleb riiklikku abi viitenumbriga SA.37802 tühistatakse ja asendatakse järgmisega:

„Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaselt antava riigiabi lubamine

Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid

(EMPs kohaldatav tekst, välja arvatud lepingu I lisa kohaldamisalasse kuuluvad tooted)

| Otsuse vastuvőtmise kuupäev | 16.12.2013 |
| --- | --- |
| Abi number | SA.37802 (2013/N) |
| Liikmesriik | Saksamaa |
| Piirkond | — | — |
| Nimetus (ja/vői abisaaja nimi) | Niedersachsen: Beihilfe für die Entfernung und Beseitigung von Falltieren |
| Őiguslik alus | Niedersächsisches Ausführungsgesetz zum Tierische Nebenprodukte-Beseitigungsgesetz (Nds. AG TierNebG);
  Niedersächsische Richtlinie über die Gewährung von staatlichen Beihilfen für die Entfernung und Beseitigung von Falltieren |
| Meetme liik | Abikava | — |
| Eesmärk | Loomahaigused |
| Abi vorm | Subsideeritud teenused |
| Eelarve | | Üldeelarve: EUR 79,5 (miljonites) |

Otsuse vastuvőtmise kuupäev

16.12.2013

Abi number

SA.37802 (2013/N)

Liikmesriik

Saksamaa

Piirkond

—

—

Nimetus (ja/vői abisaaja nimi)

Niedersachsen: Beihilfe für die Entfernung und Beseitigung von Falltieren

Őiguslik alus

Niedersächsisches Ausführungsgesetz zum Tierische Nebenprodukte-Beseitigungsgesetz (Nds. AG TierNebG);

Niedersächsische Richtlinie über die Gewährung von staatlichen Beihilfen für die Entfernung und Beseitigung von Falltieren

Meetme liik

Abikava

—

Eesmärk

Loomahaigused

Abi vorm

Subsideeritud teenused

Eelarve

Üldeelarve: EUR 79,5 (miljonites)

| | Aastaeelarve: EUR 26,5 (miljonites) |
| --- | --- |

Aastaeelarve: EUR 26,5 (miljonites)

Abi osatähtsus

100 %

Kestus

01.01.2014 - 31.12.2016

Majandusharud

PŐLLUMAJANDUS, METSAMAJANDUS JA KALAPÜÜK

Abi andva asutuse nimi ja aadress

| Niedersächsische Gebietskörperschaften |
| --- |
| Niedersächsische Tierseuchenkasse - anstalt des öffentlichen Rechts-Brühlstraße 9, D-30169 Hannover |

Niedersächsische Gebietskörperschaften

Niedersächsische Tierseuchenkasse - anstalt des öffentlichen Rechts-Brühlstraße 9, D-30169 Hannover

Muu teave

—

Otsuse autentne tekst, millest on eemaldatud kogu konfidentsiaalne teave, on kättesaadav järgmisel veebilehel:

http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/index.cfm”

---

| 29.3.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 92/42 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 92/42

---

ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus

(
  Euroopa Liidu Teataja C 50, 21. veebruar 2014
  )

2014/C 92/15

Leheküljel 33 olev tekst, mis käsitleb riiklikku abi viitenumbriga SA.37803 tühistatakse ja asendatakse järgmisega:

„Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaselt antava riigiabi lubamine

Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid

(EMPs kohaldatav tekst, välja arvatud lepingu I lisa kohaldamisalasse kuuluvad tooted)

| Otsuse vastuvõtmise kuupäev | 16.12.2013 |
| --- | --- |
| Abi number | SA.37803 (2013/N) |
| Liikmesriik | Saksamaa |
| Piirkond | — | — |
| Nimetus (ja/või abisaaja nimi) | Baden-Württemberg Zuschuss für die Tierkörperbeseitigung von gefallenen Tieren |
| Õiguslik alus | — | Tierische Nebenprodukte-Beseitigungsgesetz vom 25.1.2004 (BGBl. I S. 82) |

Otsuse vastuvõtmise kuupäev

16.12.2013

Abi number

SA.37803 (2013/N)

Liikmesriik

Saksamaa

Piirkond

—

—

Nimetus (ja/või abisaaja nimi)

Baden-Württemberg Zuschuss für die Tierkörperbeseitigung von gefallenen Tieren

Õiguslik alus

—

Tierische Nebenprodukte-Beseitigungsgesetz vom 25.1.2004 (BGBl. I S. 82)

| — | Gesetz zur Ausführung des Tierische Nebenprodukte-Beseitigungsgesetzes vom 14.12.2004 (GBl. S. 914) |
| --- | --- |

—

Gesetz zur Ausführung des Tierische Nebenprodukte-Beseitigungsgesetzes vom 14.12.2004 (GBl. S. 914)

Meetme liik

Abikava

—

Eesmärk

Loomahaigused

Abi vorm

Subsideeritud teenused

Eelarve

| | Üldeelarve: EUR 60 (miljonites) |
| --- | --- |

Üldeelarve: EUR 60 (miljonites)

| | Aastaeelarve: EUR 10 (miljonites) |
| --- | --- |

Aastaeelarve: EUR 10 (miljonites)

Abi osatähtsus

100 %

Kestus

01.01.2014 - 31.12.2019

Majandusharud

PÕLLUMAJANDUS, METSAMAJANDUS JA KALAPÜÜK

Abi andva asutuse nimi ja aadress

Stadt- und Landkreise

Muu teave

—

Otsuse autentne tekst, millest on eemaldatud kogu konfidentsiaalne teave, on kättesaadav järgmisel veebilehel:

http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/index.cfm”

---

| 29.3.2014 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 92/43 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2014

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 92/43

---

ELTL artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine – Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid – parandus

(
  Euroopa Liidu Teataja C 50, 21. veebruar 2014
  )

2014/C 92/16

Leheküljel 34 olev tekst, mis käsitleb riiklikku abi viitenumbriga SA.37822 tühistatakse ja asendatakse järgmisega:

„Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaselt antava riigiabi lubamine –

Juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid

(EMPs kohaldatav tekst, välja arvatud lepingu I lisa kohaldamisalasse kuuluvad tooted)

| Otsuse vastuvõtmise kuupäev | 18.12.2013 |
| --- | --- |
| Abi number | SA.37822 (2013/N) |
| Liikmesriik | Saksamaa |
| Piirkond | RHEINLAND-PFALZ | Segapiirkonnad |
| Nimetus (ja/või abisaaja nimi) | Rheinland-Pfalz; „Beihilfe zu den Kosten der Entfernung und Beseitigung gefallener Tiere, für die Beiträge zur Tierseuchenkasse gezahlt werden“ |
| Õiguslik alus | Landesgesetz zur Ausführung des Tierische Nebenprodukte-Beseitigungsgesetzes (AGTierNebG) von 2010 |
| Meetme liik | Abikava | — |
| Eesmärk | Loomahaigused |
| Abi vorm | Subsideeritud teenused |
| Eelarve | | Üldeelarve: EUR 30 (miljonites) |

Otsuse vastuvõtmise kuupäev

18.12.2013

Abi number

SA.37822 (2013/N)

Liikmesriik

Saksamaa

Piirkond

RHEINLAND-PFALZ

Segapiirkonnad

Nimetus (ja/või abisaaja nimi)

Rheinland-Pfalz; „Beihilfe zu den Kosten der Entfernung und Beseitigung gefallener Tiere, für die Beiträge zur Tierseuchenkasse gezahlt werden“

Õiguslik alus

Landesgesetz zur Ausführung des Tierische Nebenprodukte-Beseitigungsgesetzes (AGTierNebG) von 2010

Meetme liik

Abikava

—

Eesmärk

Loomahaigused

Abi vorm

Subsideeritud teenused

Eelarve

Üldeelarve: EUR 30 (miljonites)

| | Aastaeelarve: EUR 5 (miljonites) |
| --- | --- |

Aastaeelarve: EUR 5 (miljonites)

Abi osatähtsus

100 %

Kestus

kuni 31.12.2019

Majandusharud

Loomakasvatus

Abi andva asutuse nimi ja aadress

| Ministerium für Umwelt, Landwirtschaft, Ernährung,Weinbau und Forsten |
| --- |
| Kaiser-Friedrich-Straße 1 |

Ministerium für Umwelt, Landwirtschaft, Ernährung,Weinbau und Forsten

Kaiser-Friedrich-Straße 1

Muu teave

—

Otsuse autentne tekst, millest on eemaldatud kogu konfidentsiaalne teave, on kättesaadav järgmisel veebilehel:

http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/index.cfm”

---