# Jurnalul Oficial L 111/2019

| | ISSN 1977-0782 |
| --- | --- |
| Jurnalul Oficial
  al Uniunii Europene | L 111 |
| | |
| Ediţia în limba română | Legislaţie | Anul 6225 aprilie 2019 |

ISSN 1977-0782

Jurnalul Oficial

al Uniunii Europene

L 111

Ediţia în limba română

Legislaţie

Anul 6225 aprilie 2019

---

| Cuprins | | I   Acte legislative | Pagina |
| --- | --- | --- | --- |
| | | REGULAMENTE |
| | * | Regulamentul (UE, Euratom) 2019/629 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 aprilie 2019 de modificare a Protocolului nr. 3 privind Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene | 1 |
| | * | Regulamentul (UE) 2019/630 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 aprilie 2019 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 575/2013 în ceea ce privește acoperirea minimă a pierderilor pentru expunerile neperformante (
  1
  ) | 4 |
| | * | Regulamentul (UE) 2019/631 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 aprilie 2019 de stabilire a standardelor de performanță privind emisiile de CO2 pentru autoturismele noi și pentru vehiculele utilitare ușoare noi și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 443/2009 și (UE) nr. 510/2011 (
  1
  ) | 13 |
| | * | Regulamentul (UE) 2019/632 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 aprilie 2019 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 952/2013 în vederea prelungirii utilizării tranzitorii a altor mijloace decât tehnicile de prelucrare electronică a datelor prevăzute în Codul vamal al Uniunii | 54 |
| | | DIRECTIVE |
| | * | Directiva (UE) 2019/633 a Parlamentului European și a Consiliului din 17 aprilie 2019 privind practicile comerciale neloiale dintre întreprinderi în cadrul lanțului de aprovizionare agricol și alimentar | 59 |

Cuprins

I   Acte legislative

Pagina

REGULAMENTE

*

Regulamentul (UE, Euratom) 2019/629 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 aprilie 2019 de modificare a Protocolului nr. 3 privind Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene

1

*

Regulamentul (UE) 2019/630 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 aprilie 2019 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 575/2013 în ceea ce privește acoperirea minimă a pierderilor pentru expunerile neperformante (
  1
  )

1

4

*

Regulamentul (UE) 2019/631 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 aprilie 2019 de stabilire a standardelor de performanță privind emisiile de CO2 pentru autoturismele noi și pentru vehiculele utilitare ușoare noi și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 443/2009 și (UE) nr. 510/2011 (
  1
  )

2

1

13

*

Regulamentul (UE) 2019/632 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 aprilie 2019 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 952/2013 în vederea prelungirii utilizării tranzitorii a altor mijloace decât tehnicile de prelucrare electronică a datelor prevăzute în Codul vamal al Uniunii

54

DIRECTIVE

*

Directiva (UE) 2019/633 a Parlamentului European și a Consiliului din 17 aprilie 2019 privind practicile comerciale neloiale dintre întreprinderi în cadrul lanțului de aprovizionare agricol și alimentar

59

| | | II   Acte fără caracter legislativ |
| --- | --- | --- |
| | | REGULAMENTE DE ORDINE INTERIOARĂ ȘI DE PROCEDURĂ |
| | * | Modificări ale Regulamentului de procedură al Curții de Justiție | 73 |

II   Acte fără caracter legislativ

REGULAMENTE DE ORDINE INTERIOARĂ ȘI DE PROCEDURĂ

*

Modificări ale Regulamentului de procedură al Curții de Justiție

73

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text cu relevanță pentru SEE. |

---

(1)   Text cu relevanță pentru SEE.

1

| RO | Actele ale căror titluri sunt tipărite cu caractere drepte sunt acte de gestionare curentă adoptate în cadrul politicii agricole şi care au, în general, o perioadă de valabilitate limitată.
  Titlurile celorlalte acte sunt tipărite cu caractere aldine şi sunt precedate de un asterisc. |
| --- | --- |

RO

Actele ale căror titluri sunt tipărite cu caractere drepte sunt acte de gestionare curentă adoptate în cadrul politicii agricole şi care au, în general, o perioadă de valabilitate limitată.

Titlurile celorlalte acte sunt tipărite cu caractere aldine şi sunt precedate de un asterisc.

---

I Acte legislative

REGULAMENTE

| 25.4.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 111/1 |
| --- | --- | --- | --- |

25.4.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 111/1

---

REGULAMENTUL (UE, Euratom) 2019/629 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

din 17 aprilie 2019

de modificare a Protocolului nr. 3 privind Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 256 alineatul (1) și articolul 281 al doilea paragraf,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 106a alineatul (1),

având în vedere solicitarea Curții de Justiție,

după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,

având în vedere avizele Comisiei Europene (1),

hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),

întrucât:

| (1) | În conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul (UE, Euratom) 2015/2422 al Parlamentului European și al Consiliului (3), Curtea de Justiție a efectuat, împreună cu Tribunalul, o analiză generală a competenței exercitate de cele două instanțe și a analizat dacă, având în vedere reforma structurii instanțelor Uniunii care a avut loc în temeiul regulamentului menționat, ar trebui aduse anumite modificări în ceea ce privește repartizarea competențelor între Curtea de Justiție și Tribunal sau în ceea ce privește modul în care sunt tratate recursurile de către Curtea de Justiție. |
| --- | --- |

(1)

În conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul (UE, Euratom) 2015/2422 al Parlamentului European și al Consiliului (3), Curtea de Justiție a efectuat, împreună cu Tribunalul, o analiză generală a competenței exercitate de cele două instanțe și a analizat dacă, având în vedere reforma structurii instanțelor Uniunii care a avut loc în temeiul regulamentului menționat, ar trebui aduse anumite modificări în ceea ce privește repartizarea competențelor între Curtea de Justiție și Tribunal sau în ceea ce privește modul în care sunt tratate recursurile de către Curtea de Justiție.

| (2) | După cum rezultă din raportul pe care l-a prezentat Parlamentului European, Consiliului și Comisiei, la data de 14 decembrie 2017, Curtea de Justiție apreciază că nu este necesar, în acest stadiu, să propună modificări în ceea ce privește modul în care sunt abordate chestiunile cu care este sesizată pentru a se pronunța cu titlu preliminar în temeiul articolului 267 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE). Astfel, trimiterile preliminare constituie cheia de boltă a sistemului jurisdicțional al Uniunii și sunt examinate cu celeritate, în așa fel încât, la acest moment, nu este necesar un transfer către Tribunal al competenței de a judeca trimiteri preliminare în domenii specifice prevăzute de Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene. |
| --- | --- |

(2)

După cum rezultă din raportul pe care l-a prezentat Parlamentului European, Consiliului și Comisiei, la data de 14 decembrie 2017, Curtea de Justiție apreciază că nu este necesar, în acest stadiu, să propună modificări în ceea ce privește modul în care sunt abordate chestiunile cu care este sesizată pentru a se pronunța cu titlu preliminar în temeiul articolului 267 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE). Astfel, trimiterile preliminare constituie cheia de boltă a sistemului jurisdicțional al Uniunii și sunt examinate cu celeritate, în așa fel încât, la acest moment, nu este necesar un transfer către Tribunal al competenței de a judeca trimiteri preliminare în domenii specifice prevăzute de Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene.

| (3) | Analiza efectuată de Curtea de Justiție și de Tribunal a evidențiat însă că, atunci când se pronunță asupra unei acțiuni în anulare formulate de un stat membru împotriva unui act al Comisiei referitor la neexecutarea unei hotărâri pronunțate de Curtea de Justiție în temeiul articolului 260 alineatul (2) sau (3) din TFUE, Tribunalul se poate confrunta cu dificultăți serioase în a se pronunța asupra unei astfel de acțiuni atunci când Comisia și statul membru în cauză au puncte de vedere divergente în ceea ce privește caracterul adecvat al măsurilor adoptate de statul membru respectiv pentru a respecta hotărârea Curții de Justiție. Din aceste motive, se consideră necesar să se rezerve exclusiv Curții de Justiție litigiile privind plata unei sume forfetare sau a unei penalități cu titlu cominatoriu impuse unui stat membru în temeiul articolului 260 alineatul (2) sau (3) din TFUE. |
| --- | --- |

(3)

Analiza efectuată de Curtea de Justiție și de Tribunal a evidențiat însă că, atunci când se pronunță asupra unei acțiuni în anulare formulate de un stat membru împotriva unui act al Comisiei referitor la neexecutarea unei hotărâri pronunțate de Curtea de Justiție în temeiul articolului 260 alineatul (2) sau (3) din TFUE, Tribunalul se poate confrunta cu dificultăți serioase în a se pronunța asupra unei astfel de acțiuni atunci când Comisia și statul membru în cauză au puncte de vedere divergente în ceea ce privește caracterul adecvat al măsurilor adoptate de statul membru respectiv pentru a respecta hotărârea Curții de Justiție. Din aceste motive, se consideră necesar să se rezerve exclusiv Curții de Justiție litigiile privind plata unei sume forfetare sau a unei penalități cu titlu cominatoriu impuse unui stat membru în temeiul articolului 260 alineatul (2) sau (3) din TFUE.

| (4) | În plus, din analiza pe care au efectuat-o Curtea de Justiție și Tribunalul reiese că numeroase recursuri sunt formulate în cauze care au beneficiat deja de o dublă examinare, într-o primă fază de către o cameră de recurs independentă, iar apoi de către Tribunal, și că multe dintre aceste recursuri sunt respinse de Curtea de Justiție deoarece sunt în mod evident nefondate sau pe motiv că sunt în mod vădit inadmisibile. Pentru a permite Curții de Justiție să se concentreze asupra cauzelor care necesită atenția sa deplină, este necesar, în interesul unei bune administrări a justiției, să se introducă, pentru recursurile legate de aceste cauze, o procedură prin care Curtea de Justiție să admită un recurs, în întregime sau în parte, numai în cazul în care acesta ridică o problemă care este semnificativă în ceea ce privește unitatea, consecvența sau evoluția dreptului Uniunii. |
| --- | --- |

(4)

În plus, din analiza pe care au efectuat-o Curtea de Justiție și Tribunalul reiese că numeroase recursuri sunt formulate în cauze care au beneficiat deja de o dublă examinare, într-o primă fază de către o cameră de recurs independentă, iar apoi de către Tribunal, și că multe dintre aceste recursuri sunt respinse de Curtea de Justiție deoarece sunt în mod evident nefondate sau pe motiv că sunt în mod vădit inadmisibile. Pentru a permite Curții de Justiție să se concentreze asupra cauzelor care necesită atenția sa deplină, este necesar, în interesul unei bune administrări a justiției, să se introducă, pentru recursurile legate de aceste cauze, o procedură prin care Curtea de Justiție să admită un recurs, în întregime sau în parte, numai în cazul în care acesta ridică o problemă care este semnificativă în ceea ce privește unitatea, consecvența sau evoluția dreptului Uniunii.

| (5) | Având în vedere creșterea constantă a numărului de cauze deduse judecății Curții de Justiție și în conformitate cu scrisoarea președintelui Curții de Justiție a Uniunii Europene din 13 iulie 2018, este necesar, în acest stadiu, să se acorde prioritate instituirii procedurii menționate mai sus, prin care Curtea de Justiție să decidă dacă un recurs este admisibil. Partea din solicitarea Curții de Justiție din 26 martie 2018 care se referă la transferul parțial către Tribunal al acțiunilor în constatarea neîndeplinirii obligațiilor ar trebui să fie efectuată într-un stadiu ulterior, după elaborarea în decembrie 2020, a raportului privind funcționarea Tribunalului prevăzut la articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (UE, Euratom) 2015/2422. Se reamintește că acest raport ar trebui să se concentreze în special asupra eficienței Tribunalului și asupra necesității și a eficacității creșterii numărului de judecători la 56, ținându-se totodată seama de obiectivul de a se garanta echilibrul de gen în cadrul Tribunalului, astfel cum se menționează în preambulul Regulamentului (UE, Euratom) 2015/2422. |
| --- | --- |

(5)

Având în vedere creșterea constantă a numărului de cauze deduse judecății Curții de Justiție și în conformitate cu scrisoarea președintelui Curții de Justiție a Uniunii Europene din 13 iulie 2018, este necesar, în acest stadiu, să se acorde prioritate instituirii procedurii menționate mai sus, prin care Curtea de Justiție să decidă dacă un recurs este admisibil. Partea din solicitarea Curții de Justiție din 26 martie 2018 care se referă la transferul parțial către Tribunal al acțiunilor în constatarea neîndeplinirii obligațiilor ar trebui să fie efectuată într-un stadiu ulterior, după elaborarea în decembrie 2020, a raportului privind funcționarea Tribunalului prevăzut la articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (UE, Euratom) 2015/2422. Se reamintește că acest raport ar trebui să se concentreze în special asupra eficienței Tribunalului și asupra necesității și a eficacității creșterii numărului de judecători la 56, ținându-se totodată seama de obiectivul de a se garanta echilibrul de gen în cadrul Tribunalului, astfel cum se menționează în preambulul Regulamentului (UE, Euratom) 2015/2422.

| (6) | În consecință, este necesar să se modifice Protocolul nr. 3 privind Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene, asigurându-se, totodată, o consecvență terminologică deplină între dispozițiile protocolului respectiv și dispozițiile corespunzătoare din TFUE și să se prevadă dispoziții tranzitorii adecvate în ceea ce privește situația cauzelor pendinte la data intrării în vigoare a prezentului regulament, |
| --- | --- |

(6)

În consecință, este necesar să se modifice Protocolul nr. 3 privind Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene, asigurându-se, totodată, o consecvență terminologică deplină între dispozițiile protocolului respectiv și dispozițiile corespunzătoare din TFUE și să se prevadă dispoziții tranzitorii adecvate în ceea ce privește situația cauzelor pendinte la data intrării în vigoare a prezentului regulament,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

Protocolul nr. 3 se modifică după cum urmează:

| 1. | Articolul 51 se înlocuiește cu următorul text:

  „Articolul 51
  Prin derogare de la regula prevăzută la articolul 256 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, se rezervă Curții de Justiție:






  (a) | acțiunile menționate la articolele 263 și 265 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene care sunt formulate de un stat membru împotriva:






  (i) | unui act legislativ, a unui act al Parlamentului European, al Consiliului European sau al Consiliului, ori împotriva unei abțineri de a acționa a uneia sau a mai multora dintre aceste instituții, cu excepția:






  — | deciziilor adoptate de Consiliu conform articolului 108 alineatul (2) al treilea paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene; |
| --- | --- | --- | --- | --- |

1.

Articolul 51 se înlocuiește cu următorul text:

„Articolul 51

Prin derogare de la regula prevăzută la articolul 256 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, se rezervă Curții de Justiție:

(a)

acțiunile menționate la articolele 263 și 265 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene care sunt formulate de un stat membru împotriva:

(i)

unui act legislativ, a unui act al Parlamentului European, al Consiliului European sau al Consiliului, ori împotriva unei abțineri de a acționa a uneia sau a mai multora dintre aceste instituții, cu excepția:

—

deciziilor adoptate de Consiliu conform articolului 108 alineatul (2) al treilea paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene;

| — | actelor Consiliului adoptate în temeiul unui regulament al Consiliului privind măsuri de protecție comercială în înțelesul articolului 207 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene; |
| --- | --- |

—

actelor Consiliului adoptate în temeiul unui regulament al Consiliului privind măsuri de protecție comercială în înțelesul articolului 207 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene;

| — | actelor Consiliului prin care acesta își exercită competențele de executare în conformitate cu articolul 291 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene; |
| --- | --- |

—

actelor Consiliului prin care acesta își exercită competențele de executare în conformitate cu articolul 291 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene;

| (ii) | unui act sau a unei abțineri de a acționa a Comisiei în temeiul articolului 331 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene; |
| --- | --- |

(ii)

unui act sau a unei abțineri de a acționa a Comisiei în temeiul articolului 331 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene;

| (b) | acțiunile menționate la articolele 263 și 265 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, care sunt formulate de o instituție a Uniunii împotriva unui act legislativ, a unui act al Parlamentului European, al Consiliului European, al Consiliului, al Comisiei sau al Băncii Centrale Europene, ori împotriva unei abțineri de a acționa a uneia sau a mai multora dintre aceste instituții; |
| --- | --- |

(b)

acțiunile menționate la articolele 263 și 265 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, care sunt formulate de o instituție a Uniunii împotriva unui act legislativ, a unui act al Parlamentului European, al Consiliului European, al Consiliului, al Comisiei sau al Băncii Centrale Europene, ori împotriva unei abțineri de a acționa a uneia sau a mai multora dintre aceste instituții;

| (c) | acțiunile menționate la articolul 263 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene care sunt formulate de un stat membru împotriva unui act al Comisiei referitor la nerespectarea unei hotărâri pronunțate de Curte în temeiul articolului 260 alineatul (2) al doilea paragraf sau al articolului 260 alineatul (3) al doilea paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.” |
| --- | --- |

(c)

acțiunile menționate la articolul 263 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene care sunt formulate de un stat membru împotriva unui act al Comisiei referitor la nerespectarea unei hotărâri pronunțate de Curte în temeiul articolului 260 alineatul (2) al doilea paragraf sau al articolului 260 alineatul (3) al doilea paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.”

| 2. | Se introduce următorul articol:

  „Articolul 58a
  Un recurs formulat împotriva unei hotărâri a Tribunalului privind o decizie a unei camere de recurs independente a unuia dintre următoarele oficii și agenții ale Uniunii nu este admis decât dacă, mai întâi, Curtea de Justiție stabilește că ar trebui să fie admis:






  (a) | Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală; |
| --- | --- | --- |

2.

Se introduce următorul articol:

„Articolul 58a

Un recurs formulat împotriva unei hotărâri a Tribunalului privind o decizie a unei camere de recurs independente a unuia dintre următoarele oficii și agenții ale Uniunii nu este admis decât dacă, mai întâi, Curtea de Justiție stabilește că ar trebui să fie admis:

(a)

Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală;

| (b) | Oficiul Comunitar pentru Soiuri de Plante; |
| --- | --- |

(b)

Oficiul Comunitar pentru Soiuri de Plante;

| (c) | Agenția Europeană pentru Produse Chimice; |
| --- | --- |

(c)

Agenția Europeană pentru Produse Chimice;

| (d) | Agenția Uniunii Europene pentru Siguranța Aviației. |
| --- | --- |

(d)

Agenția Uniunii Europene pentru Siguranța Aviației.

Procedura menționată la primul alineat se aplică și în cazul recursurilor introduse împotriva unor hotărâri ale Tribunalului referitoare la o decizie a unei camere de recurs independente, constituite după 1 mai 2019 în cadrul unui alt oficiu sau al unei alte agenții a Uniunii, care trebuie sesizată înainte ca o acțiune să poată fi introdusă în fața Tribunalului.

Recursul este admis, în totalitate sau în parte, potrivit normelor detaliate prevăzute în regulamentul de procedură, în cazul în care ridică o chestiune importantă pentru unitatea, consecvența sau dezvoltarea dreptului Uniunii.

Decizia referitoare la admisibilitatea recursului se motivează și se publică.”

Articolul 2

Cauzele care sunt de competența Curții de Justiție în conformitate cu Protocolul nr. 3, astfel cum a fost modificat prin prezentul regulament, și cu care Tribunalul este sesizat la 1 mai 2019, însă în cazul cărora faza scrisă a procedurii nu este încă încheiată la data respectivă, se trimit Curții de Justiție.

Articolul 3

Procedura prevăzută la articolul 58a din Protocolul nr. 3 nu este aplicabilă recursurilor cu care Curtea de Justiție este sesizată la 1 mai 2019.

Articolul 4

Prezentul regulament intră în vigoare în prima zi a lunii care urmează după data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Strasbourg, 17 aprilie 2019.

Pentru Parlamentul European

Președintele

A. TAJANI

Pentru Consiliu

Președintele

G. CIAMBA

---

(1)  Avizul din 11 iulie 2018 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial) și avizul din 23 octombrie 2018 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

1

(2)  Poziția Parlamentului European din 13 martie 2019 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 9 aprilie 2019.

2

(3)  Regulamentul (UE, Euratom) 2015/2422 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2015 de modificare a Protocolului nr. 3 privind Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europe (JO L 341, 24.12.2015, p. 14).

3

---

| 25.4.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 111/4 |
| --- | --- | --- | --- |

25.4.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 111/4

---

REGULAMENTUL (UE) 2019/630 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

din 17 aprilie 2019

de modificare a Regulamentului (UE) nr. 575/2013 în ceea ce privește acoperirea minimă a pierderilor pentru expunerile neperformante

(Text cu relevanță pentru SEE)

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 114,

având în vedere propunerea Comisiei Europene,

după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,

având în vedere avizul Băncii Centrale Europene (1),

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (2),

hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),

întrucât:

| (1) | Elaborarea unei strategii cuprinzătoare pentru a aborda expunerile neperformante reprezintă un obiectiv important pentru Uniune în efortul său de a mări reziliența sistemului financiar. Deși responsabilitatea principală pentru abordarea expunerilor neperformante revine în primul rând băncilor și statelor membre, reducerea stocului actual mare de expuneri neperformante, precum și prevenirea acumulării excesive a expunerilor neperformante în viitor și a apariției riscurilor sistemice în sectorul nebancar prezintă, de asemenea, în mod clar o dimensiune la nivelul Uniunii. Având în vedere interconectarea sistemelor bancare și financiare din întreaga Uniune, în cadrul căreia băncile își desfășoară activitățile în mai multe jurisdicții și state membre, există șanse considerabile să se creeze efecte de propagare pentru statele membre și pentru Uniune în ansamblu, care să afecteze atât creșterea economică, cât și stabilitatea financiară. |
| --- | --- |

(1)

Elaborarea unei strategii cuprinzătoare pentru a aborda expunerile neperformante reprezintă un obiectiv important pentru Uniune în efortul său de a mări reziliența sistemului financiar. Deși responsabilitatea principală pentru abordarea expunerilor neperformante revine în primul rând băncilor și statelor membre, reducerea stocului actual mare de expuneri neperformante, precum și prevenirea acumulării excesive a expunerilor neperformante în viitor și a apariției riscurilor sistemice în sectorul nebancar prezintă, de asemenea, în mod clar o dimensiune la nivelul Uniunii. Având în vedere interconectarea sistemelor bancare și financiare din întreaga Uniune, în cadrul căreia băncile își desfășoară activitățile în mai multe jurisdicții și state membre, există șanse considerabile să se creeze efecte de propagare pentru statele membre și pentru Uniune în ansamblu, care să afecteze atât creșterea economică, cât și stabilitatea financiară.

| (2) | Criza financiară a dus la acumularea de expuneri neperformante în sectorul bancar. Consumatorii au fost afectați în mod semnificativ de recesiunea care a urmat și de scăderea prețurilor locuințelor. Protejarea drepturilor consumatorilor în conformitate cu dreptul relevant al Uniunii, cum ar fi Directivele 2008/48/CE (4) și 2014/17/UE (5) ale Parlamentului European și ale Consiliului, este esențială atunci când se abordează problema expunerilor neperformante. Directiva 2011/7/UE a Parlamentului European și a Consiliului (6) încurajează efectuarea cu promptitudine a plăților atât de către întreprinderi, cât și de către autoritățile publice și contribuie la prevenirea acumulării de expuneri neperformante la nivelurile înregistrate în perioada crizei financiare. |
| --- | --- |

(2)

Criza financiară a dus la acumularea de expuneri neperformante în sectorul bancar. Consumatorii au fost afectați în mod semnificativ de recesiunea care a urmat și de scăderea prețurilor locuințelor. Protejarea drepturilor consumatorilor în conformitate cu dreptul relevant al Uniunii, cum ar fi Directivele 2008/48/CE (4) și 2014/17/UE (5) ale Parlamentului European și ale Consiliului, este esențială atunci când se abordează problema expunerilor neperformante. Directiva 2011/7/UE a Parlamentului European și a Consiliului (6) încurajează efectuarea cu promptitudine a plăților atât de către întreprinderi, cât și de către autoritățile publice și contribuie la prevenirea acumulării de expuneri neperformante la nivelurile înregistrate în perioada crizei financiare.

| (3) | Un sistem financiar integrat va spori reziliența uniunii economice și monetare la șocuri adverse prin facilitarea partajării transfrontaliere a riscurilor la nivelul sectorului privat, reducând, în același timp, nevoia de partajare a riscurilor la nivelul sectorului public. Pentru realizarea acestor obiective, Uniunea ar trebui să finalizeze uniunea bancară și să dezvolte în continuare uniunea piețelor de capital. Abordarea posibilei acumulări de expuneri neperformante în viitor este esențială pentru consolidarea uniunii bancare, deoarece este vitală pentru asigurarea concurenței în sectorul bancar, pentru menținerea stabilității financiare și pentru încurajarea acordării de credite, în vederea creării de locuri de muncă și a generării de creștere economică în Uniune. |
| --- | --- |

(3)

Un sistem financiar integrat va spori reziliența uniunii economice și monetare la șocuri adverse prin facilitarea partajării transfrontaliere a riscurilor la nivelul sectorului privat, reducând, în același timp, nevoia de partajare a riscurilor la nivelul sectorului public. Pentru realizarea acestor obiective, Uniunea ar trebui să finalizeze uniunea bancară și să dezvolte în continuare uniunea piețelor de capital. Abordarea posibilei acumulări de expuneri neperformante în viitor este esențială pentru consolidarea uniunii bancare, deoarece este vitală pentru asigurarea concurenței în sectorul bancar, pentru menținerea stabilității financiare și pentru încurajarea acordării de credite, în vederea creării de locuri de muncă și a generării de creștere economică în Uniune.

| (4) | Prin „Planul de acțiune pentru abordarea creditelor neperformante în Europa” din 11 iulie 2017, Consiliul a invitat mai multe instituții să ia măsurile necesare pentru a aborda în continuare numărul mare de expuneri neperformante din Uniune și să prevină acumularea lor în viitor. Planul de acțiune stabilește o abordare cuprinzătoare, care se axează pe un ansamblu de măsuri de politică complementare în patru domenii: (i) supraveghere; (ii) reforme structurale ale cadrelor de insolvență și de recuperare a datoriilor; (iii) dezvoltarea de piețe secundare pentru activele în dificultate; (iv) sprijinirea restructurării sistemului bancar. În domeniile respective urmează să fie luate măsuri la nivelul Uniunii și la nivel național, dacă este cazul. Comisia a anunțat o intenție similară în Comunicarea sa privind finalizarea uniunii bancare din 11 octombrie 2017, în care a solicitat un pachet cuprinzător de măsuri menite să abordeze creditele neperformante (NPL) în Uniune. |
| --- | --- |

(4)

Prin „Planul de acțiune pentru abordarea creditelor neperformante în Europa” din 11 iulie 2017, Consiliul a invitat mai multe instituții să ia măsurile necesare pentru a aborda în continuare numărul mare de expuneri neperformante din Uniune și să prevină acumularea lor în viitor. Planul de acțiune stabilește o abordare cuprinzătoare, care se axează pe un ansamblu de măsuri de politică complementare în patru domenii: (i) supraveghere; (ii) reforme structurale ale cadrelor de insolvență și de recuperare a datoriilor; (iii) dezvoltarea de piețe secundare pentru activele în dificultate; (iv) sprijinirea restructurării sistemului bancar. În domeniile respective urmează să fie luate măsuri la nivelul Uniunii și la nivel național, dacă este cazul. Comisia a anunțat o intenție similară în Comunicarea sa privind finalizarea uniunii bancare din 11 octombrie 2017, în care a solicitat un pachet cuprinzător de măsuri menite să abordeze creditele neperformante (NPL) în Uniune.

| (5) | Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (7) constituie, împreună cu Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului (8), cadrul juridic de reglementare a normelor prudențiale aplicabile instituțiilor de credit și firmelor de investiții (denumite în continuare, împreună, „instituțiile”). Regulamentul (UE) nr. 575/2013 conține, printre altele, dispoziții direct aplicabile instituțiilor în ceea ce privește determinarea fondurilor proprii. Prin urmare, este necesar să se completeze normele prudențiale prevăzute deja în Regulamentul (UE) nr. 575/2013 în ceea ce privește fondurile proprii cu dispoziții care să impună o deducere din fondurile proprii atunci când expunerile neperformante nu sunt suficient acoperite prin provizioane sau alte ajustări. O astfel de cerință ar echivala într-adevăr cu crearea unui mecanism de protecție prudențial pentru expunerile neperformante care s-ar aplica în mod uniform tuturor instituțiilor din Uniune și ar acoperi, de asemenea, instituțiile care sunt active pe piața secundară. |
| --- | --- |

(5)

Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (7) constituie, împreună cu Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului (8), cadrul juridic de reglementare a normelor prudențiale aplicabile instituțiilor de credit și firmelor de investiții (denumite în continuare, împreună, „instituțiile”). Regulamentul (UE) nr. 575/2013 conține, printre altele, dispoziții direct aplicabile instituțiilor în ceea ce privește determinarea fondurilor proprii. Prin urmare, este necesar să se completeze normele prudențiale prevăzute deja în Regulamentul (UE) nr. 575/2013 în ceea ce privește fondurile proprii cu dispoziții care să impună o deducere din fondurile proprii atunci când expunerile neperformante nu sunt suficient acoperite prin provizioane sau alte ajustări. O astfel de cerință ar echivala într-adevăr cu crearea unui mecanism de protecție prudențial pentru expunerile neperformante care s-ar aplica în mod uniform tuturor instituțiilor din Uniune și ar acoperi, de asemenea, instituțiile care sunt active pe piața secundară.

| (6) | Mecanismul de protecție prudențial nu ar trebui să împiedice autoritățile competente să își exercite competențele de supraveghere în conformitate cu Directiva 2013/36/UE. În cazul în care autoritățile competente constată, de la caz la caz, că, în ciuda aplicării mecanismului de protecție prudențial pentru expunerile neperformante instituit în temeiul prezentului regulament, expunerile neperformante ale unei instituții nu sunt acoperite suficient, acestea ar trebui să poată face uz de competențele lor de supraveghere prevăzute în Directiva 2013/36/UE, inclusiv de competența de a cere instituțiilor să aplice o politică specifică de constituire de provizioane sau un tratament specific al activelor în ceea ce privește cerințele de fonduri proprii. Prin urmare, este posibil ca, de la caz la caz, autoritățile competente să depășească cerințele prevăzute în prezentul regulament, cu scopul de a asigura o acoperire suficientă pentru expunerile neperformante. |
| --- | --- |

(6)

Mecanismul de protecție prudențial nu ar trebui să împiedice autoritățile competente să își exercite competențele de supraveghere în conformitate cu Directiva 2013/36/UE. În cazul în care autoritățile competente constată, de la caz la caz, că, în ciuda aplicării mecanismului de protecție prudențial pentru expunerile neperformante instituit în temeiul prezentului regulament, expunerile neperformante ale unei instituții nu sunt acoperite suficient, acestea ar trebui să poată face uz de competențele lor de supraveghere prevăzute în Directiva 2013/36/UE, inclusiv de competența de a cere instituțiilor să aplice o politică specifică de constituire de provizioane sau un tratament specific al activelor în ceea ce privește cerințele de fonduri proprii. Prin urmare, este posibil ca, de la caz la caz, autoritățile competente să depășească cerințele prevăzute în prezentul regulament, cu scopul de a asigura o acoperire suficientă pentru expunerile neperformante.

| (7) | În scopul aplicării mecanismului de protecție prudențial, este necesar să se introducă în Regulamentul (UE) nr. 575/2013 un set clar de condiții pentru clasificarea expunerilor neperformante. Dat fiind că Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 680/2014 al Comisiei (9) stabilește deja criterii privind expunerile neperformante în contextul raportării în scopuri de supraveghere, clasificarea expunerilor neperformante ar trebui să se bazeze pe cadrul existent. Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 680/2014 se referă la expunerile aflate în stare de nerambursare, astfel cum sunt definite în scopul calculării cerințelor de fonduri proprii pentru riscul de credit, și la expunerile depreciate în conformitate cu cadrul contabil aplicabil. Întrucât măsurile de restructurare datorate dificultăților financiare ar putea influența clasificarea unei expuneri drept neperformantă, criteriile de clasificare sunt completate de criterii clare privind impactul măsurilor de restructurare datorate dificultăților financiare. Măsurile de restructurare datorate dificultăților financiare ar trebui să vizeze restabilirea capacității de rambursare sustenabilă a debitorului și să respecte dreptul Uniunii în materie de protecție a consumatorilor, și în special Directivele 2008/48/CE și 2014/17/UE, dar ar putea avea diferite justificări și consecințe. Prin urmare, este oportun să se prevadă că o măsură de restructurare datorate dificultăților financiare aplicată unei expuneri neperformante nu ar trebui să pună capăt clasificării expunerii drept neperformantă, cu excepția cazului în care sunt îndeplinite anumite criterii stricte de încetare. |
| --- | --- |

(7)

În scopul aplicării mecanismului de protecție prudențial, este necesar să se introducă în Regulamentul (UE) nr. 575/2013 un set clar de condiții pentru clasificarea expunerilor neperformante. Dat fiind că Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 680/2014 al Comisiei (9) stabilește deja criterii privind expunerile neperformante în contextul raportării în scopuri de supraveghere, clasificarea expunerilor neperformante ar trebui să se bazeze pe cadrul existent. Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 680/2014 se referă la expunerile aflate în stare de nerambursare, astfel cum sunt definite în scopul calculării cerințelor de fonduri proprii pentru riscul de credit, și la expunerile depreciate în conformitate cu cadrul contabil aplicabil. Întrucât măsurile de restructurare datorate dificultăților financiare ar putea influența clasificarea unei expuneri drept neperformantă, criteriile de clasificare sunt completate de criterii clare privind impactul măsurilor de restructurare datorate dificultăților financiare. Măsurile de restructurare datorate dificultăților financiare ar trebui să vizeze restabilirea capacității de rambursare sustenabilă a debitorului și să respecte dreptul Uniunii în materie de protecție a consumatorilor, și în special Directivele 2008/48/CE și 2014/17/UE, dar ar putea avea diferite justificări și consecințe. Prin urmare, este oportun să se prevadă că o măsură de restructurare datorate dificultăților financiare aplicată unei expuneri neperformante nu ar trebui să pună capăt clasificării expunerii drept neperformantă, cu excepția cazului în care sunt îndeplinite anumite criterii stricte de încetare.

| (8) | Cu cât este mai lungă perioada de timp în care expunerea este neperformantă, cu atât probabilitatea de a recupera valoarea acesteia este mai redusă. Prin urmare, partea din expunere care ar trebui să fie acoperită de provizioane, alte ajustări sau deduceri ar trebui să crească în timp, după un calendar predefinit. Prin urmare, expunerile neperformante achiziționate de o instituție ar trebui să facă obiectul unui calendar care începe să curgă de la data la care expunerea neperformantă a fost clasificată inițial drept neperformantă, și nu de la data achiziției sale. În acest scop, vânzătorul ar trebui să informeze cumpărătorul cu privire la data la care expunerea a fost clasificată drept neperformantă. |
| --- | --- |

(8)

Cu cât este mai lungă perioada de timp în care expunerea este neperformantă, cu atât probabilitatea de a recupera valoarea acesteia este mai redusă. Prin urmare, partea din expunere care ar trebui să fie acoperită de provizioane, alte ajustări sau deduceri ar trebui să crească în timp, după un calendar predefinit. Prin urmare, expunerile neperformante achiziționate de o instituție ar trebui să facă obiectul unui calendar care începe să curgă de la data la care expunerea neperformantă a fost clasificată inițial drept neperformantă, și nu de la data achiziției sale. În acest scop, vânzătorul ar trebui să informeze cumpărătorul cu privire la data la care expunerea a fost clasificată drept neperformantă.

| (9) | La calcularea ajustărilor specifice pentru riscul de credit ar trebui să fie luate în considerare scoaterile în afara bilanțului parțiale. Este necesar să se utilizeze valoarea expunerii inițiale înainte de scoaterile în afara bilanțului parțiale, pentru a se evita dubla contabilizare a acestor sume. Includerea scoaterilor în afara bilanțului parțiale în lista elementelor care pot fi utilizate pentru a îndeplini cerințele mecanismului de protecție ar trebui să încurajeze instituțiile să recunoască în timp util sumele respective. Pentru expunerile neperformante achiziționate de o instituție la un preț mai mic decât suma datorată de debitor, cumpărătorul ar trebui să trateze diferența dintre prețul de cumpărare și suma datorată de debitor în același mod în care ar trata o scoatere în afara bilanțului parțială în scopul mecanismului de protecție prudențial. |
| --- | --- |

(9)

La calcularea ajustărilor specifice pentru riscul de credit ar trebui să fie luate în considerare scoaterile în afara bilanțului parțiale. Este necesar să se utilizeze valoarea expunerii inițiale înainte de scoaterile în afara bilanțului parțiale, pentru a se evita dubla contabilizare a acestor sume. Includerea scoaterilor în afara bilanțului parțiale în lista elementelor care pot fi utilizate pentru a îndeplini cerințele mecanismului de protecție ar trebui să încurajeze instituțiile să recunoască în timp util sumele respective. Pentru expunerile neperformante achiziționate de o instituție la un preț mai mic decât suma datorată de debitor, cumpărătorul ar trebui să trateze diferența dintre prețul de cumpărare și suma datorată de debitor în același mod în care ar trata o scoatere în afara bilanțului parțială în scopul mecanismului de protecție prudențial.

| (10) | Se estimează că expunerile neperformante garantate produc, în general, mai puține pierderi semnificative decât expunerile neperformante negarantate, deoarece protecția creditului care garantează expunerea neperformantă îi oferă instituției o creanță specifică asupra unui activ sau față de o parte terță, pe lângă creanța generală a instituției față de debitorul aflat în stare de nerambursare. În cazul unei expuneri neperformante negarantate, ar fi disponibilă numai creanța generală față de debitorul aflat în stare de nerambursare. Dată fiind pierderea mai ridicată estimată pentru expunerile neperformante negarantate, ar trebui să se aplice un calendar mai strict în cazul acestora. |
| --- | --- |

(10)

Se estimează că expunerile neperformante garantate produc, în general, mai puține pierderi semnificative decât expunerile neperformante negarantate, deoarece protecția creditului care garantează expunerea neperformantă îi oferă instituției o creanță specifică asupra unui activ sau față de o parte terță, pe lângă creanța generală a instituției față de debitorul aflat în stare de nerambursare. În cazul unei expuneri neperformante negarantate, ar fi disponibilă numai creanța generală față de debitorul aflat în stare de nerambursare. Dată fiind pierderea mai ridicată estimată pentru expunerile neperformante negarantate, ar trebui să se aplice un calendar mai strict în cazul acestora.

| (11) | O expunere care este acoperită doar parțial de o protecție a creditului eligibilă ar trebui să fie considerată garantată pentru partea acoperită și negarantată pentru partea neacoperită de protecția eligibilă a creditului. Pentru a determina care părți din expunerile neperformante trebuie considerate ca fiind garantate sau negarantate, criteriile de eligibilitate pentru protecția creditului și pentru garantarea integrală și completă a ipotecilor utilizate în scopul calculării cerințelor de fonduri proprii ar trebui să se aplice în conformitate cu abordarea relevantă în temeiul Regulamentului (UE) nr. 575/2013, inclusiv ajustarea de valoare aplicabilă. |
| --- | --- |

(11)

O expunere care este acoperită doar parțial de o protecție a creditului eligibilă ar trebui să fie considerată garantată pentru partea acoperită și negarantată pentru partea neacoperită de protecția eligibilă a creditului. Pentru a determina care părți din expunerile neperformante trebuie considerate ca fiind garantate sau negarantate, criteriile de eligibilitate pentru protecția creditului și pentru garantarea integrală și completă a ipotecilor utilizate în scopul calculării cerințelor de fonduri proprii ar trebui să se aplice în conformitate cu abordarea relevantă în temeiul Regulamentului (UE) nr. 575/2013, inclusiv ajustarea de valoare aplicabilă.

| (12) | Ar trebui să se aplice același calendar indiferent de motivul pentru care expunerea este neperformantă. Mecanismul de protecție prudențial ar trebui aplicat la nivelul fiecărei expuneri. Pentru expunerile neperformante negarantate ar trebui să se aplice un calendar de trei ani. Pentru a permite instituțiilor și statelor membre să îmbunătățească eficiența procedurilor de restructurare sau de executare, precum și pentru a recunoaște faptul că expunerile neperformante garantate cu garanții reale imobile și împrumuturi locative garantate de un furnizor de protecție eligibil, astfel cum este definit în Regulamentul (UE) nr. 575/2013, vor avea o valoare reziduală pe o perioadă mai lungă de timp după ce creditele au fost clasificate drept neperformante, este oportun să se prevadă un calendar de nouă ani. Pentru alte expuneri neperformante garantate ar trebui să se aplice un calendar de șapte ani pentru a se asigura o acoperire integrală. |
| --- | --- |

(12)

Ar trebui să se aplice același calendar indiferent de motivul pentru care expunerea este neperformantă. Mecanismul de protecție prudențial ar trebui aplicat la nivelul fiecărei expuneri. Pentru expunerile neperformante negarantate ar trebui să se aplice un calendar de trei ani. Pentru a permite instituțiilor și statelor membre să îmbunătățească eficiența procedurilor de restructurare sau de executare, precum și pentru a recunoaște faptul că expunerile neperformante garantate cu garanții reale imobile și împrumuturi locative garantate de un furnizor de protecție eligibil, astfel cum este definit în Regulamentul (UE) nr. 575/2013, vor avea o valoare reziduală pe o perioadă mai lungă de timp după ce creditele au fost clasificate drept neperformante, este oportun să se prevadă un calendar de nouă ani. Pentru alte expuneri neperformante garantate ar trebui să se aplice un calendar de șapte ani pentru a se asigura o acoperire integrală.

| (13) | Ar trebui să fie posibil să se țină seama de măsurile de restructurare datorate dificultăților financiare pentru a aplica factorul de acoperire pertinent. Mai exact, expunerea ar trebui să fie clasificată în continuare drept neperformantă, dar cerința de acoperire ar trebui să rămână stabilă pentru un an suplimentar. Prin urmare, factorul care ar fi aplicabil în cursul anului în care a fost acordată măsura de restructurare datorate dificultăților financiare ar trebui să fie aplicabil timp de doi ani. În cazul în care, la expirarea anului suplimentar, expunerea este în continuare neperformantă, factorul aplicabil ar trebui să fie stabilit ca și cum nu ar fi fost acordată nicio măsură de restructurare datorate dificultăților financiare, luând în considerare data la care expunerea a fost inițial clasificată drept neperformantă. Având în vedere că acordarea măsurilor de restructurare datorate dificultăților financiare nu ar trebui să conducă la arbitraj, anul suplimentar respectiv ar trebui să fie permis numai în ceea ce privește prima măsură de restructurare datorate dificultăților financiare care a fost acordată din momentul clasificării expunerii ca fiind neperformantă. În plus, perioada de un an în care factorul de acoperire rămâne neschimbat nu ar trebui să conducă la prelungirea calendarului de provizionare. În consecință, orice măsură de restructurare datorate dificultăților financiare acordată în cel de al treilea an după clasificarea în categoria expunerilor neperformante în cazul expunerilor negarantate, sau în al șaptelea an după clasificarea în categoria expunerilor neperformante în cazul expunerilor garantate, nu ar trebui să întârzie acoperirea integrală a expunerilor neperformante. |
| --- | --- |

(13)

Ar trebui să fie posibil să se țină seama de măsurile de restructurare datorate dificultăților financiare pentru a aplica factorul de acoperire pertinent. Mai exact, expunerea ar trebui să fie clasificată în continuare drept neperformantă, dar cerința de acoperire ar trebui să rămână stabilă pentru un an suplimentar. Prin urmare, factorul care ar fi aplicabil în cursul anului în care a fost acordată măsura de restructurare datorate dificultăților financiare ar trebui să fie aplicabil timp de doi ani. În cazul în care, la expirarea anului suplimentar, expunerea este în continuare neperformantă, factorul aplicabil ar trebui să fie stabilit ca și cum nu ar fi fost acordată nicio măsură de restructurare datorate dificultăților financiare, luând în considerare data la care expunerea a fost inițial clasificată drept neperformantă. Având în vedere că acordarea măsurilor de restructurare datorate dificultăților financiare nu ar trebui să conducă la arbitraj, anul suplimentar respectiv ar trebui să fie permis numai în ceea ce privește prima măsură de restructurare datorate dificultăților financiare care a fost acordată din momentul clasificării expunerii ca fiind neperformantă. În plus, perioada de un an în care factorul de acoperire rămâne neschimbat nu ar trebui să conducă la prelungirea calendarului de provizionare. În consecință, orice măsură de restructurare datorate dificultăților financiare acordată în cel de al treilea an după clasificarea în categoria expunerilor neperformante în cazul expunerilor negarantate, sau în al șaptelea an după clasificarea în categoria expunerilor neperformante în cazul expunerilor garantate, nu ar trebui să întârzie acoperirea integrală a expunerilor neperformante.

| (14) | Pentru a se asigura că instituțiile urmează o abordare prudentă atunci când evaluează protecția creditului aferentă expunerilor neperformante, Autoritatea europeană de supraveghere (Autoritatea bancară europeană) (ABE) ar trebui să analizeze necesitatea introducerii unei metodologii comune și, dacă este necesar, să elaboreze o astfel de metodologie, în special în ceea ce privește ipotezele cu privire la recuperabilitate și caracterul executoriu, și să includă, eventual, cerințe minime în materie de reevaluare a protecției creditului legate de calendarul acesteia. |
| --- | --- |

(14)

Pentru a se asigura că instituțiile urmează o abordare prudentă atunci când evaluează protecția creditului aferentă expunerilor neperformante, Autoritatea europeană de supraveghere (Autoritatea bancară europeană) (ABE) ar trebui să analizeze necesitatea introducerii unei metodologii comune și, dacă este necesar, să elaboreze o astfel de metodologie, în special în ceea ce privește ipotezele cu privire la recuperabilitate și caracterul executoriu, și să includă, eventual, cerințe minime în materie de reevaluare a protecției creditului legate de calendarul acesteia.

| (15) | Pentru a facilita tranziția ușoară către noul mecanism de protecție prudențial, noile norme nu ar trebui să se aplice expunerilor inițiate înainte de 26 aprilie 2019. |
| --- | --- |

(15)

Pentru a facilita tranziția ușoară către noul mecanism de protecție prudențial, noile norme nu ar trebui să se aplice expunerilor inițiate înainte de 26 aprilie 2019.

| (16) | Pentru a se garanta că modificările aduse Regulamentului (UE) nr. 575/2013, introduse prin prezentul regulament, se aplică în timp util, prezentul regulament ar trebui să intre în vigoare la data publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. |
| --- | --- |

(16)

Pentru a se garanta că modificările aduse Regulamentului (UE) nr. 575/2013, introduse prin prezentul regulament, se aplică în timp util, prezentul regulament ar trebui să intre în vigoare la data publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

| (17) | Prin urmare, Regulamentul (UE) nr. 575/2013 ar trebui modificat în consecință, |
| --- | --- |

(17)

Prin urmare, Regulamentul (UE) nr. 575/2013 ar trebui modificat în consecință,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

Regulamentul (UE) nr. 575/2013 se modifică după cum urmează:

| 1. | La articolul 36 alineatul (1), se adaugă următoarea literă:






  „(m) | cuantumul aplicabil al acoperirii insuficiente pentru expunerile neperformante.” |
| --- | --- | --- |

1.

La articolul 36 alineatul (1), se adaugă următoarea literă:

„(m)

| 2. | Se introduc următoarele articole:

  „Articolul 47a
  Expuneri neperformante

  (1)   În sensul articolului 36 alineatul (1) litera (m), termenul «expunere» include oricare dintre următoarele elemente, cu condiția ca acestea să nu fie incluse în portofoliul de tranzacționare al instituției:






  (a) | un instrument de datorie, inclusiv un titlu de datorie, un împrumut, un avans și un depozit la vedere; |
| --- | --- | --- |

2.

Se introduc următoarele articole:

„Articolul 47a

Expuneri neperformante

(1)   În sensul articolului 36 alineatul (1) litera (m), termenul «expunere» include oricare dintre următoarele elemente, cu condiția ca acestea să nu fie incluse în portofoliul de tranzacționare al instituției:

(a)

un instrument de datorie, inclusiv un titlu de datorie, un împrumut, un avans și un depozit la vedere;

| (b) | un angajament de creditare dat, o garanție financiară dată sau orice alt angajament dat, indiferent dacă este revocabil sau irevocabil, cu excepția facilităților de credit neutilizate care pot fi anulate necondiționat, în orice moment și fără notificare, sau care atrag anularea automată ca urmare a deteriorării bonității debitorului. |
| --- | --- |

(b)

un angajament de creditare dat, o garanție financiară dată sau orice alt angajament dat, indiferent dacă este revocabil sau irevocabil, cu excepția facilităților de credit neutilizate care pot fi anulate necondiționat, în orice moment și fără notificare, sau care atrag anularea automată ca urmare a deteriorării bonității debitorului.

(2)   În sensul articolului 36 alineatul (1) litera (m), valoarea expunerii unui instrument de datorie este valoarea sa contabilă măsurată fără a ține seama de ajustările specifice pentru riscul de credit, de ajustările de valoare suplimentare în conformitate cu articolele 34 și 105, de cuantumurile deduse în conformitate cu articolul 36 alineatul (1) litera (m), de alte reduceri ale fondurilor proprii aferente expunerii sau de scoaterile în afara bilanțului parțiale efectuate de către instituție după ultima clasificare a expunerii drept neperformantă.

În sensul articolului 36 alineatul (1) litera (m), valoarea expunerii unui instrument de datorie care a fost achiziționată la un preț mai mic decât suma datorată de debitor include diferența dintre prețul de cumpărare și suma datorată de debitor.

În sensul articolului 36 alineatul (1) litera (m), valoarea expunerii unui angajament de creditare dat, a unei garanții financiare date sau a oricărui alt angajament dat astfel cum este menționat la litera (b) a alineatului (1) din prezentul articol este valoarea sa nominală, care reprezintă expunerea maximă a instituției la riscul de credit fără a ține seama de nicio protecție finanțată sau nefinanțată a creditului. Valoarea nominală a unui angajament de creditare este cuantumul neutilizat pe care instituția s-a angajat să îl împrumute, iar valoarea nominală a unei garanții financiare date este cuantumul maxim pe care entitatea ar putea să fie nevoită să îl plătească dacă se apelează la garanție.

Valoarea nominală menționată la al treilea paragraf din prezentul alineat nu ține seama de ajustările specifice pentru riscul de credit, de ajustările de valoare suplimentare în conformitate cu articolele 34 și 105, de cuantumurile deduse în conformitate cu articolul 36 alineatul (1) litera (m) sau de alte reduceri ale fondurilor proprii aferente expunerii.

(3)   În sensul articolului 36 alineatul (1) litera (m), următoarele expuneri sunt clasificate drept neperformante:

| (a) | o expunere care este considerată a fi în stare de nerambursare în conformitate cu articolul 178; |
| --- | --- |

(a)

o expunere care este considerată a fi în stare de nerambursare în conformitate cu articolul 178;

| (b) | o expunere care este considerată a fi depreciată în conformitate cu cadrul contabil aplicabil; |
| --- | --- |

(b)

o expunere care este considerată a fi depreciată în conformitate cu cadrul contabil aplicabil;

| (c) | o expunere supusă unei perioade de probă în conformitate cu alineatul (7), atunci când sunt acordate măsuri suplimentare de restructurare datorate dificultăților financiare sau când expunerea devine restantă cu peste 30 de zile; |
| --- | --- |

(c)

o expunere supusă unei perioade de probă în conformitate cu alineatul (7), atunci când sunt acordate măsuri suplimentare de restructurare datorate dificultăților financiare sau când expunerea devine restantă cu peste 30 de zile;

| (d) | o expunere sub forma unui angajament care, dacă ar fi tras sau utilizat în alt mod, probabil nu ar fi restituit în întregime fără executarea garanțiilor reale; |
| --- | --- |

(d)

o expunere sub forma unui angajament care, dacă ar fi tras sau utilizat în alt mod, probabil nu ar fi restituit în întregime fără executarea garanțiilor reale;

| (e) | o expunere sub forma unei garanții financiare care este susceptibilă de a fi exercitată de beneficiarul garanției, inclusiv atunci când expunerea garantată suport îndeplinește criteriile pentru a fi considerată drept neperformantă. |
| --- | --- |

(e)

o expunere sub forma unei garanții financiare care este susceptibilă de a fi exercitată de beneficiarul garanției, inclusiv atunci când expunerea garantată suport îndeplinește criteriile pentru a fi considerată drept neperformantă.

În sensul literei (a), în cazul în care o instituție are expuneri bilanțiere față de un debitor care sunt restante cu peste 90 de zile și care reprezintă mai mult de 20 % din totalul expunerilor bilanțiere față de debitorul respectiv, toate expunerile bilanțiere și extrabilanțiere față de debitorul respectiv sunt considerate ca fiind neperformante.

(4)   Expunerile cărora nu li s-a aplicat o măsură de restructurare datorate dificultăților financiare încetează să mai fie clasificate drept neperformante în sensul articolului 36 alineatul (1) litera (m) atunci când sunt îndeplinite toate condițiile următoare:

| (a) | expunerea îndeplinește criteriile aplicate de instituție pentru încetarea clasificării ca expunere depreciată în conformitate cu cadrul contabil aplicabil sau ca expunere aflată în stare de nerambursare în conformitate cu articolul 178; |
| --- | --- |

(a)

expunerea îndeplinește criteriile aplicate de instituție pentru încetarea clasificării ca expunere depreciată în conformitate cu cadrul contabil aplicabil sau ca expunere aflată în stare de nerambursare în conformitate cu articolul 178;

| (b) | situația debitorului s-a îmbunătățit într-o asemenea măsură încât instituția este convinsă că rambursarea va fi probabil efectuată integral și la timp; |
| --- | --- |

(b)

situația debitorului s-a îmbunătățit într-o asemenea măsură încât instituția este convinsă că rambursarea va fi probabil efectuată integral și la timp;

| (c) | debitorul nu are nicio sumă restantă de peste 90 de zile. |
| --- | --- |

(c)

debitorul nu are nicio sumă restantă de peste 90 de zile.

(5)   Clasificarea unei expuneri neperformante drept activ imobilizat deținut în vederea vânzării în conformitate cu cadrul contabil aplicabil nu pune capăt clasificării expunerii drept expunere neperformantă în sensul articolului 36 alineatul (1) litera (m).

(6)   Expunerile neperformante cărora li s-au aplicat măsuri de restructurare datorate dificultăților financiare încetează să mai fie clasificate drept neperformante în sensul articolului 36 alineatul (1) litera (m), atunci când sunt îndeplinite toate condițiile următoare:

| (a) | expunerile au încetat să mai fie într-o situație care ar duce la clasificarea acestora drept neperformante în temeiul alineatului (3); |
| --- | --- |

(a)

expunerile au încetat să mai fie într-o situație care ar duce la clasificarea acestora drept neperformante în temeiul alineatului (3);

| (b) | a trecut cel puțin un an de la data la care au fost acordate măsuri de restructurare datorate dificultăților financiare sau de la data la care expunerile au fost clasificate drept neperformante, luându-se în calcul data cea mai târzie; |
| --- | --- |

(b)

a trecut cel puțin un an de la data la care au fost acordate măsuri de restructurare datorate dificultăților financiare sau de la data la care expunerile au fost clasificate drept neperformante, luându-se în calcul data cea mai târzie;

| (c) | nu există nicio sumă restantă în urma măsurilor de restructurare datorate dificultăților financiare, iar instituția, pe baza analizei situației financiare a debitorului, consideră acceptabilă probabilitatea ca expunerea să fie rambursată integral și la timp. |
| --- | --- |

(c)

nu există nicio sumă restantă în urma măsurilor de restructurare datorate dificultăților financiare, iar instituția, pe baza analizei situației financiare a debitorului, consideră acceptabilă probabilitatea ca expunerea să fie rambursată integral și la timp.

Rambursarea integrală și la timp nu este considerată probabilă decât atunci când debitorul a efectuat la timp și în mod regulat plata unor sume egale cu oricare dintre următoarele:

| (a) | suma care era restantă înainte de acordarea măsurii de restructurare datorată dificultăților financiare, în cazul în care existau sume restante; |
| --- | --- |

(a)

suma care era restantă înainte de acordarea măsurii de restructurare datorată dificultăților financiare, în cazul în care existau sume restante;

| (b) | suma care a fost scoasă în afara bilanțului prin măsura de restructurare datorată dificultăților financiare, în cazul în care nu existau sume restante. |
| --- | --- |

(b)

suma care a fost scoasă în afara bilanțului prin măsura de restructurare datorată dificultăților financiare, în cazul în care nu existau sume restante.

(7)   În cazul în care o expunere neperformantă a încetat să mai fie clasificată drept neperformantă în conformitate cu alineatul (6), expunerea respectivă este supusă unei perioade de probă până când sunt îndeplinite toate condițiile următoare:

| (a) | au trecut cel puțin doi ani de la data la care expunerea căreia i s-au aplicat măsuri de restructurare datorate dificultăților financiare a fost reclasificată drept performantă; |
| --- | --- |

(a)

au trecut cel puțin doi ani de la data la care expunerea căreia i s-au aplicat măsuri de restructurare datorate dificultăților financiare a fost reclasificată drept performantă;

| (b) | pe parcursul a cel puțin jumătate din perioada de probă la care a fost supusă expunerea s-au efectuat plăți regulate și la timp care au dus la plata unui sume agregate substanțiale aferente principalului sau dobânzii; |
| --- | --- |

(b)

pe parcursul a cel puțin jumătate din perioada de probă la care a fost supusă expunerea s-au efectuat plăți regulate și la timp care au dus la plata unui sume agregate substanțiale aferente principalului sau dobânzii;

| (c) | niciuna dintre expunerile față de debitor nu este restantă cu peste 30 de zile. |
| --- | --- |

(c)

niciuna dintre expunerile față de debitor nu este restantă cu peste 30 de zile.

Articolul 47b

Măsuri de restructurare datorate dificultăților financiare

(1)   Termenul „măsură de restructurare datorată dificultăților financiare” reprezintă o concesie acordată de o instituție unui debitor care se confruntă sau este susceptibil să se confrunte cu dificultăți în îndeplinirea angajamentelor sale financiare. O concesie poate duce la o pierdere pentru creditor și se referă la una dintre următoarele acțiuni:

| (a) | o modificare a clauzelor și condițiilor aferente unei datorii contractate, în cazul în care o astfel de modificare nu ar fi fost acordată dacă debitorul nu s-ar fi confruntat cu dificultăți în îndeplinirea angajamentelor sale financiare; |
| --- | --- |

(a)

o modificare a clauzelor și condițiilor aferente unei datorii contractate, în cazul în care o astfel de modificare nu ar fi fost acordată dacă debitorul nu s-ar fi confruntat cu dificultăți în îndeplinirea angajamentelor sale financiare;

| (b) | o refinanțare totală sau parțială a unei datorii contractate, în cazul în care o astfel de refinanțare nu ar fi fost acordată dacă debitorul nu s-ar fi confruntat cu dificultăți în îndeplinirea angajamentelor sale financiare. |
| --- | --- |

(b)

o refinanțare totală sau parțială a unei datorii contractate, în cazul în care o astfel de refinanțare nu ar fi fost acordată dacă debitorul nu s-ar fi confruntat cu dificultăți în îndeplinirea angajamentelor sale financiare.

(2)   Cel puțin următoarele situații sunt considerate a fi măsuri de restructurare datorate dificultăților financiare:

| (a) | noile condiții contractuale sunt mai favorabile pentru debitor decât condițiile contractuale anterioare, în cazul în care debitorul se confruntă sau este susceptibil să se confrunte cu dificultăți în îndeplinirea angajamentelor sale financiare; |
| --- | --- |

(a)

noile condiții contractuale sunt mai favorabile pentru debitor decât condițiile contractuale anterioare, în cazul în care debitorul se confruntă sau este susceptibil să se confrunte cu dificultăți în îndeplinirea angajamentelor sale financiare;

| (b) | noile condiții contractuale sunt mai favorabile pentru debitor decât condițiile contractuale oferite de instituție debitorilor cu un profil de risc similar la momentul respectiv, în cazul în care debitorul se confruntă sau este susceptibil să se confrunte cu dificultăți în îndeplinirea angajamentelor sale financiare; |
| --- | --- |

(b)

noile condiții contractuale sunt mai favorabile pentru debitor decât condițiile contractuale oferite de instituție debitorilor cu un profil de risc similar la momentul respectiv, în cazul în care debitorul se confruntă sau este susceptibil să se confrunte cu dificultăți în îndeplinirea angajamentelor sale financiare;

| (c) | în conformitate cu condițiile contractuale inițiale, expunerea a fost clasificată drept neperformantă înainte de modificarea condițiilor contractuale sau ar fi fost considerată neperformantă dacă nu s-ar fi modificat condițiile contractuale; |
| --- | --- |

(c)

în conformitate cu condițiile contractuale inițiale, expunerea a fost clasificată drept neperformantă înainte de modificarea condițiilor contractuale sau ar fi fost considerată neperformantă dacă nu s-ar fi modificat condițiile contractuale;

| (d) | măsura are drept rezultat anularea totală sau parțială a datoriei contractate; |
| --- | --- |

(d)

măsura are drept rezultat anularea totală sau parțială a datoriei contractate;

| (e) | instituția aprobă exercitarea unor clauze care permit debitorului să modifice condițiile contractuale, iar expunerea a fost clasificată drept neperformantă înainte de exercitarea acestor clauze sau ar fi clasificată drept neperformantă dacă aceste clauze nu ar fi exercitate; |
| --- | --- |

(e)

instituția aprobă exercitarea unor clauze care permit debitorului să modifice condițiile contractuale, iar expunerea a fost clasificată drept neperformantă înainte de exercitarea acestor clauze sau ar fi clasificată drept neperformantă dacă aceste clauze nu ar fi exercitate;

| (f) | la momentul acordării creditului sau într-un moment apropiat în timp de acordarea creditului, debitorul a efectuat plăți ale principalului sau ale dobânzilor pentru un alt credit contractat de la aceeași instituție, care a fost clasificat drept expunere neperformantă sau ar fi fost clasificat drept expunere neperformantă dacă nu s-ar fi efectuat plățile respective; |
| --- | --- |

(f)

la momentul acordării creditului sau într-un moment apropiat în timp de acordarea creditului, debitorul a efectuat plăți ale principalului sau ale dobânzilor pentru un alt credit contractat de la aceeași instituție, care a fost clasificat drept expunere neperformantă sau ar fi fost clasificat drept expunere neperformantă dacă nu s-ar fi efectuat plățile respective;

| (g) | modificarea condițiilor contractuale implică rambursări efectuate prin intrarea în posesia garanțiilor reale, în cazul în care această modificare reprezintă o concesie. |
| --- | --- |

(g)

modificarea condițiilor contractuale implică rambursări efectuate prin intrarea în posesia garanțiilor reale, în cazul în care această modificare reprezintă o concesie.

(3)   Următoarele circumstanțe indică faptul că este posibil să se fi adoptat măsuri de restructurare datorate dificultăților financiare:

| (a) | contractul inițial a fost restant cu peste 30 de zile cel puțin o dată în cursul celor trei luni anterioare modificării sale sau ar fi restant cu peste 30 de zile în lipsa modificării; |
| --- | --- |

(a)

contractul inițial a fost restant cu peste 30 de zile cel puțin o dată în cursul celor trei luni anterioare modificării sale sau ar fi restant cu peste 30 de zile în lipsa modificării;

| (b) | la momentul încheierii contractului de credit sau într-un moment apropiat în timp de încheierea contractului de credit, debitorul a efectuat plăți ale principalului sau ale dobânzilor pentru un alt credit contractat de la aceeași instituție care a fost restant cu 30 de zile cel puțin o dată în cursul celor trei luni anterioare acordării noului credit; |
| --- | --- |

(b)

la momentul încheierii contractului de credit sau într-un moment apropiat în timp de încheierea contractului de credit, debitorul a efectuat plăți ale principalului sau ale dobânzilor pentru un alt credit contractat de la aceeași instituție care a fost restant cu 30 de zile cel puțin o dată în cursul celor trei luni anterioare acordării noului credit;

| (c) | instituția aprobă exercitarea unor clauze care permit debitorului să modifice condițiile contractuale, iar expunerea este restantă cu 30 de zile sau ar fi restantă cu 30 de zile dacă aceste clauze nu ar fi exercitate. |
| --- | --- |

(c)

instituția aprobă exercitarea unor clauze care permit debitorului să modifice condițiile contractuale, iar expunerea este restantă cu 30 de zile sau ar fi restantă cu 30 de zile dacă aceste clauze nu ar fi exercitate.

(4)   În sensul prezentului articol, dificultățile cu care se confruntă un debitor în îndeplinirea angajamentelor sale financiare se evaluează la nivelul debitorului, ținând seama de toate entitățile juridice din grupul debitorului care sunt incluse în consolidarea contabilă a grupului și de toate persoanele fizice care controlează grupul respectiv.

Articolul 47c

Deducerea pentru expunerile neperformante

(1)   În sensul articolului 36 alineatul (1) litera (m), instituțiile determină cuantumul aplicabil al acoperirii insuficiente, separat pentru fiecare expunere neperformantă, care urmează să fie dedus din elementele de fonduri proprii de nivel 1 de bază prin scăderea cuantumului determinat la litera (b) din prezentul alineat din cuantumul determinat la litera (a) din prezentul alineat, în cazul în care cuantumul menționat la litera (a) depășește cuantumul menționat la litera (b):

| (a) | suma următoarelor elemente:






  (i) | partea negarantată a fiecărei expuneri neperformante, dacă există, înmulțită cu factorul aplicabil menționat la alineatul (2); |
| --- | --- | --- |

(a)

suma următoarelor elemente:

(i)

partea negarantată a fiecărei expuneri neperformante, dacă există, înmulțită cu factorul aplicabil menționat la alineatul (2);

| (ii) | partea garantată a fiecărei expuneri neperformante, dacă există, înmulțită cu factorul aplicabil menționat la alineatul (3); |
| --- | --- |

(ii)

partea garantată a fiecărei expuneri neperformante, dacă există, înmulțită cu factorul aplicabil menționat la alineatul (3);

| (b) | suma următoarelor elemente, cu condiția ca acestea să se refere la aceeași expunere neperformantă:






  (i) | ajustările specifice pentru riscul de credit; |
| --- | --- | --- |

(b)

suma următoarelor elemente, cu condiția ca acestea să se refere la aceeași expunere neperformantă:

(i)

ajustările specifice pentru riscul de credit;

| (ii) | ajustările de valoare suplimentare în conformitate cu articolele 34 și 105; |
| --- | --- |

(ii)

ajustările de valoare suplimentare în conformitate cu articolele 34 și 105;

| (iii) | alte reduceri ale fondurilor proprii; |
| --- | --- |

(iii)

alte reduceri ale fondurilor proprii;

| (iv) | pentru instituțiile care calculează cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor prin utilizarea abordării bazate pe modele interne de rating, valoarea absolută a cuantumurilor deduse în temeiul articolului 36 alineatul (1) litera (d), care se referă la expunerile neperformante, atunci când valoarea absolută atribuibilă fiecărei expuneri neperformante este determinată prin înmulțirea cuantumurilor deduse în temeiul articolului 36 alineatul (1) litera (d) cu procentajul cuantumului pierderii așteptate pentru expunerea neperformantă din totalul cuantumurilor pierderilor așteptate pentru expunerile care se află în stare de nerambursare sau pentru expunerile care nu se află în stare de nerambursare, după caz; |
| --- | --- |

(iv)

pentru instituțiile care calculează cuantumurile ponderate la risc ale expunerilor prin utilizarea abordării bazate pe modele interne de rating, valoarea absolută a cuantumurilor deduse în temeiul articolului 36 alineatul (1) litera (d), care se referă la expunerile neperformante, atunci când valoarea absolută atribuibilă fiecărei expuneri neperformante este determinată prin înmulțirea cuantumurilor deduse în temeiul articolului 36 alineatul (1) litera (d) cu procentajul cuantumului pierderii așteptate pentru expunerea neperformantă din totalul cuantumurilor pierderilor așteptate pentru expunerile care se află în stare de nerambursare sau pentru expunerile care nu se află în stare de nerambursare, după caz;

| (v) | în cazul în care o expunere neperformantă a fost achiziționată la un preț mai mic decât suma datorată de debitor, diferența dintre prețul de cumpărare și suma datorată de debitor; |
| --- | --- |

(v)

în cazul în care o expunere neperformantă a fost achiziționată la un preț mai mic decât suma datorată de debitor, diferența dintre prețul de cumpărare și suma datorată de debitor;

| (vi) | sumele scoase în afara bilanțului de către instituție după ce expunerea a fost clasificată drept neperformantă. |
| --- | --- |

(vi)

sumele scoase în afara bilanțului de către instituție după ce expunerea a fost clasificată drept neperformantă.

Partea garantată a unei expuneri neperformante este acea parte din expunere care, în scopul calculării cerințelor de fonduri proprii în conformitate cu partea a treia titlul II, se consideră a fi acoperită de o protecție finanțată sau nefinanțată a creditului sau a fi garantată integral și pe deplin prin ipoteci.

Partea negarantată a unei expuneri neperformante corespunde diferenței, dacă există, dintre valoarea expunerii, astfel cum este menționată la articolul 47a alineatul (1), și partea garantată a expunerii, dacă există.

(2)   În sensul alineatului (1) litera (a) punctul (i), se aplică următorii factori:

| (a) | 0,35 pentru partea negarantată a unei expuneri neperformante – se aplică pe parcursul perioadei cuprinse între prima și ultima zi a celui de al treilea an după clasificarea expunerii drept neperformantă; |
| --- | --- |

(a)

0,35 pentru partea negarantată a unei expuneri neperformante – se aplică pe parcursul perioadei cuprinse între prima și ultima zi a celui de al treilea an după clasificarea expunerii drept neperformantă;

| (b) | 1 pentru partea negarantată a unei expuneri neperformante – se aplică începând din prima zi a celui de al patrulea an după clasificarea expunerii drept neperformantă. |
| --- | --- |

(b)

1 pentru partea negarantată a unei expuneri neperformante – se aplică începând din prima zi a celui de al patrulea an după clasificarea expunerii drept neperformantă.

(3)   În scopul alineatului (1) litera (a) punctul (ii), se aplică următorii factori:

| (a) | 0,25 pentru partea garantată a unei expuneri neperformante – se aplică pe parcursul perioadei cuprinse între prima și ultima zi a celui de al patrulea an după clasificarea expunerii drept neperformantă; |
| --- | --- |

(a)

0,25 pentru partea garantată a unei expuneri neperformante – se aplică pe parcursul perioadei cuprinse între prima și ultima zi a celui de al patrulea an după clasificarea expunerii drept neperformantă;

| (b) | 0,35 pentru partea garantată a unei expuneri neperformante – se aplică pe parcursul perioadei cuprinse între prima și ultima zi a celui de al cincilea an după clasificarea expunerii drept neperformantă; |
| --- | --- |

(b)

0,35 pentru partea garantată a unei expuneri neperformante – se aplică pe parcursul perioadei cuprinse între prima și ultima zi a celui de al cincilea an după clasificarea expunerii drept neperformantă;

| (c) | 0,55 pentru partea garantată a unei expuneri neperformante – se aplică pe parcursul perioadei cuprinse între prima și ultima zi a celui de al șaselea an după clasificarea expunerii drept neperformantă; |
| --- | --- |

(c)

0,55 pentru partea garantată a unei expuneri neperformante – se aplică pe parcursul perioadei cuprinse între prima și ultima zi a celui de al șaselea an după clasificarea expunerii drept neperformantă;

| (d) | 0,70 pentru partea unei expuneri neperformante garantate cu bunuri imobile în temeiul părții a treia titlul II sau care este un împrumut locativ garantat de către un furnizor de protecție eligibil astfel cum se menționează la articolul 201 – se aplică pe parcursul perioadei cuprinse între prima și ultima zi a celui de al șaptelea an după clasificarea expunerii drept neperformantă; |
| --- | --- |

(d)

0,70 pentru partea unei expuneri neperformante garantate cu bunuri imobile în temeiul părții a treia titlul II sau care este un împrumut locativ garantat de către un furnizor de protecție eligibil astfel cum se menționează la articolul 201 – se aplică pe parcursul perioadei cuprinse între prima și ultima zi a celui de al șaptelea an după clasificarea expunerii drept neperformantă;

| (e) | 0,80 pentru partea unei expuneri neperformante garantate printr-o altă protecție finanțată sau nefinanțată a creditului în temeiul părții a treia titlul II – se aplică pe parcursul perioadei cuprinse între prima și ultima zi a celui de al șaptelea an după clasificarea expunerii drept neperformantă; |
| --- | --- |

(e)

0,80 pentru partea unei expuneri neperformante garantate printr-o altă protecție finanțată sau nefinanțată a creditului în temeiul părții a treia titlul II – se aplică pe parcursul perioadei cuprinse între prima și ultima zi a celui de al șaptelea an după clasificarea expunerii drept neperformantă;

| (f) | 0,80 pentru partea unei expuneri neperformante garantate cu bunuri imobile în temeiul părții a treia titlul II sau care este un împrumut locativ garantat de către un furnizor de protecție eligibil menționat la articolul 201 – se aplică pe parcursul perioadei cuprinse între prima și ultima zi a celui de al optulea an după clasificarea expunerii drept neperformantă; |
| --- | --- |

(f)

0,80 pentru partea unei expuneri neperformante garantate cu bunuri imobile în temeiul părții a treia titlul II sau care este un împrumut locativ garantat de către un furnizor de protecție eligibil menționat la articolul 201 – se aplică pe parcursul perioadei cuprinse între prima și ultima zi a celui de al optulea an după clasificarea expunerii drept neperformantă;

| (g) | 1 pentru partea unei expuneri neperformante garantate printr-o altă protecție finanțată sau nefinanțată a creditului în temeiul părții a treia titlul II – se aplică începând cu prima zi a celui de al optulea an după clasificarea expunerii drept neperformantă; |
| --- | --- |

(g)

1 pentru partea unei expuneri neperformante garantate printr-o altă protecție finanțată sau nefinanțată a creditului în temeiul părții a treia titlul II – se aplică începând cu prima zi a celui de al optulea an după clasificarea expunerii drept neperformantă;

| (h) | 0,85 pentru partea unei expuneri neperformante garantate cu bunuri imobile în temeiul părții a treia titlul II sau care este un împrumut locativ garantat de către un furnizor de protecție eligibil menționat la articolul 201 – se aplică pe parcursul perioadei cuprinse între prima și ultima zi a celui de al nouălea an după clasificarea expunerii drept neperformantă; |
| --- | --- |

(h)

0,85 pentru partea unei expuneri neperformante garantate cu bunuri imobile în temeiul părții a treia titlul II sau care este un împrumut locativ garantat de către un furnizor de protecție eligibil menționat la articolul 201 – se aplică pe parcursul perioadei cuprinse între prima și ultima zi a celui de al nouălea an după clasificarea expunerii drept neperformantă;

| (i) | 1 pentru partea unei expuneri neperformante garantate cu bunuri imobile în temeiul părții a treia titlul II sau care este un împrumut locativ garantat de către un furnizor de protecție eligibil astfel cum se menționează la articolul 201 – se aplică începând cu prima zi a celui de al zecelea an după clasificarea expunerii drept neperformantă. |
| --- | --- |

(i)

1 pentru partea unei expuneri neperformante garantate cu bunuri imobile în temeiul părții a treia titlul II sau care este un împrumut locativ garantat de către un furnizor de protecție eligibil astfel cum se menționează la articolul 201 – se aplică începând cu prima zi a celui de al zecelea an după clasificarea expunerii drept neperformantă.

(4)   Prin derogare de la alineatul (3), următorii factori se aplică părții unei expuneri neperformante garantate sau asigurate de o agenție oficială de creditare a exportului:

| (a) | 0 pentru partea garantată a expunerii neperformante – se aplică pe parcursul perioadei cuprinse între un an și șapte ani după clasificarea expunerii drept neperformantă; și |
| --- | --- |

(a)

0 pentru partea garantată a expunerii neperformante – se aplică pe parcursul perioadei cuprinse între un an și șapte ani după clasificarea expunerii drept neperformantă; și

| (b) | 1 pentru partea garantată a expunerii neperformante – se aplică începând cu prima zi a celui de al optulea an după clasificarea expunerii drept neperformantă. |
| --- | --- |

(b)

1 pentru partea garantată a expunerii neperformante – se aplică începând cu prima zi a celui de al optulea an după clasificarea expunerii drept neperformantă.

(5)   ABE evaluează paleta de practici aplicate pentru evaluarea expunerilor neperformante garantate și poate elabora ghiduri pentru a specifica o metodologie comună, inclusiv eventuale cerințe minime în materie de reevaluare legate de calendar și de metode ad-hoc, pentru evaluarea prudențială a formelor eligibile de protecție finanțată și nefinanțată a creditului, în special în ceea ce privește ipotezele cu privire la recuperabilitatea și caracterul executoriu al acestora. Respectivele ghiduri pot include, de asemenea, o metodologie comună pentru stabilirea părții garantate a unei expuneri neperformante, astfel cum se menționează la alineatul (1).

Respectivele ghiduri sunt emise în conformitate cu articolul 16 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010.

(6)   Prin derogare de la alineatul (2), în cazul în care unei expuneri i s-a acordat o măsură de restructurare datorată dificultăților financiare între un an și doi ani de la clasificarea sa drept neperformantă, factorul aplicabil în conformitate cu alineatul (2) la data la care se acordă măsura de restructurare datorată dificultăților financiare se aplică pentru o perioadă suplimentară de un an.

Prin derogare de la alineatul (3) în cazul în care unei expuneri i s-a acordat o măsură de restructurare datorată dificultăților financiare între doi și șase ani după clasificarea sa drept neperformantă, factorul aplicabil în conformitate cu alineatul (3) la data la care se acordă măsura de restructurare datorată dificultăților financiare se aplică pentru o perioadă suplimentară de un an.

Prezentul alineat se aplică numai în ceea ce privește prima măsură de restructurare datorată dificultăților financiare care a fost acordată după clasificarea expunerii drept neperformantă.”

| 3. | La articolul 111 alineatul (1) primul paragraf, partea introductivă se înlocuiește cu următorul text:

  „(1)   Valoarea expunerii unui element de activ este valoarea sa contabilă rămasă după ce au fost aplicate ajustările specifice pentru riscul de credit în conformitate cu articolul 110, ajustările de valoare suplimentare în conformitate cu articolele 34 și 105, cuantumurile deduse în conformitate cu articolul 36 alineatul (1) litera (m) și alte reduceri ale fondurilor proprii aferente elementului de activ. Valoarea expunerii unui element extrabilanțier enumerat în anexa I este următorul procentaj din valoarea sa nominală, după scăderea ajustărilor specifice pentru riscul de credit și a cuantumurilor deduse în conformitate cu articolul 36 alineatul (1) litera (m):” |
| --- | --- |

3.

La articolul 111 alineatul (1) primul paragraf, partea introductivă se înlocuiește cu următorul text:

„(1)   Valoarea expunerii unui element de activ este valoarea sa contabilă rămasă după ce au fost aplicate ajustările specifice pentru riscul de credit în conformitate cu articolul 110, ajustările de valoare suplimentare în conformitate cu articolele 34 și 105, cuantumurile deduse în conformitate cu articolul 36 alineatul (1) litera (m) și alte reduceri ale fondurilor proprii aferente elementului de activ. Valoarea expunerii unui element extrabilanțier enumerat în anexa I este următorul procentaj din valoarea sa nominală, după scăderea ajustărilor specifice pentru riscul de credit și a cuantumurilor deduse în conformitate cu articolul 36 alineatul (1) litera (m):”

| 4. | La articolul 127, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:

  „(1)   Partea negarantată a oricărui element în legătură cu care debitorul se află în stare de nerambursare în conformitate cu articolul 178 sau, în cazul expunerilor de tip retail, partea negarantată a oricărei facilități de credit care se află în stare de nerambursare în conformitate cu articolul 178 primește o pondere de risc de:






  (a) | 150 %, în cazul în care suma ajustărilor specifice pentru riscul de credit și a cuantumurilor deduse în conformitate cu articolul 36 alineatul (1) litera (m) reprezintă mai puțin de 20 % din partea negarantată a valorii expunerii, în condițiile în care aceste ajustări specifice pentru riscul de credit și aceste deduceri nu ar fi aplicate; |
| --- | --- | --- |

4.

La articolul 127, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:

„(1)   Partea negarantată a oricărui element în legătură cu care debitorul se află în stare de nerambursare în conformitate cu articolul 178 sau, în cazul expunerilor de tip retail, partea negarantată a oricărei facilități de credit care se află în stare de nerambursare în conformitate cu articolul 178 primește o pondere de risc de:

(a)

150 %, în cazul în care suma ajustărilor specifice pentru riscul de credit și a cuantumurilor deduse în conformitate cu articolul 36 alineatul (1) litera (m) reprezintă mai puțin de 20 % din partea negarantată a valorii expunerii, în condițiile în care aceste ajustări specifice pentru riscul de credit și aceste deduceri nu ar fi aplicate;

| (b) | 100 %, în cazul în care suma ajustărilor specifice pentru riscul de credit și a cuantumurilor deduse în conformitate cu articolul 36 alineatul (1) litera (m) nu reprezintă mai puțin de 20 % din partea negarantată a valorii expunerii, în condițiile în care aceste ajustări specifice pentru riscul de credit și aceste deduceri nu ar fi aplicate.” |
| --- | --- |

(b)

100 %, în cazul în care suma ajustărilor specifice pentru riscul de credit și a cuantumurilor deduse în conformitate cu articolul 36 alineatul (1) litera (m) nu reprezintă mai puțin de 20 % din partea negarantată a valorii expunerii, în condițiile în care aceste ajustări specifice pentru riscul de credit și aceste deduceri nu ar fi aplicate.”

| 5. | Articolul 159 se înlocuiește cu următorul text:

  „Articolul 159
  Tratamentul cuantumurilor pierderilor așteptate
  Instituțiile deduc cuantumurile pierderilor așteptate calculate în conformitate cu articolul 158 alineatele (5), (6) și (10) din ajustările generale și specifice pentru riscul de credit în conformitate cu articolul 110, din ajustările de valoare suplimentare în conformitate cu articolele 34 și 105, precum și din alte reduceri de fonduri proprii aferente expunerilor respective, cu excepția deducerilor efectuate în conformitate cu articolul 36 alineatul (1) litera (m). Disconturile aferente expunerilor bilanțiere achiziționate atunci când acestea se află în stare de nerambursare în conformitate cu articolul 166 alineatul (1) se tratează în același fel ca ajustările specifice pentru riscul de credit. Ajustările specifice pentru riscul de credit aferente expunerilor aflate în stare de nerambursare nu se utilizează pentru a acoperi cuantumurile pierderilor așteptate în cazul altor expuneri. Cuantumurile pierderilor așteptate pentru expunerile securitizate și ajustările generale și specifice pentru riscul de credit aferente expunerilor respective nu se includ în calculul respectiv.” |
| --- | --- |

5.

Articolul 159 se înlocuiește cu următorul text:

„Articolul 159

Tratamentul cuantumurilor pierderilor așteptate

Instituțiile deduc cuantumurile pierderilor așteptate calculate în conformitate cu articolul 158 alineatele (5), (6) și (10) din ajustările generale și specifice pentru riscul de credit în conformitate cu articolul 110, din ajustările de valoare suplimentare în conformitate cu articolele 34 și 105, precum și din alte reduceri de fonduri proprii aferente expunerilor respective, cu excepția deducerilor efectuate în conformitate cu articolul 36 alineatul (1) litera (m). Disconturile aferente expunerilor bilanțiere achiziționate atunci când acestea se află în stare de nerambursare în conformitate cu articolul 166 alineatul (1) se tratează în același fel ca ajustările specifice pentru riscul de credit. Ajustările specifice pentru riscul de credit aferente expunerilor aflate în stare de nerambursare nu se utilizează pentru a acoperi cuantumurile pierderilor așteptate în cazul altor expuneri. Cuantumurile pierderilor așteptate pentru expunerile securitizate și ajustările generale și specifice pentru riscul de credit aferente expunerilor respective nu se includ în calculul respectiv.”

| 6. | La articolul 178 alineatul (1), litera (b) se înlocuiește cu următorul text:






  „(b) | întârzierea la plată a debitorului a depășit 90 de zile pentru oricare din obligațiile semnificative din credite față de instituție, de întreprinderea-mamă sau de oricare din filialele acesteia. Autoritățile competente pot înlocui termenul de 90 de zile cu 180 de zile pentru expunerile garantate cu bunuri imobile locative sau cu bunuri imobile comerciale aparținând unor IMM-uri din clasa expunerilor de tip retail, precum și pentru expunerile față de entități din sectorul public. Termenul de 180 de zile nu se aplică în sensul articolului 36 alineatul (1) litera (m) sau al articolului 127.” |
| --- | --- | --- |

6.

La articolul 178 alineatul (1), litera (b) se înlocuiește cu următorul text:

„(b)

întârzierea la plată a debitorului a depășit 90 de zile pentru oricare din obligațiile semnificative din credite față de instituție, de întreprinderea-mamă sau de oricare din filialele acesteia. Autoritățile competente pot înlocui termenul de 90 de zile cu 180 de zile pentru expunerile garantate cu bunuri imobile locative sau cu bunuri imobile comerciale aparținând unor IMM-uri din clasa expunerilor de tip retail, precum și pentru expunerile față de entități din sectorul public. Termenul de 180 de zile nu se aplică în sensul articolului 36 alineatul (1) litera (m) sau al articolului 127.”

| 7. | Se introduce următorul articol:

  „Articolul 469a
  Derogare de la deducerile din elementele de fonduri proprii de nivel 1 de bază pentru expunerile neperformante
  Prin derogare de la articolul 36 alineatul (1) litera (m), instituțiile nu deduc din elementele de fonduri proprii de nivel 1 de bază cuantumul aplicabil aferent acoperirii insuficiente pentru expunerile neperformante în cazul în care expunerea a fost inițiată înainte de 26 aprilie 2019.
  În cazul în care clauzele și condițiile aferente unei expuneri inițiate înainte de 26 aprilie 2019 sunt modificate de instituție în așa fel încât crește expunerea instituției față de debitor, se consideră că expunerea a fost inițiată la data la care se aplică modificarea și nu se mai aplică derogarea prevăzută la primul paragraf.” |
| --- | --- |

7.

Se introduce următorul articol:

„Articolul 469a

Derogare de la deducerile din elementele de fonduri proprii de nivel 1 de bază pentru expunerile neperformante

Prin derogare de la articolul 36 alineatul (1) litera (m), instituțiile nu deduc din elementele de fonduri proprii de nivel 1 de bază cuantumul aplicabil aferent acoperirii insuficiente pentru expunerile neperformante în cazul în care expunerea a fost inițiată înainte de 26 aprilie 2019.

În cazul în care clauzele și condițiile aferente unei expuneri inițiate înainte de 26 aprilie 2019 sunt modificate de instituție în așa fel încât crește expunerea instituției față de debitor, se consideră că expunerea a fost inițiată la data la care se aplică modificarea și nu se mai aplică derogarea prevăzută la primul paragraf.”

Articolul 2

Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Strasbourg, 17 aprilie 2019.

Pentru Parlamentul European

Președintele

A. TAJANI

Pentru Consiliu

Președintele

G. CIAMBA

---

(1)  
  JO C 79, 4.3.2019, p. 1.

1

(2)  
  JO C 367, 10.10.2018, p. 43.

2

(3)  Poziția Parlamentului European din 14 martie 2019 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 9 aprilie 2019.

3

(4)  Directiva 2008/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2008 privind contractele de credit pentru consumatori și de abrogare a Directivei 87/102/CEE a Consiliului (JO L 133, 22.5.2008, p. 66).

4

(5)  Directiva 2014/17/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 februarie 2014 privind contractele de credit oferite consumatorilor pentru bunuri imobile rezidențiale și de modificare a Directivelor 2008/48/CE și 2013/36/UE și a Regulamentului (UE) nr. 1093/2010 (JO L 60, 28.2.2014, p. 34).

5

(6)  Directiva 2011/7/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 2011 privind combaterea întârzierii în efectuarea plăților în tranzacțiile comerciale (JO L 48, 23.2.2011, p. 1).

6

(7)  Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 privind cerințele prudențiale pentru instituțiile de credit și firmele de investiții și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 (JO L 176, 27.6.2013, p. 1).

7

(8)  Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 cu privire la accesul la activitatea instituțiilor de credit și supravegherea prudențială a instituțiilor de credit și a firmelor de investiții, de modificare a Directivei 2002/87/CE și de abrogare a Directivelor 2006/48/CE și 2006/49/CE (JO L 176, 27.6.2013, p. 338).

8

(9)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 680/2014 al Comisiei din 16 aprilie 2014 de stabilire a unor standarde tehnice de punere în aplicare cu privire la raportarea în scopuri de supraveghere a instituțiilor în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 191, 28.6.2014, p. 1).

9

---

| 25.4.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 111/13 |
| --- | --- | --- | --- |

25.4.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 111/13

---

REGULAMENTUL (UE) 2019/631 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

din 17 aprilie 2019

de stabilire a standardelor de performanță privind emisiile de CO2 pentru autoturismele noi și pentru vehiculele utilitare ușoare noi și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 443/2009 și (UE) nr. 510/2011

(reformare)

(Text cu relevanță pentru SEE)

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1),

având în vedere propunerea Comisiei Europene,

după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),

după consultarea Comitetului Regiunilor,

hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),

întrucât:

| (1) | Regulamentul (CE) nr. 443/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (3) și Regulamentul (UE) nr. 510/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (4) au fost modificate în mod substanțial de mai multe ori. Întrucât se impun noi modificări, este necesar, din motive de claritate, să se procedeze la reformarea regulamentelor respective. |
| --- | --- |

(1)

Regulamentul (CE) nr. 443/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (3) și Regulamentul (UE) nr. 510/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (4) au fost modificate în mod substanțial de mai multe ori. Întrucât se impun noi modificări, este necesar, din motive de claritate, să se procedeze la reformarea regulamentelor respective.

| (2) | Pentru a asigura o tranziție coerentă și eficientă după reformarea și abrogarea Regulamentelor (CE) nr. 443/2009 și (UE) nr. 510/2011, prezentul regulament ar trebui să se aplice de la 1 ianuarie 2020. Totuși, este adecvat să se mențină până în 2024, fără modificări, standardele de performanță privind emisiile de CO2 și modalitățile de îndeplinire a acestora, astfel cum sunt prevăzute în regulamentele respective. |
| --- | --- |

(2)

Pentru a asigura o tranziție coerentă și eficientă după reformarea și abrogarea Regulamentelor (CE) nr. 443/2009 și (UE) nr. 510/2011, prezentul regulament ar trebui să se aplice de la 1 ianuarie 2020. Totuși, este adecvat să se mențină până în 2024, fără modificări, standardele de performanță privind emisiile de CO2 și modalitățile de îndeplinire a acestora, astfel cum sunt prevăzute în regulamentele respective.

| (3) | Acordul de la Paris (5) stabilește, printre altele, un obiectiv pe termen lung care corespunde obiectivului de menținere a creșterii temperaturii medii globale cu mult sub 2 °C comparativ cu nivelurile preindustriale și de continuare a eforturilor de menținere a acestei creșteri la 1,5 °C peste nivelurile preindustriale. Cele mai recente descoperiri științifice prezentate de Grupul interguvernamental privind schimbările climatice (IPCC) în raportul său special privind consecințele încălzirii globale cu 1,5 °C peste nivelurile preindustriale și direcțiile conexe de evoluție a emisiilor globale de gaze cu efect de seră confirmă, fără echivoc, efectele negative ale schimbărilor climatice. Respectivul raport special concluzionează că este crucial să se reducă emisiile în toate sectoarele pentru a limita încălzirea globală. |
| --- | --- |

(3)

Acordul de la Paris (5) stabilește, printre altele, un obiectiv pe termen lung care corespunde obiectivului de menținere a creșterii temperaturii medii globale cu mult sub 2 °C comparativ cu nivelurile preindustriale și de continuare a eforturilor de menținere a acestei creșteri la 1,5 °C peste nivelurile preindustriale. Cele mai recente descoperiri științifice prezentate de Grupul interguvernamental privind schimbările climatice (IPCC) în raportul său special privind consecințele încălzirii globale cu 1,5 °C peste nivelurile preindustriale și direcțiile conexe de evoluție a emisiilor globale de gaze cu efect de seră confirmă, fără echivoc, efectele negative ale schimbărilor climatice. Respectivul raport special concluzionează că este crucial să se reducă emisiile în toate sectoarele pentru a limita încălzirea globală.

| (4) | Pentru a contribui la obiectivele Acordului de la Paris, trebuie accelerată trecerea întregului sector al transporturilor la un nivel zero de emisii, ținând cont de Comunicarea Comisiei din 28 noiembrie 2018 intitulată „O planetă curată pentru toți – o viziune europeană strategică pe termen lung pentru o economie prosperă, modernă, competitivă și neutră din punctul de vedere al impactului asupra climei”, care expune o viziune a transformărilor economice și societale necesare, asociate tuturor sectoarelor economiei și ale societății, pentru a realiza tranziția către zero emisii nete de gaze cu efect de seră până în 2050. Emisiile de poluanți atmosferici generate de transporturi care dăunează semnificativ sănătății noastre și mediului trebuie, de asemenea, reduse drastic, fără întârziere. Emisiile provenite de la vehiculele convenționale echipate cu motoare cu combustie vor trebui reduse și mai mult după 2020. Vehiculele cu emisii zero și cele cu emisii scăzute vor trebui să fie introduse la scară largă și să câștige o cotă de piață semnificativă până în 2030. După 2030, vor fi necesare noi reduceri ale emisiilor de CO2 pentru autoturisme și vehiculele utilitare ușoare. |
| --- | --- |

(4)

Pentru a contribui la obiectivele Acordului de la Paris, trebuie accelerată trecerea întregului sector al transporturilor la un nivel zero de emisii, ținând cont de Comunicarea Comisiei din 28 noiembrie 2018 intitulată „O planetă curată pentru toți – o viziune europeană strategică pe termen lung pentru o economie prosperă, modernă, competitivă și neutră din punctul de vedere al impactului asupra climei”, care expune o viziune a transformărilor economice și societale necesare, asociate tuturor sectoarelor economiei și ale societății, pentru a realiza tranziția către zero emisii nete de gaze cu efect de seră până în 2050. Emisiile de poluanți atmosferici generate de transporturi care dăunează semnificativ sănătății noastre și mediului trebuie, de asemenea, reduse drastic, fără întârziere. Emisiile provenite de la vehiculele convenționale echipate cu motoare cu combustie vor trebui reduse și mai mult după 2020. Vehiculele cu emisii zero și cele cu emisii scăzute vor trebui să fie introduse la scară largă și să câștige o cotă de piață semnificativă până în 2030. După 2030, vor fi necesare noi reduceri ale emisiilor de CO2 pentru autoturisme și vehiculele utilitare ușoare.

| (5) | Comunicarea Comisiei din 31 mai 2017 intitulată „Europa în mișcare – O agendă pentru o tranziție echitabilă din punct de vedere social către o mobilitate curată, competitivă și conectată pentru toți” și cea din 8 noiembrie 2017 intitulată „Realizarea obiectivelor privind mobilitatea cu emisii scăzute – O Uniune Europeană care protejează planeta, care își capacitează consumatorii și care își apără industria și lucrătorii” evidențiază faptul că standardele de performanță privind emisiile de CO2 pentru autoturisme și pentru vehiculele utilitare ușoare reprezintă o puternică forță motrice pentru inovare și eficiență, vor contribui la consolidarea competitivității industriei autovehiculelor și vor deschide calea pentru vehiculele cu emisii zero și cu emisii scăzute într-un mod neutru din punct de vedere tehnologic. |
| --- | --- |

(5)

Comunicarea Comisiei din 31 mai 2017 intitulată „Europa în mișcare – O agendă pentru o tranziție echitabilă din punct de vedere social către o mobilitate curată, competitivă și conectată pentru toți” și cea din 8 noiembrie 2017 intitulată „Realizarea obiectivelor privind mobilitatea cu emisii scăzute – O Uniune Europeană care protejează planeta, care își capacitează consumatorii și care își apără industria și lucrătorii” evidențiază faptul că standardele de performanță privind emisiile de CO2 pentru autoturisme și pentru vehiculele utilitare ușoare reprezintă o puternică forță motrice pentru inovare și eficiență, vor contribui la consolidarea competitivității industriei autovehiculelor și vor deschide calea pentru vehiculele cu emisii zero și cu emisii scăzute într-un mod neutru din punct de vedere tehnologic.

| (6) | Prezentul regulament prevede o cale clară pentru reducerea emisiilor de CO2 generate de sectorul transportului rutier și contribuie la atingerea obiectivului obligatoriu de reducere pe plan intern cu cel puțin 40 % a emisiilor de gaze cu efect de seră de la nivelul întregii economii până în 2030, comparativ cu nivelul din 1990, astfel cum a fost adoptat în concluziile Consiliului European din 23-24 octombrie 2014 și aprobat, în calitate de contribuție preconizată stabilită la nivel național a Uniunii și a statelor membre în temeiul Acordului de la Paris, în cadrul reuniunii Consiliului Mediu din 6 martie 2015. |
| --- | --- |

(6)

Prezentul regulament prevede o cale clară pentru reducerea emisiilor de CO2 generate de sectorul transportului rutier și contribuie la atingerea obiectivului obligatoriu de reducere pe plan intern cu cel puțin 40 % a emisiilor de gaze cu efect de seră de la nivelul întregii economii până în 2030, comparativ cu nivelul din 1990, astfel cum a fost adoptat în concluziile Consiliului European din 23-24 octombrie 2014 și aprobat, în calitate de contribuție preconizată stabilită la nivel național a Uniunii și a statelor membre în temeiul Acordului de la Paris, în cadrul reuniunii Consiliului Mediu din 6 martie 2015.

| (7) | Regulamentul (UE) 2018/842 al Parlamentului European și al Consiliului (6) impune statelor membre să îndeplinească obiectivul Uniunii de reducere până în 2030 a emisiilor sale de gaze cu efect de seră cu 30 % față de nivelurile din 2005 în cazul sectoarelor care nu sunt incluse în sistemul Uniunii Europene de comercializare a certificatelor de emisii stabilit prin Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (7). Transportul rutier are o contribuție majoră la emisiile generate de aceste sectoare. În plus, emisiile generate de transportul rutier înregistrează o tendință de creștere, depășind în continuare în mod semnificativ nivelurile din 1990. Dacă emisiile generate de transportul rutier vor continua să crească, astfel de creșteri vor neutraliza mai departe reducerile de emisii realizate de alte sectoare în vederea combaterii schimbărilor climatice. |
| --- | --- |

(7)

Regulamentul (UE) 2018/842 al Parlamentului European și al Consiliului (6) impune statelor membre să îndeplinească obiectivul Uniunii de reducere până în 2030 a emisiilor sale de gaze cu efect de seră cu 30 % față de nivelurile din 2005 în cazul sectoarelor care nu sunt incluse în sistemul Uniunii Europene de comercializare a certificatelor de emisii stabilit prin Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (7). Transportul rutier are o contribuție majoră la emisiile generate de aceste sectoare. În plus, emisiile generate de transportul rutier înregistrează o tendință de creștere, depășind în continuare în mod semnificativ nivelurile din 1990. Dacă emisiile generate de transportul rutier vor continua să crească, astfel de creșteri vor neutraliza mai departe reducerile de emisii realizate de alte sectoare în vederea combaterii schimbărilor climatice.

| (8) | Concluziile Consiliului European din 23-24 octombrie 2014 au evidențiat importanța reducerii și după 2020 a emisiilor de gaze cu efect de seră și a riscurilor legate de dependența de combustibilii fosili în sectorul transporturilor, prin intermediul unei abordări ample și neutre din punct de vedere tehnologic pentru promovarea reducerii emisiilor și a eficienței energetice în sectorul transporturilor, pentru transportul electric și pentru sursele regenerabile de energie în transporturi. |
| --- | --- |

(8)

Concluziile Consiliului European din 23-24 octombrie 2014 au evidențiat importanța reducerii și după 2020 a emisiilor de gaze cu efect de seră și a riscurilor legate de dependența de combustibilii fosili în sectorul transporturilor, prin intermediul unei abordări ample și neutre din punct de vedere tehnologic pentru promovarea reducerii emisiilor și a eficienței energetice în sectorul transporturilor, pentru transportul electric și pentru sursele regenerabile de energie în transporturi.

| (9) | Pentru a le oferi consumatorilor din Uniune o energie sigură, durabilă, competitivă și accesibilă ca preț, eficiența energetică ce contribuie la moderarea cererii este una dintre cele cinci dimensiuni strâns interconectate, care se consolidează reciproc, prevăzute în Comunicarea Comisiei din 25 februarie 2015 intitulată „O strategie-cadru pentru o uniune energetică rezilientă cu o politică prospectivă în domeniul schimbărilor climatice”. Comunicarea respectivă precizează că, deși toate sectoarele economice trebuie să întreprindă măsuri pentru creșterea eficienței consumului lor de energie, sectorul transporturilor are un imens potențial de creștere a eficienței energetice, care poate fi concretizat și printr-un accent continuu pe înăsprirea standardelor de performanță privind emisiile de CO2 pentru autoturisme și pentru vehiculele utilitare ușoare în orizontul anului 2030. |
| --- | --- |

(9)

Pentru a le oferi consumatorilor din Uniune o energie sigură, durabilă, competitivă și accesibilă ca preț, eficiența energetică ce contribuie la moderarea cererii este una dintre cele cinci dimensiuni strâns interconectate, care se consolidează reciproc, prevăzute în Comunicarea Comisiei din 25 februarie 2015 intitulată „O strategie-cadru pentru o uniune energetică rezilientă cu o politică prospectivă în domeniul schimbărilor climatice”. Comunicarea respectivă precizează că, deși toate sectoarele economice trebuie să întreprindă măsuri pentru creșterea eficienței consumului lor de energie, sectorul transporturilor are un imens potențial de creștere a eficienței energetice, care poate fi concretizat și printr-un accent continuu pe înăsprirea standardelor de performanță privind emisiile de CO2 pentru autoturisme și pentru vehiculele utilitare ușoare în orizontul anului 2030.

| (10) | O evaluare a Regulamentelor (CE) nr. 443/2009 și (UE) nr. 510/2011, efectuată în 2015, a concluzionat că acestea au fost relevante, în general coerente, și au generat reduceri semnificative ale emisiilor, fiind, în același timp, mai eficiente din punctul de vedere al costurilor decât se anticipase inițial. Regulamentele au creat, de asemenea, o valoare adăugată semnificativă la nivelul Uniunii, care nu ar fi putut fi obținută în aceeași măsură prin dispoziții naționale. Însă efectele pozitive ale acestor regulamente au fost diminuate de discrepanța tot mai mare dintre emisiile de CO2 măsurate conform noului ciclu de conducere european (NEDC) și emisiile de CO2 emise de vehicule în condiții reale de conducere. |
| --- | --- |

(10)

O evaluare a Regulamentelor (CE) nr. 443/2009 și (UE) nr. 510/2011, efectuată în 2015, a concluzionat că acestea au fost relevante, în general coerente, și au generat reduceri semnificative ale emisiilor, fiind, în același timp, mai eficiente din punctul de vedere al costurilor decât se anticipase inițial. Regulamentele au creat, de asemenea, o valoare adăugată semnificativă la nivelul Uniunii, care nu ar fi putut fi obținută în aceeași măsură prin dispoziții naționale. Însă efectele pozitive ale acestor regulamente au fost diminuate de discrepanța tot mai mare dintre emisiile de CO2 măsurate conform noului ciclu de conducere european (NEDC) și emisiile de CO2 emise de vehicule în condiții reale de conducere.

| (11) | Prin urmare, este adecvat să se urmărească atingerea obiectivelor Regulamentelor (CE) nr. 443/2009 și (UE) nr. 510/2011 prin stabilirea pentru întregul parc de vehicule de la nivelul UE a unor noi obiective de reducere a emisiilor de CO2 pentru autoturisme și pentru vehiculele utilitare ușoare în perioada de până în 2030. La definirea nivelurilor obiectivelor respective s-a ținut seama de eficacitatea acestora în a aduce, până în 2030, o contribuție eficientă din punctul de vedere al costurilor la reducerea emisiilor din sectoarele care fac obiectul Regulamentului (UE) 2018/842, de costurile și economiile rezultate pentru societate și pentru producătorii și utilizatorii de vehicule, de implicațiile lor directe și indirecte asupra ocupării forței de muncă, a competitivității și a inovării, precum și de beneficiile conexe generate în ceea ce privește reducerea poluării atmosferice și securitatea energetică. Având în vedere că cota de piață și, prin urmare, contribuția globală a emisiilor de CO2 provenite de la autoturisme sunt semnificativ mai mari decât cele ale vehiculelor utilitare ușoare, se consideră adecvată o abordare diferențiată între autoturisme și vehiculele utilitare ușoare. |
| --- | --- |

(11)

Prin urmare, este adecvat să se urmărească atingerea obiectivelor Regulamentelor (CE) nr. 443/2009 și (UE) nr. 510/2011 prin stabilirea pentru întregul parc de vehicule de la nivelul UE a unor noi obiective de reducere a emisiilor de CO2 pentru autoturisme și pentru vehiculele utilitare ușoare în perioada de până în 2030. La definirea nivelurilor obiectivelor respective s-a ținut seama de eficacitatea acestora în a aduce, până în 2030, o contribuție eficientă din punctul de vedere al costurilor la reducerea emisiilor din sectoarele care fac obiectul Regulamentului (UE) 2018/842, de costurile și economiile rezultate pentru societate și pentru producătorii și utilizatorii de vehicule, de implicațiile lor directe și indirecte asupra ocupării forței de muncă, a competitivității și a inovării, precum și de beneficiile conexe generate în ceea ce privește reducerea poluării atmosferice și securitatea energetică. Având în vedere că cota de piață și, prin urmare, contribuția globală a emisiilor de CO2 provenite de la autoturisme sunt semnificativ mai mari decât cele ale vehiculelor utilitare ușoare, se consideră adecvată o abordare diferențiată între autoturisme și vehiculele utilitare ușoare.

| (12) | Ar trebui să se asigure o tranziție echitabilă și acceptabilă din punct de vedere social către o mobilitate cu emisii zero. Prin urmare, este important să se țină seama de efectele sociale ale unei astfel de tranziții de-a lungul întregului lanț valoric al sectorului autovehiculelor și să se abordeze proactiv implicațiile pentru ocuparea forței de muncă. Așadar, la nivelul Uniunii, la nivel național și regional, trebuie avute în vedere programe specifice de recalificare, de perfecționare și de redistribuire a lucrătorilor, precum și inițiative în materie de educație și de căutare a unui loc de muncă în comunitățile și regiunile afectate, luate în dialog strâns cu partenerii sociali și cu autoritățile competente. Ca parte a acestei tranziții, ar trebui consolidate atât ocuparea forței de muncă în rândul femeilor, precum și egalitatea de șanse în acest sector. |
| --- | --- |

(12)

Ar trebui să se asigure o tranziție echitabilă și acceptabilă din punct de vedere social către o mobilitate cu emisii zero. Prin urmare, este important să se țină seama de efectele sociale ale unei astfel de tranziții de-a lungul întregului lanț valoric al sectorului autovehiculelor și să se abordeze proactiv implicațiile pentru ocuparea forței de muncă. Așadar, la nivelul Uniunii, la nivel național și regional, trebuie avute în vedere programe specifice de recalificare, de perfecționare și de redistribuire a lucrătorilor, precum și inițiative în materie de educație și de căutare a unui loc de muncă în comunitățile și regiunile afectate, luate în dialog strâns cu partenerii sociali și cu autoritățile competente. Ca parte a acestei tranziții, ar trebui consolidate atât ocuparea forței de muncă în rândul femeilor, precum și egalitatea de șanse în acest sector.

| (13) | O tranziție de succes către o mobilitate cu emisii zero necesită o abordare integrată și un mediu propice pentru a stimula inovarea și pentru a menține poziția de lider tehnologic a Uniunii în acest sector. Aceasta include investiții publice și private în cercetare și inovare, creșterea ofertei de vehicule cu emisii zero și cu emisii scăzute, instalarea infrastructurilor de reîncărcare și de realimentare, integrarea în sistemele energetice, furnizarea durabilă de materiale, precum și producția, reutilizarea și reciclarea durabilă a bateriilor în Europa. În acest scop, este necesară o acțiune coerentă la nivelul Uniunii, precum și la nivel național, regional și local. |
| --- | --- |

(13)

O tranziție de succes către o mobilitate cu emisii zero necesită o abordare integrată și un mediu propice pentru a stimula inovarea și pentru a menține poziția de lider tehnologic a Uniunii în acest sector. Aceasta include investiții publice și private în cercetare și inovare, creșterea ofertei de vehicule cu emisii zero și cu emisii scăzute, instalarea infrastructurilor de reîncărcare și de realimentare, integrarea în sistemele energetice, furnizarea durabilă de materiale, precum și producția, reutilizarea și reciclarea durabilă a bateriilor în Europa. În acest scop, este necesară o acțiune coerentă la nivelul Uniunii, precum și la nivel național, regional și local.

| (14) | Ca parte a punerii în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 715/2007 al Parlamentului European și al Consiliului (8), în 2017 a început să se aplice o nouă procedură de testare pentru măsurarea emisiilor de CO2 generate de autoturisme și de vehiculele utilitare ușoare și a consumului de combustibil al acestora, și anume procedura de testare a vehiculelor ușoare armonizată la nivel mondial (denumită în continuare „WLTP”), instituită prin Regulamentul (UE) 2017/1151 al Comisiei (9). Această procedură de testare furnizează valori ale emisiilor de CO2 și ale consumului de combustibil mai reprezentative pentru condițiile reale de conducere.
  Prin urmare, este adecvat ca noile obiective privind emisiile de CO2 să se bazeze pe emisiile de CO2 determinate prin utilizarea procedurii de testare menționate. Având în vedere însă că emisiile de CO2 bazate pe WLTP vor fi disponibile în scopuri de verificare a îndeplinirii obiectivelor începând cu 2021, este adecvat ca noile standarde de performanță privind emisiile de CO2 să fie definite ca niveluri ale reducerii stabilite în raport cu obiectivele pentru 2021 calculate pe baza emisiilor de CO2 măsurate în scopul testării emisiilor WLTP. Pentru a asigura soliditatea și reprezentativitatea valorilor utilizate ca punct de plecare pentru definirea obiectivelor de reducere a emisiilor care urmează să fie aplicate în 2025 și 2030, au fost clarificate condițiile pentru efectuarea măsurătorilor respective, ca parte a punerii în aplicare a Regulamentelor de punere în aplicare ale Comisiei (UE) 2017/1152 (10) și (UE) 2017/1153 (11). |
| --- | --- |

(14)

Ca parte a punerii în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 715/2007 al Parlamentului European și al Consiliului (8), în 2017 a început să se aplice o nouă procedură de testare pentru măsurarea emisiilor de CO2 generate de autoturisme și de vehiculele utilitare ușoare și a consumului de combustibil al acestora, și anume procedura de testare a vehiculelor ușoare armonizată la nivel mondial (denumită în continuare „WLTP”), instituită prin Regulamentul (UE) 2017/1151 al Comisiei (9). Această procedură de testare furnizează valori ale emisiilor de CO2 și ale consumului de combustibil mai reprezentative pentru condițiile reale de conducere.

Prin urmare, este adecvat ca noile obiective privind emisiile de CO2 să se bazeze pe emisiile de CO2 determinate prin utilizarea procedurii de testare menționate. Având în vedere însă că emisiile de CO2 bazate pe WLTP vor fi disponibile în scopuri de verificare a îndeplinirii obiectivelor începând cu 2021, este adecvat ca noile standarde de performanță privind emisiile de CO2 să fie definite ca niveluri ale reducerii stabilite în raport cu obiectivele pentru 2021 calculate pe baza emisiilor de CO2 măsurate în scopul testării emisiilor WLTP. Pentru a asigura soliditatea și reprezentativitatea valorilor utilizate ca punct de plecare pentru definirea obiectivelor de reducere a emisiilor care urmează să fie aplicate în 2025 și 2030, au fost clarificate condițiile pentru efectuarea măsurătorilor respective, ca parte a punerii în aplicare a Regulamentelor de punere în aplicare ale Comisiei (UE) 2017/1152 (10) și (UE) 2017/1153 (11).

| (15) | Este important ca stabilirea cerințelor privind reducerea emisiilor de CO2 să ofere în continuare producătorilor de vehicule previzibilitatea și siguranța planificării pe întreg teritoriul Uniunii pentru parcurile lor de autoturisme noi și de vehicule utilitare ușoare noi din Uniune. |
| --- | --- |

(15)

Este important ca stabilirea cerințelor privind reducerea emisiilor de CO2 să ofere în continuare producătorilor de vehicule previzibilitatea și siguranța planificării pe întreg teritoriul Uniunii pentru parcurile lor de autoturisme noi și de vehicule utilitare ușoare noi din Uniune.

| (16) | Evaluarea Directivei 1999/94/CE a Parlamentului European și a Consiliului (12), realizată de Comisie în 2016, a identificat necesitatea unor clarificări și simplificări suplimentare ale respectivului act legislativ, care ar putea spori relevanța, eficacitatea, eficiența și coerența acestuia. Prin urmare, Comisia ar trebui să revizuiască directiva respectivă până la 31 decembrie 2020 și, după caz, să prezinte o propunere legislativă relevantă. Pentru a favoriza utilizarea celor mai eficiente vehicule din punct de vedere ecologic și al consumului de combustibil, revizuirea respectivă ar trebui să aibă în vedere, în special, integrarea vehiculelor utilitare ușoare și necesitatea unor cerințe elaborate și armonizate mai bine la nivelul Uniunii privind etichetarea, care să le ofere consumatorilor informații comparabile, fiabile și ușor de utilizat cu privire la avantajele vehiculelor cu emisii zero și cu emisii scăzute, inclusiv informații privind poluanții atmosferici. |
| --- | --- |

(16)

Evaluarea Directivei 1999/94/CE a Parlamentului European și a Consiliului (12), realizată de Comisie în 2016, a identificat necesitatea unor clarificări și simplificări suplimentare ale respectivului act legislativ, care ar putea spori relevanța, eficacitatea, eficiența și coerența acestuia. Prin urmare, Comisia ar trebui să revizuiască directiva respectivă până la 31 decembrie 2020 și, după caz, să prezinte o propunere legislativă relevantă. Pentru a favoriza utilizarea celor mai eficiente vehicule din punct de vedere ecologic și al consumului de combustibil, revizuirea respectivă ar trebui să aibă în vedere, în special, integrarea vehiculelor utilitare ușoare și necesitatea unor cerințe elaborate și armonizate mai bine la nivelul Uniunii privind etichetarea, care să le ofere consumatorilor informații comparabile, fiabile și ușor de utilizat cu privire la avantajele vehiculelor cu emisii zero și cu emisii scăzute, inclusiv informații privind poluanții atmosferici.

| (17) | Ar trebui stabilite, prin urmare, obiective ale reducerii pentru parcurile de autoturisme și de vehicule utilitare ușoare noi de la nivelul întregii Uniuni pentru 2025 și pentru 2030, ținând seama de perioada necesară pentru reînnoirea parcului de vehicule și de necesitatea ca sectorul transportului rutier să contribuie la atingerea obiectivelor în materie de climă și de energie pentru 2030. De asemenea, această abordare pe etape transmite din timp un semnal clar industriei autovehiculelor să nu amâne introducerea pe piață a unor tehnologii eficiente din punct de vedere energetic și a unor vehicule cu emisii zero și cu emisii scăzute. |
| --- | --- |

(17)

Ar trebui stabilite, prin urmare, obiective ale reducerii pentru parcurile de autoturisme și de vehicule utilitare ușoare noi de la nivelul întregii Uniuni pentru 2025 și pentru 2030, ținând seama de perioada necesară pentru reînnoirea parcului de vehicule și de necesitatea ca sectorul transportului rutier să contribuie la atingerea obiectivelor în materie de climă și de energie pentru 2030. De asemenea, această abordare pe etape transmite din timp un semnal clar industriei autovehiculelor să nu amâne introducerea pe piață a unor tehnologii eficiente din punct de vedere energetic și a unor vehicule cu emisii zero și cu emisii scăzute.

| (18) | Standardele de performanță privind emisiile de CO2 stabilite în prezentul regulament se aplică autoturismelor noi și vehiculelor utilitare ușoare noi. În ceea ce privește parcul existent de astfel de vehicule, inclusiv vehiculele de ocazie, se pot lua, de asemenea, măsuri suplimentare vizând reducerea emisiilor, printre altele, la nivel național și la nivelul Uniunii. De exemplu, pot fi luate măsuri menite să încurajeze o rată mai mare de reînnoire a parcului de vehicule, cu scopul de a înlocui cât mai rapid posibil vehiculele mai vechi și mai poluante cu unele mai performante. Accesul la vehicule mai accesibile cu emisii zero și cu emisii scăzute ar putea stimula schimbarea comportamentului consumatorilor și introducerea mai rapidă a tehnologiilor cu emisii scăzute. |
| --- | --- |

(18)

Standardele de performanță privind emisiile de CO2 stabilite în prezentul regulament se aplică autoturismelor noi și vehiculelor utilitare ușoare noi. În ceea ce privește parcul existent de astfel de vehicule, inclusiv vehiculele de ocazie, se pot lua, de asemenea, măsuri suplimentare vizând reducerea emisiilor, printre altele, la nivel național și la nivelul Uniunii. De exemplu, pot fi luate măsuri menite să încurajeze o rată mai mare de reînnoire a parcului de vehicule, cu scopul de a înlocui cât mai rapid posibil vehiculele mai vechi și mai poluante cu unele mai performante. Accesul la vehicule mai accesibile cu emisii zero și cu emisii scăzute ar putea stimula schimbarea comportamentului consumatorilor și introducerea mai rapidă a tehnologiilor cu emisii scăzute.

| (19) | În prezent, Uniunea este unul dintre principalii producători de autovehicule și demonstrează că este lider tehnologic în sectorul mondial al autovehiculelor, însă concurența este tot mai mare, iar acest sector cunoaște schimbări rapide, ca urmare a noilor inovări în materie de grupuri motopropulsoare electrificate și a mobilității cooperative, conectate și automatizate. Pentru a-și menține competitivitatea și accesul la piețe la nivel mondial, Uniunea are nevoie de un cadru de reglementare, inclusiv de un stimulent care să vizeze în mod specific sectorul vehiculelor cu emisii zero și cu emisii scăzute, care va contribui la crearea unei piețe interne vaste și va sprijini dezvoltarea și inovarea tehnologică. |
| --- | --- |

(19)

În prezent, Uniunea este unul dintre principalii producători de autovehicule și demonstrează că este lider tehnologic în sectorul mondial al autovehiculelor, însă concurența este tot mai mare, iar acest sector cunoaște schimbări rapide, ca urmare a noilor inovări în materie de grupuri motopropulsoare electrificate și a mobilității cooperative, conectate și automatizate. Pentru a-și menține competitivitatea și accesul la piețe la nivel mondial, Uniunea are nevoie de un cadru de reglementare, inclusiv de un stimulent care să vizeze în mod specific sectorul vehiculelor cu emisii zero și cu emisii scăzute, care va contribui la crearea unei piețe interne vaste și va sprijini dezvoltarea și inovarea tehnologică.

| (20) | Ar trebui introdus un mecanism de stimulare specific, pentru a facilita tranziția fără probleme către mobilitatea cu emisii zero. Mecanismul respectiv ar trebui să fie conceput în așa fel încât să promoveze introducerea pe piața Uniunii a vehiculelor cu emisii zero și cu emisii scăzute. De asemenea, ar trebui instituită o măsură tranzitorie specifică pentru a permite accesul la vehiculele cu emisii zero și cu emisii scăzute pentru consumatorii din statele membre cu un nivel scăzut de pătrundere pe piață a unor astfel de vehicule. |
| --- | --- |

(20)

Ar trebui introdus un mecanism de stimulare specific, pentru a facilita tranziția fără probleme către mobilitatea cu emisii zero. Mecanismul respectiv ar trebui să fie conceput în așa fel încât să promoveze introducerea pe piața Uniunii a vehiculelor cu emisii zero și cu emisii scăzute. De asemenea, ar trebui instituită o măsură tranzitorie specifică pentru a permite accesul la vehiculele cu emisii zero și cu emisii scăzute pentru consumatorii din statele membre cu un nivel scăzut de pătrundere pe piață a unor astfel de vehicule.

| (21) | Stabilirea unei valori de referință corespunzătoare pentru procentul pe care trebuie să îl reprezinte vehiculele cu emisii zero și cu emisii scăzute în cadrul parcului de vehicule al UE, care să fie însoțită de un mecanism bine conceput pentru ajustarea obiectivului privind emisiile specifice ale unui producător pe baza procentului de vehicule cu emisii zero și cu emisii scăzute din parcul său de vehicule, ar trebui să transmită un semnal puternic și credibil pentru dezvoltarea, introducerea și comercializarea unor astfel de vehicule, permițând totodată îmbunătățirea în continuare a eficienței motoarelor cu combustie internă convenționale. |
| --- | --- |

(21)

Stabilirea unei valori de referință corespunzătoare pentru procentul pe care trebuie să îl reprezinte vehiculele cu emisii zero și cu emisii scăzute în cadrul parcului de vehicule al UE, care să fie însoțită de un mecanism bine conceput pentru ajustarea obiectivului privind emisiile specifice ale unui producător pe baza procentului de vehicule cu emisii zero și cu emisii scăzute din parcul său de vehicule, ar trebui să transmită un semnal puternic și credibil pentru dezvoltarea, introducerea și comercializarea unor astfel de vehicule, permițând totodată îmbunătățirea în continuare a eficienței motoarelor cu combustie internă convenționale.

| (22) | La stabilirea creditelor pentru vehiculele cu emisii zero și cu emisii scăzute, este adecvat să se țină seama de diferența dintre vehicule în materie de emisii de CO2. În ceea ce privește autoturismele, ar trebui să fie recunoscut rolul jucat de vehiculele cu emisii scăzute, în special de vehiculele hibride reîncărcabile, în tranziția către vehicule cu emisii zero. Mecanismul de ajustare ar trebui să asigure faptul că unui producător care depășește valoarea de referință i se alocă un obiectiv privind emisiile specifice mai mare. Pentru a asigura o abordare echilibrată, ar trebui stabilite limite ale nivelului de ajustare posibil în cadrul acestui mecanism. Se vor oferi astfel stimulente care vor promova introducerea timpurie a infrastructurii de reîncărcare și de realimentare și vor aduce beneficii importante pentru consumatori, pentru competitivitate și pentru mediu. |
| --- | --- |

(22)

La stabilirea creditelor pentru vehiculele cu emisii zero și cu emisii scăzute, este adecvat să se țină seama de diferența dintre vehicule în materie de emisii de CO2. În ceea ce privește autoturismele, ar trebui să fie recunoscut rolul jucat de vehiculele cu emisii scăzute, în special de vehiculele hibride reîncărcabile, în tranziția către vehicule cu emisii zero. Mecanismul de ajustare ar trebui să asigure faptul că unui producător care depășește valoarea de referință i se alocă un obiectiv privind emisiile specifice mai mare. Pentru a asigura o abordare echilibrată, ar trebui stabilite limite ale nivelului de ajustare posibil în cadrul acestui mecanism. Se vor oferi astfel stimulente care vor promova introducerea timpurie a infrastructurii de reîncărcare și de realimentare și vor aduce beneficii importante pentru consumatori, pentru competitivitate și pentru mediu.

| (23) | Cadrul legislativ de punere în aplicare a obiectivului privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE ar trebui să asigure obiective de reducere a emisiilor, neutre din punct de vedere concurențial, echitabile din punct de vedere social și durabile, care să țină cont de diversitatea producătorilor europeni de autoturisme și să evite orice denaturare nejustificată a concurenței dintre aceștia. |
| --- | --- |

(23)

Cadrul legislativ de punere în aplicare a obiectivului privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE ar trebui să asigure obiective de reducere a emisiilor, neutre din punct de vedere concurențial, echitabile din punct de vedere social și durabile, care să țină cont de diversitatea producătorilor europeni de autoturisme și să evite orice denaturare nejustificată a concurenței dintre aceștia.

| (24) | Pentru a menține diversitatea pieței de autoturisme și de vehicule utilitare ușoare și capacitatea acesteia de a satisface diverse cerințe ale consumatorilor, obiectivele privind emisiile specifice ar trebui definite în funcție de utilitatea vehiculelor, pe bază liniară. Menținerea masei ca parametru de utilitate este considerată coerentă cu regimul existent. Pentru a reflecta mai bine masa vehiculelor utilizate în trafic, începând cu 2025, parametrul ar trebui modificat, de la masa vehiculului în stare de funcționare la masa de încercare a vehiculului, astfel cum este specificată în WLTP. |
| --- | --- |

(24)

Pentru a menține diversitatea pieței de autoturisme și de vehicule utilitare ușoare și capacitatea acesteia de a satisface diverse cerințe ale consumatorilor, obiectivele privind emisiile specifice ar trebui definite în funcție de utilitatea vehiculelor, pe bază liniară. Menținerea masei ca parametru de utilitate este considerată coerentă cu regimul existent. Pentru a reflecta mai bine masa vehiculelor utilizate în trafic, începând cu 2025, parametrul ar trebui modificat, de la masa vehiculului în stare de funcționare la masa de încercare a vehiculului, astfel cum este specificată în WLTP.

| (25) | Ar trebui să se evite modificarea obiectivelor privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE ca urmare a schimbărilor survenite în ceea ce privește masa medie a parcului de vehicule. Așadar, modificările survenite în ceea ce privește masa medie ar trebui să fie reflectate, fără întârziere, în calculul obiectivului privind emisiile specifice, iar ajustările valorii masei medii utilizate în acest scop ar trebui să fie efectuate o dată la doi ani, începând cu 2025. |
| --- | --- |

(25)

Ar trebui să se evite modificarea obiectivelor privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE ca urmare a schimbărilor survenite în ceea ce privește masa medie a parcului de vehicule. Așadar, modificările survenite în ceea ce privește masa medie ar trebui să fie reflectate, fără întârziere, în calculul obiectivului privind emisiile specifice, iar ajustările valorii masei medii utilizate în acest scop ar trebui să fie efectuate o dată la doi ani, începând cu 2025.

| (26) | Pentru a repartiza efortul de reducere a emisiilor într-un mod neutru și echitabil din punct de vedere al concurenței, care să reflecte diversitatea pieței autoturismelor și vehiculelor utilitare ușoare, și având în vedere trecerea în 2021 la obiective privind emisiile specifice bazate pe WLTP, este adecvat să se stabilească panta curbei valorilor-limită pe baza emisiilor specifice de CO2 ale tuturor vehiculelor noi înmatriculate în anul respectiv și să se ia în considerare modificarea obiectivelor privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE între 2021, 2025 și 2030, în vederea asigurării faptului că efortul de reducere al emisiilor este același pentru toți producătorii. În ceea ce privește vehiculele utilitare ușoare, producătorilor de camionete mai ușoare, derivate din autoturisme, ar trebui să li se aplice aceeași abordare ca în cazul producătorilor de autoturisme, în timp ce pentru producătorii de vehicule care se încadrează în segmente mai grele ar trebui să se stabilească o pantă mai înaltă și fixă pentru întreaga perioadă a obiectivului. |
| --- | --- |

(26)

Pentru a repartiza efortul de reducere a emisiilor într-un mod neutru și echitabil din punct de vedere al concurenței, care să reflecte diversitatea pieței autoturismelor și vehiculelor utilitare ușoare, și având în vedere trecerea în 2021 la obiective privind emisiile specifice bazate pe WLTP, este adecvat să se stabilească panta curbei valorilor-limită pe baza emisiilor specifice de CO2 ale tuturor vehiculelor noi înmatriculate în anul respectiv și să se ia în considerare modificarea obiectivelor privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE între 2021, 2025 și 2030, în vederea asigurării faptului că efortul de reducere al emisiilor este același pentru toți producătorii. În ceea ce privește vehiculele utilitare ușoare, producătorilor de camionete mai ușoare, derivate din autoturisme, ar trebui să li se aplice aceeași abordare ca în cazul producătorilor de autoturisme, în timp ce pentru producătorii de vehicule care se încadrează în segmente mai grele ar trebui să se stabilească o pantă mai înaltă și fixă pentru întreaga perioadă a obiectivului.

| (27) | Prezentul regulament urmărește să își atingă obiectivele, printre altele, prin crearea de stimulente pentru industria autovehiculelor, în sensul realizării de investiții în tehnologii noi. Prezentul regulament promovează activ ecoinovarea și instituie un mecanism care ar trebui să fie în măsură să țină seama de viitoarele evoluții ale tehnologiei. Experiența arată că ecoinovarea a contribuit cu succes la eficacitatea din punctul de vedere al costurilor a Regulamentelor (CE) nr. 443/2009 și (UE) nr. 510/2011 și la reducerea emisiilor de CO2 generate în condiții reale de conducere. Prin urmare, această modalitate ar trebui menținută, iar domeniul său de aplicare ar trebui extins pentru a se stimula efectuarea de îmbunătățiri ale eficienței în ceea ce privește sistemele de climatizare. |
| --- | --- |

(27)

Prezentul regulament urmărește să își atingă obiectivele, printre altele, prin crearea de stimulente pentru industria autovehiculelor, în sensul realizării de investiții în tehnologii noi. Prezentul regulament promovează activ ecoinovarea și instituie un mecanism care ar trebui să fie în măsură să țină seama de viitoarele evoluții ale tehnologiei. Experiența arată că ecoinovarea a contribuit cu succes la eficacitatea din punctul de vedere al costurilor a Regulamentelor (CE) nr. 443/2009 și (UE) nr. 510/2011 și la reducerea emisiilor de CO2 generate în condiții reale de conducere. Prin urmare, această modalitate ar trebui menținută, iar domeniul său de aplicare ar trebui extins pentru a se stimula efectuarea de îmbunătățiri ale eficienței în ceea ce privește sistemele de climatizare.

| (28) | Cu toate acestea, ar trebui să se asigure un echilibru între stimulentele acordate pentru ecoinovări și cele oferite pentru tehnologiile al căror efect de reducere a emisiilor este demonstrat prin procedura de testare oficială. În consecință, este adecvat să se mențină un plafon al reducerilor de emisii rezultate din ecoinovare pe care producătorii le pot lua în considerare în scopul îndeplinirii obiectivului. Comisia ar trebui să aibă posibilitatea de a revizui nivelul plafonului respectiv, în special pentru a lua în considerare efectele modificării procedurii de testare oficiale. Este adecvat, de asemenea, să se clarifice modul în care ar trebui calculate reducerile pentru verificarea respectării obiectivului. |
| --- | --- |

(28)

Cu toate acestea, ar trebui să se asigure un echilibru între stimulentele acordate pentru ecoinovări și cele oferite pentru tehnologiile al căror efect de reducere a emisiilor este demonstrat prin procedura de testare oficială. În consecință, este adecvat să se mențină un plafon al reducerilor de emisii rezultate din ecoinovare pe care producătorii le pot lua în considerare în scopul îndeplinirii obiectivului. Comisia ar trebui să aibă posibilitatea de a revizui nivelul plafonului respectiv, în special pentru a lua în considerare efectele modificării procedurii de testare oficiale. Este adecvat, de asemenea, să se clarifice modul în care ar trebui calculate reducerile pentru verificarea respectării obiectivului.

| (29) | Este important să se utilizeze componente ușoare durabile pentru a reduce consumul de energie și emisiile de CO2 ale noilor vehicule. Dezvoltarea și aplicarea lor viitoare ar trebui să sprijine tranziția către o mobilitate cu emisii zero și cu emisii scăzute. |
| --- | --- |

(29)

Este important să se utilizeze componente ușoare durabile pentru a reduce consumul de energie și emisiile de CO2 ale noilor vehicule. Dezvoltarea și aplicarea lor viitoare ar trebui să sprijine tranziția către o mobilitate cu emisii zero și cu emisii scăzute.

| (30) | Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului (13) a instituit un cadru armonizat care cuprinde dispozițiile administrative și cerințele tehnice generale pentru omologarea tuturor vehiculelor noi care intră sub incidența sa. Entitatea responsabilă cu asigurarea respectării prezentului regulament ar trebui să fie aceeași cu entitatea responsabilă pentru toate aspectele procesului de omologare de tip în conformitate cu Directiva 2007/46/CE și pentru asigurarea conformității producției. |
| --- | --- |

(30)

Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului (13) a instituit un cadru armonizat care cuprinde dispozițiile administrative și cerințele tehnice generale pentru omologarea tuturor vehiculelor noi care intră sub incidența sa. Entitatea responsabilă cu asigurarea respectării prezentului regulament ar trebui să fie aceeași cu entitatea responsabilă pentru toate aspectele procesului de omologare de tip în conformitate cu Directiva 2007/46/CE și pentru asigurarea conformității producției.

| (31) | În ceea ce privește omologarea de tip, vehiculelor cu destinație specială, definite în anexa II la Directiva 2007/46/CE, li se aplică o serie de cerințe specifice și, prin urmare, acestea ar trebui să fie excluse din domeniul de aplicare al prezentului regulament. |
| --- | --- |

(31)

În ceea ce privește omologarea de tip, vehiculelor cu destinație specială, definite în anexa II la Directiva 2007/46/CE, li se aplică o serie de cerințe specifice și, prin urmare, acestea ar trebui să fie excluse din domeniul de aplicare al prezentului regulament.

| (32) | În ipoteza în care vehiculele comerciale ușoare cu emisii zero având o masă de referință mai mare de 2 610 kg sau 2 840 kg, după caz, nu intră în domeniul de aplicare al prezentului regulament numai din cauza masei sistemului de stocare a energiei, este indicat să se permită includerea vehiculelor respective în domeniul de aplicare. |
| --- | --- |

(32)

În ipoteza în care vehiculele comerciale ușoare cu emisii zero având o masă de referință mai mare de 2 610 kg sau 2 840 kg, după caz, nu intră în domeniul de aplicare al prezentului regulament numai din cauza masei sistemului de stocare a energiei, este indicat să se permită includerea vehiculelor respective în domeniul de aplicare.

| (33) | Nu este recomandabil să se recurgă la aceeași metodă pentru stabilirea obiectivelor de reducere a emisiilor pentru marii producători și pentru producătorii cu volum mic de producție considerați drept independenți pe baza criteriilor stabilite în prezentul regulament. Respectivii producători cu volum mic de producție ar trebui să aibă posibilitatea de solicita să li se aloce obiective diferite de reducere a emisiilor, care să fie raportate la potențialul tehnologic al vehiculelor unui anumit producător de a-și reduce emisiile specifice de CO2 și să fie coerente cu caracteristicile segmentelor pieței în cauză. |
| --- | --- |

(33)

Nu este recomandabil să se recurgă la aceeași metodă pentru stabilirea obiectivelor de reducere a emisiilor pentru marii producători și pentru producătorii cu volum mic de producție considerați drept independenți pe baza criteriilor stabilite în prezentul regulament. Respectivii producători cu volum mic de producție ar trebui să aibă posibilitatea de solicita să li se aloce obiective diferite de reducere a emisiilor, care să fie raportate la potențialul tehnologic al vehiculelor unui anumit producător de a-și reduce emisiile specifice de CO2 și să fie coerente cu caracteristicile segmentelor pieței în cauză.

| (34) | Având în vedere impactul disproporționat pe care l-ar avea asupra micilor producători obligația de a respecta obiectivele privind emisiile specifice, definite în funcție de utilitatea vehiculului, sarcina administrativă considerabilă pe care o creează procedura de derogare și beneficiile marginale generate în ceea ce privește reducerea emisiilor de CO2 ale vehiculelor vândute de producătorii respectivi, producătorii care sunt responsabili pentru mai puțin de 1 000 de autoturisme noi și vehicule utilitare ușoare noi înmatriculate anual în Uniune ar trebui excluși din domeniul de aplicare al obiectivului privind emisiile specifice și de la prima pentru emisiile suplimentare. Cu toate acestea, atunci când un producător care intră în domeniul de aplicare al unei astfel de exceptări solicită și i se acordă o derogare, este adecvat ca unui astfel de producător să i se impună obligația de a respecta obiectivul aferent derogării. |
| --- | --- |

(34)

Având în vedere impactul disproporționat pe care l-ar avea asupra micilor producători obligația de a respecta obiectivele privind emisiile specifice, definite în funcție de utilitatea vehiculului, sarcina administrativă considerabilă pe care o creează procedura de derogare și beneficiile marginale generate în ceea ce privește reducerea emisiilor de CO2 ale vehiculelor vândute de producătorii respectivi, producătorii care sunt responsabili pentru mai puțin de 1 000 de autoturisme noi și vehicule utilitare ușoare noi înmatriculate anual în Uniune ar trebui excluși din domeniul de aplicare al obiectivului privind emisiile specifice și de la prima pentru emisiile suplimentare. Cu toate acestea, atunci când un producător care intră în domeniul de aplicare al unei astfel de exceptări solicită și i se acordă o derogare, este adecvat ca unui astfel de producător să i se impună obligația de a respecta obiectivul aferent derogării.

| (35) | Procedura de acordare a derogărilor de la îndeplinirea obiectivului privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE de 95 g CO2/km pentru producătorii de nișă de autoturisme asigură faptul că efortul de reducere a emisiilor cerut respectivilor producători de nișă de autoturisme este în concordanță cu cel al marilor producători în ceea ce privește obiectivul respectiv. Este oportun ca respectivilor producători de nișă să li se acorde în continuare posibilitatea de a beneficia de o derogare și de la obiectivele aplicabile din 2025 până în 2028. |
| --- | --- |

(35)

Procedura de acordare a derogărilor de la îndeplinirea obiectivului privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE de 95 g CO2/km pentru producătorii de nișă de autoturisme asigură faptul că efortul de reducere a emisiilor cerut respectivilor producători de nișă de autoturisme este în concordanță cu cel al marilor producători în ceea ce privește obiectivul respectiv. Este oportun ca respectivilor producători de nișă să li se acorde în continuare posibilitatea de a beneficia de o derogare și de la obiectivele aplicabile din 2025 până în 2028.

| (36) | La stabilirea mediei emisiilor specifice de CO2 pentru toate autoturismele noi și vehiculele utilitare ușoare noi înmatriculate în Uniune care se află în responsabilitatea producătorilor, ar trebui să se ia în considerare toate autoturismele și vehiculele utilitare ușoare, indiferent de masa acestora sau de alte caracteristici, după caz. Cu toate că Regulamentul (CE) nr. 715/2007 nu se aplică autoturismelor și nici vehiculelor utilitare ușoare cu o masă de referință care depășește 2 610 kg și a căror omologare de tip nu este extinsă în conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din regulamentul respectiv, emisiile pentru aceste vehicule ar trebui măsurate pe baza unor proceduri de măsurare identice cu cele stabilite în temeiul Regulamentului (CE) nr. 715/2007, în special procedurile prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 692/2008 al Comisiei (14) și în Regulamentul (UE) 2017/1151, și procedurile de corelare adoptate pe baza Regulamentelor (CE) nr. 443/2009 și (UE) nr. 510/2011, în special Regulamentele de punere în aplicare (UE) 2017/1152 și (UE) 2017/1153. Valorile emisiilor de CO2 care rezultă ar trebui menționate în certificatul de conformitate al vehiculului pentru a putea fi incluse în sistemul de monitorizare. |
| --- | --- |

(36)

La stabilirea mediei emisiilor specifice de CO2 pentru toate autoturismele noi și vehiculele utilitare ușoare noi înmatriculate în Uniune care se află în responsabilitatea producătorilor, ar trebui să se ia în considerare toate autoturismele și vehiculele utilitare ușoare, indiferent de masa acestora sau de alte caracteristici, după caz. Cu toate că Regulamentul (CE) nr. 715/2007 nu se aplică autoturismelor și nici vehiculelor utilitare ușoare cu o masă de referință care depășește 2 610 kg și a căror omologare de tip nu este extinsă în conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din regulamentul respectiv, emisiile pentru aceste vehicule ar trebui măsurate pe baza unor proceduri de măsurare identice cu cele stabilite în temeiul Regulamentului (CE) nr. 715/2007, în special procedurile prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 692/2008 al Comisiei (14) și în Regulamentul (UE) 2017/1151, și procedurile de corelare adoptate pe baza Regulamentelor (CE) nr. 443/2009 și (UE) nr. 510/2011, în special Regulamentele de punere în aplicare (UE) 2017/1152 și (UE) 2017/1153. Valorile emisiilor de CO2 care rezultă ar trebui menționate în certificatul de conformitate al vehiculului pentru a putea fi incluse în sistemul de monitorizare.

| (37) | Emisiile specifice de CO2 ale vehiculelor utilitare ușoare completate ar trebui alocate producătorului vehiculului de bază. |
| --- | --- |

(37)

Emisiile specifice de CO2 ale vehiculelor utilitare ușoare completate ar trebui alocate producătorului vehiculului de bază.

| (38) | Ar trebui luată în considerare situația specifică a producătorilor de vehicule utilitare ușoare care fabrică vehicule incomplete ce sunt omologate de tip în mai multe etape. Întrucât producătorii respectivi sunt responsabili de îndeplinirea obiectivelor privind emisiile de CO2, aceștia ar trebui să aibă posibilitatea să prevadă, cu un grad rezonabil de certitudine, nivelul de emisii de CO2 ale vehiculelor completate. Comisia ar trebui să asigure faptul că aceste necesități sunt reflectate în mod adecvat în măsurile de punere în aplicare adoptate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 715/2007. |
| --- | --- |

(38)

Ar trebui luată în considerare situația specifică a producătorilor de vehicule utilitare ușoare care fabrică vehicule incomplete ce sunt omologate de tip în mai multe etape. Întrucât producătorii respectivi sunt responsabili de îndeplinirea obiectivelor privind emisiile de CO2, aceștia ar trebui să aibă posibilitatea să prevadă, cu un grad rezonabil de certitudine, nivelul de emisii de CO2 ale vehiculelor completate. Comisia ar trebui să asigure faptul că aceste necesități sunt reflectate în mod adecvat în măsurile de punere în aplicare adoptate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 715/2007.

| (39) | Pentru a beneficia de flexibilitate în scopul îndeplinirii obiectivelor din prezentul regulament, producătorii pot conveni să formeze o grupare constituită pe o bază deschisă, transparentă și nediscriminatorie. Un acord de constituire a unei grupări nu poate depăși cinci ani, dar ar trebui să poată fi reînnoit. Atunci când producătorii formează o grupare, se consideră că ei și-au îndeplinit obiectivele din prezentul regulament, cu condiția ca media emisiilor pentru gruparea ca întreg să nu depășească obiectivul privind emisiile specifice pentru gruparea respectivă. |
| --- | --- |

(39)

Pentru a beneficia de flexibilitate în scopul îndeplinirii obiectivelor din prezentul regulament, producătorii pot conveni să formeze o grupare constituită pe o bază deschisă, transparentă și nediscriminatorie. Un acord de constituire a unei grupări nu poate depăși cinci ani, dar ar trebui să poată fi reînnoit. Atunci când producătorii formează o grupare, se consideră că ei și-au îndeplinit obiectivele din prezentul regulament, cu condiția ca media emisiilor pentru gruparea ca întreg să nu depășească obiectivul privind emisiile specifice pentru gruparea respectivă.

| (40) | Posibilitatea ca producătorii să formeze grupări s-a dovedit a fi o modalitate eficientă din punctul de vedere al costurilor de îndeplinire a obiectivelor privind emisiile de CO2, facilitând în special îndeplinirea obiectivelor de către producătorii care produc o gamă limitată de vehicule. Pentru a îmbunătăți neutralitatea concurențială, Comisia ar trebui să aibă competența să clarifice condițiile în care producătorii independenți pot constitui o grupare pentru a se putea afla într-o poziție echivalentă cu cea a întreprinderilor asociate. |
| --- | --- |

(40)

Posibilitatea ca producătorii să formeze grupări s-a dovedit a fi o modalitate eficientă din punctul de vedere al costurilor de îndeplinire a obiectivelor privind emisiile de CO2, facilitând în special îndeplinirea obiectivelor de către producătorii care produc o gamă limitată de vehicule. Pentru a îmbunătăți neutralitatea concurențială, Comisia ar trebui să aibă competența să clarifice condițiile în care producătorii independenți pot constitui o grupare pentru a se putea afla într-o poziție echivalentă cu cea a întreprinderilor asociate.

| (41) | Este necesar un mecanism solid de conformitate pentru a se asigura îndeplinirea obiectivelor din prezentul regulament. |
| --- | --- |

(41)

Este necesar un mecanism solid de conformitate pentru a se asigura îndeplinirea obiectivelor din prezentul regulament.

| (42) | Pentru realizarea reducerilor de emisii de CO2 prevăzute în prezentul regulament, este esențial, de asemenea, ca emisiile vehiculelor în uz să respecte valorile emisiilor de CO2 stabilite la omologarea de tip. Prin urmare ar trebui ca, la calculul mediei emisiilor specifice de CO2 ale unui producător, Comisia să aibă posibilitatea de a lua în considerare orice neconformitate sistemică constatată de către autoritățile de omologare de tip cu privire la emisiile de CO2 ale vehiculelor în uz. |
| --- | --- |

(42)

Pentru realizarea reducerilor de emisii de CO2 prevăzute în prezentul regulament, este esențial, de asemenea, ca emisiile vehiculelor în uz să respecte valorile emisiilor de CO2 stabilite la omologarea de tip. Prin urmare ar trebui ca, la calculul mediei emisiilor specifice de CO2 ale unui producător, Comisia să aibă posibilitatea de a lua în considerare orice neconformitate sistemică constatată de către autoritățile de omologare de tip cu privire la emisiile de CO2 ale vehiculelor în uz.

| (43) | Comisia ar trebui să aibă competența de a elabora și de a pune în aplicare o procedură de verificare a corespondenței dintre emisiile de CO2 ale vehiculelor în circulație, stabilite în conformitate cu WLTP, și valorile emisiilor de CO2 înregistrate în certificatele de conformitate. În elaborarea procedurii respective, trebuie acordată o atenție deosebită identificării metodelor, inclusiv utilizării datelor provenind de la dispozitivele de monitorizare la bord a consumului de combustibil și/sau de energie, pentru a detecta strategiile care permit îmbunătățirea artificială a performanței vehiculelor privind emisiile de CO2 în cadrul procedurii de testare pentru omologarea de tip. În timpul acestor verificări, atunci când se identifică deviații sau strategii care îmbunătățesc artificial performanța unui vehicul în ceea ce privește emisiile de CO2, trebuie să se considere că există motive suficiente pentru a suspecta prezența unui risc grav de nerespectare a cerințelor enunțate în Regulamentul (UE) 2018/858 al Parlamentului European și al Consiliului (15) și Regulamentul (CE) nr. 715/2007, iar statele membre, pe această bază, ar trebui să ia măsurile necesare în temeiul capitolului XI din Regulamentul (UE) 2018/858. |
| --- | --- |

(43)

Comisia ar trebui să aibă competența de a elabora și de a pune în aplicare o procedură de verificare a corespondenței dintre emisiile de CO2 ale vehiculelor în circulație, stabilite în conformitate cu WLTP, și valorile emisiilor de CO2 înregistrate în certificatele de conformitate. În elaborarea procedurii respective, trebuie acordată o atenție deosebită identificării metodelor, inclusiv utilizării datelor provenind de la dispozitivele de monitorizare la bord a consumului de combustibil și/sau de energie, pentru a detecta strategiile care permit îmbunătățirea artificială a performanței vehiculelor privind emisiile de CO2 în cadrul procedurii de testare pentru omologarea de tip. În timpul acestor verificări, atunci când se identifică deviații sau strategii care îmbunătățesc artificial performanța unui vehicul în ceea ce privește emisiile de CO2, trebuie să se considere că există motive suficiente pentru a suspecta prezența unui risc grav de nerespectare a cerințelor enunțate în Regulamentul (UE) 2018/858 al Parlamentului European și al Consiliului (15) și Regulamentul (CE) nr. 715/2007, iar statele membre, pe această bază, ar trebui să ia măsurile necesare în temeiul capitolului XI din Regulamentul (UE) 2018/858.

| (44) | Emisiile specifice de CO2 generate de autoturismele noi și de vehiculele utilitare ușoare noi sunt măsurate de o manieră armonizată în Uniune în conformitate cu WLTP. Pentru a reduce la minim costurile administrative ale prezentului regulament, respectarea acestuia ar trebui să se verifice prin trimitere la datele privind înmatriculările de autoturisme noi și de vehicule utilitare ușoare noi în Uniune strânse de statele membre și raportate Comisiei. Pentru a asigura coerența datelor utilizate la evaluarea conformității, normele privind culegerea și raportarea acestor date ar trebui armonizate în măsura posibilului. Prin urmare, ar trebui să se precizeze în mod clar faptul că autoritățile competente au responsabilitatea de a furniza date corecte și complete și că este necesară o cooperare eficace între aceste autorități și Comisie în privința abordării chestiunilor legate de calitatea datelor. |
| --- | --- |

(44)

Emisiile specifice de CO2 generate de autoturismele noi și de vehiculele utilitare ușoare noi sunt măsurate de o manieră armonizată în Uniune în conformitate cu WLTP. Pentru a reduce la minim costurile administrative ale prezentului regulament, respectarea acestuia ar trebui să se verifice prin trimitere la datele privind înmatriculările de autoturisme noi și de vehicule utilitare ușoare noi în Uniune strânse de statele membre și raportate Comisiei. Pentru a asigura coerența datelor utilizate la evaluarea conformității, normele privind culegerea și raportarea acestor date ar trebui armonizate în măsura posibilului. Prin urmare, ar trebui să se precizeze în mod clar faptul că autoritățile competente au responsabilitatea de a furniza date corecte și complete și că este necesară o cooperare eficace între aceste autorități și Comisie în privința abordării chestiunilor legate de calitatea datelor.

| (45) | Respectarea de către producători a obiectivelor prevăzute în prezentul regulament ar trebui să fie evaluată la nivelul Uniunii. Producătorii a căror medie a emisiilor specifice de CO2 depășește nivelul stabilit de prezentul regulament ar trebui să plătească o primă pentru emisiile suplimentare, aplicată pentru fiecare an calendaristic. Sumele obținute din plata primelor pentru emisiile suplimentare ar trebui considerate ca venit la bugetul general al Uniunii. În cadrul revizuirii sale din 2023, Comisia ar trebui să evalueze posibilitatea de a aloca sumele obținute din plata primelor pentru emisiile suplimentare unui fond specific sau unui program relevant care urmărește să asigure o tranziție justă către o mobilitate cu emisii zero și să sprijine recalificarea, perfecționarea și alte tipuri de formare a competențelor lucrătorilor din sectorul autovehiculelor. |
| --- | --- |

(45)

Respectarea de către producători a obiectivelor prevăzute în prezentul regulament ar trebui să fie evaluată la nivelul Uniunii. Producătorii a căror medie a emisiilor specifice de CO2 depășește nivelul stabilit de prezentul regulament ar trebui să plătească o primă pentru emisiile suplimentare, aplicată pentru fiecare an calendaristic. Sumele obținute din plata primelor pentru emisiile suplimentare ar trebui considerate ca venit la bugetul general al Uniunii. În cadrul revizuirii sale din 2023, Comisia ar trebui să evalueze posibilitatea de a aloca sumele obținute din plata primelor pentru emisiile suplimentare unui fond specific sau unui program relevant care urmărește să asigure o tranziție justă către o mobilitate cu emisii zero și să sprijine recalificarea, perfecționarea și alte tipuri de formare a competențelor lucrătorilor din sectorul autovehiculelor.

| (46) | Având în vedere scopul și procedurile instituite prin prezentul regulament, orice măsură națională pe care statele membre ar putea-o menține sau introduce în conformitate cu articolul 193 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) nu ar trebui să impună sancțiuni suplimentare sau mai stricte producătorilor care nu îndeplinesc obiectivele ce le revin în temeiul prezentului regulament. |
| --- | --- |

(46)

Având în vedere scopul și procedurile instituite prin prezentul regulament, orice măsură națională pe care statele membre ar putea-o menține sau introduce în conformitate cu articolul 193 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) nu ar trebui să impună sancțiuni suplimentare sau mai stricte producătorilor care nu îndeplinesc obiectivele ce le revin în temeiul prezentului regulament.

| (47) | Prezentul regulament nu ar trebui să aducă atingere aplicării depline a normelor Uniunii în materie de concurență. |
| --- | --- |

(47)

Prezentul regulament nu ar trebui să aducă atingere aplicării depline a normelor Uniunii în materie de concurență.

| (48) | Eficacitatea reală a obiectivelor prevăzute în prezentul regulament în ceea ce privește reducerea emisiilor de CO2 depinde în mare măsură de reprezentativitatea în condiții reale de conducere a procedurii de testare oficiale. În conformitate cu avizul științific 1/2016 al Mecanismului de consiliere științifică (MCS) intitulat „Eliminarea decalajului dintre emisiile de CO2 ale vehiculelor ușoare constatate în condiții reale de conducere și cele calculate în cadrul testelor de laborator” și cu Recomandarea Parlamentului European din 4 aprilie 2017 adresată Consiliului și Comisiei, elaborată în urma anchetei privind măsurarea emisiilor în sectorul autovehiculelor (16), ar trebui instituit un mecanism care să evalueze reprezentativitatea în condiții reale de conducere a valorilor emisiilor de CO2 și ale consumului de energie ale vehiculului, determinate în conformitate cu WLTP. Cel mai fiabil mod de a asigura reprezentativitatea în condiții reale de conducere a valorilor de omologare de tip constă în utilizarea datelor provenite de la dispozitivele de monitorizare la bord a consumului de combustibil și/sau de energie. Prin urmare, Comisia ar trebui să aibă competența de a elabora procedurile necesare pentru colectarea și prelucrarea datelor privind consumul de combustibil și de energie de care este nevoie pentru a efectua aceste evaluări și de a asigura disponibilitatea publică a acestor date, garantând, în același timp, protecția datelor cu caracter personal. În plus, pentru a se asigura disponibilitatea datelor privind consumul de combustibil și de energie furnizate de vehiculele electrice pe bază de baterii și de vehiculele cu sisteme de propulsie care utilizează combustibili gazoși, inclusiv hidrogen, este oportun să se desfășoare, fără întârziere, lucrări de standardizare a dispozitivelor de monitorizare la bord a consumului de combustibil și/sau de energie pentru aceste vehicule, în cadrul punerii în aplicare a Regulamentului (UE) 2017/1151. |
| --- | --- |

(48)

Eficacitatea reală a obiectivelor prevăzute în prezentul regulament în ceea ce privește reducerea emisiilor de CO2 depinde în mare măsură de reprezentativitatea în condiții reale de conducere a procedurii de testare oficiale. În conformitate cu avizul științific 1/2016 al Mecanismului de consiliere științifică (MCS) intitulat „Eliminarea decalajului dintre emisiile de CO2 ale vehiculelor ușoare constatate în condiții reale de conducere și cele calculate în cadrul testelor de laborator” și cu Recomandarea Parlamentului European din 4 aprilie 2017 adresată Consiliului și Comisiei, elaborată în urma anchetei privind măsurarea emisiilor în sectorul autovehiculelor (16), ar trebui instituit un mecanism care să evalueze reprezentativitatea în condiții reale de conducere a valorilor emisiilor de CO2 și ale consumului de energie ale vehiculului, determinate în conformitate cu WLTP. Cel mai fiabil mod de a asigura reprezentativitatea în condiții reale de conducere a valorilor de omologare de tip constă în utilizarea datelor provenite de la dispozitivele de monitorizare la bord a consumului de combustibil și/sau de energie. Prin urmare, Comisia ar trebui să aibă competența de a elabora procedurile necesare pentru colectarea și prelucrarea datelor privind consumul de combustibil și de energie de care este nevoie pentru a efectua aceste evaluări și de a asigura disponibilitatea publică a acestor date, garantând, în același timp, protecția datelor cu caracter personal. În plus, pentru a se asigura disponibilitatea datelor privind consumul de combustibil și de energie furnizate de vehiculele electrice pe bază de baterii și de vehiculele cu sisteme de propulsie care utilizează combustibili gazoși, inclusiv hidrogen, este oportun să se desfășoare, fără întârziere, lucrări de standardizare a dispozitivelor de monitorizare la bord a consumului de combustibil și/sau de energie pentru aceste vehicule, în cadrul punerii în aplicare a Regulamentului (UE) 2017/1151.

| (49) | De asemenea, Comisia ar trebui să evalueze modul în care datele despre consumul de combustibil și de energie pot contribui la a garanta că emisiile de CO2 ale unui vehicul stabilite în conformitate cu WLTP rămân reprezentative pentru emisiile generate în condiții reale de conducere în timp, mai precis, modul în care astfel de date pot fi utilizate pentru a monitoriza decalajul dintre emisiile de CO2 în laborator și cele generate în condiții reale de conducere și, după caz, pentru a evita ca acest decalaj să se mărească. |
| --- | --- |

(49)

De asemenea, Comisia ar trebui să evalueze modul în care datele despre consumul de combustibil și de energie pot contribui la a garanta că emisiile de CO2 ale unui vehicul stabilite în conformitate cu WLTP rămân reprezentative pentru emisiile generate în condiții reale de conducere în timp, mai precis, modul în care astfel de date pot fi utilizate pentru a monitoriza decalajul dintre emisiile de CO2 în laborator și cele generate în condiții reale de conducere și, după caz, pentru a evita ca acest decalaj să se mărească.

| (50) | Este important să se evalueze emisiile generate de-a lungul întregului ciclu de viață al autoturismelor și al vehiculelor ușoare la nivelul Uniunii. În acest scop, Comisia ar trebui să evalueze, până cel târziu în 2023, posibilitatea de a elabora o metodologie comună la nivelul Uniunii pentru evaluarea și raportarea consecventă a datelor privind emisiile de CO2 generate de-a lungul întregului ciclu de viață de astfel de vehicule introduse pe piața Uniunii. Comisia ar trebui să adopte măsuri de urmărire, inclusiv, dacă este cazul, propuneri legislative. |
| --- | --- |

(50)

Este important să se evalueze emisiile generate de-a lungul întregului ciclu de viață al autoturismelor și al vehiculelor ușoare la nivelul Uniunii. În acest scop, Comisia ar trebui să evalueze, până cel târziu în 2023, posibilitatea de a elabora o metodologie comună la nivelul Uniunii pentru evaluarea și raportarea consecventă a datelor privind emisiile de CO2 generate de-a lungul întregului ciclu de viață de astfel de vehicule introduse pe piața Uniunii. Comisia ar trebui să adopte măsuri de urmărire, inclusiv, dacă este cazul, propuneri legislative.

| (51) | În 2024 vor fi examinate progresele realizate în temeiul Regulamentului (UE) 2018/842 și al Directivei 2003/87/CE. Prin urmare, este adecvat ca eficacitatea prezentului regulament să se evalueze în mod cuprinzător în 2023, pentru a permite o analiză coordonată și coerentă a măsurilor puse în aplicare în temeiul tuturor instrumentelor respective. În această evaluare din 2023, Comisia ar trebui, de asemenea, să identifice o cale clară pentru noi reduceri ale emisiilor de CO2 pentru autoturisme și vehiculele utilitare ușoare după 2030, pentru a contribui în mod semnificativ la îndeplinirea obiectivului pe termen lung al Acordului de la Paris. După caz, raportul privind această evaluare trebuie să fie însoțit de o propunere de modificare a prezentului regulament. |
| --- | --- |

(51)

În 2024 vor fi examinate progresele realizate în temeiul Regulamentului (UE) 2018/842 și al Directivei 2003/87/CE. Prin urmare, este adecvat ca eficacitatea prezentului regulament să se evalueze în mod cuprinzător în 2023, pentru a permite o analiză coordonată și coerentă a măsurilor puse în aplicare în temeiul tuturor instrumentelor respective. În această evaluare din 2023, Comisia ar trebui, de asemenea, să identifice o cale clară pentru noi reduceri ale emisiilor de CO2 pentru autoturisme și vehiculele utilitare ușoare după 2030, pentru a contribui în mod semnificativ la îndeplinirea obiectivului pe termen lung al Acordului de la Paris. După caz, raportul privind această evaluare trebuie să fie însoțit de o propunere de modificare a prezentului regulament.

| (52) | În vederea asigurării unor condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, ar trebui conferite competențe de executare Comisiei în legătură cu specificarea unor condiții detaliate pentru acordurile de grupare, adoptarea de norme detaliate privind procedurile de monitorizare și raportare a datelor privind emisiile medii și privind aplicarea anexelor II și III, adoptarea de norme detaliate privind procedurile de raportare a abaterilor constatate, în urma verificărilor, în emisiile de CO2 ale vehiculelor aflate în circulație și luarea în considerare a acestora la calcularea mediei emisiilor specifice de CO2 ale unui producător, stabilirea mijloacelor de colectare a primelor pentru emisiile suplimentare, publicarea performanței producătorilor, adoptarea de dispoziții detaliate privind o procedură de aprobare a tehnologiilor inovatoare sau a pachetelor tehnologice inovatoare, adoptarea unei proceduri detaliate pentru colectarea și prelucrarea parametrilor privind emisiile de CO2 și consumul de combustibil sau energie în condiții reale de conducere ale autoturismelor și ale vehiculelor utilitare ușoare, stabilirea procedurilor privind efectuarea verificărilor (i) pentru a stabili dacă valorile emisiilor de CO2 și ale consumului de combustibil înregistrate în certificatele de conformitate corespund emisiilor de CO2 și consumului de combustibil ale vehiculelor în circulație, și (ii) privind prezența oricăror strategii la bord sau cu privire la vehiculele incluse în eșantion care îmbunătățesc în mod artificial performanța vehiculului în cadrul testelor efectuate în scopul omologării de tip și stabilirea parametrilor de corelare necesari pentru a reflecta orice modificare în procedura reglementară de testare pentru măsurarea emisiilor specifice de CO2. Respectivele competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (17). |
| --- | --- |

(52)

În vederea asigurării unor condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentului regulament, ar trebui conferite competențe de executare Comisiei în legătură cu specificarea unor condiții detaliate pentru acordurile de grupare, adoptarea de norme detaliate privind procedurile de monitorizare și raportare a datelor privind emisiile medii și privind aplicarea anexelor II și III, adoptarea de norme detaliate privind procedurile de raportare a abaterilor constatate, în urma verificărilor, în emisiile de CO2 ale vehiculelor aflate în circulație și luarea în considerare a acestora la calcularea mediei emisiilor specifice de CO2 ale unui producător, stabilirea mijloacelor de colectare a primelor pentru emisiile suplimentare, publicarea performanței producătorilor, adoptarea de dispoziții detaliate privind o procedură de aprobare a tehnologiilor inovatoare sau a pachetelor tehnologice inovatoare, adoptarea unei proceduri detaliate pentru colectarea și prelucrarea parametrilor privind emisiile de CO2 și consumul de combustibil sau energie în condiții reale de conducere ale autoturismelor și ale vehiculelor utilitare ușoare, stabilirea procedurilor privind efectuarea verificărilor (i) pentru a stabili dacă valorile emisiilor de CO2 și ale consumului de combustibil înregistrate în certificatele de conformitate corespund emisiilor de CO2 și consumului de combustibil ale vehiculelor în circulație, și (ii) privind prezența oricăror strategii la bord sau cu privire la vehiculele incluse în eșantion care îmbunătățesc în mod artificial performanța vehiculului în cadrul testelor efectuate în scopul omologării de tip și stabilirea parametrilor de corelare necesari pentru a reflecta orice modificare în procedura reglementară de testare pentru măsurarea emisiilor specifice de CO2. Respectivele competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (17).

| (53) | Pentru a modifica sau a completa, după caz, elementele neesențiale ale dispozițiilor prezentului regulament, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui delegată Comisiei referitor la modificarea cerințelor în materie de date și parametrii datelor prevăzute în anexele II și III din prezentul regulament, stabilirea de norme în ceea ce privește interpretarea criteriilor de eligibilitate pentru derogări pentru anumiți producători, conținutul cererilor de derogare, precum și conținutul și evaluarea programelor de reducere a emisiilor specifice de CO2, modificarea părții A din anexa I la prezentul regulament în scopul stabilirii formulelor de calculare a obiectivelor de derogare pentru producătorii de nișă, ajustarea plafonului pentru contribuțiile totale ale tehnologiilor inovatoare la reducerea mediei emisiilor specifice de CO2 ale unui producător începând cu 2025, stabilirea principiilor directoare și a criteriilor pentru definirea procedurilor pentru efectuarea verificărilor, stabilirea măsurilor pentru ajustarea valorii M0 și a valorii TM0 și adaptarea formulelor pentru calcularea obiectivelor privind emisiile specifice cu scopul de a reflecta modificarea în procedura reglementară de testare. Este deosebit de important ca, în cursul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți, și ca respectivele consultări să se desfășoare în conformitate cu principiile stabilite în Acordul interinstituțional din 13 aprilie 2016 privind o mai bună legiferare (18). În special, pentru a asigura participarea egală la pregătirea actelor delegate, Parlamentul European și Consiliul primesc toate documentele în același timp cu experții din statele membre, iar experții acestor instituții au acces sistematic la reuniunile grupurilor de experți ale Comisiei însărcinate cu pregătirea actelor delegate. |
| --- | --- |

(53)

Pentru a modifica sau a completa, după caz, elementele neesențiale ale dispozițiilor prezentului regulament, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui delegată Comisiei referitor la modificarea cerințelor în materie de date și parametrii datelor prevăzute în anexele II și III din prezentul regulament, stabilirea de norme în ceea ce privește interpretarea criteriilor de eligibilitate pentru derogări pentru anumiți producători, conținutul cererilor de derogare, precum și conținutul și evaluarea programelor de reducere a emisiilor specifice de CO2, modificarea părții A din anexa I la prezentul regulament în scopul stabilirii formulelor de calculare a obiectivelor de derogare pentru producătorii de nișă, ajustarea plafonului pentru contribuțiile totale ale tehnologiilor inovatoare la reducerea mediei emisiilor specifice de CO2 ale unui producător începând cu 2025, stabilirea principiilor directoare și a criteriilor pentru definirea procedurilor pentru efectuarea verificărilor, stabilirea măsurilor pentru ajustarea valorii M0 și a valorii TM0 și adaptarea formulelor pentru calcularea obiectivelor privind emisiile specifice cu scopul de a reflecta modificarea în procedura reglementară de testare. Este deosebit de important ca, în cursul lucrărilor sale pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți, și ca respectivele consultări să se desfășoare în conformitate cu principiile stabilite în Acordul interinstituțional din 13 aprilie 2016 privind o mai bună legiferare (18). În special, pentru a asigura participarea egală la pregătirea actelor delegate, Parlamentul European și Consiliul primesc toate documentele în același timp cu experții din statele membre, iar experții acestor instituții au acces sistematic la reuniunile grupurilor de experți ale Comisiei însărcinate cu pregătirea actelor delegate.

| (54) | Regulamentele (CE) nr. 443/2009 și (UE) nr. 510/2011 ar trebui abrogate de la 1 ianuarie 2020. |
| --- | --- |

(54)

Regulamentele (CE) nr. 443/2009 și (UE) nr. 510/2011 ar trebui abrogate de la 1 ianuarie 2020.

| (55) | Întrucât obiectivele prezentului regulament, respectiv stabilirea de cerințe de performanță privind emisiile de CO2 generate de autoturismele noi și de vehiculele utilitare ușoare noi, nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre, ci, având în vedere amploarea și efectele lor, acestea pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, aceasta din urmă poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat la articolul respectiv, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea acestor obiective, |
| --- | --- |

(55)

Întrucât obiectivele prezentului regulament, respectiv stabilirea de cerințe de performanță privind emisiile de CO2 generate de autoturismele noi și de vehiculele utilitare ușoare noi, nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre, ci, având în vedere amploarea și efectele lor, acestea pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, aceasta din urmă poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat la articolul respectiv, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea acestor obiective,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

Obiect și obiective

(1)   Prezentul regulament stabilește cerințe de performanță privind emisiile de CO2 generate de autoturismele noi și de vehiculele utilitare ușoare noi pentru a contribui la îndeplinirea obiectivului Uniunii de reducere a emisiilor sale de gaze cu efect de seră, astfel cum se prevede în Regulamentul (UE) 2018/842 și la îndeplinirea obiectivelor Acordului de la Paris și pentru a asigura buna funcționare a pieței interne.

(2)   De la 1 ianuarie 2020, prezentul regulament stabilește un obiectiv privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE de 95 g CO2/km pentru media emisiilor de CO2 produse de autoturismele noi și un obiectiv privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE de 147 g CO2/km pentru media emisiilor de CO2 produse de vehiculele utilitare ușoare noi înmatriculate în Uniune, până la 31 decembrie 2020 fiind măsurate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 692/2008, împreună cu Regulamentele de punere în aplicare (UE) 2017/1152 și (UE) 2017/1153, și, de la 1 ianuarie 2021, fiind măsurate în conformitate cu Regulamentul (UE) 2017/1151.

(3)   Prezentul regulament va fi completat, până la 31 decembrie 2024, de măsuri suplimentare corespunzătoare unei reduceri de 10 g CO2/km, ca parte a abordării integrate a Uniunii, menționată în Comunicarea din 7 februarie 2007 a Comisiei intitulată „Rezultatele revizuirii Strategiei Comunității de reducere a emisiilor de CO2 provenite de la autoturisme și vehicule utilitare ușoare”.

(4)   De la 1 ianuarie 2025, se aplică următoarele obiective privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE:

| (a) | pentru media emisiilor produse de parcul de autoturisme noi, un obiectiv privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE egal cu o reducere de 15 % a obiectivului în 2021, determinat în conformitate cu partea A punctul 6.1.1 din anexa I; |
| --- | --- |

(a)

pentru media emisiilor produse de parcul de autoturisme noi, un obiectiv privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE egal cu o reducere de 15 % a obiectivului în 2021, determinat în conformitate cu partea A punctul 6.1.1 din anexa I;

| (b) | pentru media emisiilor produse de parcul de vehicule utilitare ușoare noi, un obiectiv privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE egal cu o reducere de 15 % a obiectivului în 2021, determinat în conformitate cu partea B punctul 6.1.1 din anexa I. |
| --- | --- |

(b)

pentru media emisiilor produse de parcul de vehicule utilitare ușoare noi, un obiectiv privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE egal cu o reducere de 15 % a obiectivului în 2021, determinat în conformitate cu partea B punctul 6.1.1 din anexa I.

(5)   De la 1 ianuarie 2030, se aplică următoarele obiective privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE:

| (a) | pentru media emisiilor produse de parcul de autoturisme noi, un obiectiv privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE egal cu o reducere de 37,5 % a obiectivului în 2021, determinat în conformitate cu partea A punctul 6.1.2 din anexa I; |
| --- | --- |

(a)

pentru media emisiilor produse de parcul de autoturisme noi, un obiectiv privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE egal cu o reducere de 37,5 % a obiectivului în 2021, determinat în conformitate cu partea A punctul 6.1.2 din anexa I;

| (b) | pentru media emisiilor produse de parcul de vehicule utilitare ușoare noi, un obiectiv privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE egal cu o reducere de 31 % a obiectivului în 2021, determinat în conformitate cu partea B punctul 6.1.2 din anexa I. |
| --- | --- |

(b)

pentru media emisiilor produse de parcul de vehicule utilitare ușoare noi, un obiectiv privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE egal cu o reducere de 31 % a obiectivului în 2021, determinat în conformitate cu partea B punctul 6.1.2 din anexa I.

(6)   De la 1 ianuarie 2025, se aplică o valoare de referință pentru vehiculele cu emisii zero și cu emisii scăzute egală cu o cotă de 15 % din flotele respective ale autoturismelor noi și ale vehiculelor utilitare ușoare noi în conformitate cu partea A punctul 6.3 din anexa I și cu partea B punctul 6.3 din anexa I.

(7)   De la 1 ianuarie 2030, se aplică următoarele valori de referință pentru vehiculele cu emisii zero și cu emisii scăzute, în conformitate cu anexa I partea A punctul 6.3 și, respectiv, anexa I partea B punctul 6.3:

| (a) | o valoare de referință egală cu o cotă de 35 % din flota de autoturisme noi; și |
| --- | --- |

(a)

o valoare de referință egală cu o cotă de 35 % din flota de autoturisme noi; și

| (b) | o valoare de referință egală cu o cotă de 30 % din flota de vehicule utilitare ușoare noi. |
| --- | --- |

(b)

o valoare de referință egală cu o cotă de 30 % din flota de vehicule utilitare ușoare noi.

Articolul 2

Domeniul de aplicare

(1)   Prezentul regulament se aplică autovehiculelor din:

| (a) | categoria M1, astfel cum sunt definite în anexa II la Directiva 2007/46/CE (denumite în continuare „autoturisme”), care sunt înmatriculate în Uniune pentru prima dată și care nu au mai fost înmatriculate în afara Uniunii (denumite în continuare „autoturisme noi”); |
| --- | --- |

(a)

categoria M1, astfel cum sunt definite în anexa II la Directiva 2007/46/CE (denumite în continuare „autoturisme”), care sunt înmatriculate în Uniune pentru prima dată și care nu au mai fost înmatriculate în afara Uniunii (denumite în continuare „autoturisme noi”);

| (b) | categoria N1, astfel cum sunt definite în anexa II la Directiva 2007/46/CE, cu o masă proprie care nu depășește 2 610 kg, și vehiculelor din categoria N1 la care se extinde omologarea de tip în conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 715/2007 (denumite în continuare „vehicule utilitare ușoare”), care sunt înmatriculate în Uniune pentru prima dată și care nu au mai fost înmatriculate în afara Uniunii (denumite în continuare „vehicule utilitare ușoare noi”). În cazul vehiculelor cu emisii zero din categoria N cu o masă de referință care depășește 2 610 kg sau 2 840 kg, după caz, de la 1 ianuarie 2025, în sensul prezentului regulament și fără a aduce atingere Directivei 2007/46/CE și Regulamentului (CE) nr. 715/2007, acestea sunt contabilizate ca vehicule utilitare ușoare care intră în domeniul de aplicare al prezentului regulament, dacă excesul de masă de referință se datorează numai masei sistemului de stocare a energiei. |
| --- | --- |

(b)

categoria N1, astfel cum sunt definite în anexa II la Directiva 2007/46/CE, cu o masă proprie care nu depășește 2 610 kg, și vehiculelor din categoria N1 la care se extinde omologarea de tip în conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 715/2007 (denumite în continuare „vehicule utilitare ușoare”), care sunt înmatriculate în Uniune pentru prima dată și care nu au mai fost înmatriculate în afara Uniunii (denumite în continuare „vehicule utilitare ușoare noi”). În cazul vehiculelor cu emisii zero din categoria N cu o masă de referință care depășește 2 610 kg sau 2 840 kg, după caz, de la 1 ianuarie 2025, în sensul prezentului regulament și fără a aduce atingere Directivei 2007/46/CE și Regulamentului (CE) nr. 715/2007, acestea sunt contabilizate ca vehicule utilitare ușoare care intră în domeniul de aplicare al prezentului regulament, dacă excesul de masă de referință se datorează numai masei sistemului de stocare a energiei.

(2)   Nu se ia în considerare o înmatriculare anterioară în afara Uniunii care a avut loc cu mai puțin de trei luni înaintea înmatriculării în Uniune.

(3)   Prezentul regulament nu se aplică vehiculelor cu destinație specială, astfel cum sunt definite la punctul 5 din partea A din anexa II la Directiva 2007/46/CE.

(4)   Articolul 4, articolul 7 alineatul (4) literele (b) și (c), articolul 8 și articolul 9 alineatul (1) literele (a) și (c) nu se aplică în cazul unui producător care, împreună cu toate întreprinderile sale asociate, este responsabil pentru mai puțin de 1 000 de autoturisme noi sau pentru mai puțin de 1 000 de vehicule utilitare ușoare noi înmatriculate în Uniune în anul calendaristic precedent, cu excepția cazului în care respectivul producător solicită și i se acordă o derogare în conformitate cu articolul 10.

Articolul 3

Definiții

(1)   În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:

| (a) | „media emisiilor specifice de CO2” înseamnă, în legătură cu un producător, media emisiilor specifice de CO2 ale tuturor autoturismelor noi sau ale tuturor vehiculelor utilitare ușoare noi pe care le produce acesta; |
| --- | --- |

(a)

„media emisiilor specifice de CO2” înseamnă, în legătură cu un producător, media emisiilor specifice de CO2 ale tuturor autoturismelor noi sau ale tuturor vehiculelor utilitare ușoare noi pe care le produce acesta;

| (b) | „certificat de conformitate” înseamnă certificatul de conformitate menționat la articolul 18 din Directiva 2007/46/CE; |
| --- | --- |

(b)

„certificat de conformitate” înseamnă certificatul de conformitate menționat la articolul 18 din Directiva 2007/46/CE;

| (c) | „vehicul completat” înseamnă un vehicul utilitar ușor pentru care se acordă omologarea de tip în urma finalizării unui proces de omologare de tip în mai multe etape, în conformitate cu Directiva 2007/46/CE; |
| --- | --- |

(c)

„vehicul completat” înseamnă un vehicul utilitar ușor pentru care se acordă omologarea de tip în urma finalizării unui proces de omologare de tip în mai multe etape, în conformitate cu Directiva 2007/46/CE;

| (d) | „vehicul complet” înseamnă orice vehicul utilitar ușor care nu trebuie să fie completat pentru a satisface cerințele tehnice aplicabile cuprinse în Directiva 2007/46/CE; |
| --- | --- |

(d)

„vehicul complet” înseamnă orice vehicul utilitar ușor care nu trebuie să fie completat pentru a satisface cerințele tehnice aplicabile cuprinse în Directiva 2007/46/CE;

| (e) | „vehicul de bază” înseamnă orice vehicul utilitar ușor utilizat în etapa inițială a unui proces de omologare de tip în mai multe etape; |
| --- | --- |

(e)

„vehicul de bază” înseamnă orice vehicul utilitar ușor utilizat în etapa inițială a unui proces de omologare de tip în mai multe etape;

| (f) | „producător” înseamnă persoana sau organismul responsabil față de autoritatea de omologare pentru toate aspectele procesului de omologare CE de tip în conformitate cu Directiva 2007/46/CE și pentru asigurarea conformității producției; |
| --- | --- |

(f)

„producător” înseamnă persoana sau organismul responsabil față de autoritatea de omologare pentru toate aspectele procesului de omologare CE de tip în conformitate cu Directiva 2007/46/CE și pentru asigurarea conformității producției;

| (g) | „masă în stare de funcționare” sau „M” înseamnă masa autoturismului sau a vehiculului utilitar ușor carosat în stare de funcționare, indicată în certificatul de conformitate și definită la punctul 2.6 din anexa I la Directiva 2007/46/CE; |
| --- | --- |

(g)

„masă în stare de funcționare” sau „M” înseamnă masa autoturismului sau a vehiculului utilitar ușor carosat în stare de funcționare, indicată în certificatul de conformitate și definită la punctul 2.6 din anexa I la Directiva 2007/46/CE;

| (h) | „emisiile specifice de CO2” înseamnă emisiile de CO2 ale unui autoturism sau ale unui vehicul utilitar ușor, măsurate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 715/2007 și cu regulamentele sale de punere în aplicare și specificate în certificatul de conformitate al vehiculului ca emisii masice (combinate) de CO2. În cazul autoturismelor sau al vehiculelor utilitare ușoare care nu sunt supuse omologării de tip în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 715/2007, „emisiile specifice de CO2” înseamnă emisiile de CO2 măsurate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 715/2007, în special în conformitate cu procedurile de măsurare prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 692/2008, până la 31 decembrie 2020, și, de la 1 ianuarie 2021, de Regulamentul (UE) 2017/1151, sau în conformitate cu procedurile adoptate de Comisie în vederea stabilirii emisiilor de CO2 ale vehiculelor de acest tip; |
| --- | --- |

(h)

„emisiile specifice de CO2” înseamnă emisiile de CO2 ale unui autoturism sau ale unui vehicul utilitar ușor, măsurate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 715/2007 și cu regulamentele sale de punere în aplicare și specificate în certificatul de conformitate al vehiculului ca emisii masice (combinate) de CO2. În cazul autoturismelor sau al vehiculelor utilitare ușoare care nu sunt supuse omologării de tip în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 715/2007, „emisiile specifice de CO2” înseamnă emisiile de CO2 măsurate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 715/2007, în special în conformitate cu procedurile de măsurare prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 692/2008, până la 31 decembrie 2020, și, de la 1 ianuarie 2021, de Regulamentul (UE) 2017/1151, sau în conformitate cu procedurile adoptate de Comisie în vederea stabilirii emisiilor de CO2 ale vehiculelor de acest tip;

| (i) | „amprenta la sol” înseamnă ecartamentul mediu înmulțit cu ampatamentul, astfel cum sunt indicate în certificatul de conformitate și definite la punctele 2.1 și 2.3 din anexa I la Directiva 2007/46/CE; |
| --- | --- |

(i)

„amprenta la sol” înseamnă ecartamentul mediu înmulțit cu ampatamentul, astfel cum sunt indicate în certificatul de conformitate și definite la punctele 2.1 și 2.3 din anexa I la Directiva 2007/46/CE;

| (j) | „obiectiv privind emisiile specifice” înseamnă, în legătură cu un producător, obiectivul anual determinat în conformitate cu anexa I sau, în cazul în care producătorului i se acordă o derogare în conformitate cu articolul 10, obiectivul privind emisiile specifice determinat în temeiul respectivei derogări; |
| --- | --- |

(j)

„obiectiv privind emisiile specifice” înseamnă, în legătură cu un producător, obiectivul anual determinat în conformitate cu anexa I sau, în cazul în care producătorului i se acordă o derogare în conformitate cu articolul 10, obiectivul privind emisiile specifice determinat în temeiul respectivei derogări;

| (k) | „obiectiv privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE” înseamnă media emisiilor de CO2 ale tuturor autoturismelor noi sau ale tuturor vehiculelor utilitare ușoare noi care trebuie atinsă într-o perioadă dată; |
| --- | --- |

(k)

„obiectiv privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE” înseamnă media emisiilor de CO2 ale tuturor autoturismelor noi sau ale tuturor vehiculelor utilitare ușoare noi care trebuie atinsă într-o perioadă dată;

| (l) | „masă de încercare” sau „TM” înseamnă masa de încercare a unui autoturism sau a unui vechiul utilitar ușor, astfel cum este indicată în certificatul de conformitate și astfel cum este definită la punctul 3.2.25 din anexa XXI la Regulamentul (UE) 2017/1151; |
| --- | --- |

(l)

„masă de încercare” sau „TM” înseamnă masa de încercare a unui autoturism sau a unui vechiul utilitar ușor, astfel cum este indicată în certificatul de conformitate și astfel cum este definită la punctul 3.2.25 din anexa XXI la Regulamentul (UE) 2017/1151;

| (m) | „vehicul cu emisii zero și cu emisii scăzute” înseamnă un autoturism sau un vehicul utilitar ușor cu emisii la țeava de evacuare cuprinse între 0 și 50 g CO2/km, determinate în conformitate cu Regulamentul (UE) 2017/1151; |
| --- | --- |

(m)

„vehicul cu emisii zero și cu emisii scăzute” înseamnă un autoturism sau un vehicul utilitar ușor cu emisii la țeava de evacuare cuprinse între 0 și 50 g CO2/km, determinate în conformitate cu Regulamentul (UE) 2017/1151;

| (n) | „sarcina utilă a vehiculului” înseamnă diferența dintre masa maximă tehnic admisibilă în temeiul anexei II la Directiva 2007/46/CE și masa vehiculului. |
| --- | --- |

(n)

„sarcina utilă a vehiculului” înseamnă diferența dintre masa maximă tehnic admisibilă în temeiul anexei II la Directiva 2007/46/CE și masa vehiculului.

(2)   În sensul prezentului regulament, „grup de producători asociați” înseamnă un producător și întreprinderile asociate acestuia. În legătură cu un producător, „întreprinderi asociate” înseamnă:

| (a) | întreprinderi în care producătorul deține, direct sau indirect:






  (i) | prerogativa de a exercita mai mult de jumătate din drepturile de vot; sau |
| --- | --- | --- |

(a)

întreprinderi în care producătorul deține, direct sau indirect:

(i)

prerogativa de a exercita mai mult de jumătate din drepturile de vot; sau

| (ii) | prerogativa de a numi mai mult de jumătate din membrii consiliului de supraveghere, ai consiliului de administrație sau ai organismelor care asigură reprezentarea legală a întreprinderii respective; sau |
| --- | --- |

(ii)

prerogativa de a numi mai mult de jumătate din membrii consiliului de supraveghere, ai consiliului de administrație sau ai organismelor care asigură reprezentarea legală a întreprinderii respective; sau

| (iii) | dreptul de a gestiona activitatea întreprinderii respective; |
| --- | --- |

(iii)

dreptul de a gestiona activitatea întreprinderii respective;

| (b) | întreprinderi care dețin asupra producătorului, direct sau indirect, drepturile sau prerogativele menționate la litera (a); |
| --- | --- |

(b)

întreprinderi care dețin asupra producătorului, direct sau indirect, drepturile sau prerogativele menționate la litera (a);

| (c) | întreprinderi în cadrul cărora o întreprindere menționată la litera (b) deține, direct sau indirect, drepturile sau prerogativele menționate la litera (a); |
| --- | --- |

(c)

întreprinderi în cadrul cărora o întreprindere menționată la litera (b) deține, direct sau indirect, drepturile sau prerogativele menționate la litera (a);

| (d) | întreprinderi în cadrul cărora producătorul deține în comun, împreună cu una sau mai multe întreprinderi menționate la literele (a), (b) sau (c), sau în cadrul cărora două sau mai multe din aceste întreprinderi dețin drepturile sau prerogativele stabilite la litera (a); |
| --- | --- |

(d)

întreprinderi în cadrul cărora producătorul deține în comun, împreună cu una sau mai multe întreprinderi menționate la literele (a), (b) sau (c), sau în cadrul cărora două sau mai multe din aceste întreprinderi dețin drepturile sau prerogativele stabilite la litera (a);

| (e) | întreprinderi în cadrul cărora drepturile sau prerogativele menționate la litera (a) sunt deținute în comun de producător sau de una sau mai multe dintre întreprinderile asociate ale acestuia stabilite la literele (a)-(d) și unul sau mai mulți terți. |
| --- | --- |

(e)

întreprinderi în cadrul cărora drepturile sau prerogativele menționate la litera (a) sunt deținute în comun de producător sau de una sau mai multe dintre întreprinderile asociate ale acestuia stabilite la literele (a)-(d) și unul sau mai mulți terți.

Articolul 4

Obiective privind emisiile specifice

(1)   Producătorul se asigură că media emisiilor specifice de CO2 ale tuturor vehiculelor sale nu depășește următoarele obiective privind emisiile specifice:

| (a) | pentru anul calendaristic 2020, obiectivul privind emisiile specifice determinat în conformitate cu partea A punctele 1 și 2 din anexa I în cazul autoturismelor sau în conformitate cu partea B punctele 1 și 2 din anexa I în cazul vehiculelor utilitare ușoare sau, în situația în care unui producător i se acordă o derogare în temeiul articolului 10, în conformitate cu respectiva derogare; |
| --- | --- |

(a)

pentru anul calendaristic 2020, obiectivul privind emisiile specifice determinat în conformitate cu partea A punctele 1 și 2 din anexa I în cazul autoturismelor sau în conformitate cu partea B punctele 1 și 2 din anexa I în cazul vehiculelor utilitare ușoare sau, în situația în care unui producător i se acordă o derogare în temeiul articolului 10, în conformitate cu respectiva derogare;

| (b) | pentru fiecare an calendaristic din perioada 2021-2024, obiectivele privind emisiile specifice, determinat în conformitate cu partea A punctele 3 și 4 din anexa I sau cu partea B punctele 3 și 4 din anexa I, după caz, sau, în cazul în care unui producător i se acordă o derogare în temeiul articolului 10, în conformitate cu respectiva derogare și cu partea A punctul 5 din anexa I sau cu partea B punctul 5 din anexa I; |
| --- | --- |

(b)

pentru fiecare an calendaristic din perioada 2021-2024, obiectivele privind emisiile specifice, determinat în conformitate cu partea A punctele 3 și 4 din anexa I sau cu partea B punctele 3 și 4 din anexa I, după caz, sau, în cazul în care unui producător i se acordă o derogare în temeiul articolului 10, în conformitate cu respectiva derogare și cu partea A punctul 5 din anexa I sau cu partea B punctul 5 din anexa I;

| (c) | pentru fiecare an calendaristic, începând cu 2025, obiectivele privind emisiile specifice determinate în conformitate cu partea A punctul 6.3 din anexa I sau cu partea B punctul 6.3 din anexa I sau, în cazul unui producător căruia i se acordă o derogare în temeiul articolului 10, obiectivele privind emisiile specifice determinate în conformitate cu respectiva derogare. |
| --- | --- |

(c)

pentru fiecare an calendaristic, începând cu 2025, obiectivele privind emisiile specifice determinate în conformitate cu partea A punctul 6.3 din anexa I sau cu partea B punctul 6.3 din anexa I sau, în cazul unui producător căruia i se acordă o derogare în temeiul articolului 10, obiectivele privind emisiile specifice determinate în conformitate cu respectiva derogare.

(2)   În ceea ce privește vehiculele utilitare ușoare, în cazul în care emisiile specifice de CO2 ale vehiculului completat nu sunt disponibile, producătorul vehiculului de bază utilizează emisiile specifice de CO2 ale vehiculului de bază pentru a determina media emisiilor sale specifice de CO2.

(3)   În scopul stabilirii, pentru fiecare producător, a mediei emisiilor specifice de CO2, se iau în considerare următoarele procentaje ale autoturismelor noi ale respectivului producător înmatriculate pe parcursul anului în cauză:

| — | 95 % în 2020; |
| --- | --- |

—

95 % în 2020;

| — | 100 % începând cu 2021. |
| --- | --- |

—

100 % începând cu 2021.

Articolul 5

Credite suplimentare

Pentru calcularea mediei emisiilor specifice de CO2, fiecare autoturism nou care generează o cantitate de emisii specifice de CO2 mai mică de 50 g CO2/km se consideră ca fiind echivalent cu:

2

2

2

| — | 2 autoturisme în 2020; |
| --- | --- |

—

2 autoturisme în 2020;

| — | 1,67 autoturisme în 2021; |
| --- | --- |

—

1,67 autoturisme în 2021;

| — | 1,33 autoturisme în 2022; |
| --- | --- |

—

1,33 autoturisme în 2022;

| — | 1 autoturism începând cu 2023; |
| --- | --- |

—

1 autoturism începând cu 2023;

pentru anul în care este înmatriculat în perioada 2020-2022, sub rezerva unui plafon de 7,5 g CO2/km pe parcursul perioadei respective pentru fiecare producător, astfel cum se calculează în conformitate cu articolul 5 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/1153.

2

Articolul 6

Gruparea

(1)   Producătorii, cu excepția celor cărora li s-a acordat o derogare în temeiul articolului 10, se pot grupa în scopul îndeplinirii obligațiilor care le revin în temeiul articolului 4.

(2)   Acordul de constituire a unei grupări poate viza unul sau mai mulți ani calendaristici, cu condiția ca durata totală a fiecărui acord să nu depășească cinci ani calendaristici, și trebuie să fie încheiat până cel târziu la data de 31 decembrie din primul an calendaristic pentru care urmează să fie grupate emisiile. Producătorii care formează o grupare transmit Comisiei următoarele informații:

| (a) | producătorii care vor fi incluși în grupare; |
| --- | --- |

(a)

producătorii care vor fi incluși în grupare;

| (b) | producătorul numit ca administrator al grupării, care va reprezenta punctul de contact al acesteia și va fi responsabil cu plata primelor pentru emisiile suplimentare impuse grupării în conformitate cu articolul 8; |
| --- | --- |

(b)

producătorul numit ca administrator al grupării, care va reprezenta punctul de contact al acesteia și va fi responsabil cu plata primelor pentru emisiile suplimentare impuse grupării în conformitate cu articolul 8;

| (c) | dovezi că administratorul grupării va fi capabil să îndeplinească obligațiile care îi revin în temeiul literei (b); |
| --- | --- |

(c)

dovezi că administratorul grupării va fi capabil să îndeplinească obligațiile care îi revin în temeiul literei (b);

| (d) | categoria de vehicule înregistrate ca M1 sau N1, care face obiectul grupării. |
| --- | --- |

(d)

categoria de vehicule înregistrate ca M1 sau N1, care face obiectul grupării.

(3)   În cazul în care administratorul propus al grupării nu întrunește cerința privind plata primelor pentru emisiile suplimentare impuse grupării în conformitate cu articolul 8, Comisia notifică acest lucru producătorilor.

(4)   Producătorii incluși într-o grupare notifică în comun Comisiei orice schimbare a administratorului grupării sau a statutului financiar al acestuia, în măsura în care acest fapt ar putea afecta capacitatea sa de a respecta cerința privind plata primelor pentru emisiile suplimentare impuse grupării în conformitate cu articolul 8, precum și eventualele modificări ale structurii grupării sau dizolvarea acesteia.

(5)   Producătorii pot încheia acorduri de grupare cu condiția ca acestea să respecte articolele 101 și 102 din TFUE și să permită participarea deschisă, transparentă și nediscriminatorie, în condiții rezonabile din punct de vedere comercial, a oricărui producător care dorește să devină membru al grupării. Fără a aduce atingere aplicării cu titlu general a normelor în materie de concurență ale Uniunii pentru aceste grupări, toți membrii unei grupări se asigură în special că, în contextul acordului lor de grupare, au loc schimburi de date sau de informații numai referitor la următoarele informații:

| (a) | media emisiilor specifice de CO2; |
| --- | --- |

(a)

media emisiilor specifice de CO2;

| (b) | obiectivul privind emisiile specifice; |
| --- | --- |

(b)

obiectivul privind emisiile specifice;

| (c) | numărul total de vehicule înmatriculate. |
| --- | --- |

(c)

numărul total de vehicule înmatriculate.

(6)   alineatul (5) nu se aplică în cazul în care toți producătorii din grupare fac parte din același grup de producători asociați.

(7)   Cu excepția cazului în care se efectuează notificarea prevăzută la alineatul (3) din prezentul articol, producătorii dintr-o grupare în legătură cu care sunt transmise informații Comisiei sunt considerați ca fiind un singur producător în ceea ce privește îndeplinirea obligațiilor care le revin în temeiul articolului 4. Informațiile privind monitorizarea și raportarea referitoare la fiecare producător, precum și privind orice grupare vor fi înregistrate, transmise și puse la dispoziție în registrul central menționat la articolul 7 alineatul (4).

(8)   Comisia poate să specifice, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, condițiile detaliate care se aplică unui acord de grupare instituit în temeiul alineatului (5) din prezentul articol. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 16 alineatul (2).

Articolul 7

Monitorizarea și raportarea mediei emisiilor

(1)   Pentru fiecare an calendaristic, fiecare stat membru înregistrează informațiile privind fiecare autoturism nou și fiecare vehicul utilitar ușor nou înmatriculate pe teritoriul său în conformitate cu partea A din anexele II și III la prezentul regulament. Informațiile respective sunt puse la dispoziția producătorilor și a importatorilor sau a reprezentanților desemnați de aceștia în fiecare stat membru. Statele membre depun toate eforturile pentru a garanta că organismele raportoare lucrează în mod transparent. Fiecare stat membru se asigură că emisiile specifice de CO2 ale autoturismelor care nu sunt supuse omologării de tip în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 715/2007 sunt măsurate și înregistrate în certificatul de conformitate.

(2)   Până la data de 28 februarie a fiecărui an, statele membre determină și transmit Comisiei informațiile menționate în partea A din anexele II și III cu privire la anul calendaristic precedent. Datele se transmit în conformitate cu formatul menționat în partea B din anexa II și în partea C din anexa III.

(3)   La cererea Comisiei, statele membre transmit, de asemenea, întregul set de date culese în temeiul alineatului (1).

(4)   Comisia păstrează un registru central al datelor raportate de statele membre în temeiul prezentului articol și, până la data de 30 iunie a fiecărui an, calculează în mod provizoriu pentru fiecare producător:

| (a) | media emisiilor specifice de CO2 în anul calendaristic precedent; |
| --- | --- |

(a)

media emisiilor specifice de CO2 în anul calendaristic precedent;

| (b) | obiectivul privind emisiile specifice din anul calendaristic precedent; |
| --- | --- |

(b)

obiectivul privind emisiile specifice din anul calendaristic precedent;

| (c) | diferența dintre media emisiilor specifice de CO2 ale acestuia în anul calendaristic precedent și obiectivul acestuia privind emisiile specifice din anul respectiv. |
| --- | --- |

(c)

diferența dintre media emisiilor specifice de CO2 ale acestuia în anul calendaristic precedent și obiectivul acestuia privind emisiile specifice din anul respectiv.

Comisia notifică fiecărui producător calculele provizorii efectuate pentru respectivul producător. Notificarea cuprinde datele, pentru fiecare stat membru, privind numărul de autoturisme noi și de vehicule utilitare noi înmatriculate și emisiile specifice de CO2 ale acestora.

Acest registru trebuie să fie disponibil publicului.

(5)   În termen de trei luni de la primirea notificării cu calculele provizorii efectuate în conformitate cu alineatul (4), producătorii pot notifica Comisiei eventualele erori pe care le conțin datele, specificând statul membru în cazul căruia aceștia consideră că s-a produs eroarea.

Comisia analizează orice notificare din partea producătorilor și, până la data de 31 octombrie, confirmă sau modifică respectivele calcule provizorii în temeiul alineatului (4).

(6)   Statele membre desemnează o autoritate competentă pentru culegerea și comunicarea datelor de monitorizare în conformitate cu prezentul regulament și informează Comisia cu privire la autoritatea competentă desemnată.

Autoritățile competente desemnate asigură caracterul corect și complet al datelor transmise Comisiei și furnizează un punct de contact care este în măsură să răspundă rapid solicitărilor din partea Comisiei de corectare a erorilor și a omisiunilor din seturile de date transmise.

(7)   Comisia adoptă, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, norme detaliate privind procedurile de monitorizare și raportare a datelor în temeiul alineatelor (1)-(6) din prezentul articol și privind aplicarea anexelor II și III. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 16 alineatul (2).

(8)   Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 17 pentru a modifica cerințele în materie de date și parametrii datelor prevăzute în anexele II și III.

(9)   Autoritățile de omologare de tip raportează Comisiei fără întârziere abaterile identificate în emisiile de CO2 ale vehiculelor aflate în circulație comparativ cu emisiile specifice de CO2 menționate în certificatele de conformitate, în urma verificărilor efectuate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 13.

Comisia ia în considerare aceste abateri pentru calcularea mediei emisiilor specifice de CO2 ale unui producător.

Comisia adoptă, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, norme detaliate privind procedurile de raportare a respectivelor abateri și privind luarea în considerare a acestora la calcularea mediei emisiilor specifice de CO2. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 16 alineatul (2).

(10)   Comisia evaluează, până cel târziu în 2023, posibilitatea de a elabora o metodologie comună la nivelul Uniunii pentru evaluarea și raportarea consecventă de date a emisiilor de CO2 generate pe durata întregului ciclu de viață de autoturismele și de vehiculele ușoare care sunt introduse pe piața Uniunii. Comisia transmite Parlamentului European și Consiliului evaluarea respectivă, inclusiv, dacă este cazul, propuneri privind măsuri de monitorizare, cum ar fi propuneri legislative.

(11)   De asemenea, statele membre colectează și raportează, în conformitate cu prezentul articol, date cu privire la înmatriculările de vehicule din categoriile M2 și N2, astfel cum sunt definite în anexa II la Directiva 2007/46/CE, care au o masă de referință de maximum 2 610 kg, și cu privire la vehiculele la care se extinde omologarea de tip în conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 715/2007.

Articolul 8

Prima pentru emisiile suplimentare

(1)   Pentru fiecare an calendaristic, Comisia impune plata unei prime pentru emisiile suplimentare producătorilor sau administratorilor de grupări, după caz, în cazul în care media emisiilor specifice de CO2 ale producătorilor în cauză depășește obiectivul acestora privind emisiile specifice.

(2)   Prima pentru emisiile suplimentare menționată la alineatul (1) se calculează cu ajutorul formulei de mai jos:

| | (emisii suplimentare × 95 EUR) × numărul de vehicule nou-înmatriculate. |
| --- | --- |

(emisii suplimentare × 95 EUR) × numărul de vehicule nou-înmatriculate.

În sensul prezentului articol se aplică următoarele definiții:

| — | „emisii suplimentare” înseamnă numărul pozitiv de grame pe kilometru cu care media emisiilor specifice de CO2 ale unui producător – ținând seama de reducerile emisiilor de CO2 obținute datorită tehnologiilor inovatoare aprobate în conformitate cu articolul 11 – a depășit obiectivul acestuia privind emisiile specifice în anul calendaristic sau într-o parte a anului calendaristic în care se aplică obligația prevăzută la articolul 4, rotunjit la cea mai apropiată a treia zecimală; și |
| --- | --- |

—

„emisii suplimentare” înseamnă numărul pozitiv de grame pe kilometru cu care media emisiilor specifice de CO2 ale unui producător – ținând seama de reducerile emisiilor de CO2 obținute datorită tehnologiilor inovatoare aprobate în conformitate cu articolul 11 – a depășit obiectivul acestuia privind emisiile specifice în anul calendaristic sau într-o parte a anului calendaristic în care se aplică obligația prevăzută la articolul 4, rotunjit la cea mai apropiată a treia zecimală; și

| — | „numărul de vehicule nou-înmatriculate” înseamnă numărul de autoturisme noi sau de vehicule utilitare ușoare noi, numărate separat, al căror producător este și care au fost înmatriculate în perioada respectivă, în conformitate cu criteriile de introducere treptată prevăzute la articolul 4 alineatul (3). |
| --- | --- |

—

„numărul de vehicule nou-înmatriculate” înseamnă numărul de autoturisme noi sau de vehicule utilitare ușoare noi, numărate separat, al căror producător este și care au fost înmatriculate în perioada respectivă, în conformitate cu criteriile de introducere treptată prevăzute la articolul 4 alineatul (3).

(3)   Comisia, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, stabilește mijloacele de colectare a primelor pentru emisiile suplimentare impuse în temeiul alineatului (1) din prezentul articol. Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 16 alineatul (2).

(4)   Sumele obținute din plata primelor pentru emisiile suplimentare sunt considerate venituri la bugetul general al Uniunii.

Articolul 9

Publicarea performanței producătorilor

(1)   Până la data de 31 octombrie a fiecărui an, Comisia publică, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, o listă care conține:

| (a) | pentru fiecare producător, obiectivul său privind emisiile specifice pentru anul calendaristic precedent; |
| --- | --- |

(a)

pentru fiecare producător, obiectivul său privind emisiile specifice pentru anul calendaristic precedent;

| (b) | pentru fiecare producător, media emisiilor sale specifice de CO2 în anul calendaristic precedent; |
| --- | --- |

(b)

pentru fiecare producător, media emisiilor sale specifice de CO2 în anul calendaristic precedent;

| (c) | diferența dintre media emisiilor specifice de CO2 ale producătorului în anul calendaristic precedent și obiectivul privind emisiile specifice pentru anul respectiv; |
| --- | --- |

(c)

diferența dintre media emisiilor specifice de CO2 ale producătorului în anul calendaristic precedent și obiectivul privind emisiile specifice pentru anul respectiv;

| (d) | media emisiilor specifice de CO2 pentru toate autoturismele noi și vehiculele utilitare ușoare noi înmatriculate în Uniune în anul calendaristic precedent; și |
| --- | --- |

(d)

media emisiilor specifice de CO2 pentru toate autoturismele noi și vehiculele utilitare ușoare noi înmatriculate în Uniune în anul calendaristic precedent; și

| (e) | media masei în stare de funcționare pentru toate autoturismele noi și vehiculele utilitare ușoare noi înmatriculate în Uniune în anul calendaristic precedent, până la 31 decembrie 2020; |
| --- | --- |

(e)

media masei în stare de funcționare pentru toate autoturismele noi și vehiculele utilitare ușoare noi înmatriculate în Uniune în anul calendaristic precedent, până la 31 decembrie 2020;

| (f) | media masei de încercare pentru toate autoturismele noi și vehiculele utilitare ușoare noi înmatriculate în Uniune în anul calendaristic precedent. |
| --- | --- |

(f)

media masei de încercare pentru toate autoturismele noi și vehiculele utilitare ușoare noi înmatriculate în Uniune în anul calendaristic precedent.

(2)   Lista publicată în temeiul alineatului (1) din prezentul articol indică, de asemenea, dacă producătorul a respectat cerințele articolului 4 în anul calendaristic precedent.

(3)   Pentru publicarea până la 31 octombrie 2022, lista prevăzută la alineatul (1) din prezentul articol indică, de asemenea, următoarele:

| (a) | obiectivele privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE pentru 2025 și 2030, prevăzute la articolul 1 alineatele (4) și, respectiv, (5) și calculate de Comisie în conformitate cu părțile A și B punctele 6.1.1 și 6.1.2 din anexa I; |
| --- | --- |

(a)

obiectivele privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE pentru 2025 și 2030, prevăzute la articolul 1 alineatele (4) și, respectiv, (5) și calculate de Comisie în conformitate cu părțile A și B punctele 6.1.1 și 6.1.2 din anexa I;

| (b) | valorile a2021, a2025 și a2030 calculate de Comisie în conformitate cu părțile A și B punctul 6.2 din anexa I. |
| --- | --- |

(b)

valorile a2021, a2025 și a2030 calculate de Comisie în conformitate cu părțile A și B punctul 6.2 din anexa I.

Articolul 10

Derogări pentru anumiți producători

(1)   Un producător poate să depună o cerere de derogare de la obiectivul privind emisiile specifice calculat în conformitate cu anexa I, în cazul în care este responsabil pentru mai puțin de 10 000 de autoturisme noi sau 22 000 de vehicule utilitare ușoare noi înmatriculate în Uniune într-un an calendaristic și:

| (a) | nu face parte dintr-un grup de producători asociați; sau |
| --- | --- |

(a)

nu face parte dintr-un grup de producători asociați; sau

| (b) | face parte dintr-un grup de producători asociați care este responsabil, în total, pentru mai puțin de 10 000 de autoturisme noi sau 22 000 de vehicule utilitare ușoare noi înmatriculate în Uniune pe an calendaristic; sau |
| --- | --- |

(b)

face parte dintr-un grup de producători asociați care este responsabil, în total, pentru mai puțin de 10 000 de autoturisme noi sau 22 000 de vehicule utilitare ușoare noi înmatriculate în Uniune pe an calendaristic; sau

| (c) | face parte dintr-un grup de producători asociați, dar operează cu ajutorul propriilor instalații de producție și al propriului centru de proiectare. |
| --- | --- |

(c)

face parte dintr-un grup de producători asociați, dar operează cu ajutorul propriilor instalații de producție și al propriului centru de proiectare.

(2)   O derogare solicitată în temeiul alineatului (1) poate fi acordată pentru o perioadă de maximum cinci ani calendaristici, care este reînnoibilă. Cererea se adresează Comisiei și cuprinde:

| (a) | denumirea producătorului și persoana de contact a acestuia; |
| --- | --- |

(a)

denumirea producătorului și persoana de contact a acestuia;

| (b) | dovezi că producătorul este eligibil pentru o derogare în temeiul alineatului (1); |
| --- | --- |

(b)

dovezi că producătorul este eligibil pentru o derogare în temeiul alineatului (1);

| (c) | informații privind autoturismele sau vehiculele utilitare ușoare pe care le produce, inclusiv masa de încercare și emisiile specifice de CO2 ale acestor autoturisme sau vehicule utilitare ușoare; și |
| --- | --- |

(c)

informații privind autoturismele sau vehiculele utilitare ușoare pe care le produce, inclusiv masa de încercare și emisiile specifice de CO2 ale acestor autoturisme sau vehicule utilitare ușoare; și

| (d) | un obiectiv privind emisiile specifice corespunzător potențialului său de reducere, inclusiv potențialului economic și tehnologic de reducere a emisiilor sale specifice de CO2 și ținând seama de caracteristicile pieței căreia îi este destinat tipul de autoturism sau de vehicul utilitar ușor produs. |
| --- | --- |

(d)

un obiectiv privind emisiile specifice corespunzător potențialului său de reducere, inclusiv potențialului economic și tehnologic de reducere a emisiilor sale specifice de CO2 și ținând seama de caracteristicile pieței căreia îi este destinat tipul de autoturism sau de vehicul utilitar ușor produs.

(3)   În cazul în care Comisia apreciază că producătorul este eligibil pentru derogarea solicitată în temeiul alineatului (1) și constată că obiectivul privind emisiile specifice de CO2 propus de producător corespunde potențialului de reducere al acestuia, inclusiv potențialului economic și tehnologic de reducere a emisiilor specifice de CO2 ale acestuia, și ținând seama de caracteristicile pieței pentru tipul de autoturism sau de vehicul utilitar ușor produs, Comisia acordă o derogare producătorului respectiv.

Cererea se depune cel târziu până la data de 31 octombrie a primului an în care se aplică derogarea.

(4)   Un producător care produce, împreună cu toate întreprinderile sale asociate, între 10 000 și 300 000 de autoturisme noi înmatriculate în fiecare an calendaristic în Uniune, poate prezenta o cerere de derogare de la obiectivul privind emisiile specifice calculat în conformitate cu partea A punctele 1-4 și 6.3 din anexa I.

O astfel de cerere poate fi depusă de producător în numele său sau în numele său și al oricăreia dintre întreprinderile sale asociate. Cererea se adresează Comisiei și cuprinde:

| (a) | toate informațiile menționate la alineatul (2) literele (a) și (c), inclusiv, dacă este cazul, informații despre orice întreprindere asociată; |
| --- | --- |

(a)

toate informațiile menționate la alineatul (2) literele (a) și (c), inclusiv, dacă este cazul, informații despre orice întreprindere asociată;

| (b) | în legătură cu cererile care fac trimitere la partea A punctele 1-4 din anexa I, un obiectiv care reprezintă o reducere de 45 % față de media emisiilor specifice de CO2 în 2007 sau, în cazul în care mai multe întreprinderi asociate depun o singură cerere, o reducere de 45 % față de media calculată între valorile medii ale emisiilor specifice de CO2 ale întreprinderilor respective în 2007; |
| --- | --- |

(b)

în legătură cu cererile care fac trimitere la partea A punctele 1-4 din anexa I, un obiectiv care reprezintă o reducere de 45 % față de media emisiilor specifice de CO2 în 2007 sau, în cazul în care mai multe întreprinderi asociate depun o singură cerere, o reducere de 45 % față de media calculată între valorile medii ale emisiilor specifice de CO2 ale întreprinderilor respective în 2007;

| (c) | în legătură cu cererile care fac trimitere la partea A punctul 6.3 din anexa I la prezentul regulament, un obiectiv aplicabil în anii calendaristici 2025-2028 care reprezintă reducerea specificată la articolul 1 alineatul (4) litera (a) din prezentul regulament privind obiectivul calculat în conformitate cu litera (b) din prezentul alineat, ținând seama de emisiile de CO2 măsurate în temeiul Regulamentului (UE) 2017/1151. |
| --- | --- |

(c)

în legătură cu cererile care fac trimitere la partea A punctul 6.3 din anexa I la prezentul regulament, un obiectiv aplicabil în anii calendaristici 2025-2028 care reprezintă reducerea specificată la articolul 1 alineatul (4) litera (a) din prezentul regulament privind obiectivul calculat în conformitate cu litera (b) din prezentul alineat, ținând seama de emisiile de CO2 măsurate în temeiul Regulamentului (UE) 2017/1151.

În cazul în care nu există informații privind media emisiilor specifice de CO2 ale unui producător pentru anul 2007, Comisia stabilește un obiectiv echivalent de reducere a emisiilor bazat pe cele mai performante tehnologii de reducere a emisiilor de CO2 utilizate pentru autoturismele cu o masă comparabilă și ținând seama de caracteristicile pieței căreia îi este destinat tipul de autoturism produs. Obiectivul respectiv este folosit de solicitant în scopul menționat la litera (b) de la al doilea paragraf.

Comisia acordă o derogare producătorului atunci când se demonstrează îndeplinirea criteriilor pentru acordarea derogării menționate la prezentul alineat.

(5)   Un producător care beneficiază de o derogare în temeiul prezentului articol notifică de îndată Comisia cu privire la orice schimbare care afectează sau poate afecta eligibilitatea sa pentru o derogare.

(6)   În cazul în care Comisia consideră, fie pe baza unei notificări în temeiul alineatului (5), fie din alte considerente, că un producător nu mai este eligibil pentru derogare, Comisia revocă derogarea începând cu data de 1 ianuarie a următorului an calendaristic și notifică producătorul în acest sens.

(7)   În cazul în care producătorul nu își îndeplinește obiectivul privind emisiile specifice, Comisia impune producătorului prima pentru emisiile suplimentare, astfel cum este prevăzută la articolul 8.

(8)   Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 17 prin care prevede norme pentru completarea alineatelor (1)-(7) din prezentul articol, în ceea ce privește interpretarea criteriilor de eligibilitate pentru derogări, conținutul cererilor, precum și conținutul și evaluarea programelor de reducere a emisiilor specifice de CO2.

Comisia este, de asemenea, împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 17 pentru a modifica partea A din anexa I în scopul stabilirii formulelor de calculare a obiectivelor de derogare menționate la alineatul (4) al doilea paragraf litera (c) din prezentul articol.

(9)   Cererile de derogare, inclusiv informațiile în sprijinul acestora, notificările efectuate în temeiul alineatului (5), revocările efectuate în temeiul alineatului (6), orice impunere a unei prime pentru emisiile suplimentare în temeiul alineatului (7), precum și orice măsură adoptată în temeiul alineatului (8) se pun la dispoziția publicului, sub rezerva dispozițiilor Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului (19).

Articolul 11

Ecoinovarea

(1)   La solicitarea unui furnizor sau a unui producător, se ține seama de reducerile emisiilor de CO2 realizate prin utilizarea tehnologiilor inovatoare sau a unei combinații de tehnologii inovatoare (denumite în continuare „pachete tehnologice inovatoare”).

Aceste tehnologii se iau în considerare numai dacă metodologia utilizată pentru evaluarea lor poate genera rezultate verificabile, repetabile și comparabile.

Contribuția totală a acestor tehnologii la reducerea mediei emisiilor specifice de CO2 ale unui producător poate fi de cel mult 7 g CO2/km.

Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 17 pentru a modifica prezentul regulament prin ajustarea plafonului menționat la al treilea paragraf din prezentul alineat, cu efect din 2025, pentru a ține seama de evoluțiile tehnologice, asigurând, în același timp, o proporție echilibrată a nivelului plafonului respectiv în raport cu media emisiilor specifice de CO2 ale producătorilor.

(2)   Comisia adoptă, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, dispoziții detaliate privind o procedură de aprobare a tehnologiilor inovatoare sau a pachetelor tehnologice inovatoare menționate la alineatul (1) din prezentul articol. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 16 alineatul (2). Respectivele dispoziții detaliate se bazează pe criteriile următoare privind tehnologiile inovatoare:

| (a) | furnizorul sau producătorul poartă răspunderea pentru reducerea emisiilor de CO2 ca urmare a utilizării tehnologiilor inovatoare; |
| --- | --- |

(a)

furnizorul sau producătorul poartă răspunderea pentru reducerea emisiilor de CO2 ca urmare a utilizării tehnologiilor inovatoare;

| (b) | tehnologiile inovatoare aduc o contribuție verificată la reducerea emisiilor de CO2; |
| --- | --- |

(b)

tehnologiile inovatoare aduc o contribuție verificată la reducerea emisiilor de CO2;

| (c) | tehnologiile inovatoare trebuie să nu intre sub incidența ciclului de încercare standard pentru măsurarea emisiilor de CO2; |
| --- | --- |

(c)

tehnologiile inovatoare trebuie să nu intre sub incidența ciclului de încercare standard pentru măsurarea emisiilor de CO2;

| (d) | tehnologiile inovatoare nu trebuie:






  (i) | să intre sub incidența dispozițiilor obligatorii care decurg din măsurile suplimentare complementare destinate să realizeze reducerea de 10 g CO2/km menționată la articolul 1 alineatul (3); sau |
| --- | --- | --- |

(d)

tehnologiile inovatoare nu trebuie:

(i)

să intre sub incidența dispozițiilor obligatorii care decurg din măsurile suplimentare complementare destinate să realizeze reducerea de 10 g CO2/km menționată la articolul 1 alineatul (3); sau

| (ii) | să aibă caracter obligatoriu în temeiul altor dispoziții de drept al Uniunii. |
| --- | --- |

(ii)

să aibă caracter obligatoriu în temeiul altor dispoziții de drept al Uniunii.

Începând cu 1 ianuarie 2025, criteriul menționat la litera (d) punctul (i) de la primul paragraf nu se aplică în ceea ce privește îmbunătățirile în materie de eficiență destinate sistemelor de aer condiționat.

(3)   Un furnizor sau un producător care solicită ca o măsură să fie aprobată în calitate de tehnologie inovatoare sau de pachet tehnologic inovator trebuie să transmită Comisiei un raport, însoțit de un raport de verificare elaborat de un organism independent și certificat. În eventualitatea unei interacțiuni între această măsură și o altă tehnologie inovatoare sau un pachet tehnologic inovator deja aprobat(ă), raportul menționează respectiva interacțiune, iar raportul de verificare evaluează gradul în care interacțiunea modifică reducerile de emisii realizate de fiecare măsură în parte.

(4)   Reducerea realizată trebuie să fie atestată de Comisie, pe baza criteriilor stabilite la alineatul (2).

Articolul 12

Emisiile de CO2 și consumul de combustibil sau energie în condiții reale de conducere

(1)   Comisia monitorizează și evaluează reprezentativitatea în condiții reale de conducere a valorilor emisiilor de CO2 și ale consumului de combustibil sau energie determinate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 715/2007.

În plus, Comisia colectează periodic date privind emisiile de CO2 și consumul de combustibil sau energie în condiții reale de conducere ale autoturismelor și vehiculelor utilitare ușoare care utilizează dispozitive de monitorizare a consumului de combustibil și/sau de energie la bord, începând cu autoturismele noi și vehiculele utilitare ușoare noi înmatriculate în 2021.

Comisia se asigură că publicul este informat cu privire la modul în care evoluează în timp reprezentativitatea în condiții reale de conducere.

(2)   În scopul menționat la alineatul (1), începând cu 1 ianuarie 2021, Comisia se asigură că următorii parametri privind emisiile de CO2 și consumul de combustibil sau energie în condiții reale de conducere ale autoturismelor și ale vehiculelor utilitare ușoare sunt puși la dispoziția sa la intervale regulate, de către producători, autorități naționale sau direct prin transferul de date de la vehicule, după caz:

| (a) | numărul de identificare al vehiculului; |
| --- | --- |

(a)

numărul de identificare al vehiculului;

| (b) | combustibilul și/sau energia electrică consumate; |
| --- | --- |

(b)

combustibilul și/sau energia electrică consumate;

| (c) | distanța totală parcursă; |
| --- | --- |

(c)

distanța totală parcursă;

| (d) | în cazul vehiculelor electrice hibride cu sursă de alimentare externă, combustibilul și energia electrică consumate și distanța parcursă repartizată în funcție de diferitele moduri de conducere; |
| --- | --- |

(d)

în cazul vehiculelor electrice hibride cu sursă de alimentare externă, combustibilul și energia electrică consumate și distanța parcursă repartizată în funcție de diferitele moduri de conducere;

| (e) | alți parametri necesari pentru a asigura îndeplinirea obligațiilor prevăzute la alineatul (1). |
| --- | --- |

(e)

alți parametri necesari pentru a asigura îndeplinirea obligațiilor prevăzute la alineatul (1).

Comisia prelucrează datele primite în temeiul primului paragraf în vederea creării unor seturi de date anonimizate și agregate, inclusiv pentru fiecare producător, în sensul alineatului (1). Numerele de identificare ale vehiculelor sunt utilizate exclusiv în scopul respectivei prelucrări de date și nu se păstrează mai mult decât este necesar în acest scop.

(3)   Pentru a preveni creșterea decalajului în ceea ce privește emisiile generate în condiții reale de conducere, Comisia evaluează, până la 1 iunie 2023, modul în care pot fi utilizate datele privind consumul de combustibil și consumul de energie, pentru a se asigura că valorile emisiilor de CO2 și ale consumului de combustibil sau energie ale vehiculelor determinate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 715/2007 rămân reprezentative pentru emisiile generate în condiții reale de conducere în timp pentru fiecare producător.

Comisia monitorizează și raportează anual modul în care decalajul menționat la primul paragraf evoluează în perioada 2021-2026 și, în vederea prevenirii unei creșteri a decalajului respectiv, evaluează, în 2027, fezabilitatea unui mecanism de ajustare a mediei emisiilor specifice de CO2 ale producătorului începând cu 2030 și, dacă este cazul, prezintă o propunere legislativă pentru a institui un astfel de mecanism.

(4)   Comisia adoptă, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, procedura detaliată privind colectarea și prelucrarea datelor menționată la alineatul (2) din prezentul articol. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 16 alineatul (2).

Articolul 13

Verificarea emisiilor de CO2 ale vehiculelor în circulație

(1)   Producătorii se asigură că valorile emisiilor de CO2 și ale consumului de combustibil înregistrate în certificatele de conformitate corespund emisiilor de CO2 și consumului de combustibil ale vehiculelor în circulație, determinate în conformitate cu Regulamentul (UE) 2017/1151.

(2)   După intrarea în vigoare a procedurilor menționate la alineatul (4) primul paragraf, autoritățile de omologare de tip verifică, pentru familiile de vehicule pentru care sunt responsabile cu omologarea de tip, pe baza unor eșantioane adecvate și reprezentative de vehicule, dacă valorile emisiilor de CO2 și ale consumului de combustibil înregistrate în certificatele de conformitate corespund emisiilor de CO2 și consumului de combustibil ale vehiculelor în circulație, stabilite în conformitate cu Regulamentul (UE) 2017/1151, luând în același timp în considerare, printre altele, datele disponibile privind dispozitivele de monitorizare a consumului de combustibil și/sau de energie de la bord.

Autoritățile de omologare de tip verifică, de asemenea, prezența oricăror strategii la bord sau cu privire la vehiculele incluse în eșantion care îmbunătățesc în mod artificial performanța vehiculului în cadrul testelor efectuate în scopul omologării de tip, printre altele prin utilizarea datelor privind dispozitivele de monitorizare a consumului de combustibil și/sau de energie de la bord.

(3)   În cazul în care, în urma verificărilor efectuate în temeiul alineatului (2), se constată lipsa corespondenței valorilor emisiilor de CO2 și ale consumului de combustibil sau prezența unor strategii care îmbunătățesc în mod artificial performanța unui vehicul, autoritatea de omologare de tip responsabilă, pe lângă luarea măsurilor necesare prevăzute în capitolul XI din Regulamentul (UE) 2018/858, asigură corectarea certificatelor de conformitate.

(4)   Comisia stabilește, prin intermediul unor acte de punere în aplicare, procedurile privind efectuarea verificărilor menționate la alineatul (2) din prezentul articol. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 16 alineatul (2).

Comisia este împuternicită, înainte de a adopta actele de punere în aplicare menționate la primul paragraf din prezentul alineat, să adopte un act delegat în conformitate cu articolul 17 pentru a completa prezentul regulament prin stabilirea principiilor directoare și a criteriilor pentru definirea procedurilor menționate la primul paragraf din prezentul alineat.

Articolul 14

Ajustarea valorilor M0 și TM0

(1)   Valorile M0 și TM0 prevăzute în părțile A și B din anexa I se ajustează după cum urmează:

| (a) | până la 31 octombrie 2020, valoarea M0 prevăzută în partea A punctul 4 din anexa I se ajustează la masa medie în stare de funcționare a tuturor autoturismelor noi înmatriculate în 2017, 2018 și 2019. Această nouă valoare M0 se aplică de la 1 ianuarie 2022 și până la 31 decembrie 2024; |
| --- | --- |

(a)

până la 31 octombrie 2020, valoarea M0 prevăzută în partea A punctul 4 din anexa I se ajustează la masa medie în stare de funcționare a tuturor autoturismelor noi înmatriculate în 2017, 2018 și 2019. Această nouă valoare M0 se aplică de la 1 ianuarie 2022 și până la 31 decembrie 2024;

| (b) | până la 31 octombrie 2022, valoarea M0 prevăzută în partea B punctul 4 din anexa I se ajustează la media masei în stare de funcționare a tuturor vehiculelor utilitare ușoare noi înmatriculate în 2019, 2020 și 2021. Această nouă valoare M0 se aplică în 2024; |
| --- | --- |

(b)

până la 31 octombrie 2022, valoarea M0 prevăzută în partea B punctul 4 din anexa I se ajustează la media masei în stare de funcționare a tuturor vehiculelor utilitare ușoare noi înmatriculate în 2019, 2020 și 2021. Această nouă valoare M0 se aplică în 2024;

| (c) | până la 31 octombrie 2022, valoarea indicativă TM0 pentru 2025 se determină ca media masei de încercare aferentă tuturor autoturismelor noi, respectiv vehiculelor utilitare ușoare noi înmatriculate în 2021; |
| --- | --- |

(c)

până la 31 octombrie 2022, valoarea indicativă TM0 pentru 2025 se determină ca media masei de încercare aferentă tuturor autoturismelor noi, respectiv vehiculelor utilitare ușoare noi înmatriculate în 2021;

| (d) | până la 31 octombrie 2024 și, ulterior, la fiecare doi ani, valorile TM0 prevăzute în partea A punctul 6.2 și partea B punctul 6.2 din anexa I se ajustează la media masei de încercare aferentă tuturor autoturismelor noi, respectiv vehiculelor utilitare ușoare noi înmatriculate în cei doi ani calendaristici precedenți, începând cu 2022 și 2023. Noile valori TM0 se aplică de la data de 1 ianuarie a anului calendaristic care urmează datei ajustării. |
| --- | --- |

(d)

până la 31 octombrie 2024 și, ulterior, la fiecare doi ani, valorile TM0 prevăzute în partea A punctul 6.2 și partea B punctul 6.2 din anexa I se ajustează la media masei de încercare aferentă tuturor autoturismelor noi, respectiv vehiculelor utilitare ușoare noi înmatriculate în cei doi ani calendaristici precedenți, începând cu 2022 și 2023. Noile valori TM0 se aplică de la data de 1 ianuarie a anului calendaristic care urmează datei ajustării.

(2)   Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 17, pentru a completa prezentul regulament prin stabilirea măsurilor menționate la alineatul (1) din prezentul articol.

Articolul 15

Reexaminarea și raportarea

(1)   Până în 2023, Comisia reexaminează în detaliu eficacitatea prezentului regulament și transmite Parlamentului European și Consiliului un raport privind rezultatul reexaminării.

(2)   În raportul menționat la alineatul (1), Comisia analizează, printre altele, reprezentativitatea în condiții reale de conducere a valorilor emisiilor de CO2 și a valorilor consumului de combustibil sau energie, determinate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 715/2007; introducerea pe piața Uniunii a vehiculelor cu emisii zero și cu emisii scăzute, în special în ceea ce privește vehiculele utilitare ușoare; instalarea infrastructurilor de reîncărcare și de realimentare, raportată în temeiul Directivei 2014/94/UE a Parlamentului European și a Consiliului (20), inclusiv finanțarea acestora; contribuția potențială la reducerea emisiilor a utilizării combustibililor alternativi sintetici și avansați, produși din surse regenerabile de energie; reducerea emisiilor de CO2 observată efectiv la nivelul parcului auto existent; funcționarea mecanismului de stimulare pentru vehiculele cu emisii zero și cu emisii scăzute; efectele potențiale ale măsurii tranzitorii stabilite în anexa I partea A punctul 6.3; impactul prezentului regulament asupra consumatorilor, în special asupra celor cu venituri mici și medii; precum și aspecte destinate să faciliteze și mai mult o tranziție viabilă din punct de vedere economic și echitabilă din punct de vedere social către o mobilitate curată, competitivă și la prețuri accesibile în Uniune.

De asemenea, în raportul respectiv, Comisia identifică o cale clară de reducere în continuare a emisiilor de CO2 la autoturisme și vehiculele utilitare ușoare după 2030, pentru a contribui în mod semnificativ la îndeplinirea obiectivului pe termen lung al Acordului de la Paris.

(3)   Raportul menționat la alineatul (2) este însoțit, dacă este cazul, de o propunere de modificare a prezentului regulament, în special pentru posibila revizuire a obiectivelor privind parcul de vehicule de la nivelul UE pentru 2030, având în vedere elementele enumerate la alineatul (2), și pentru introducerea unor obiective obligatorii de reducere a emisiilor pentru 2035 și începând cu 2040 pentru autoturisme și vehiculele utilitare ușoare, cu scopul de a asigura transformarea în timp util a sectorului transporturilor în vederea atingerii obiectivului privind emisiile nete zero, în conformitate cu obiectivele Acordului de la Paris.

(4)   În cadrul revizuirii menționate la alineatul (1) din prezentul articol, Comisia evaluează fezabilitatea dezvoltării unor proceduri de încercare privind emisiile în condiții reale de conducere care utilizează sisteme portabile de măsurare a emisiilor (PEMS). Comisia ia în considerare evaluarea respectivă, precum și cele efectuate în temeiul articolului 12 din prezentul regulament și poate, după caz, să revizuiască procedurile de măsurare a emisiilor de CO2 astfel cum se prevede în temeiul Regulamentului (CE) nr. 715/2007. Comisia prezintă, în special, propuneri corespunzătoare în vederea adaptării procedurilor astfel încât acestea să reflecte în mod adecvat performanțele în condiții reale de conducere în materie de emisii de CO2 ale autoturismelor și ale vehiculelor utilitare ușoare.

(5)   În cadrul revizuirii menționate la alineatul (1) din prezentul articol, Comisia evaluează posibilitatea de a aloca veniturile provenite din primele pentru emisiile suplimentare unui fond specific sau unui program relevant, cu scopul de a asigura o tranziție justă către o economie neutră din punct de vedere climatic, astfel cum se menționează la articolul 4.1 din Acordul de la Paris, în special pentru a sprijini recalificarea, perfecționarea, alte tipuri de formare a competențelor și realocarea lucrătorilor din industria auto din toate statele membre afectate, în special din regiunile și comunitățile cele mai afectate de tranziție. Dacă este cazul, Comisia prezintă o propunere legislativă în acest sens, cel târziu până în 2027.

(6)   Până la 31 decembrie 2020, Comisia revizuiește Directiva 1999/94/CE și, ținând seama de necesitatea de a oferi consumatorilor informații exacte, solide și comparabile privind consumul de combustibil, emisiile de CO2 și emisiile de poluanți atmosferici ale autoturismelor noi care sunt introduse pe piață, precum și de a evalua opțiunile de introducere a unei etichete pentru economia de combustibil și emisiile de CO2 pentru vehiculele utilitare ușoare noi. Rezultatul revizuirii va fi însoțit, dacă este cazul, de o propunere legislativă.

(7)   Prin intermediul unor acte de punere în aplicare, Comisia determină parametrii de corelare necesari pentru a reflecta orice modificare în procedura reglementară de testare pentru măsurarea emisiilor specifice de CO2 menționată în Regulamentul (CE) nr. 715/2007, în Regulamentul (CE) nr. 692/2008 și, după caz, în Regulamentul (UE) 2017/1151. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 16 alineatul (2) din prezentul regulament.

(8)   Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 17 pentru a modifica prezentul regulament prin adaptarea formulelor prevăzute în anexa I, utilizând metodologia adoptată în temeiul alineatului (7) din prezentul articol, asigurând totodată faptul că cerințele de reducere a emisiilor aplicabile producătorilor și vehiculelor de utilitate diferită în cadrul procedurilor de testare vechi și noi se caracterizează printr-o rigoare comparabilă.

Articolul 16

Procedura comitetului

(1)   Comisia este asistată de Comitetul pentru schimbări climatice menționat la articolul 44 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2018/1999 al Parlamentului European și al Consiliului (21). Respectivul comitet reprezintă un comitet în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.

(2)   Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.

(3)   În cazul în care comitetul nu emite un aviz, Comisia nu adoptă proiectul de act de punere în aplicare și se aplică articolul 5 alineatul (4) al treilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.

Articolul 17

Exercitarea delegării de competențe

(1)   Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute la prezentul articol.

(2)   Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 7 alineatul (8), la articolul 10 alineatul (8), la articolul 11 alineatul (1) al patrulea paragraf, la articolul 13 alineatul (4), la articolul 14 alineatul (2) și la articolul 15 alineatul (8) se conferă Comisiei pentru o perioadă de șase ani, începând cu 15 mai 2019. Comisia întocmește un raport privind delegarea de competențe cu cel puțin nouă luni înainte de încheierea perioadei de șase ani. Delegarea de competențe se prelungește tacit cu perioade de timp identice, cu excepția cazului în care Parlamentul European sau Consiliul se opun prelungirii respective cel târziu cu trei luni înainte de încheierea fiecărei perioade.

(3)   Parlamentul European sau Consiliul poate revoca în orice moment delegarea de competențe menționată la articolul 7 alineatul (8), la articolul 10 alineatul (8), la articolul 11 alineatul (1) al patrulea paragraf, la articolul 13 alineatul (4), la articolul 14 alineatul (2) și la articolul 15 alineatul (8). O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe menționate în respectiva decizie. Decizia produce efecte din ziua care urmează datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere valabilității actelor delegate aflate deja în vigoare.

(4)   Înainte de adoptarea unui act delegat, Comisia consultă experții desemnați de fiecare stat membru în conformitate cu principiile prevăzute în Acordul interinstituțional din 13 aprilie 2016 privind o mai bună legiferare.

(5)   De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.

(6)   Un act delegat adoptat în temeiul articolului 7 alineatul (8), articolului 10 alineatul (8), articolului 11 alineatul (1) al patrulea paragraf, articolului 13 alineatul (4), articolului 14 alineatul (2) și articolului 15 alineatul (8) intră în vigoare numai dacă nici Parlamentul European, nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de două luni de la notificarea actului respectiv Parlamentului European și Consiliului sau dacă, înainte de expirarea acestui termen, atât Parlamentul European, cât și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Termenul respectiv se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.

Articolul 18

Abrogarea

Regulamentele (CE) nr. 443/2009 și (UE) nr. 510/2011 se abrogă de la 1 ianuarie 2020.

Trimiterile la regulamentele abrogate se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa V.

Articolul 19

Intrarea în vigoare

Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

Se aplică de la 1 ianuarie 2020.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Strasbourg, 17 aprilie 2019.

Pentru Parlamentul European

Președintele

A. TAJANI

Pentru Consiliu

Președintele

G. CIAMBA

---

(1)  
  JO C 227, 28.6.2018, p. 52.

1

(2)  Poziția Parlamentului European din 27 martie 2019 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 15 aprilie 2019.

2

(3)  Regulamentul (CE) nr. 443/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 aprilie 2009 de stabilire a standardelor de performanță privind emisiile pentru autoturismele noi, ca parte a abordării integrate a Comunității de a reduce emisiile de CO2 generate de vehiculele ușoare (JO L 140, 5.6.2009, p. 1).

3

2

(4)  Regulamentul (UE) nr. 510/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 mai 2011 de stabilire a unor standarde de performanță pentru vehiculele utilitare ușoare noi, ca parte a abordării integrate a Uniunii de reducere a emisiilor de CO2 produse de vehiculele ușoare (JO L 145, 31.5.2011, p. 1).

4

2

(5)  
  JO L 282, 19.10.2016, p. 4.

5

(6)  Regulamentul (UE) 2018/842 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2018 privind reducerea anuală obligatorie a emisiilor de gaze cu efect de seră de către statele membre în perioada 2021-2030 în vederea unei contribuții la acțiunile climatice de respectare a angajamentelor asumate în temeiul Acordului de la Paris și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 525/2013 (JO L 156, 19.6.2018, p. 26).

6

(7)  Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Uniunii și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (JO L 275, 25.10.2003, p. 32).

7

(8)  Regulamentul (CE) nr. 715/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 iunie 2007 privind omologarea de tip a autovehiculelor în ceea ce privește emisiile provenind de la vehiculele ușoare pentru pasageri și de la vehiculele ușoare comerciale (Euro 5 și Euro 6) și privind accesul la informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculelor (JO L 171, 29.6.2007, p. 1).

8

(9)  Regulamentul (UE) 2017/1151 al Comisiei din 1 iunie 2017 de completare a Regulamentului (CE) nr. 715/2007 al Parlamentului European și al Consiliului privind omologarea de tip a autovehiculelor în ceea ce privește emisiile provenind de la vehiculele ușoare pentru pasageri și de la vehiculele ușoare comerciale (Euro 5 și Euro 6) și privind accesul la informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculelor, de modificare a Directivei 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului, a Regulamentului (CE) nr. 692/2008 al Comisiei și a Regulamentului (UE) nr. 1230/2012 al Comisiei și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 692/2008 al Comisiei (JO L 175, 7.7.2017, p. 1).

9

(10)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/1152 al Comisiei din 2 iunie 2017 de stabilire a metodologiei de determinare a parametrilor de corelare necesari pentru a reflecta schimbarea procedurii reglementare de testare pentru vehiculele utilitare ușoare și de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 293/2012 (JO L 175, 7.7.2017, p. 644).

10

(11)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/1153 al Comisiei din 2 iunie 2017 de stabilire a metodologiei de determinare a parametrilor de corelare necesari pentru a reflecta schimbarea procedurii reglementare de testare și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1014/2010 (JO L 175, 7.7.2017, p. 679).

11

(12)  Directiva 1999/94/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 1999 privind disponibilitatea informațiilor cu privire la consumul de combustibil și emisiile de CO2 destinate consumatorilor la comercializarea autoturismelor noi (JO L 12, 18.1.2000, p. 16).

12

2

(13)  Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 de stabilire a unui cadru pentru omologarea autovehiculelor și remorcilor acestora, precum și a sistemelor, componentelor și unităților tehnice separate destinate vehiculelor respective (Directivă-cadru) (JO L 263, 9.10.2007, p. 1).

13

(14)  Regulamentul (CE) nr. 692/2008 al Comisiei din 18 iulie 2008 de punere în aplicare și modificare a Regulamentului (CE) nr. 715/2007 al Parlamentului European și al Consiliului privind omologarea de tip a autovehiculelor în ceea ce privește emisiile provenind de la vehiculele ușoare pentru pasageri și de la vehiculele ușoare comerciale (Euro 5 și Euro 6) și privind accesul la informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculelor (JO L 199, 28.7.2008, p. 1).

14

(15)  Regulamentul (UE) 2018/858 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2018 privind omologarea și supravegherea pieței autovehiculelor și remorcilor acestora, precum și ale sistemelor, componentelor și unităților tehnice separate destinate vehiculelor respective, de modificare a Regulamentelor (CE) 715/2007 și (CE) nr. 595/2009 și de abrogare a Directivei 2007/46/CE (JO L 151, 14.6.2018, p. 1).

15

(16)  
  JO C 298, 23.8.2018, p. 140.

16

(17)  Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (JO L 55, 28.2.2011, p. 13).

17

(18)  
  JO L 123, 12.5.2016, p. 1.

18

(19)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, 31.5.2001, p. 43).

19

(20)  Directiva 2014/94/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2014 privind instalarea infrastructurii pentru combustibili alternativi (JO L 307, 28.10.2014, p. 1).

20

(21)  Regulamentul (UE) 2018/1999 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2018 privind guvernanța uniunii energetice și a acțiunilor climatice, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 663/2009 și (CE) nr. 715/2009 ale Parlamentului European și ale Consiliului, a Directivelor 94/22/CE, 98/70/CE, 2009/31/CE, 2009/73/CE, 2010/31/UE, 2012/27/UE și 2013/30/UE ale Parlamentului European și ale Consiliului, a Directivelor 2009/119/CE și (UE) 2015/652 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 525/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 328, 21.12.2018, p. 1).

21

---

ANEXA I

PARTEA A

OBIECTIVE PRIVIND EMISIILE SPECIFICE PENTRU AUTOTURISME

1.   Pentru anul calendaristic 2020, la efectuarea calculelor de la acest punct și de la punctul 2, emisiile specifice de CO2 pentru fiecare autoturism nou se calculează în conformitate cu următoarea formulă:

Emisiile specifice de CO2 = 95 + a · (M – M0)

unde:

| M | = | masa vehiculului în stare de funcționare în kilograme (kg) |
| --- | --- | --- |
| M0 | = | 1 379,88 |
| a | = | 0,0333 |

M

=

masa vehiculului în stare de funcționare în kilograme (kg)

M0

=

1 379,88

a

=

0,0333

2.   În 2020, obiectivul privind emisiile specifice pentru un producător se calculează ca media emisiilor specifice de CO2 calculată conform punctului 1 pentru fiecare autoturism nou care este înmatriculat în respectivul an calendaristic și pe care l-a produs acesta.

3.   În 2021, obiectivul de referință privind emisiile specifice pentru un producător se calculează după cum urmează:

Formula

unde:

| WLTPCO2 | reprezintă media emisiilor specifice de CO2 în 2020, determinată în conformitate cu anexa XXI la Regulamentul (UE) 2017/1151 și calculată în conformitate cu articolul 4 alineatul (3) a doua liniuță din prezentul regulament, fără a include reducerile emisiilor de CO2 care rezultă din aplicarea articolelor 5 și 11 din prezentul regulament; |
| --- | --- |
| NEDCCO2 | reprezintă media emisiilor specifice de CO2 în 2020, determinată în conformitate cu Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/1153 și calculată în conformitate cu articolul 4 alineatul (3) a doua liniuță din prezentul regulament, fără a include reducerile emisiilor de CO2 care rezultă din aplicarea articolelor 5 și 11 din prezentul regulament; |
| NEDCobiectiv2020 | reprezintă obiectivul privind emisiile specifice pentru 2020 calculate în conformitate cu punctele 1 și 2. |

WLTPCO2

reprezintă media emisiilor specifice de CO2 în 2020, determinată în conformitate cu anexa XXI la Regulamentul (UE) 2017/1151 și calculată în conformitate cu articolul 4 alineatul (3) a doua liniuță din prezentul regulament, fără a include reducerile emisiilor de CO2 care rezultă din aplicarea articolelor 5 și 11 din prezentul regulament;

NEDCCO2

reprezintă media emisiilor specifice de CO2 în 2020, determinată în conformitate cu Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/1153 și calculată în conformitate cu articolul 4 alineatul (3) a doua liniuță din prezentul regulament, fără a include reducerile emisiilor de CO2 care rezultă din aplicarea articolelor 5 și 11 din prezentul regulament;

NEDCobiectiv2020

reprezintă obiectivul privind emisiile specifice pentru 2020 calculate în conformitate cu punctele 1 și 2.

4.   Pentru anii calendaristici 2021-2024, obiectivul privind emisiile specifice pentru un producător se calculează după cum urmează:

Obiectivul privind emisiile specifice = WLTPobiectiv de referință + a [(Mø – M0) – (Mø2020 – M0,2020)]

unde:

| WLTPobiectiv de referință | reprezintă obiectivul de referință privind emisiile specifice bazat pe WLTP pentru 2021 calculat în conformitate cu punctul 3; |
| --- | --- |
| a | este 0,0333; |
| Mø | reprezintă media masei în stare de funcționare (M) a autoturismelor noi ale producătorului înmatriculate în anul-țintă relevant, exprimată în kilograme (kg); |
| M0 | este 1 379,88 în 2021 și astfel cum este definită la articolul 14 alineatul (1) litera (a) pentru anii 2022, 2023 și 2024; |
| Mø2020 | reprezintă media masei în stare de funcționare (M) a autoturismelor noi ale producătorului înmatriculate în 2020, exprimată în kilograme (kg); |
| M0,2020 | este 1 379,88. |

WLTPobiectiv de referință

reprezintă obiectivul de referință privind emisiile specifice bazat pe WLTP pentru 2021 calculat în conformitate cu punctul 3;

a

este 0,0333;

Mø

reprezintă media masei în stare de funcționare (M) a autoturismelor noi ale producătorului înmatriculate în anul-țintă relevant, exprimată în kilograme (kg);

M0

este 1 379,88 în 2021 și astfel cum este definită la articolul 14 alineatul (1) litera (a) pentru anii 2022, 2023 și 2024;

Mø2020

reprezintă media masei în stare de funcționare (M) a autoturismelor noi ale producătorului înmatriculate în 2020, exprimată în kilograme (kg);

M0,2020

este 1 379,88.

5.   În cazul unui producător căruia i se acordă în 2021 o derogare de la un obiectiv privind emisiile specifice bazat pe NEDC, obiectivul de derogare bazat pe WLTP se calculează după cum urmează:

Formula

unde:

| WLTPCO2 | este WLTPCO2 astfel cum este definit la punctul 3; |
| --- | --- |
| NEDCCO2 | este NEDCCO2 astfel cum este definit la punctul 3; |
| NEDCobiectiv2021 | reprezintă obiectivul de derogare pentru 2021, stabilit de Comisie în temeiul articolului 10. |

WLTPCO2

este WLTPCO2 astfel cum este definit la punctul 3;

NEDCCO2

este NEDCCO2 astfel cum este definit la punctul 3;

NEDCobiectiv2021

reprezintă obiectivul de derogare pentru 2021, stabilit de Comisie în temeiul articolului 10.

6.   De la 1 ianuarie 2025, obiectivele privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE și obiectivele privind emisiile specifice pentru un producător se calculează după cum urmează:

6.0.   Obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE 2021

Obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE 2021 reprezintă media, ponderată cu numărul de autoturisme noi înmatriculate în 2021, a valorilor de referință 2021 stabilite pentru fiecare producător în parte pentru care un obiectiv privind emisiile specifice se aplică în conformitate cu punctul 4.

Valoarea de referință2021 se stabilește, pentru fiecare producător, după cum urmează:

Formula

unde:

| WLTPCO2,măsurat | reprezintă media, pentru fiecare producător, a emisiilor de CO2 măsurate combinate ale fiecărui autoturism nou înmatriculat în 2020, astfel cum se determină și se raportează în conformitate cu articolul 7a din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/1153; |
| --- | --- |
| NEDC2020, obiectiv parc | este de 95 g/km; |
| NEDCCO2 | este astfel cum este definit la punctul 3; |
| Mø2021 | reprezintă media masei în stare de funcționare a autoturismelor noi ale producătorului înmatriculate în 2021, exprimată în kilograme (kg); |
| M0,2021 | este masa medie în stare de funcționare exprimată în kilograme (kg) a tuturor autoturismelor noi înmatriculate în 2021 ale producătorilor pentru care se aplică un obiectiv privind emisiile specifice în conformitate cu punctul 4; |
| a | este astfel cum este definit la punctul 4. |

WLTPCO2,măsurat

reprezintă media, pentru fiecare producător, a emisiilor de CO2 măsurate combinate ale fiecărui autoturism nou înmatriculat în 2020, astfel cum se determină și se raportează în conformitate cu articolul 7a din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/1153;

NEDC2020, obiectiv parc

este de 95 g/km;

NEDCCO2

este astfel cum este definit la punctul 3;

Mø2021

reprezintă media masei în stare de funcționare a autoturismelor noi ale producătorului înmatriculate în 2021, exprimată în kilograme (kg);

M0,2021

este masa medie în stare de funcționare exprimată în kilograme (kg) a tuturor autoturismelor noi înmatriculate în 2021 ale producătorilor pentru care se aplică un obiectiv privind emisiile specifice în conformitate cu punctul 4;

a

este astfel cum este definit la punctul 4.

6.1.   Obiectivele privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE pentru 2025 și 2030

6.1.1.   Obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE pentru perioada 2025-2029

Obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE2025 = obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE2021 · (1 – factorul de reducere2025)

unde:

| obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE2021 | este astfel cum este definit la punctul 6.0; |
| --- | --- |
| factorul de reducere2025 | este reducerea specificată la articolul 1 alineatul (4) litera (a). |

obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE2021

este astfel cum este definit la punctul 6.0;

factorul de reducere2025

este reducerea specificată la articolul 1 alineatul (4) litera (a).

6.1.2.   Obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE începând cu 2030

Obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE2030 = obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE2021 · (1 – factorul de reducere2030)

unde:

| Obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE 2021 | este astfel cum este definit la punctul 6.0; |
| --- | --- |
| factorul de reducere2030 | este reducerea specificată la articolul 1 alineatul (5) litera (a). |

Obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE 2021

este astfel cum este definit la punctul 6.0;

factorul de reducere2030

este reducerea specificată la articolul 1 alineatul (5) litera (a).

6.2.   Obiectivele de referință privind emisiile specifice începând cu 2025

6.2.1.   Obiectivele de referință privind emisiile specifice pentru 2025-2029

Obiectivul de referință privind emisiile specifice = obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE2025 + a2025 · (TM – TM0)

unde:

| obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE2025 | este determinat în conformitate cu punctul 6.1.1; |
| --- | --- |
| a2025 | este |

obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE2025

este determinat în conformitate cu punctul 6.1.1;

a2025

este
  Formula

unde:

| a2021 | este panta celei mai bune aproximări liniare stabilite prin aplicarea metodei de aproximare liniară a celor mai mici pătrate masei de încercare (variabilă independentă) și emisiilor specifice de CO2 (variabilă dependentă) ale fiecărui autoturism nou înmatriculat în 2021; |
| --- | --- |
| media emisiilor2021 | este media emisiilor specifice de CO2 ale tuturor autoturismelor noi înmatriculate în 2021 ale producătorilor pentru care se calculează un obiectiv privind emisiile specifice în conformitate cu punctul 4; |
| TM | este media masei de încercare în kilograme (kg) a tuturor autoturismelor noi ale producătorului în anul calendaristic relevant; |
| TM0 | este valoarea în kilograme (kg) determinată în conformitate cu articolul 14 alineatul (1) litera (d). |

a2021

este panta celei mai bune aproximări liniare stabilite prin aplicarea metodei de aproximare liniară a celor mai mici pătrate masei de încercare (variabilă independentă) și emisiilor specifice de CO2 (variabilă dependentă) ale fiecărui autoturism nou înmatriculat în 2021;

media emisiilor2021

este media emisiilor specifice de CO2 ale tuturor autoturismelor noi înmatriculate în 2021 ale producătorilor pentru care se calculează un obiectiv privind emisiile specifice în conformitate cu punctul 4;

TM

este media masei de încercare în kilograme (kg) a tuturor autoturismelor noi ale producătorului în anul calendaristic relevant;

TM0

este valoarea în kilograme (kg) determinată în conformitate cu articolul 14 alineatul (1) litera (d).

6.2.2.   Obiectivele de referință privind emisiile specifice începând cu 2030

Obiectivul de referință privind emisiile specifice = obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE2030 + a2030 · (TM – TM0)

unde:

| Obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE 2030 | este determinat în conformitate cu punctul 6.1.2. |
| --- | --- |
| a2030 | este |

Obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE 2030

este determinat în conformitate cu punctul 6.1.2.

a2030

este
  Formula

unde:

| a2021 | este astfel cum este definită la punctul 6.2.1; |
| --- | --- |
| media emisiilor2021 | este astfel cum este definită la punctul 6.2.1; |
| TM | este astfel cum este definită la punctul 6.2.1; |
| TM0 | este astfel cum este definită la punctul 6.2.1. |

a2021

este astfel cum este definită la punctul 6.2.1;

media emisiilor2021

este astfel cum este definită la punctul 6.2.1;

TM

este astfel cum este definită la punctul 6.2.1;

TM0

este astfel cum este definită la punctul 6.2.1.

6.3.   Obiectivele privind emisiile specifice începând cu 2025

Obiectivul privind emisiile specifice = obiectivul de referință privind emisiile specifice · factorul ZLEV

unde:

| obiectivul privind emisiile specifice | este obiectivul de referință privind emisiile specifice de CO2 determinat în conformitate cu punctul 6.2.1 pentru perioada 2025-2029 și în conformitate cu punctul 6.2.2 începând cu 2030; |
| --- | --- |
| factorul ZLEV | este (1 + y – x), cu excepția situației în care această sumă este mai mare decât 1,05 sau mai mică decât 1,0, când factorul ZLEV se stabilește la 1,05 sau la 1,0, după caz, |

obiectivul privind emisiile specifice

este obiectivul de referință privind emisiile specifice de CO2 determinat în conformitate cu punctul 6.2.1 pentru perioada 2025-2029 și în conformitate cu punctul 6.2.2 începând cu 2030;

factorul ZLEV

este (1 + y – x), cu excepția situației în care această sumă este mai mare decât 1,05 sau mai mică decât 1,0, când factorul ZLEV se stabilește la 1,05 sau la 1,0, după caz,

unde:

| y | este procentul de vehicule cu emisii zero și cu emisii scăzute din parcul de vehicule al producătorului de autoturisme noi calculat ca număr total de vehicule noi cu emisii zero și cu emisii scăzute, unde fiecare dintre acestea este calculat ca ZLEVspecific în conformitate cu următoarea formulă, împărțit la numărul total de autoturisme noi înmatriculate în anul calendaristic relevant:



  Pentru autoturismele noi înmatriculate în state membre cu un procent de vehicule cu emisii zero și cu emisii scăzute în cadrul parcului lor de vehicule de sub 60 % din media Uniunii în anul 2017 (1) și cu mai puțin de 1 000 de vehicule noi cu emisii zero și cu emisii scăzute înmatriculate în 2017, ZLEVspecific se calculează, până în 2030 inclusiv, în conformitate cu următoarea formulă:



  În cazul în care procentul de vehicule cu emisii zero și cu emisii scăzute din parcul de autoturisme noi înmatriculate într-un an într-un stat membru între 2025 și 2030 depășește 5 %, statul membru respectiv nu este eligibil pentru aplicarea multiplicatorului de 1,85 în anii următori; |
| --- | --- |
| x | este 15 % în anii 2025-2029 și 35 % începând cu 2030. |

y

este procentul de vehicule cu emisii zero și cu emisii scăzute din parcul de vehicule al producătorului de autoturisme noi calculat ca număr total de vehicule noi cu emisii zero și cu emisii scăzute, unde fiecare dintre acestea este calculat ca ZLEVspecific în conformitate cu următoarea formulă, împărțit la numărul total de autoturisme noi înmatriculate în anul calendaristic relevant:

Pentru autoturismele noi înmatriculate în state membre cu un procent de vehicule cu emisii zero și cu emisii scăzute în cadrul parcului lor de vehicule de sub 60 % din media Uniunii în anul 2017 (1) și cu mai puțin de 1 000 de vehicule noi cu emisii zero și cu emisii scăzute înmatriculate în 2017, ZLEVspecific se calculează, până în 2030 inclusiv, în conformitate cu următoarea formulă:

În cazul în care procentul de vehicule cu emisii zero și cu emisii scăzute din parcul de autoturisme noi înmatriculate într-un an într-un stat membru între 2025 și 2030 depășește 5 %, statul membru respectiv nu este eligibil pentru aplicarea multiplicatorului de 1,85 în anii următori;

x

este 15 % în anii 2025-2029 și 35 % începând cu 2030.

PARTEA B

OBIECTIVE PRIVIND EMISIILE SPECIFICE PENTRU VEHICULELE UTILITARE UȘOARE

1.   Pentru anul calendaristic 2020, la efectuarea calculelor de la acest punct și de la punctul 2, emisiile specifice de CO2 pentru fiecare vehicul utilitar ușor nou se calculează în conformitate cu următoarea formulă:

Emisiile specifice de CO2 = 147 + a · (M – M0)

unde:

| M | = | Masa vehiculului în stare de funcționare în kilograme (kg) |
| --- | --- | --- |
| M0 | = | 1 766,4 |
| a | = | 0,096 |

M

=

Masa vehiculului în stare de funcționare în kilograme (kg)

M0

=

1 766,4

a

=

0,096

2.   Obiectivul privind emisiile specifice pentru un producător în 2020 se calculează ca medie a emisiilor specifice de CO2 calculate conform punctului 1 pentru fiecare vehicul utilitar ușor nou care este înmatriculat în respectivul an calendaristic și pe care l-a produs acesta.

3.   În 2021, obiectivul de referință privind emisiile specifice pentru un producător se calculează după cum urmează:

Formula

unde:

| WLTPCO2 | reprezintă media emisiilor specifice de CO2 în 2020, determinată în conformitate cu anexa XXI la Regulamentul (UE) 2017/1151, fără a include reducerile emisiilor de CO2 care rezultă din aplicarea articolului 11 din prezentul regulament; |
| --- | --- |
| NEDCCO2 | reprezintă obiectivul privind emisiile specifice de CO2 pentru 2020 calculate în conformitate cu Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/1152, fără a include reducerile emisiilor de CO2 care rezultă din aplicarea articolului 11 din prezentul regulament; |
| NEDCobiectiv2020 | reprezintă obiectivul privind emisiile specifice pentru 2020 calculate în conformitate cu punctele 1 și 2. |

WLTPCO2

reprezintă media emisiilor specifice de CO2 în 2020, determinată în conformitate cu anexa XXI la Regulamentul (UE) 2017/1151, fără a include reducerile emisiilor de CO2 care rezultă din aplicarea articolului 11 din prezentul regulament;

NEDCCO2

reprezintă obiectivul privind emisiile specifice de CO2 pentru 2020 calculate în conformitate cu Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/1152, fără a include reducerile emisiilor de CO2 care rezultă din aplicarea articolului 11 din prezentul regulament;

NEDCobiectiv2020

reprezintă obiectivul privind emisiile specifice pentru 2020 calculate în conformitate cu punctele 1 și 2.

4.   Pentru anii calendaristici 2021-2024, obiectivul privind emisiile specifice pentru un producător se calculează după cum urmează:

Obiectivul privind emisiile specifice = WLTPobiectiv de referință + a [(Mø – M0) – (Mø2020 – M0,2020)]

unde:

| WLTPobiectiv de referință | reprezintă obiectivul de referință privind emisiile specifice bazat pe WLTP pentru 2021 calculat în conformitate cu punctul 3; |
| --- | --- |
| a | este 0,096; |
| Mø | reprezintă media masei în stare de funcționare (M) a vehiculelor utilitare ușoare noi ale producătorului înmatriculate în anul-țintă relevant, exprimată în kilograme (kg); |
| M0 | este 1 766,4 în 2020; pentru anii 2021, 2022 și 2023 este valoarea adoptată în temeiul articolului 13 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 510/2011, iar pentru 2024 este valoarea adoptată în temeiul articolului 14 alineatul (1) litera (b) din prezentul regulament; |
| Mø2020 | reprezintă media masei în stare de funcționare (M) a vehiculelor utilitare ușoare noi ale producătorului înmatriculate în 2020, exprimată în kilograme (kg); |
| M0,2020 | este 1 766,4. |

WLTPobiectiv de referință

reprezintă obiectivul de referință privind emisiile specifice bazat pe WLTP pentru 2021 calculat în conformitate cu punctul 3;

a

este 0,096;

Mø

reprezintă media masei în stare de funcționare (M) a vehiculelor utilitare ușoare noi ale producătorului înmatriculate în anul-țintă relevant, exprimată în kilograme (kg);

M0

este 1 766,4 în 2020; pentru anii 2021, 2022 și 2023 este valoarea adoptată în temeiul articolului 13 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 510/2011, iar pentru 2024 este valoarea adoptată în temeiul articolului 14 alineatul (1) litera (b) din prezentul regulament;

Mø2020

reprezintă media masei în stare de funcționare (M) a vehiculelor utilitare ușoare noi ale producătorului înmatriculate în 2020, exprimată în kilograme (kg);

M0,2020

este 1 766,4.

5.   În cazul unui producător căruia i se acordă în 2021 o derogare de la un obiectiv privind emisiile specifice bazat pe NEDC, obiectivul de derogare bazat pe WLTP se calculează după cum urmează:

Formula

unde:

| WLTPCO2 | este WLTPCO2 astfel cum este definit la punctul 3; |
| --- | --- |
| NEDCCO2 | este NEDCCO2 astfel cum este definit la punctul 3; |
| NEDCobiectiv2021 | reprezintă obiectivul de derogare pentru 2021, stabilit de Comisie în temeiul articolului 10. |

WLTPCO2

este WLTPCO2 astfel cum este definit la punctul 3;

NEDCCO2

este NEDCCO2 astfel cum este definit la punctul 3;

NEDCobiectiv2021

reprezintă obiectivul de derogare pentru 2021, stabilit de Comisie în temeiul articolului 10.

6.   De la 1 ianuarie 2025, obiectivele privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE și obiectivele privind emisiile specifice de CO2 pentru un producător se calculează după cum urmează:

6.0.   Obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE 2021

Obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE 2021 reprezintă media, ponderată cu numărul de vehicule utilitare ușoare noi înmatriculate în 2021, a valorilor de referință 2021 stabilite pentru fiecare producător în parte pentru care un obiectiv privind emisiile specifice se aplică în conformitate cu punctul 4.

Valoarea de referință2021 se stabilește, pentru fiecare producător, după cum urmează:

Formula

unde:

| WLTPCO2,măsurat | reprezintă media, pentru fiecare producător, a emisiilor de CO2 măsurate combinate ale fiecărui vehicul utilitar ușor înmatriculat în 2020, astfel cum se stabilesc și se raportează în conformitate cu articolul 7a din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/1152; |
| --- | --- |
| NEDC2020, obiectiv parc | este de 147 g/km; |
| NEDCCO2 | este astfel cum este definit la punctul 3; |
| Mø2021 | reprezintă media masei în stare de funcționare a vehiculelor utilitare ușoare noi ale producătorului înmatriculate în 2021, exprimată în kilograme (kg); |
| M0,2021 | este masa medie în stare de funcționare, exprimată în kilograme (kg), a tuturor vehiculelor comerciale ușoare înmatriculate în 2021 ale producătorilor pentru care se aplică un obiectiv privind emisiile specifice în conformitate cu punctul 4; |
| a | este astfel cum este definit la punctul 4. |

WLTPCO2,măsurat

reprezintă media, pentru fiecare producător, a emisiilor de CO2 măsurate combinate ale fiecărui vehicul utilitar ușor înmatriculat în 2020, astfel cum se stabilesc și se raportează în conformitate cu articolul 7a din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/1152;

NEDC2020, obiectiv parc

este de 147 g/km;

NEDCCO2

este astfel cum este definit la punctul 3;

Mø2021

reprezintă media masei în stare de funcționare a vehiculelor utilitare ușoare noi ale producătorului înmatriculate în 2021, exprimată în kilograme (kg);

M0,2021

este masa medie în stare de funcționare, exprimată în kilograme (kg), a tuturor vehiculelor comerciale ușoare înmatriculate în 2021 ale producătorilor pentru care se aplică un obiectiv privind emisiile specifice în conformitate cu punctul 4;

a

este astfel cum este definit la punctul 4.

6.1.   Obiectivele privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE pentru 2025 și 2030

6.1.1.   Obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE pentru perioada 2025-2029

Obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE2025 = obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE2021 · (1 – factorul de reducere2025)

unde:

| Obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE 2021 | este astfel cum este definit la punctul 6.0; |
| --- | --- |
| factorul de reducere2025 | este reducerea specificată la articolul 1 alineatul (4) litera (b). |

Obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE 2021

este astfel cum este definit la punctul 6.0;

factorul de reducere2025

este reducerea specificată la articolul 1 alineatul (4) litera (b).

6.1.2.   Obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE începând cu 2030

Obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE2030 = obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE2021 · (1 – factorul de reducere2030)

unde:

| Obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE 2021 | este astfel cum este definit la punctul 6.0; |
| --- | --- |
| factorul de reducere2030 | este reducerea specificată la articolul 1 alineatul (5) litera (b). |

Obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE 2021

este astfel cum este definit la punctul 6.0;

factorul de reducere2030

este reducerea specificată la articolul 1 alineatul (5) litera (b).

6.2.   Obiectivele de referință privind emisiile specifice începând cu 2025

6.2.1.   Obiectivele de referință privind emisiile specifice pentru 2025-2029

Obiectivul de referință privind emisiile specifice = obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE2025 + α · (TM – TM0)

unde:

| Obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE 2025 | este astfel cum se determină în conformitate cu punctul 6.1.1; |
| --- | --- |
| α | este a2025, în cazul în care media masei de încercare a vehiculelor utilitare ușoare noi ale producătorului este egală cu sau mai mică decât TM0 determinată în conformitate cu articolul 14 alineatul (1) litera (d), și a2021, în cazul în care media masei de încercare a vehiculelor utilitare ușoare noi ale producătorului este mai mare decât TM0 determinată în conformitate cu articolul 14 alineatul (1) litera (d), |

Obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE 2025

este astfel cum se determină în conformitate cu punctul 6.1.1;

α

este a2025, în cazul în care media masei de încercare a vehiculelor utilitare ușoare noi ale producătorului este egală cu sau mai mică decât TM0 determinată în conformitate cu articolul 14 alineatul (1) litera (d), și a2021, în cazul în care media masei de încercare a vehiculelor utilitare ușoare noi ale producătorului este mai mare decât TM0 determinată în conformitate cu articolul 14 alineatul (1) litera (d),

unde:

| a2025 | este |
| --- | --- |
| a2021 | este panta celei mai bune aproximări liniare stabilite prin aplicarea metodei de aproximare liniară a celor mai mici pătrate masei de încercare (variabilă independentă) și emisiilor specifice de CO2 (variabilă dependentă) ale fiecărui vehicul utilitar ușor nou înmatriculat în 2021; |
| media emisiilor2021 | este media emisiilor specifice de CO2 ale tuturor vehiculelor utilitare ușoare noi înmatriculate în 2021 ale producătorilor pentru care se calculează un obiectiv privind emisiile specifice în conformitate cu punctul 4; |
| TM | este media masei de încercare în kilograme (kg) a tuturor vehiculelor utilitare ușoare noi ale producătorului înmatriculate în anul calendaristic relevant; |
| TM0 | este valoarea în kilograme (kg) determinată în conformitate cu articolul 14 alineatul (1) litera (d). |

a2025

este
  Formula

a2021

este panta celei mai bune aproximări liniare stabilite prin aplicarea metodei de aproximare liniară a celor mai mici pătrate masei de încercare (variabilă independentă) și emisiilor specifice de CO2 (variabilă dependentă) ale fiecărui vehicul utilitar ușor nou înmatriculat în 2021;

media emisiilor2021

este media emisiilor specifice de CO2 ale tuturor vehiculelor utilitare ușoare noi înmatriculate în 2021 ale producătorilor pentru care se calculează un obiectiv privind emisiile specifice în conformitate cu punctul 4;

TM

este media masei de încercare în kilograme (kg) a tuturor vehiculelor utilitare ușoare noi ale producătorului înmatriculate în anul calendaristic relevant;

TM0

este valoarea în kilograme (kg) determinată în conformitate cu articolul 14 alineatul (1) litera (d).

6.2.2.   Obiectivele de referință privind emisiile specifice începând cu 2030

Obiectivul de referință privind emisiile specifice = obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE2030 + α · (TM – TM0)

unde:

| Obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE 2030 | este astfel cum se determină în conformitate cu punctul 6.1.2; |
| --- | --- |
| α | este a2030, în cazul în care media masei de încercare a vehiculelor utilitare ușoare noi ale producătorului este egală cu sau mai mică decât TM0 determinată în conformitate cu articolul 14 alineatul (1) litera (d), și a2021, în cazul în care media masei de încercare a vehiculelor utilitare ușoare noi ale producătorului este mai mare decât TM0 determinată în conformitate cu articolul 14 alineatul (1) litera (d), |

Obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE 2030

este astfel cum se determină în conformitate cu punctul 6.1.2;

α

este a2030, în cazul în care media masei de încercare a vehiculelor utilitare ușoare noi ale producătorului este egală cu sau mai mică decât TM0 determinată în conformitate cu articolul 14 alineatul (1) litera (d), și a2021, în cazul în care media masei de încercare a vehiculelor utilitare ușoare noi ale producătorului este mai mare decât TM0 determinată în conformitate cu articolul 14 alineatul (1) litera (d),

unde:

| a2030 | este |
| --- | --- |
| a2021 | este astfel cum este definită la punctul 6.2.1; |
| media emisiilor2021 | este astfel cum este definită la punctul 6.2.1; |
| TM | este astfel cum este definită la punctul 6.2.1; |
| TM0 | este astfel cum este definită la punctul 6.2.1. |

a2030

este
  Formula

a2021

este astfel cum este definită la punctul 6.2.1;

media emisiilor2021

este astfel cum este definită la punctul 6.2.1;

TM

este astfel cum este definită la punctul 6.2.1;

TM0

este astfel cum este definită la punctul 6.2.1.

6.3.   Obiective privind emisiile specifice începând cu 2025

6.3.1.   Obiective privind emisiile specifice pentru 2025-2029

Obiectivul privind emisiile specifice = [obiectivul privind emisiile specifice – (øobiective – obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE2025)] · factorul ZLEV

unde:

| obiectivul de referință privind emisiile specifice | este obiectivul de referință privind emisiile specifice pentru producător, determinat în conformitate cu punctul 6.2.1; |
| --- | --- |
| øobiective | este media, ponderată în funcție de numărul de vehicule utilitare ușoare noi ale fiecărui producător individual, a tuturor obiectivelor de referință privind emisiile specifice determinate în conformitate cu punctul 6.2.1; |
| factorul ZLEV | este (1 + y – x), cu excepția situației în care această sumă este mai mare decât 1,05 sau mai mică decât 1,0, când factorul ZLEV se stabilește la 1,05 sau la 1,0, după caz; |

obiectivul de referință privind emisiile specifice

este obiectivul de referință privind emisiile specifice pentru producător, determinat în conformitate cu punctul 6.2.1;

øobiective

este media, ponderată în funcție de numărul de vehicule utilitare ușoare noi ale fiecărui producător individual, a tuturor obiectivelor de referință privind emisiile specifice determinate în conformitate cu punctul 6.2.1;

factorul ZLEV

este (1 + y – x), cu excepția situației în care această sumă este mai mare decât 1,05 sau mai mică decât 1,0, când factorul ZLEV se stabilește la 1,05 sau la 1,0, după caz;

unde:

| y | este procentul de vehicule cu emisii zero și cu emisii scăzute din parcul de vehicule al producătorului de vehicule utilitare ușoare noi calculat ca număr total de vehicule noi cu emisii zero și cu emisii scăzute, unde fiecare dintre acestea este calculat ca ZLEVspecific în conformitate cu următoarea formulă, împărțit la numărul total de vehicule utilitare ușoare noi înmatriculate în anul calendaristic relevant: |
| --- | --- |
| x | este 15 %. |

y

este procentul de vehicule cu emisii zero și cu emisii scăzute din parcul de vehicule al producătorului de vehicule utilitare ușoare noi calculat ca număr total de vehicule noi cu emisii zero și cu emisii scăzute, unde fiecare dintre acestea este calculat ca ZLEVspecific în conformitate cu următoarea formulă, împărțit la numărul total de vehicule utilitare ușoare noi înmatriculate în anul calendaristic relevant:

x

este 15 %.

6.3.2.   Obiectivele privind emisiile specifice începând cu 2030

Obiectivul privind emisiile specifice = [obiectivul privind emisiile specifice – (øobiective – obiectivul privind întregul parc de vehicule de la nivelul UE2030)] · factorul ZLEV

unde:

| obiectivul de referință privind emisiile specifice | este obiectivul de referință privind emisiile specifice pentru producător, determinat în conformitate cu punctul 6.2.2; |
| --- | --- |
| øobiective | este media, ponderată în funcție de numărul de vehicule utilitare ușoare noi ale fiecărui producător individual, a tuturor obiectivelor de referință privind emisiile specifice determinate în conformitate cu punctul 6.2.2; |
| factorul ZLEV | este (1 + y – x), cu excepția situației în care această sumă este mai mare decât 1,05 sau mai mică decât 1,0, când factorul ZLEV se stabilește la 1,05 sau la 1,0, după caz, |

obiectivul de referință privind emisiile specifice

este obiectivul de referință privind emisiile specifice pentru producător, determinat în conformitate cu punctul 6.2.2;

øobiective

este media, ponderată în funcție de numărul de vehicule utilitare ușoare noi ale fiecărui producător individual, a tuturor obiectivelor de referință privind emisiile specifice determinate în conformitate cu punctul 6.2.2;

factorul ZLEV

este (1 + y – x), cu excepția situației în care această sumă este mai mare decât 1,05 sau mai mică decât 1,0, când factorul ZLEV se stabilește la 1,05 sau la 1,0, după caz,

unde:

| y | este procentul de vehicule cu emisii zero și cu emisii scăzute din parcul de vehicule al producătorului de vehicule utilitare ușoare noi calculat ca număr total de vehicule noi cu emisii zero și cu emisii scăzute, unde fiecare dintre acestea este calculat ca ZLEVspecific în conformitate cu următoarea formulă, împărțit la numărul total de vehicule utilitare ușoare noi înmatriculate în anul calendaristic relevant: |
| --- | --- |
| x | este 30 %. |

y

este procentul de vehicule cu emisii zero și cu emisii scăzute din parcul de vehicule al producătorului de vehicule utilitare ușoare noi calculat ca număr total de vehicule noi cu emisii zero și cu emisii scăzute, unde fiecare dintre acestea este calculat ca ZLEVspecific în conformitate cu următoarea formulă, împărțit la numărul total de vehicule utilitare ușoare noi înmatriculate în anul calendaristic relevant:

x

este 30 %.

---

(1)  Procentul de vehicule cu emisii zero și cu emisii scăzute în cadrul parcului de autoturisme noi ale unui stat membru în 2017 este calculat ca numărul total de vehicule noi cu emisii zero și cu emisii scăzute înmatriculate în 2017 împărțit la numărul total de autoturisme noi înmatriculate în același an.

---

ANEXA II

MONITORIZAREA ȘI RAPORTAREA EMISIILOR GENERATE DE AUTOTURSIMELE NOI

PARTEA A

Culegerea datelor privind autoturismele noi și determinarea informațiilor cu privire la monitorizarea emisiilor de CO2

1.   Pentru fiecare an calendaristic, statele membre înregistrează următoarele date detaliate pentru fiecare autoturism nou înmatriculat ca vehicul M1 pe teritoriul lor:

| (a) | producătorul; |
| --- | --- |

(a)

producătorul;

| (b) | numărul de omologare de tip și extensia aferentă; |
| --- | --- |

(b)

numărul de omologare de tip și extensia aferentă;

| (c) | tipul, varianta și versiunea (dacă este cazul); |
| --- | --- |

(c)

tipul, varianta și versiunea (dacă este cazul);

| (d) | marca și denumirea comercială; |
| --- | --- |

(d)

marca și denumirea comercială;

| (e) | categoria de vehicul omologat de tip; |
| --- | --- |

(e)

categoria de vehicul omologat de tip;

| (f) | numărul total de noi înmatriculări; |
| --- | --- |

(f)

numărul total de noi înmatriculări;

| (g) | masa în stare de funcționare; |
| --- | --- |

(g)

masa în stare de funcționare;

| (h) | emisiile specifice de CO2 (NEDC și WLTP); |
| --- | --- |

(h)

emisiile specifice de CO2 (NEDC și WLTP);

| (i) | amprenta la sol: ampatamentul, ecartamentul axei directoare și ecartamentul celeilalte axe; |
| --- | --- |

(i)

amprenta la sol: ampatamentul, ecartamentul axei directoare și ecartamentul celeilalte axe;

| (j) | informații privind tipul de combustibil și modul de combinare a combustibililor; |
| --- | --- |

(j)

informații privind tipul de combustibil și modul de combinare a combustibililor;

| (k) | cilindreea motorului; |
| --- | --- |

(k)

cilindreea motorului;

| (l) | consumul de energie electrică; |
| --- | --- |

(l)

consumul de energie electrică;

| (m) | codul tehnologiei inovatoare sau al grupului de tehnologii inovatoare și reducerea emisiilor de CO2 datorată tehnologiei respective (NEDC și WLTP); |
| --- | --- |

(m)

codul tehnologiei inovatoare sau al grupului de tehnologii inovatoare și reducerea emisiilor de CO2 datorată tehnologiei respective (NEDC și WLTP);

| (n) | puterea netă maximă; |
| --- | --- |

(n)

puterea netă maximă;

| (o) | numărul de identificare al vehiculului; |
| --- | --- |

(o)

numărul de identificare al vehiculului;

| (p) | masa de încercare WLTP; |
| --- | --- |

(p)

masa de încercare WLTP;

| (q) | factorii de deviere și de verificare menționați la punctul 3.2.8 din anexa I la Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/1153; |
| --- | --- |

(q)

factorii de deviere și de verificare menționați la punctul 3.2.8 din anexa I la Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/1153;

| (r) | categoria de vehicul înmatriculat; |
| --- | --- |

(r)

categoria de vehicul înmatriculat;

| (s) | numărul de identificare al familiei de vehicule; |
| --- | --- |

(s)

numărul de identificare al familiei de vehicule;

| (t) | autonomia electrică, dacă este cazul. |
| --- | --- |

(t)

autonomia electrică, dacă este cazul.

Statele membre pun la dispoziția Comisiei, în conformitate cu articolul 7, toate informațiile enumerate la prezentul punct, în formatul specificat în secțiunea 2 din partea B.

2.   Datele detaliate menționate la punctul 1 se preiau din certificatul de conformitate al autoturismului respectiv. În cazul vehiculelor bicarburant (benzină/gaz), ale căror certificate de conformitate menționează valorile emisiilor specifice de CO2 pentru ambele tipuri de combustibil, statele membre folosesc doar valoarea măsurată pentru gaz.

3.   Pentru fiecare an calendaristic, statele membre stabilesc:

| (a) | numărul total de noi înmatriculări ale autoturismelor noi care sunt supuse omologării CE de tip; |
| --- | --- |

(a)

numărul total de noi înmatriculări ale autoturismelor noi care sunt supuse omologării CE de tip;

| (b) | numărul total de noi înmatriculări ale autoturismelor noi care sunt supuse unei omologări individuale; |
| --- | --- |

(b)

numărul total de noi înmatriculări ale autoturismelor noi care sunt supuse unei omologări individuale;

| (c) | numărul total de noi înmatriculări ale autoturismelor noi care sunt supuse omologării de tip naționale a vehiculelor fabricate în serii mici. |
| --- | --- |

(c)

numărul total de noi înmatriculări ale autoturismelor noi care sunt supuse omologării de tip naționale a vehiculelor fabricate în serii mici.

PARTEA B

Formatul în care se transmit datele

Pentru fiecare an, statele membre raportează informațiile precizate la punctele 1 și 3 din partea A, în formatul următor:

SECȚIUNEA 1

DATE DE MONITORIZARE AGREGATE

| Stat membru (1) | |
| --- | --- |
| Anul | |
| Numărul total de noi înmatriculări de autoturisme noi care sunt supuse omologării CE de tip | |
| Numărul total de noi înmatriculări de autoturisme noi care sunt supuse unei omologări individuale | |
| Numărul total de noi înmatriculări de autoturisme noi care sunt supuse omologării de tip naționale a vehiculelor fabricate în serii mici | |

Stat membru (1)

Anul

Numărul total de noi înmatriculări de autoturisme noi care sunt supuse omologării CE de tip

Numărul total de noi înmatriculări de autoturisme noi care sunt supuse unei omologări individuale

Numărul total de noi înmatriculări de autoturisme noi care sunt supuse omologării de tip naționale a vehiculelor fabricate în serii mici

SECȚIUNEA 2

DATE DE MONITORIZARE DETALIATE – O ÎNREGISTRARE PENTRU FIECARE VEHICUL

| Trimitere la punctul 1 din partea A | Date detaliate per vehicul înmatriculat |
| --- | --- |
| (a) | Numele producătorului – denumirea UE standard |
| Numele producătorului – Declarația producătorului de echipamente originale |
| Numele producătorului în registrul unui stat membru (2) |
| (b) | Numărul de omologare de tip (type approval number) și extensia aferentă |
| (c) | Tipul |
| Varianta |
| Versiunea |
| (d) | Marca și denumirea comercială |
| (e) | Categoria de vehicul omologat de tip |
| (f) | Numărul total de noi înmatriculări |
| (g) | Masa în stare de funcționare |
| (h) | Emisiile specifice de CO2 (combinate)
  Valoarea NEDC până la 31 decembrie 2020, cu excepția vehiculelor care se încadrează în domeniul de aplicare al articolului 5 pentru care valoarea NEDC se determină până la 31 decembrie 2022 în conformitate cu articolul 5 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/1153 |
| Emisiile specifice de CO2 (combinate)
  Valoarea WLTP |
| (i) | Ampatament |
| Ecartamentul axei directoare (axa 1) |
| Ecartamentul celeilalte axe (axa 2) |
| (j) | Tipul de combustibil |
| Modul de combinare a combustibililor |
| (k) | Cilindree (cm3) |
| (l) | Consumul de energie electrică |
| (m) | Codul ecoinovării (ecoinovărilor) |
| Totalul reducerilor de emisii de CO2 stabilite pe baza NEDC datorate ecoinovării (ecoinovărilor), până la 31 decembrie 2020 |
| Totalul reducerilor de emisii de CO2 stabilite pe baza WLTP datorate ecoinovării (ecoinovărilor) |
| (n) | Puterea netă maximă |
| (o) | Numărul de identificare al vehiculului |
| (p) | Masa de încercare WLTP |
| (q) | Factorul de deviere De (dacă este disponibil) |
| Factorul de verificare (dacă este disponibil) |
| (r) | Categorie de vehicul înmatriculat |
| (s) | Numărul de identificare al familiei de vehicule |
| (t) | Autonomia electrică, dacă este disponibilă |

Trimitere la punctul 1 din partea A

Date detaliate per vehicul înmatriculat

(a)

Numele producătorului – denumirea UE standard

Numele producătorului – Declarația producătorului de echipamente originale

Numele producătorului în registrul unui stat membru (2)

(b)

Numărul de omologare de tip (type approval number) și extensia aferentă

(c)

Tipul

Varianta

Versiunea

(d)

Marca și denumirea comercială

(e)

Categoria de vehicul omologat de tip

(f)

Numărul total de noi înmatriculări

(g)

Masa în stare de funcționare

(h)

Emisiile specifice de CO2 (combinate)

Valoarea NEDC până la 31 decembrie 2020, cu excepția vehiculelor care se încadrează în domeniul de aplicare al articolului 5 pentru care valoarea NEDC se determină până la 31 decembrie 2022 în conformitate cu articolul 5 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/1153

Emisiile specifice de CO2 (combinate)

Valoarea WLTP

(i)

Ampatament

Ecartamentul axei directoare (axa 1)

Ecartamentul celeilalte axe (axa 2)

(j)

Tipul de combustibil

Modul de combinare a combustibililor

(k)

Cilindree (cm3)

(l)

Consumul de energie electrică

(m)

Codul ecoinovării (ecoinovărilor)

Totalul reducerilor de emisii de CO2 stabilite pe baza NEDC datorate ecoinovării (ecoinovărilor), până la 31 decembrie 2020

Totalul reducerilor de emisii de CO2 stabilite pe baza WLTP datorate ecoinovării (ecoinovărilor)

(n)

Puterea netă maximă

(o)

Numărul de identificare al vehiculului

(p)

Masa de încercare WLTP

(q)

Factorul de deviere De (dacă este disponibil)

Factorul de verificare (dacă este disponibil)

(r)

Categorie de vehicul înmatriculat

(s)

Numărul de identificare al familiei de vehicule

(t)

Autonomia electrică, dacă este disponibilă

---

(1)  Codurile ISO 3166 alpha-2, cu excepția Greciei și a Regatului Unit, pentru care codurile sunt „EL” și, respectiv, „UK”.

(2)  În cazul omologărilor de tip naționale de serii mici (NSS) sau al omologărilor individuale (IVA), numele producătorului se furnizează în coloana „Numele producătorului în registrul unui stat membru”, în timp ce în coloana „Numele producătorului – Denumirea UE standard” se indică următoarele: „AA-NSS” sau „AA-IVA”, după caz.

---

ANEXA III

MONITORIZAREA ȘI RAPORTAREA EMISIILOR GENERATE DE VEHICULELE UTILITARE UȘOARE NOI

A.   Colectarea datelor privind vehiculele utilitare ușoare noi și determinarea datelor de monitorizare a emisiilor de CO2

1.   Date detaliate

1.1.   Vehicule complete înmatriculate ca N1

În cazul vehiculelor omologate CE de tip, complete și înmatriculate ca N1, statele membre, pentru fiecare an calendaristic, înregistrează următoarele date detaliate privind fiecare vehicul utilitar ușor nou, la prima înmatriculare pe teritoriul lor:

| (a) | producătorul; |
| --- | --- |

(a)

producătorul;

| (b) | numărul de omologare de tip și extensia aferentă; |
| --- | --- |

(b)

numărul de omologare de tip și extensia aferentă;

| (c) | tipul, varianta și versiunea; |
| --- | --- |

(c)

tipul, varianta și versiunea;

| (d) | marca; |
| --- | --- |

(d)

marca;

| (e) | categoria de vehicul omologat de tip; |
| --- | --- |

(e)

categoria de vehicul omologat de tip;

| (f) | categoria de vehicul înmatriculat; |
| --- | --- |

(f)

categoria de vehicul înmatriculat;

| (g) | emisiile specifice de CO2 (NEDC și WLTP); |
| --- | --- |

(g)

emisiile specifice de CO2 (NEDC și WLTP);

| (h) | masa în stare de funcționare; |
| --- | --- |

(h)

masa în stare de funcționare;

| (i) | masa maximă tehnic admisibilă; |
| --- | --- |

(i)

masa maximă tehnic admisibilă;

| (j) | amprenta la sol: ampatamentul, ecartamentul axei directoare și ecartamentul celeilalte axe; |
| --- | --- |

(j)

amprenta la sol: ampatamentul, ecartamentul axei directoare și ecartamentul celeilalte axe;

| (k) | informații privind tipul de combustibil și modul de combinare a combustibililor; |
| --- | --- |

(k)

informații privind tipul de combustibil și modul de combinare a combustibililor;

| (l) | cilindreea motorului; |
| --- | --- |

(l)

cilindreea motorului;

| (m) | consumul de energie electrică; |
| --- | --- |

(m)

consumul de energie electrică;

| (n) | codul tehnologiei inovatoare sau al grupului de tehnologii inovatoare și reducerea emisiilor de CO2 datorată tehnologiei respective (NEDC și WLTP); |
| --- | --- |

(n)

codul tehnologiei inovatoare sau al grupului de tehnologii inovatoare și reducerea emisiilor de CO2 datorată tehnologiei respective (NEDC și WLTP);

| (o) | numărul de identificare al vehiculului; |
| --- | --- |

(o)

numărul de identificare al vehiculului;

| (p) | masa de încercare WLTP; |
| --- | --- |

(p)

masa de încercare WLTP;

| (q) | factorii de deviere și de verificare menționați la punctul 3.2.8 din anexa I la Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/1152; |
| --- | --- |

(q)

factorii de deviere și de verificare menționați la punctul 3.2.8 din anexa I la Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/1152;

| (r) | numărul de identificare al familiei de vehicule, determinat în conformitate cu punctul 5.0 din anexa XXI la Regulamentul (UE) 2017/1151; |
| --- | --- |

(r)

numărul de identificare al familiei de vehicule, determinat în conformitate cu punctul 5.0 din anexa XXI la Regulamentul (UE) 2017/1151;

| (s) | autonomia electrică, dacă este cazul. |
| --- | --- |

(s)

autonomia electrică, dacă este cazul.

Statele membre pun la dispoziția Comisiei, în conformitate cu articolul 7, toate informațiile enumerate la prezentul punct, în formatul specificat în partea C secțiunea 2 din prezenta anexă.

1.2.   Vehicule omologate într-un proces cu mai multe etape și înmatriculate ca vehicule N1

În cazul vehiculelor omologate într-un proces cu mai multe etape și înmatriculate ca vehicule N1, statele membre, pentru fiecare an calendaristic, înregistrează următoarele date detaliate cu privire la:

| (a) | vehiculul de bază (incomplet): datele menționate la literele (a), (b), (c), (d), (e), (g), (h), (i), (n) și (o) de la punctul 1.1 sau, în locul datelor menționate la literele (h) și (i), masa adăugată implicită care face parte din informațiile privind omologarea de tip menționate la punctul 2.17.2 din anexa I la Directiva 2007/46/CE; |
| --- | --- |

(a)

vehiculul de bază (incomplet): datele menționate la literele (a), (b), (c), (d), (e), (g), (h), (i), (n) și (o) de la punctul 1.1 sau, în locul datelor menționate la literele (h) și (i), masa adăugată implicită care face parte din informațiile privind omologarea de tip menționate la punctul 2.17.2 din anexa I la Directiva 2007/46/CE;

| (b) | vehiculul de bază (complet): datele menționate la literele (a), (b), (c), (d), (e), (g), (h), (i), (n) și (o) de la punctul 1.1; |
| --- | --- |

(b)

vehiculul de bază (complet): datele menționate la literele (a), (b), (c), (d), (e), (g), (h), (i), (n) și (o) de la punctul 1.1;

| (c) | vehiculul completat: datele menționate la literele (a), (f), (g), (h), (j), (k), (l), (m) și (o) de la punctul 1.1. |
| --- | --- |

(c)

vehiculul completat: datele menționate la literele (a), (f), (g), (h), (j), (k), (l), (m) și (o) de la punctul 1.1.

În cazul în care oricare dintre datele menționate la literele (a) și (b) de la primul paragraf nu pot fi furnizate pentru vehiculul de bază, statul membru furnizează date cu privire la vehicul completat.

Pentru vehiculele completate N1 trebuie folosit formatul prevăzut la secțiunea 2 a părții C.

Numerele de identificare ale vehiculelor, menționate la punctul 1.1 litera (o), nu se fac publice.

2.   Detaliile menționate la punctul 1 se preiau din certificatul de conformitate. În cazul vehiculelor bicarburant (benzină/gaz), ale căror certificate de conformitate menționează valorile emisiilor specifice de CO2 pentru ambele tipuri de combustibil, statele membre folosesc doar valoarea măsurată pentru gaz.

3.   Pentru fiecare an calendaristic, statele membre stabilesc:

| (a) | numărul total de noi înmatriculări de vehicule utilitare ușoare noi care sunt supuse omologării CE de tip; |
| --- | --- |

(a)

numărul total de noi înmatriculări de vehicule utilitare ușoare noi care sunt supuse omologării CE de tip;

| (b) | numărul total de noi înmatriculări de vehicule utilitare ușoare noi care sunt supuse omologării CE de tip în mai multe etape, dacă este cazul; |
| --- | --- |

(b)

numărul total de noi înmatriculări de vehicule utilitare ușoare noi care sunt supuse omologării CE de tip în mai multe etape, dacă este cazul;

| (c) | numărul total de noi înmatriculări de vehicule utilitare ușoare noi care sunt supuse unei omologări individuale; |
| --- | --- |

(c)

numărul total de noi înmatriculări de vehicule utilitare ușoare noi care sunt supuse unei omologări individuale;

| (d) | numărul total de noi înmatriculări de vehicule utilitare ușoare noi care sunt supuse omologării de tip naționale a vehiculelor fabricate în serii mici. |
| --- | --- |

(d)

numărul total de noi înmatriculări de vehicule utilitare ușoare noi care sunt supuse omologării de tip naționale a vehiculelor fabricate în serii mici.

B.   Metodologia de stabilire a datelor de monitorizare a emisiilor de CO2 pentru vehiculele utilitare ușoare noi

Datele de monitorizare pe care statele membre trebuie să le determine în conformitate cu punctele 1 și 3 din partea A se determină în conformitate cu metodologia prevăzută în prezenta parte.

1.   Numărul de vehicule utilitare ușoare noi înmatriculate

Statele membre stabilesc numărul de vehicule utilitare ușoare noi înmatriculate pe teritoriul lor în anul de monitorizare respectiv, divizat în vehicule supuse omologării CE de tip, vehicule supuse omologării individuale sau vehicule supuse omologării de tip naționale a vehiculelor fabricate în serii mici, și, după caz, supuse omologării de tip în mai multe etape.

2.   Vehiculele completate

În cazul vehiculelor construite în mai multe etape, emisiile specifice de CO2 ale vehiculelor completate se alocă producătorului vehiculului de bază.

Pentru a se asigura faptul că valorile emisiilor de CO2, eficiența combustibilului și masa vehiculelor completate sunt reprezentative, fără să reprezinte o povară prea mare pentru producătorul vehiculului de bază, Comisia propune o procedură de monitorizare specifică și, după caz, aduce modificările necesare legislației relevante referitoare la omologarea de tip.

În pofida faptului că, în scopul calculării obiectivului pentru 2020 în conformitate cu partea B punctul 2 din anexa I, masa adăugată implicită se preia din partea C din prezenta anexă, în cazul în care această valoare nu poate fi determinată, pentru calculul provizoriu al obiectivului privind emisiile specifice menționat la articolul 7 alineatul (4) se poate folosi masa în stare de funcționare a vehiculului completat.

În cazul în care vehiculul de bază este un vehicul complet, pentru a calcula obiectivul privind emisiile specifice se utilizează masa în stare de funcționare a vehiculului respectiv. Cu toate acestea, în cazul în care această valoare nu poate fi determinată, pentru calculul provizoriu al obiectivului privind emisiile specifice se poate folosi masa în stare de funcționare a vehiculului completat.

C.   Formate de transmitere a datelor

Pentru fiecare an, statele membre trimit informațiile precizate la punctele 1 și 3 din partea A, în formatul următor:

Secțiunea 1

Date de monitorizare agregate

| Stat membru (1) | |
| --- | --- |
| Anul | |
| Numărul total de noi înmatriculări de vehicule utilitare ușoare noi care sunt supuse omologării CE de tip | |
| Numărul total de noi înmatriculări de vehicule utilitare ușoare noi care sunt supuse unei omologări individuale | |
| Numărul total de noi înmatriculări de vehicule utilitare ușoare noi care sunt supuse omologării de tip naționale a vehiculelor fabricate în serii mici | |
| Numărul total de noi înmatriculări de vehicule utilitare ușoare noi care sunt supuse omologării în mai multe etape (dacă este disponibil) | |

Stat membru (1)

Anul

Numărul total de noi înmatriculări de vehicule utilitare ușoare noi care sunt supuse omologării CE de tip

Numărul total de noi înmatriculări de vehicule utilitare ușoare noi care sunt supuse unei omologări individuale

Numărul total de noi înmatriculări de vehicule utilitare ușoare noi care sunt supuse omologării de tip naționale a vehiculelor fabricate în serii mici

Numărul total de noi înmatriculări de vehicule utilitare ușoare noi care sunt supuse omologării în mai multe etape (dacă este disponibil)

Secțiunea 2

Date de monitorizare detaliate - o înregistrare pentru fiecare vehicul

| Trimitere la punctul 1.1 partea A | Date detaliate per vehicul înmatriculat (2) |
| --- | --- |
| (a) | Numele producătorului – Denumirea UE standard (3) |
| Numele producătorului – Declarația producătorului de echipamente originale
  VEHICUL COMPLET/VEHICUL DE BAZĂ (4) |
| Numele producătorului – Declarația producătorului de echipamente originale
  VEHICUL COMPLETAT (4) |
| Numele producătorului în registrul unui stat membru (3) |
| (b) | Numărul de omologare de tip și extensia aferentă |
| (c) | Tipul |
| Varianta |
| Versiunea |
| (d) | Marca |
| (e) | Categorie de vehicul omologat |
| (f) | Categorie de vehicul înmatriculat |
| (g) | Emisiile specifice de CO2 (combinate)
  Valoarea NEDC, până la 31 decembrie 2020 |
| Emisiile specifice de CO2 (combinate)
  Valoarea WLTP |
| (h) | Masa în stare de funcționare
  VEHICUL DE BAZĂ |
| Masa în stare de funcționare
  VEHICUL COMPLETAT/VEHICUL COMPLET |
| (i) (5) | Masa maximă tehnic admisibilă |
| (j) | Ampatament |
| Ecartamentul axei directoare (axa 1) |
| Ecartamentul celeilalte axe (axa 2) |
| (k) | Tipul de combustibil |
| Modul de combinare a combustibililor |
| (l) | Cilindree (cm3) |
| (m) | Consumul de energie electrică |
| (n) | Codul ecoinovării (ecoinovărilor) |
| Totalul reducerilor de emisii de CO2 stabilite pe baza NEDC datorate ecoinovării (ecoinovărilor), până la 31 decembrie 2020 |
| Totalul reducerilor de emisii de CO2 stabilite pe baza WLTP datorate ecoinovării (ecoinovărilor) |
| (o) | Numărul de identificare al vehiculului |
| (p) | Masa de încercare WLTP |
| (q) | Factorul de deviere De (dacă este disponibil) |
| Factorul de verificare (dacă este disponibil) |
| (r) | Numărul de identificare al familiei de vehicule |
| (s) | Autonomia electrică, dacă este disponibilă |
| Punctul 2.17.2 din anexa I la Directiva 2007/46/CE (6) | Masa adăugată implicită (dacă este cazul, în ceea ce privește vehiculele construite în mai multe etape) |

Trimitere la punctul 1.1 partea A

Date detaliate per vehicul înmatriculat (2)

(a)

Numele producătorului – Denumirea UE standard (3)

Numele producătorului – Declarația producătorului de echipamente originale

VEHICUL COMPLET/VEHICUL DE BAZĂ (4)

Numele producătorului – Declarația producătorului de echipamente originale

VEHICUL COMPLETAT (4)

Numele producătorului în registrul unui stat membru (3)

(b)

Numărul de omologare de tip și extensia aferentă

(c)

Tipul

Varianta

Versiunea

(d)

Marca

(e)

Categorie de vehicul omologat

(f)

Categorie de vehicul înmatriculat

(g)

Emisiile specifice de CO2 (combinate)

Valoarea NEDC, până la 31 decembrie 2020

Emisiile specifice de CO2 (combinate)

Valoarea WLTP

(h)

Masa în stare de funcționare

VEHICUL DE BAZĂ

Masa în stare de funcționare

VEHICUL COMPLETAT/VEHICUL COMPLET

(i) (5)

Masa maximă tehnic admisibilă

(j)

Ampatament

Ecartamentul axei directoare (axa 1)

Ecartamentul celeilalte axe (axa 2)

(k)

Tipul de combustibil

Modul de combinare a combustibililor

(l)

Cilindree (cm3)

(m)

Consumul de energie electrică

(n)

Codul ecoinovării (ecoinovărilor)

Totalul reducerilor de emisii de CO2 stabilite pe baza NEDC datorate ecoinovării (ecoinovărilor), până la 31 decembrie 2020

Totalul reducerilor de emisii de CO2 stabilite pe baza WLTP datorate ecoinovării (ecoinovărilor)

(o)

Numărul de identificare al vehiculului

(p)

Masa de încercare WLTP

(q)

Factorul de deviere De (dacă este disponibil)

Factorul de verificare (dacă este disponibil)

(r)

Numărul de identificare al familiei de vehicule

(s)

Autonomia electrică, dacă este disponibilă

Punctul 2.17.2 din anexa I la Directiva 2007/46/CE (6)

Masa adăugată implicită (dacă este cazul, în ceea ce privește vehiculele construite în mai multe etape)

---

(1)  Codurile ISO 3166 alpha-2, cu excepția Greciei și a Regatului Unit, pentru care codurile sunt „EL” și, respectiv, „UK”.

(2)  În cazul vehiculelor construite în mai multe etape, dacă nu pot fi furnizate date pentru vehiculul de bază, statul membru trebuie să furnizeze cel puțin datele specificate în prezentul format pentru vehiculul completat.

(3)  În cazul omologărilor de tip naționale de serii mici (NSS) sau al omologărilor individuale (IVA), numele producătorului se furnizează în coloana „Numele producătorului în registrul unui stat membru”, în timp ce în coloana „Numele producătorului – Denumirea UE standard” se indică următoarele: „AA-NSS” sau „AA-IVA”, după caz.

(4)  În cazul vehiculelor construite în mai multe etape, se indică producătorul vehiculului de bază (incomplet/complet). În cazul în care nu se cunoaște producătorul vehiculului de bază, se indică doar producătorul vehiculului completat.

(5)  În cazul vehiculelor construite în mai multe etape, se menționează masa maximă tehnic admisibilă a vehiculului de bază.

(6)  În cazul vehiculelor construite în mai multe etape, masa în stare de funcționare și masa maximă tehnic admisibilă a vehiculului de bază se pot înlocui cu masa adăugată implicită, specificată în informațiile privind omologarea de tip în conformitate cu punctul 2.17.2 din anexa I la Directiva 2007/46/CE.

---

ANEXA IV

REGULAMENTELE ABROGATE ȘI LISTA MODIFICĂRILOR ULTERIOARE ADUSE ACESTORA

| Regulamentul (CE) nr. 443/2009 al Parlamentului European și al Consiliului | (JO L 140, 5.6.2009, p. 1). |
| --- | --- |
| Regulamentul (UE) nr. 397/2013 al Comisiei | (JO L 120, 1.5.2013, p. 4). |
| Regulamentul (UE) nr. 333/2014 al Parlamentului European și al Consiliului | (JO L 103, 5.4.2014, p. 15). |
| Regulamentul delegat (UE) 2015/6 al Comisiei | (JO L 3, 7.1.2015, p. 1). |
| Regulamentul delegat (UE) 2017/1502 al Comisiei | (JO L 221, 26.8.2017, p. 4). |
| Regulamentul delegat (UE) 2018/649 al Comisiei | (JO L 108, 27.4.2018, p. 14). |
| Regulamentul (UE) nr. 510/2011 al Parlamentului European și al Consiliului | (JO L 145, 31.5.2011, p. 1). |
| Regulamentul delegat (UE) nr. 205/2012 al Comisiei | (JO L 72, 10.3.2012, p. 2). |
| Regulamentul (UE) nr. 253/2014 al Parlamentului European și al Consiliului | (JO L 84, 20.3.2014, p. 38). |
| Regulamentul delegat (UE) nr. 404/2014 al Comisiei | (JO L 121, 24.4.2014, p. 1). |
| Regulamentul delegat (UE) 2017/748 al Comisiei | (JO L 113, 29.4.2017, p. 9). |
| Regulamentul delegat (UE) 2017/1499 al Comisiei | (JO L 219, 25.8.2017, p. 1). |

Regulamentul (CE) nr. 443/2009 al Parlamentului European și al Consiliului

(JO L 140, 5.6.2009, p. 1).

Regulamentul (UE) nr. 397/2013 al Comisiei

(JO L 120, 1.5.2013, p. 4).

Regulamentul (UE) nr. 333/2014 al Parlamentului European și al Consiliului

(JO L 103, 5.4.2014, p. 15).

Regulamentul delegat (UE) 2015/6 al Comisiei

(JO L 3, 7.1.2015, p. 1).

Regulamentul delegat (UE) 2017/1502 al Comisiei

(JO L 221, 26.8.2017, p. 4).

Regulamentul delegat (UE) 2018/649 al Comisiei

(JO L 108, 27.4.2018, p. 14).

Regulamentul (UE) nr. 510/2011 al Parlamentului European și al Consiliului

(JO L 145, 31.5.2011, p. 1).

Regulamentul delegat (UE) nr. 205/2012 al Comisiei

(JO L 72, 10.3.2012, p. 2).

Regulamentul (UE) nr. 253/2014 al Parlamentului European și al Consiliului

(JO L 84, 20.3.2014, p. 38).

Regulamentul delegat (UE) nr. 404/2014 al Comisiei

(JO L 121, 24.4.2014, p. 1).

Regulamentul delegat (UE) 2017/748 al Comisiei

(JO L 113, 29.4.2017, p. 9).

Regulamentul delegat (UE) 2017/1499 al Comisiei

(JO L 219, 25.8.2017, p. 1).

---

ANEXA V

TABEL DE CORESPONDENȚĂ

| Regulamentul (UE) nr. 443/2009 | Regulamentul (UE) nr. 510/2011 | Prezentul regulament |
| --- | --- | --- |
| Articolul 1 primul paragraf | Articolul 1 alineatul (1) | Articolul 1 alineatul (1) |
| Articolul 1 al doilea paragraf | Articolul 1 alineatul (2) | Articolul 1 alineatul (2) |
| Articolul 1 al treilea paragraf | — | Articolul 1 alineatul (3) |
| — | — | Articolul 1 alineatul (4) |
| — | — | Articolul 1 alineatul (5) |
| — | — | Articolul 1 alineatul (6) |
| — | — | Articolul 1 alineatul (7) |
| Articolul 2 alineatul (1) | Articolul 2 alineatul (1) | Articolul 2 alineatul (1) |
| Articolul 2 alineatul (2) | Articolul 2 alineatul (2) | Articolul 2 alineatul (2) |
| Articolul 2 alineatul (3) | Articolul 2 alineatul (3) | Articolul 2 alineatul (3) |
| Articolul 2 alineatul (4) | Articolul 2 alineatul (4) | Articolul 2 alineatul (4) |
| Articolul 3 alineatul (1) teza introductivă | Articolul 3 alineatul (1) teza introductivă | Articolul 3 alineatul (1) teza introductivă |
| Articolul 3 alineatul (1) literele (a) și (b) | Articolul 3 alineatul (1) literele (a) și (b) | Articolul 3 alineatul (1) literele (a) și (b) |
| — | Articolul 3 alineatul (1) literele (c), (d) și (e) | Articolul 3 alineatul (1) literele (c), (d) și (e) |
| Articolul 3 alineatul (1) literele (c) și (d) | Articolul 3 alineatul (1) literele (f) și (g) | Articolul 3 alineatul (1) literele (f) și (g) |
| Articolul 3 alineatul (1) litera (f) | Articolul 3 alineatul (1) litera (h) | Articolul 3 alineatul (1) litera (h) |
| Articolul 3 alineatul (1) litera (e) | Articolul 3 alineatul (1) litera (j) | Articolul 3 alineatul (1) litera (i) |
| Articolul 3 alineatul (1) litera (g) | Articolul 3 alineatul (1) litera (i) | Articolul 3 alineatul (1) litera (j) |
| — | — | Articolul 3 alineatul (1) literele (k), (l) și (m) |
| | Articolul 3 alineatul (1) litera (k) | Articolul 3 alineatul (1) litera (n) |
| Articolul 3 alineatul (2) | Articolul 3 alineatul (2) | Articolul 3 alineatul (2) |
| Articolul 4 primul paragraf | Articolul 4 primul paragraf | Articolul 4 alineatul (1) teza introductivă și literele (a) și (b) |
| — | — | Articolul 4 alineatul (1) litera (c) |
| — | Articolul 4 al doilea paragraf | Articolul 4 alineatul (2) |
| Articolul 4 al doilea paragraf | Articolul 4 al treilea paragraf | Articolul 4 alineatul (3) |
| Articolul 5 | Articolul 5 | — |
| Articolul 5a | — | Articolul 5 |
| Articolul 6 | Articolul 6 | — |
| Articolul 7 alineatul (1) | Articolul 7 alineatul (1) | Articolul 6 alineatul (1) |
| Articolul 7 alineatul (2) literele (a), (b) și (c) | Articolul 7 alineatul (2) literele (a), (b) și (c) | Articolul 6 alineatul (2) literele (a), (b) și (c) |
| — | — | Articolul 6 alineatul (2) litera (d) |
| Articolul 7 alineatul (3) | Articolul 7 alineatul (3) | Articolul 6 alineatul (3) |
| Articolul 7 alineatul (4) | Articolul 7 alineatul (4) | Articolul 6 alineatul (4) |
| Articolul 7 alineatul (5) | Articolul 7 alineatul (5) | Articolul 6 alineatul (5) |
| Articolul 7 alineatul (6) | Articolul 7 alineatul (6) | Articolul 6 alineatul (6) |
| Articolul 7 alineatul (7) | Articolul 7 alineatul (7) | Articolul 6 alineatul (7) |
| Articolul 8 alineatul (1) | Articolul 8 alineatul (1) | Articolul 7 alineatul (1) |
| Articolul 8 alineatul (2) | Articolul 8 alineatul (2) | Articolul 7 alineatul (2) |
| Articolul 8 alineatul (3) | Articolul 8 alineatul (3) | Articolul 7 alineatul (3) |
| Articolul 8 alineatul (4) primul și al doilea paragraf | Articolul 8 alineatul (4) primul și al doilea paragraf | Articolul 7 alineatul (4) primul și al doilea paragraf |
| Articolul 8 alineatul (4) al treilea paragraf | Articolul 8 alineatul (4) primul paragraf | Articolul 7 alineatul (4) al treilea paragraf |
| Articolul 8 alineatul (5) primul paragraf | Articolul 8 alineatul (5) | Articolul 7 alineatul (5) primul paragraf |
| Articolul 8 alineatul (5) al doilea paragraf | Articolul 8 alineatul (6) | Articolul 7 alineatul (5) al doilea paragraf |
| Articolul 8 alineatul (6) | Articolul 8 alineatul (7) | — |
| Articolul 8 alineatul (7) | Articolul 8 alineatul (8) | Articolul 7 alineatul (6) primul paragraf |
| — | — | Articolul 7 alineatul (6) al doilea paragraf |
| Articolul 8 alineatul (8) | — | — |
| Articolul 8 alineatul (9) primul paragraf | Articolul 8 alineatul (9) primul paragraf | Articolul 7 alineatul (7) |
| Articolul 8 alineatul (9) al doilea paragraf | Articolul 8 alineatul (9) al doilea paragraf | Articolul 7 alineatul (8) |
| — | — | Articolul 7(9) |
| — | — | Articolul 7(10) |
| — | Articolul 8 alineatul (10) | Articolul 7 alineatul (11) |
| Articolul 9 alineatul (1) | Articolul 9 alineatul (1) | Articolul 8 alineatul (1) |
| Articolul 9 alineatul (2) primul paragraf teza introductivă | Articolul 9 alineatul (2) primul paragraf teza introductivă | Articolul 8 alineatul (2) primul paragraf prima teză |
| Articolul 9 alineatul (2) primul paragraf litera (a) | Articolul 9 alineatul (2) primul paragraf litera (a) | — |
| Articolul 9 alineatul (2) primul paragraf litera (b) | Articolul 9 alineatul (2) primul paragraf litera (b) | Articolul 8 alineatul (2) primul paragraf a doua teză |
| Articolul 9 alineatul (2) al doilea paragraf | Articolul 9 alineatul (2) al doilea paragraf | Articolul 8 alineatul (2) al doilea paragraf |
| Articolul 9 alineatul (3) | Articolul 9 alineatul (3) | Articolul 8 alineatul (3) |
| Articolul 9 alineatul (4) | Articolul 9 alineatul (4) | Articolul 8 alineatul (4) |
| Articolul 10 alineatul (1) fraza introductivă | Articolul 10 alineatul (1) teza introductivă | Articolul 9 alineatul (1) teza introductivă |
| Articolul 10 alineatul (1) literele (a)-(e) | Articolul 10 alineatul (1) literele (a)-(e) | Articolul 9 alineatul (1) literele (a)-(e) |
| — | — | Articolul 9 alineatul (1) litera (f) |
| Articolul 10 alineatul (2) | Articolul 10 alineatul (2) | Articolul 9 alineatul (2) |
| — | — | Articolul 9 alineatul (3) |
| Articolul 11 alineatul (1) | Articolul 11 alineatul (1) | Articolul 10 alineatul (1) |
| Articolul 11 alineatul (2) | Articolul 11 alineatul (2) | Articolul 10 alineatul (2) |
| Articolul 11 alineatul (3) | Articolul 11 alineatul (3) | Articolul 10 alineatul (3) primul paragraf |
| — | — | Articolul 10 alineatul (3) al doilea paragraf |
| Articolul 11 alineatul (4) primul paragraf | — | Articolul 10 alineatul (4) primul paragraf |
| Articolul 11 alineatul (4) al doilea paragraf teza introductivă | — | Articolul 10 alineatul (4) al doilea paragraf teza introductivă |
| Articolul 11 alineatul (4) al doilea paragraf litera (a) | — | Articolul 10 alineatul (4) al doilea paragraf litera (a) |
| Articolul 11 alineatul (4) al doilea paragraf litera (b) | — | — |
| Articolul 11 alineatul (4) al doilea paragraf litera (c) | — | Articolul 10 alineatul (4) al doilea paragraf litera (b) |
| — | — | Articolul 10 alineatul (4) al doilea paragraf litera (c) |
| Articolul 11 alineatul (4) al treilea și al patrulea paragraf | — | Articolul 10 alineatul (4) al treilea și al patrulea paragraf |
| Articolul 11 alineatul (5) | Articolul 11 alineatul (4) | Articolul 10 alineatul (5) |
| Articolul 11 alineatul (6) | Articolul 11 alineatul (5) | Articolul 10 alineatul (6) |
| Articolul 11 alineatul (7) | Articolul 11 alineatul (6) | Articolul 10 alineatul (7) |
| Articolul 11 alineatul (8) | Articolul 11 alineatul (7) | Articolul 10 alineatul (8) |
| Articolul 11 alineatul (9) | Articolul 11 alineatul (8) | Articolul 10 alineatul (9) |
| Articolul 12 alineatul (1) primul paragraf | Articolul 12 alineatul (1) primul paragraf | Articolul 11 alineatul (1) primul paragraf |
| Articolul 12 alineatul (1) al doilea paragraf | — | Articolul 11 alineatul (1) al doilea paragraf |
| Articolul 12 alineatul (1) al treilea paragraf | Articolul 12 alineatul (1) al doilea paragraf | Articolul 11 alineatul (1) al treilea paragraf |
| — | — | Articolul 11 alineatul (1) al patrulea paragraf |
| Articolul 12 alineatul (2) | Articolul 12 alineatul (2) | Articolul 11 alineatul (2) teza introductivă, literele (a), (b) și (c) și litera (d) prima teză |
| — | — | Articolul 11 alineatul (2) litera (d) ultima teză |
| Articolul 12 alineatul (3) | Articolul 12 alineatul (3) | Articolul 11 alineatul (3) |
| Articolul 12 alineatul (4) | Articolul 12 alineatul (4) | Articolul 11 alineatul (4) |
| — | — | Articolul 12 |
| — | — | Articolul 13 |
| Articolul 13 alineatul (1) | — | — |
| — | Articolul 13 alineatul (1) | — |
| — | — | Articolul 14 – titlu |
| — | — | Articolul 14 alineatul (1) primul paragraf teza introductivă |
| Articolul 13 alineatul (2) primul și al doilea paragraf | — | Articolul 14 alineatul (1) litera (a) |
| — | Articolul 13 alineatul (5) | Articolul 14 alineatul (1) litera (b) |
| | | Articolul 14 alineatul (1) literele (c) și (d) |
| Articolul 13 alineatul (2) al treilea paragraf | Articolul 13 alineatul (5) | Articolul 14 alineatul (2) |
| — | — | Articolul 15 alineatul (1) |
| — | — | Articolul 15 alineatul (2) |
| — | — | Articolul 15 alineatul (3) |
| — | Articolul 13 alineatul (2) | — |
| — | — | Articolul 15 alineatul (4) prima teză |
| Articolul 13 alineatul (3) | Articolul 13 alineatul (6) primul paragraf | Articolul 15 alineatul (4) a doua teză |
| — | Articolul 13 alineatul (4) | — |
| Articolul 13 alineatul (4) | Articolul 13 alineatul (6) al doilea paragraf | — |
| Articolul 13 alineatul (5) | — | — |
| Articolul 13 alineatul (6) | Articolul 13 alineatul (3) | — |
| — | — | Articolul 15 alineatul (5) |
| — | — | Articolul 15 alineatul (6) |
| Articolul 13 alineatul (7) primul paragraf | Articolul 13 alineatul (6) al treilea paragraf | Articolul 15 alineatul (7) |
| Articolul 13 alineatul (7) al doilea paragraf | Articolul 13 alineatul (6) al patrulea paragraf | Articolul 15 alineatul (8) |
| Articolul 14 alineatul (1) | Articolul 14 alineatul (1) | Articolul 16 alineatul (1) |
| Articolul 14 alineatul (2) | Articolul 14 alineatul (2) | Articolul 16 alineatul (2) |
| Articolul 14 alineatul (3) | Articolul 14 alineatul (2a) | Articolul 16 alineatul (3) |
| Articolul 14a alineatul (1) | Articolul 15 alineatul (3) | Articolul 17 alineatul (1) |
| Articolul 14a alineatul (2) | Articolul 15 alineatul (1) | Articolul 17 alineatul (2) |
| Articolul 14a alineatul (3) | Articolul 16 | Articolul 17 alineatul (3) |
| Articolul 14a alineatul (4) | Articolul 15 alineatul (2) | Articolul 17 alineatul (4) |
| Articolul 14a alineatul (5) | Articolul 17 | Articolul 17 alineatul (5) |
| Articolul 15 | — | — |
| — | — | Articolul 18 |
| Articolul 16 | Articolul 18 | Articolul 19 |
| Anexa I | — | Anexa I partea A punctele 1-5 |
| — | — | Anexa I partea A punctul 6. |
| — | Anexa I | Anexa I partea B punctele 1-5 |
| — | — | Anexa I partea B punctul 6. |
| Anexa II partea A | — | Anexa II partea A |
| Anexa II partea B | — | — |
| Anexa II partea C | — | Anexa II partea B |
| — | Anexa II | Anexa III |
| — | — | Anexa IV |
| — | — | Anexa V |

Regulamentul (UE) nr. 443/2009

Regulamentul (UE) nr. 510/2011

Prezentul regulament

Articolul 1 primul paragraf

Articolul 1 alineatul (1)

Articolul 1 alineatul (1)

Articolul 1 al doilea paragraf

Articolul 1 alineatul (2)

Articolul 1 alineatul (2)

Articolul 1 al treilea paragraf

—

Articolul 1 alineatul (3)

—

—

Articolul 1 alineatul (4)

—

—

Articolul 1 alineatul (5)

—

—

Articolul 1 alineatul (6)

—

—

Articolul 1 alineatul (7)

Articolul 2 alineatul (1)

Articolul 2 alineatul (1)

Articolul 2 alineatul (1)

Articolul 2 alineatul (2)

Articolul 2 alineatul (2)

Articolul 2 alineatul (2)

Articolul 2 alineatul (3)

Articolul 2 alineatul (3)

Articolul 2 alineatul (3)

Articolul 2 alineatul (4)

Articolul 2 alineatul (4)

Articolul 2 alineatul (4)

Articolul 3 alineatul (1) teza introductivă

Articolul 3 alineatul (1) teza introductivă

Articolul 3 alineatul (1) teza introductivă

Articolul 3 alineatul (1) literele (a) și (b)

Articolul 3 alineatul (1) literele (a) și (b)

Articolul 3 alineatul (1) literele (a) și (b)

—

Articolul 3 alineatul (1) literele (c), (d) și (e)

Articolul 3 alineatul (1) literele (c), (d) și (e)

Articolul 3 alineatul (1) literele (c) și (d)

Articolul 3 alineatul (1) literele (f) și (g)

Articolul 3 alineatul (1) literele (f) și (g)

Articolul 3 alineatul (1) litera (f)

Articolul 3 alineatul (1) litera (h)

Articolul 3 alineatul (1) litera (h)

Articolul 3 alineatul (1) litera (e)

Articolul 3 alineatul (1) litera (j)

Articolul 3 alineatul (1) litera (i)

Articolul 3 alineatul (1) litera (g)

Articolul 3 alineatul (1) litera (i)

Articolul 3 alineatul (1) litera (j)

—

—

Articolul 3 alineatul (1) literele (k), (l) și (m)

Articolul 3 alineatul (1) litera (k)

Articolul 3 alineatul (1) litera (n)

Articolul 3 alineatul (2)

Articolul 3 alineatul (2)

Articolul 3 alineatul (2)

Articolul 4 primul paragraf

Articolul 4 primul paragraf

Articolul 4 alineatul (1) teza introductivă și literele (a) și (b)

—

—

Articolul 4 alineatul (1) litera (c)

—

Articolul 4 al doilea paragraf

Articolul 4 alineatul (2)

Articolul 4 al doilea paragraf

Articolul 4 al treilea paragraf

Articolul 4 alineatul (3)

Articolul 5

Articolul 5

—

Articolul 5a

—

Articolul 5

Articolul 6

Articolul 6

—

Articolul 7 alineatul (1)

Articolul 7 alineatul (1)

Articolul 6 alineatul (1)

Articolul 7 alineatul (2) literele (a), (b) și (c)

Articolul 7 alineatul (2) literele (a), (b) și (c)

Articolul 6 alineatul (2) literele (a), (b) și (c)

—

—

Articolul 6 alineatul (2) litera (d)

Articolul 7 alineatul (3)

Articolul 7 alineatul (3)

Articolul 6 alineatul (3)

Articolul 7 alineatul (4)

Articolul 7 alineatul (4)

Articolul 6 alineatul (4)

Articolul 7 alineatul (5)

Articolul 7 alineatul (5)

Articolul 6 alineatul (5)

Articolul 7 alineatul (6)

Articolul 7 alineatul (6)

Articolul 6 alineatul (6)

Articolul 7 alineatul (7)

Articolul 7 alineatul (7)

Articolul 6 alineatul (7)

Articolul 8 alineatul (1)

Articolul 8 alineatul (1)

Articolul 7 alineatul (1)

Articolul 8 alineatul (2)

Articolul 8 alineatul (2)

Articolul 7 alineatul (2)

Articolul 8 alineatul (3)

Articolul 8 alineatul (3)

Articolul 7 alineatul (3)

Articolul 8 alineatul (4) primul și al doilea paragraf

Articolul 8 alineatul (4) primul și al doilea paragraf

Articolul 7 alineatul (4) primul și al doilea paragraf

Articolul 8 alineatul (4) al treilea paragraf

Articolul 8 alineatul (4) primul paragraf

Articolul 7 alineatul (4) al treilea paragraf

Articolul 8 alineatul (5) primul paragraf

Articolul 8 alineatul (5)

Articolul 7 alineatul (5) primul paragraf

Articolul 8 alineatul (5) al doilea paragraf

Articolul 8 alineatul (6)

Articolul 7 alineatul (5) al doilea paragraf

Articolul 8 alineatul (6)

Articolul 8 alineatul (7)

—

Articolul 8 alineatul (7)

Articolul 8 alineatul (8)

Articolul 7 alineatul (6) primul paragraf

—

—

Articolul 7 alineatul (6) al doilea paragraf

Articolul 8 alineatul (8)

—

—

Articolul 8 alineatul (9) primul paragraf

Articolul 8 alineatul (9) primul paragraf

Articolul 7 alineatul (7)

Articolul 8 alineatul (9) al doilea paragraf

Articolul 8 alineatul (9) al doilea paragraf

Articolul 7 alineatul (8)

—

—

Articolul 7(9)

—

—

Articolul 7(10)

—

Articolul 8 alineatul (10)

Articolul 7 alineatul (11)

Articolul 9 alineatul (1)

Articolul 9 alineatul (1)

Articolul 8 alineatul (1)

Articolul 9 alineatul (2) primul paragraf teza introductivă

Articolul 9 alineatul (2) primul paragraf teza introductivă

Articolul 8 alineatul (2) primul paragraf prima teză

Articolul 9 alineatul (2) primul paragraf litera (a)

Articolul 9 alineatul (2) primul paragraf litera (a)

—

Articolul 9 alineatul (2) primul paragraf litera (b)

Articolul 9 alineatul (2) primul paragraf litera (b)

Articolul 8 alineatul (2) primul paragraf a doua teză

Articolul 9 alineatul (2) al doilea paragraf

Articolul 9 alineatul (2) al doilea paragraf

Articolul 8 alineatul (2) al doilea paragraf

Articolul 9 alineatul (3)

Articolul 9 alineatul (3)

Articolul 8 alineatul (3)

Articolul 9 alineatul (4)

Articolul 9 alineatul (4)

Articolul 8 alineatul (4)

Articolul 10 alineatul (1) fraza introductivă

Articolul 10 alineatul (1) teza introductivă

Articolul 9 alineatul (1) teza introductivă

Articolul 10 alineatul (1) literele (a)-(e)

Articolul 10 alineatul (1) literele (a)-(e)

Articolul 9 alineatul (1) literele (a)-(e)

—

—

Articolul 9 alineatul (1) litera (f)

Articolul 10 alineatul (2)

Articolul 10 alineatul (2)

Articolul 9 alineatul (2)

—

—

Articolul 9 alineatul (3)

Articolul 11 alineatul (1)

Articolul 11 alineatul (1)

Articolul 10 alineatul (1)

Articolul 11 alineatul (2)

Articolul 11 alineatul (2)

Articolul 10 alineatul (2)

Articolul 11 alineatul (3)

Articolul 11 alineatul (3)

Articolul 10 alineatul (3) primul paragraf

—

—

Articolul 10 alineatul (3) al doilea paragraf

Articolul 11 alineatul (4) primul paragraf

—

Articolul 10 alineatul (4) primul paragraf

Articolul 11 alineatul (4) al doilea paragraf teza introductivă

—

Articolul 10 alineatul (4) al doilea paragraf teza introductivă

Articolul 11 alineatul (4) al doilea paragraf litera (a)

—

Articolul 10 alineatul (4) al doilea paragraf litera (a)

Articolul 11 alineatul (4) al doilea paragraf litera (b)

—

—

Articolul 11 alineatul (4) al doilea paragraf litera (c)

—

Articolul 10 alineatul (4) al doilea paragraf litera (b)

—

—

Articolul 10 alineatul (4) al doilea paragraf litera (c)

Articolul 11 alineatul (4) al treilea și al patrulea paragraf

—

Articolul 10 alineatul (4) al treilea și al patrulea paragraf

Articolul 11 alineatul (5)

Articolul 11 alineatul (4)

Articolul 10 alineatul (5)

Articolul 11 alineatul (6)

Articolul 11 alineatul (5)

Articolul 10 alineatul (6)

Articolul 11 alineatul (7)

Articolul 11 alineatul (6)

Articolul 10 alineatul (7)

Articolul 11 alineatul (8)

Articolul 11 alineatul (7)

Articolul 10 alineatul (8)

Articolul 11 alineatul (9)

Articolul 11 alineatul (8)

Articolul 10 alineatul (9)

Articolul 12 alineatul (1) primul paragraf

Articolul 12 alineatul (1) primul paragraf

Articolul 11 alineatul (1) primul paragraf

Articolul 12 alineatul (1) al doilea paragraf

—

Articolul 11 alineatul (1) al doilea paragraf

Articolul 12 alineatul (1) al treilea paragraf

Articolul 12 alineatul (1) al doilea paragraf

Articolul 11 alineatul (1) al treilea paragraf

—

—

Articolul 11 alineatul (1) al patrulea paragraf

Articolul 12 alineatul (2)

Articolul 12 alineatul (2)

Articolul 11 alineatul (2) teza introductivă, literele (a), (b) și (c) și litera (d) prima teză

—

—

Articolul 11 alineatul (2) litera (d) ultima teză

Articolul 12 alineatul (3)

Articolul 12 alineatul (3)

Articolul 11 alineatul (3)

Articolul 12 alineatul (4)

Articolul 12 alineatul (4)

Articolul 11 alineatul (4)

—

—

Articolul 12

—

—

Articolul 13

Articolul 13 alineatul (1)

—

—

—

Articolul 13 alineatul (1)

—

—

—

Articolul 14 – titlu

—

—

Articolul 14 alineatul (1) primul paragraf teza introductivă

Articolul 13 alineatul (2) primul și al doilea paragraf

—

Articolul 14 alineatul (1) litera (a)

—

Articolul 13 alineatul (5)

Articolul 14 alineatul (1) litera (b)

Articolul 14 alineatul (1) literele (c) și (d)

Articolul 13 alineatul (2) al treilea paragraf

Articolul 13 alineatul (5)

Articolul 14 alineatul (2)

—

—

Articolul 15 alineatul (1)

—

—

Articolul 15 alineatul (2)

—

—

Articolul 15 alineatul (3)

—

Articolul 13 alineatul (2)

—

—

—

Articolul 15 alineatul (4) prima teză

Articolul 13 alineatul (3)

Articolul 13 alineatul (6) primul paragraf

Articolul 15 alineatul (4) a doua teză

—

Articolul 13 alineatul (4)

—

Articolul 13 alineatul (4)

Articolul 13 alineatul (6) al doilea paragraf

—

Articolul 13 alineatul (5)

—

—

Articolul 13 alineatul (6)

Articolul 13 alineatul (3)

—

—

—

Articolul 15 alineatul (5)

—

—

Articolul 15 alineatul (6)

Articolul 13 alineatul (7) primul paragraf

Articolul 13 alineatul (6) al treilea paragraf

Articolul 15 alineatul (7)

Articolul 13 alineatul (7) al doilea paragraf

Articolul 13 alineatul (6) al patrulea paragraf

Articolul 15 alineatul (8)

Articolul 14 alineatul (1)

Articolul 14 alineatul (1)

Articolul 16 alineatul (1)

Articolul 14 alineatul (2)

Articolul 14 alineatul (2)

Articolul 16 alineatul (2)

Articolul 14 alineatul (3)

Articolul 14 alineatul (2a)

Articolul 16 alineatul (3)

Articolul 14a alineatul (1)

Articolul 15 alineatul (3)

Articolul 17 alineatul (1)

Articolul 14a alineatul (2)

Articolul 15 alineatul (1)

Articolul 17 alineatul (2)

Articolul 14a alineatul (3)

Articolul 16

Articolul 17 alineatul (3)

Articolul 14a alineatul (4)

Articolul 15 alineatul (2)

Articolul 17 alineatul (4)

Articolul 14a alineatul (5)

Articolul 17

Articolul 17 alineatul (5)

Articolul 15

—

—

—

—

Articolul 18

Articolul 16

Articolul 18

Articolul 19

Anexa I

—

Anexa I partea A punctele 1-5

—

—

Anexa I partea A punctul 6.

—

Anexa I

Anexa I partea B punctele 1-5

—

—

Anexa I partea B punctul 6.

Anexa II partea A

—

Anexa II partea A

Anexa II partea B

—

—

Anexa II partea C

—

Anexa II partea B

—

Anexa II

Anexa III

—

—

Anexa IV

—

—

Anexa V

---

| 25.4.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 111/54 |
| --- | --- | --- | --- |

25.4.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 111/54

---

REGULAMENTUL (UE) 2019/632 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI

din 17 aprilie 2019

de modificare a Regulamentului (UE) nr. 952/2013 în vederea prelungirii utilizării tranzitorii a altor mijloace decât tehnicile de prelucrare electronică a datelor prevăzute în Codul vamal al Uniunii

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolele 33 și 207,

având în vedere propunerea Comisiei Europene,

după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,

hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (1),

întrucât:

| (1) | În temeiul Regulamentului (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a Codului vamal al Uniunii (2) (denumit în continuare „codul”), toate schimburile de informații între autoritățile vamale și între operatorii economici și autoritățile vamale, precum și stocarea acestor informații se efectuează prin utilizarea tehnicilor de prelucrare electronică a datelor. |
| --- | --- |

(1)

În temeiul Regulamentului (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a Codului vamal al Uniunii (2) (denumit în continuare „codul”), toate schimburile de informații între autoritățile vamale și între operatorii economici și autoritățile vamale, precum și stocarea acestor informații se efectuează prin utilizarea tehnicilor de prelucrare electronică a datelor.

| (2) | Totuși, codul permite utilizarea altor mijloace de schimb și stocare a informațiilor decât tehnicile de prelucrare electronică a datelor menționate la articolul 6 alineatul (1) din cod pentru o perioadă de tranziție, în măsura în care sistemele electronice necesare pentru aplicarea dispozițiilor codului nu sunt încă operaționale. Perioada de tranziție trebuie să se încheie cel târziu la 31 decembrie 2020. |
| --- | --- |

(2)

Totuși, codul permite utilizarea altor mijloace de schimb și stocare a informațiilor decât tehnicile de prelucrare electronică a datelor menționate la articolul 6 alineatul (1) din cod pentru o perioadă de tranziție, în măsura în care sistemele electronice necesare pentru aplicarea dispozițiilor codului nu sunt încă operaționale. Perioada de tranziție trebuie să se încheie cel târziu la 31 decembrie 2020.

| (3) | În conformitate cu codul, statele membre trebuie să coopereze cu Comisia pentru a dezvolta, întreține și utiliza sistemele electronice destinate schimbului de informații vamale și stocării unor astfel de informații, iar Comisia trebuie să elaboreze un program de lucru referitor la dezvoltarea și instalarea sistemelor electronice respective. |
| --- | --- |

(3)

În conformitate cu codul, statele membre trebuie să coopereze cu Comisia pentru a dezvolta, întreține și utiliza sistemele electronice destinate schimbului de informații vamale și stocării unor astfel de informații, iar Comisia trebuie să elaboreze un program de lucru referitor la dezvoltarea și instalarea sistemelor electronice respective.

| (4) | Programul de lucru a fost stabilit prin Decizia de punere în aplicare (UE) 2016/578 a Comisiei (3). Acesta conține o listă de 17 sisteme electronice care trebuie dezvoltate pentru punerea în aplicare a codului, fie de statele membre (în cazul sistemelor care urmează a fi gestionate la nivel național – „sisteme naționale”), fie de statele membre și de Comisie în strânsă colaborare (în cazul sistemelor la nivelul întregii Uniuni, dintre care unele constau atât în componente la nivelul întregii Uniuni, cât și în componente naționale - „sisteme transeuropene”). |
| --- | --- |

(4)

Programul de lucru a fost stabilit prin Decizia de punere în aplicare (UE) 2016/578 a Comisiei (3). Acesta conține o listă de 17 sisteme electronice care trebuie dezvoltate pentru punerea în aplicare a codului, fie de statele membre (în cazul sistemelor care urmează a fi gestionate la nivel național – „sisteme naționale”), fie de statele membre și de Comisie în strânsă colaborare (în cazul sistemelor la nivelul întregii Uniuni, dintre care unele constau atât în componente la nivelul întregii Uniuni, cât și în componente naționale - „sisteme transeuropene”).

| (5) | Programul de lucru stabilește calendarul pentru implementarea sistemelor transeuropene și naționale respective. |
| --- | --- |

(5)

Programul de lucru stabilește calendarul pentru implementarea sistemelor transeuropene și naționale respective.

| (6) | Trecerea la o utilizare completă a sistemelor electronice pentru interacțiunile dintre operatorii economici și autoritățile vamale, precum și între autoritățile vamale, va permite ca simplificările prevăzute în cod să producă efecte depline, ceea ce va avea ca rezultat schimbul mai eficient de informații între actori, înregistrarea mai eficace a sosirii, tranzitului și ieșirii mărfurilor, vămuirea centralizată și controale vamale armonizate pe întreg teritoriul vamal al Uniunii, reducând astfel costurile administrative, birocrația, erorile și cazurile de fraudă în declarațiile vamale și practica de alegere a celui mai favorabil punct de import. |
| --- | --- |

(6)

Trecerea la o utilizare completă a sistemelor electronice pentru interacțiunile dintre operatorii economici și autoritățile vamale, precum și între autoritățile vamale, va permite ca simplificările prevăzute în cod să producă efecte depline, ceea ce va avea ca rezultat schimbul mai eficient de informații între actori, înregistrarea mai eficace a sosirii, tranzitului și ieșirii mărfurilor, vămuirea centralizată și controale vamale armonizate pe întreg teritoriul vamal al Uniunii, reducând astfel costurile administrative, birocrația, erorile și cazurile de fraudă în declarațiile vamale și practica de alegere a celui mai favorabil punct de import.

| (7) | Introducerea sistemelor electronice presupune din partea Comisiei și a statelor membre armonizarea elementelor de date pe baza modelelor de date acceptate pe plan internațional, astfel cum se prevede în cod, realizarea de investiții financiare, precum și timp investit, și, în unele cazuri, o reprogramare completă a sistemelor electronice existente. Statele membre au programat dezvoltarea respectivelor sisteme electronice diferit, ceea ce a condus la diferențe în eșalonarea implementării acestor sisteme în întreaga Uniune. Deoarece sistemele electronice sunt strâns interconectate, este importantă introducerea lor în ordinea corectă. Întârzierile în dezvoltarea unui sistem vor duce, în mod inevitabil, la întârzieri în dezvoltarea altora. Codul (inclusiv data-limită pentru măsurile tranzitorii, stabilită la 31 decembrie 2020) a fost adoptat în 2013, însă normele de completare și de punere în aplicare a acestuia, și anume Regulamentul delegat (UE) 2015/2446 al Comisiei (4), Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/2447 al Comisiei (5) și Regulamentul delegat (UE) 2016/341 al Comisiei (6), au fost publicate doar în 2015 și 2016. Acest lucru a dus la întârzierea elaborării specificațiilor tehnice și funcționale necesare pentru dezvoltarea sistemelor electronice. |
| --- | --- |

(7)

Introducerea sistemelor electronice presupune din partea Comisiei și a statelor membre armonizarea elementelor de date pe baza modelelor de date acceptate pe plan internațional, astfel cum se prevede în cod, realizarea de investiții financiare, precum și timp investit, și, în unele cazuri, o reprogramare completă a sistemelor electronice existente. Statele membre au programat dezvoltarea respectivelor sisteme electronice diferit, ceea ce a condus la diferențe în eșalonarea implementării acestor sisteme în întreaga Uniune. Deoarece sistemele electronice sunt strâns interconectate, este importantă introducerea lor în ordinea corectă. Întârzierile în dezvoltarea unui sistem vor duce, în mod inevitabil, la întârzieri în dezvoltarea altora. Codul (inclusiv data-limită pentru măsurile tranzitorii, stabilită la 31 decembrie 2020) a fost adoptat în 2013, însă normele de completare și de punere în aplicare a acestuia, și anume Regulamentul delegat (UE) 2015/2446 al Comisiei (4), Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/2447 al Comisiei (5) și Regulamentul delegat (UE) 2016/341 al Comisiei (6), au fost publicate doar în 2015 și 2016. Acest lucru a dus la întârzierea elaborării specificațiilor tehnice și funcționale necesare pentru dezvoltarea sistemelor electronice.

| (8) | Deși articolul 278 din cod a stabilit data de 31 decembrie 2020 ca termen-limită unic pentru instalarea tuturor sistemelor menționate la articolul respectiv și în ciuda eforturilor depuse de Uniune și de unele dintre statele membre la nivel bugetar și operațional pentru a finaliza lucrările în termenul acordat, a devenit evident că unele sisteme nu pot fi instalate decât parțial până la acea dată. Acest lucru înseamnă că unele sisteme preexistente vor trebui utilizate în continuare și după respectiva dată. În lipsa unor modificări legislative care să extindă acest termen, societățile și autoritățile vamale nu vor fi în măsură să își îndeplinească îndatoririle și obligațiile legale aferente operațiunilor vamale. |
| --- | --- |

(8)

Deși articolul 278 din cod a stabilit data de 31 decembrie 2020 ca termen-limită unic pentru instalarea tuturor sistemelor menționate la articolul respectiv și în ciuda eforturilor depuse de Uniune și de unele dintre statele membre la nivel bugetar și operațional pentru a finaliza lucrările în termenul acordat, a devenit evident că unele sisteme nu pot fi instalate decât parțial până la acea dată. Acest lucru înseamnă că unele sisteme preexistente vor trebui utilizate în continuare și după respectiva dată. În lipsa unor modificări legislative care să extindă acest termen, societățile și autoritățile vamale nu vor fi în măsură să își îndeplinească îndatoririle și obligațiile legale aferente operațiunilor vamale.

| (9) | Lucrările ar trebui să continue după 31 decembrie 2020 în cazul a trei categorii de sisteme. Primul grup constă în sistemele electronice naționale prin care se face notificarea sosirii, prezentarea, declarațiile de depozitare temporară și declarațiile vamale pentru mărfurile introduse pe teritoriul vamal al Uniunii (inclusiv regimurile speciale, cu excepția regimului de perfecționare pasivă) care trebuie modernizate sau construite pentru a lua în considerare anumite cerințe ale codului, cum ar fi armonizarea cerințelor privind datele care trebuie introduse în aceste sisteme. Al doilea grup constă în sistemele electronice existente care trebuie să fie modernizate pentru a lua în considerare anumite cerințe ale codului, precum armonizarea cerințelor în materie de date care urmează să fie introduse în sistemele respective. Acest grup constă în trei sisteme transeuropene (sistemul care se ocupă de declarațiile sumare de intrare, sistemul care se ocupă de tranzitul extern și intern și sistemul care se ocupă de mărfurile scoase de pe teritoriul vamal al Uniunii), precum și în sistemul național de export (inclusiv componenta de export a sistemului național de regimuri speciale). Al treilea grup constă în trei noi sisteme electronice transeuropene (sistemele privind garanțiile pentru datorii vamale existente sau potențiale, statutul vamal al mărfurilor și vămuirea centralizată). Comisia, în parteneriat cu statele membre, a elaborat un calendar detaliat în vederea instalării acestor sisteme până la sfârșitul anului 2025. |
| --- | --- |

(9)

Lucrările ar trebui să continue după 31 decembrie 2020 în cazul a trei categorii de sisteme. Primul grup constă în sistemele electronice naționale prin care se face notificarea sosirii, prezentarea, declarațiile de depozitare temporară și declarațiile vamale pentru mărfurile introduse pe teritoriul vamal al Uniunii (inclusiv regimurile speciale, cu excepția regimului de perfecționare pasivă) care trebuie modernizate sau construite pentru a lua în considerare anumite cerințe ale codului, cum ar fi armonizarea cerințelor privind datele care trebuie introduse în aceste sisteme. Al doilea grup constă în sistemele electronice existente care trebuie să fie modernizate pentru a lua în considerare anumite cerințe ale codului, precum armonizarea cerințelor în materie de date care urmează să fie introduse în sistemele respective. Acest grup constă în trei sisteme transeuropene (sistemul care se ocupă de declarațiile sumare de intrare, sistemul care se ocupă de tranzitul extern și intern și sistemul care se ocupă de mărfurile scoase de pe teritoriul vamal al Uniunii), precum și în sistemul național de export (inclusiv componenta de export a sistemului național de regimuri speciale). Al treilea grup constă în trei noi sisteme electronice transeuropene (sistemele privind garanțiile pentru datorii vamale existente sau potențiale, statutul vamal al mărfurilor și vămuirea centralizată). Comisia, în parteneriat cu statele membre, a elaborat un calendar detaliat în vederea instalării acestor sisteme până la sfârșitul anului 2025.

| (10) | În conformitate cu noua planificare pentru dezvoltarea sistemelor electronice, perioada prevăzută de cod în care pot fi utilizate în mod tranzitoriu alte mijloace de schimb și de stocare a informațiilor decât tehnicile de prelucrare electronică a datelor menționate la articolul 6 alineatul (1) din cod ar trebui să fie prelungită până în 2022 în ceea ce privește primul grup, respectiv până în 2025 în ceea ce privește al doilea și al treilea grup de sisteme electronice. |
| --- | --- |

(10)

În conformitate cu noua planificare pentru dezvoltarea sistemelor electronice, perioada prevăzută de cod în care pot fi utilizate în mod tranzitoriu alte mijloace de schimb și de stocare a informațiilor decât tehnicile de prelucrare electronică a datelor menționate la articolul 6 alineatul (1) din cod ar trebui să fie prelungită până în 2022 în ceea ce privește primul grup, respectiv până în 2025 în ceea ce privește al doilea și al treilea grup de sisteme electronice.

| (11) | În ceea ce privește celelalte sisteme care urmează să fie introduse în scopul punerii în aplicare a codului, ar trebui să se aplice în continuare data-limită generală, și anume 31 decembrie 2020, pentru utilizarea altor mijloace de schimb și stocare a informațiilor decât tehnicile de prelucrare electronică a datelor menționate la articolul 6 alineatul (1) din cod. |
| --- | --- |

(11)

În ceea ce privește celelalte sisteme care urmează să fie introduse în scopul punerii în aplicare a codului, ar trebui să se aplice în continuare data-limită generală, și anume 31 decembrie 2020, pentru utilizarea altor mijloace de schimb și stocare a informațiilor decât tehnicile de prelucrare electronică a datelor menționate la articolul 6 alineatul (1) din cod.

| (12) | Pentru a le permite Parlamentului European și Consiliului să monitorizeze instalarea tuturor sistemelor electronice necesare pentru aplicarea dispozițiilor codului menționate la articolul 278 din acesta, Comisia ar trebui să raporteze cu regularitate cu privire la progresele realizate și la atingerea obiectivelor intermediare în intervalul de timp preconizat. Statele membre ar trebui să furnizeze Comisiei informații adecvate în acest scop, de două ori pe an. Odată ce toate sistemele electronice sunt operaționale, Comisia ar trebui să evalueze dacă aceste sisteme sunt adecvate scopului, prin intermediul unei verificări a adecvării lansate în termen de un an de la data la care aceste sisteme devin toate operaționale. |
| --- | --- |

(12)

Pentru a le permite Parlamentului European și Consiliului să monitorizeze instalarea tuturor sistemelor electronice necesare pentru aplicarea dispozițiilor codului menționate la articolul 278 din acesta, Comisia ar trebui să raporteze cu regularitate cu privire la progresele realizate și la atingerea obiectivelor intermediare în intervalul de timp preconizat. Statele membre ar trebui să furnizeze Comisiei informații adecvate în acest scop, de două ori pe an. Odată ce toate sistemele electronice sunt operaționale, Comisia ar trebui să evalueze dacă aceste sisteme sunt adecvate scopului, prin intermediul unei verificări a adecvării lansate în termen de un an de la data la care aceste sisteme devin toate operaționale.

| (13) | Prin urmare, codul ar trebui modificat în consecință, |
| --- | --- |

(13)

Prin urmare, codul ar trebui modificat în consecință,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

Modificarea Regulamentului (UE) nr. 952/2013

Regulamentul (UE) nr. 952/2013 se modifică după cum urmează:

| 1. | Articolul 278 se înlocuiește cu următorul text:

  „Articolul 278
  Măsuri tranzitorii

  (1)   Cel târziu până la 31 decembrie 2020, mijloacele de schimb și de stocare a datelor, altele decât tehnicile de prelucrare electronică a datelor menționate la articolul 6 alineatul (1), pot fi utilizate în mod tranzitoriu în cazul în care nu sunt încă operaționale sistemele electronice necesare pentru aplicarea dispozițiilor codului, altele decât cele menționate la alineatele (2) și (3) de la prezentul articol.


  (2)   Cel târziu până la 31 decembrie 2022, pot fi utilizate în mod tranzitoriu alte mijloace decât tehnicile de prelucrare electronică a datelor menționate la articolul 6 alineatul (1), în cazul în care sistemele electronice necesare pentru aplicarea următoarelor dispoziții ale codului nu sunt încă operaționale:






  (a) | dispozițiile privind notificarea sosirii, prezentarea și declarațiile de depozitare temporară prevăzute la articolele 133, 139, 145 și 146; și |
| --- | --- | --- |

1.

Articolul 278 se înlocuiește cu următorul text:

„Articolul 278

Măsuri tranzitorii

(1)   Cel târziu până la 31 decembrie 2020, mijloacele de schimb și de stocare a datelor, altele decât tehnicile de prelucrare electronică a datelor menționate la articolul 6 alineatul (1), pot fi utilizate în mod tranzitoriu în cazul în care nu sunt încă operaționale sistemele electronice necesare pentru aplicarea dispozițiilor codului, altele decât cele menționate la alineatele (2) și (3) de la prezentul articol.

(2)   Cel târziu până la 31 decembrie 2022, pot fi utilizate în mod tranzitoriu alte mijloace decât tehnicile de prelucrare electronică a datelor menționate la articolul 6 alineatul (1), în cazul în care sistemele electronice necesare pentru aplicarea următoarelor dispoziții ale codului nu sunt încă operaționale:

(a)

dispozițiile privind notificarea sosirii, prezentarea și declarațiile de depozitare temporară prevăzute la articolele 133, 139, 145 și 146; și

| (b) | dispozițiile privind declarația vamală pentru mărfurile introduse pe teritoriul vamal al Uniunii prevăzute la articolele 158, 162, 163, 166, 167, 170-174, 201, 240, 250, 254 și 256. |
| --- | --- |

(b)

dispozițiile privind declarația vamală pentru mărfurile introduse pe teritoriul vamal al Uniunii prevăzute la articolele 158, 162, 163, 166, 167, 170-174, 201, 240, 250, 254 și 256.

(3)   Cel târziu până la 31 decembrie 2025, pot fi utilizate în mod tranzitoriu alte mijloace decât tehnicile de prelucrare electronică a datelor menționate la articolul 6 alineatul (1), în cazul în care sistemele electronice necesare pentru aplicarea următoarelor dispoziții ale codului nu sunt încă operaționale:

| (a) | dispozițiile privind garanțiile pentru datorii vamale existente sau potențiale, prevăzute la articolul 89 alineatul (2) litera (b) și la articolul 89 alineatul (6); |
| --- | --- |

(a)

dispozițiile privind garanțiile pentru datorii vamale existente sau potențiale, prevăzute la articolul 89 alineatul (2) litera (b) și la articolul 89 alineatul (6);

| (b) | dispozițiile privind declarațiile sumare de intrare și analiza de risc prevăzute la articolele 46, 47, 127, 128 și 129; |
| --- | --- |

(b)

dispozițiile privind declarațiile sumare de intrare și analiza de risc prevăzute la articolele 46, 47, 127, 128 și 129;

| (c) | dispozițiile privind statutul vamal al mărfurilor prevăzute la articolul 153 alineatul (2); |
| --- | --- |

(c)

dispozițiile privind statutul vamal al mărfurilor prevăzute la articolul 153 alineatul (2);

| (d) | dispozițiile privind vămuirea centralizată prevăzute la articolul 179; |
| --- | --- |

(d)

dispozițiile privind vămuirea centralizată prevăzute la articolul 179;

| (e) | dispozițiile privind tranzitul prevăzute la articolul 210 litera (a), la articolul 215 alineatul (2) și la articolele 226, 227, 233 și 234; și |
| --- | --- |

(e)

dispozițiile privind tranzitul prevăzute la articolul 210 litera (a), la articolul 215 alineatul (2) și la articolele 226, 227, 233 și 234; și

| (f) | dispozițiile privind regimul de perfecționare pasivă, declarațiile prealabile la ieșire, formalitățile la ieșirea mărfurilor, exportul mărfurilor unionale, reexportul mărfurilor neunionale și declarațiile sumare de ieșire pentru scoaterea mărfurilor de pe teritoriul vamal al Uniunii prevăzute la articolele 258, 259, 263, 267, 269, 270, 271, 272, 274 și 275.” |
| --- | --- |

(f)

dispozițiile privind regimul de perfecționare pasivă, declarațiile prealabile la ieșire, formalitățile la ieșirea mărfurilor, exportul mărfurilor unionale, reexportul mărfurilor neunionale și declarațiile sumare de ieșire pentru scoaterea mărfurilor de pe teritoriul vamal al Uniunii prevăzute la articolele 258, 259, 263, 267, 269, 270, 271, 272, 274 și 275.”

| 2. | Se introduce următorul articol:

  „Articolul 278a
  Obligații de raportare

  (1)   Până la 31 decembrie 2019 și, ulterior, în fiecare an, până la data la care sistemele electronice menționate la articolul 278 devin pe deplin operaționale, Comisia transmite un raport anual Parlamentului European și Consiliului privind progresele realizate în dezvoltarea respectivelor sisteme electronice.


  (2)   Raportul anual evaluează progresele înregistrate de Comisie și de statele membre în dezvoltarea fiecăruia dintre sistemele electronice, ținând seama în special de următoarele etape:






  (a) | data publicării specificațiilor tehnice pentru comunicarea externă aferente sistemului electronic; |
| --- | --- | --- |

2.

Se introduce următorul articol:

„Articolul 278a

Obligații de raportare

(1)   Până la 31 decembrie 2019 și, ulterior, în fiecare an, până la data la care sistemele electronice menționate la articolul 278 devin pe deplin operaționale, Comisia transmite un raport anual Parlamentului European și Consiliului privind progresele realizate în dezvoltarea respectivelor sisteme electronice.

(2)   Raportul anual evaluează progresele înregistrate de Comisie și de statele membre în dezvoltarea fiecăruia dintre sistemele electronice, ținând seama în special de următoarele etape:

(a)

data publicării specificațiilor tehnice pentru comunicarea externă aferente sistemului electronic;

| (b) | perioada de testare a conformității în colaborare cu operatorii economici; și |
| --- | --- |

(b)

perioada de testare a conformității în colaborare cu operatorii economici; și

| (c) | data preconizată și data efectivă a instalării sistemelor electronice. |
| --- | --- |

(c)

data preconizată și data efectivă a instalării sistemelor electronice.

(3)   Dacă evaluarea indică faptul că progresele nu sunt satisfăcătoare, raportul descrie, de asemenea, acțiunile de atenuare care urmează să fie întreprinse pentru a asigura instalarea sistemelor electronice înainte de încheierea perioadei de tranziție aplicabile.

(4)   Statele membre transmit Comisiei, de două ori pe an, un tabel actualizat conținând propriile progrese în dezvoltarea și instalarea sistemelor electronice. Comisia publică aceste informații actualizate pe site-ul său web.”

| 3. | Articolul 279 se înlocuiește cu următorul text:

  „Articolul 279
  Delegarea de competențe
  Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 284 pentru a stabili normele privind schimbul și stocarea de date în situațiile menționate la articolul 278.” |
| --- | --- |

3.

Articolul 279 se înlocuiește cu următorul text:

„Articolul 279

Delegarea de competențe

Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 284 pentru a stabili normele privind schimbul și stocarea de date în situațiile menționate la articolul 278.”

Articolul 2

Intrarea în vigoare

Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Strasbourg, 17 aprilie 2019.

Pentru Parlamentul European

Președintele

A. TAJANI

Pentru Consiliu

Președintele

G. CIAMBA

---

(1)  Poziția Parlamentului European din 13 martie 2019 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 9 aprilie 2019.

1

(2)  Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de stabilire a Codului vamal al Uniunii (JO L 269, 10.10.2013, p. 1).

2

(3)  Decizia de punere în aplicare (UE) 2016/578 a Comisiei din 11 aprilie 2016 de stabilire a programului de lucru referitor la dezvoltarea și instalarea sistemelor electronice prevăzute în Codul vamal al Uniunii (JO L 99, 15.4.2016, p. 6).

3

(4)  Regulamentul delegat (UE) 2015/2446 al Comisiei din 28 iulie 2015 de completare a Regulamentului (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește normele detaliate ale anumitor dispoziții ale Codului vamal al Uniunii (JO L 343, 29.12.2015, p. 1).

4

(5)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/2447 al Comisiei din 24 noiembrie 2015 de stabilire a unor norme pentru punerea în aplicare a anumitor dispoziții din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a Codului vamal al Uniunii (JO L 343, 29.12.2015, p. 558).

5

(6)  Regulamentul delegat (UE) 2016/341 al Comisiei din 17 decembrie 2015 de completare a Regulamentului (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește normele tranzitorii pentru anumite dispoziții din Codul vamal al Uniunii, în cazul în care sistemele electronice relevante nu sunt încă operaționale, și de modificare a Regulamentului delegat (UE) 2015/2446 al Comisiei (JO L 69, 15.3.2016, p. 1).

6

---

Declarație comună a Parlamentului European și a Consiliului

Parlamentul European și Consiliul salută Raportul special nr. 26/2018 al Curții de Conturi Europene intitulat „O serie de întârzieri înregistrate în implementarea sistemelor informatice vamale: ce anume nu a funcționat?” și alte rapoarte recente relevante în domeniul vamal, care le-au oferit colegiuitorilor o imagine de ansamblu mai clară asupra cauzelor întârzierilor în ceea ce privește implementarea sistemelor informatice necesare pentru îmbunătățirea operațiunilor vamale în UE.

Parlamentul European și Consiliul consideră că un eventual viitor audit al Curții de Conturi Europene în cadrul căruia să se evalueze rapoartele elaborate de Comisie în temeiul articolului 278a din Codul vamal al Uniunii ar putea avea o contribuție pozitivă la evitarea altor întârzieri.

Parlamentul European și Consiliul invită Comisia și statele membre să țină seama pe deplin de aceste audituri.

---

DIRECTIVE

| 25.4.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 111/59 |
| --- | --- | --- | --- |

25.4.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 111/59

---

DIRECTIVA (UE) 2019/633 A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

din 17 aprilie 2019

privind practicile comerciale neloiale dintre întreprinderi în cadrul lanțului de aprovizionare agricol și alimentar

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (2),

având în vedere propunerea Comisiei Europene,

după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2),

hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),

întrucât:

| (1) | În cadrul lanțului de aprovizionare agricol și alimentar se constată în mod curent inegalități semnificative în ceea ce privește puterea de negociere a furnizorilor și cea a cumpărătorilor de produse agricole și alimentare. Respectivele inegalități privind puterea de negociere pot conduce la practici comerciale neloiale în cazurile în care parteneri comerciali mai importanți și mai puternici încearcă să impună anumite practici sau clauze contractuale care sunt în avantajul lor în legătură cu o tranzacție de vânzare. De exemplu, este posibil ca astfel de practici: să se abată în mod considerabil de la buna conduită comercială, să fie contrare bunei-credințe și corectitudinii și să fie impuse în mod unilateral de un partener comercial unui alt partener comercial; sau să impună un transfer nejustificat și disproporționat al riscului economic de la un partener comercial la altul; sau să impună o inegalitate semnificativă în ceea ce privește drepturile și obligațiile în defavoarea unui partener comercial. Unele practici ar putea fi vădit neloiale chiar și atunci când ambele părți sunt de acord cu ele. Ar trebui introdus un standard minim al Uniunii de protecție împotriva practicilor comerciale neloiale pentru a reduce apariția unor astfel de practici care pot avea un impact negativ asupra nivelului de trai al comunității agricole. Abordarea armonizării minime adoptată în prezenta directivă permite statelor membre să adopte sau să mențină reglementări naționale care depășesc practicile comerciale neloiale enumerate în prezenta directivă. |
| --- | --- |

(1)

În cadrul lanțului de aprovizionare agricol și alimentar se constată în mod curent inegalități semnificative în ceea ce privește puterea de negociere a furnizorilor și cea a cumpărătorilor de produse agricole și alimentare. Respectivele inegalități privind puterea de negociere pot conduce la practici comerciale neloiale în cazurile în care parteneri comerciali mai importanți și mai puternici încearcă să impună anumite practici sau clauze contractuale care sunt în avantajul lor în legătură cu o tranzacție de vânzare. De exemplu, este posibil ca astfel de practici: să se abată în mod considerabil de la buna conduită comercială, să fie contrare bunei-credințe și corectitudinii și să fie impuse în mod unilateral de un partener comercial unui alt partener comercial; sau să impună un transfer nejustificat și disproporționat al riscului economic de la un partener comercial la altul; sau să impună o inegalitate semnificativă în ceea ce privește drepturile și obligațiile în defavoarea unui partener comercial. Unele practici ar putea fi vădit neloiale chiar și atunci când ambele părți sunt de acord cu ele. Ar trebui introdus un standard minim al Uniunii de protecție împotriva practicilor comerciale neloiale pentru a reduce apariția unor astfel de practici care pot avea un impact negativ asupra nivelului de trai al comunității agricole. Abordarea armonizării minime adoptată în prezenta directivă permite statelor membre să adopte sau să mențină reglementări naționale care depășesc practicile comerciale neloiale enumerate în prezenta directivă.

| (2) | Din 2009 și până în prezent, trei publicații ale Comisiei (Comunicarea Comisiei din 28 octombrie 2009 privind îmbunătățirea funcționării lanțului de aprovizionare cu alimente în Europa, comunicarea Comisiei din 15 iulie 2014 privind combaterea practicilor comerciale neloiale din cadrul lanțului de aprovizionare cu alimente între întreprinderi și raportul Comisiei din 29 ianuarie 2016 privind practicile comerciale neloiale din cadrul lanțului de aprovizionare cu alimente între întreprinderi) s-au concentrat asupra funcționării lanțului de aprovizionare cu alimente, inclusiv asupra aplicării practicilor comerciale neloiale. Comisia a sugerat unele caracteristici dezirabile ale cadrului de guvernanță național și ale celui voluntar în ceea ce privește practicile comerciale neloiale din cadrul lanțului de aprovizionare cu alimente. Nu toate caracteristicile respective au fost integrate în cadrele juridice sau în sistemele de guvernanță voluntare din statele membre, aplicarea unor astfel de practici rămânând în continuare în centrul dezbaterii politice din Uniune. |
| --- | --- |

(2)

Din 2009 și până în prezent, trei publicații ale Comisiei (Comunicarea Comisiei din 28 octombrie 2009 privind îmbunătățirea funcționării lanțului de aprovizionare cu alimente în Europa, comunicarea Comisiei din 15 iulie 2014 privind combaterea practicilor comerciale neloiale din cadrul lanțului de aprovizionare cu alimente între întreprinderi și raportul Comisiei din 29 ianuarie 2016 privind practicile comerciale neloiale din cadrul lanțului de aprovizionare cu alimente între întreprinderi) s-au concentrat asupra funcționării lanțului de aprovizionare cu alimente, inclusiv asupra aplicării practicilor comerciale neloiale. Comisia a sugerat unele caracteristici dezirabile ale cadrului de guvernanță național și ale celui voluntar în ceea ce privește practicile comerciale neloiale din cadrul lanțului de aprovizionare cu alimente. Nu toate caracteristicile respective au fost integrate în cadrele juridice sau în sistemele de guvernanță voluntare din statele membre, aplicarea unor astfel de practici rămânând în continuare în centrul dezbaterii politice din Uniune.

| (3) | În 2011, Forumul la nivel înalt pentru îmbunătățirea funcționării lanțului de aprovizionare cu alimente condus de Comisie a aprobat un set de principii de bună practică în relațiile verticale din cadrul lanțului de aprovizionare alimentar, acceptate de organizațiile care reprezintă o majoritate a operatorilor din cadrul lanțului de aprovizionare alimentar. Aceste principii au stat la baza Inițiativei privind lanțul de aprovizionare, care a fost lansată în 2013. |
| --- | --- |

(3)

În 2011, Forumul la nivel înalt pentru îmbunătățirea funcționării lanțului de aprovizionare cu alimente condus de Comisie a aprobat un set de principii de bună practică în relațiile verticale din cadrul lanțului de aprovizionare alimentar, acceptate de organizațiile care reprezintă o majoritate a operatorilor din cadrul lanțului de aprovizionare alimentar. Aceste principii au stat la baza Inițiativei privind lanțul de aprovizionare, care a fost lansată în 2013.

| (4) | În rezoluția sa din 7 iunie 2016 referitoare la practicile comerciale neloiale în cadrul lanțului de aprovizionare cu produse alimentare (4), Parlamentul European a invitat Comisia să prezinte o propunere de cadru juridic la nivelul Uniunii privind practicile comerciale neloiale. În concluziile sale din 12 decembrie 2016 privind consolidarea poziției fermierilor în cadrul lanțului de aprovizionare cu produse alimentare și combaterea practicilor comerciale neloiale, Consiliul a invitat Comisia să realizeze, în timp util, o evaluare a impactului în vederea propunerii unui cadru legislativ la nivelul Uniunii sau a unor măsuri nelegislative pentru eliminarea practicilor comerciale neloiale. Comisia a elaborat o evaluare a impactului care a fost precedată de o consultare publică deschisă, precum și de consultări specifice. În plus, în cursul procesului legislativ, Comisia a furnizat informații prin care demonstrează că marii operatori dețin o parte semnificativă din valoarea totală a producției. |
| --- | --- |

(4)

În rezoluția sa din 7 iunie 2016 referitoare la practicile comerciale neloiale în cadrul lanțului de aprovizionare cu produse alimentare (4), Parlamentul European a invitat Comisia să prezinte o propunere de cadru juridic la nivelul Uniunii privind practicile comerciale neloiale. În concluziile sale din 12 decembrie 2016 privind consolidarea poziției fermierilor în cadrul lanțului de aprovizionare cu produse alimentare și combaterea practicilor comerciale neloiale, Consiliul a invitat Comisia să realizeze, în timp util, o evaluare a impactului în vederea propunerii unui cadru legislativ la nivelul Uniunii sau a unor măsuri nelegislative pentru eliminarea practicilor comerciale neloiale. Comisia a elaborat o evaluare a impactului care a fost precedată de o consultare publică deschisă, precum și de consultări specifice. În plus, în cursul procesului legislativ, Comisia a furnizat informații prin care demonstrează că marii operatori dețin o parte semnificativă din valoarea totală a producției.

| (5) | În cadrul lanțului de aprovizionare agricol și alimentar, în diferitele etape de producție, procesare marketing, distribuție și comercializare cu amănuntul a produselor agricole și alimentare își desfășoară activitatea diferiți operatori. Lanțul respectiv este de departe cel mai important canal pentru aducerea produselor agricole și alimentare „de la fermă la consumator”. Operatorii respectivi comercializează produse agricole și alimentare, mai exact produse agricole primare, inclusiv produse provenite din pescuit și acvacultură, astfel cum sunt enumerate în anexa I la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) și produse care nu sunt enumerate în anexa respectivă, dar care sunt procesate în scopul utilizării ca produse alimentare pe baza produselor enumerate în anexa respectivă. |
| --- | --- |

(5)

În cadrul lanțului de aprovizionare agricol și alimentar, în diferitele etape de producție, procesare marketing, distribuție și comercializare cu amănuntul a produselor agricole și alimentare își desfășoară activitatea diferiți operatori. Lanțul respectiv este de departe cel mai important canal pentru aducerea produselor agricole și alimentare „de la fermă la consumator”. Operatorii respectivi comercializează produse agricole și alimentare, mai exact produse agricole primare, inclusiv produse provenite din pescuit și acvacultură, astfel cum sunt enumerate în anexa I la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) și produse care nu sunt enumerate în anexa respectivă, dar care sunt procesate în scopul utilizării ca produse alimentare pe baza produselor enumerate în anexa respectivă.

| (6) | Riscul comercial este inerent tuturor activităților economice, însă producția agricolă este deosebit de plină de incertitudini din cauza faptului că se bazează pe procese biologice și este expusă condițiilor meteorologice. Aceste incertitudini sunt amplificate de faptul că produsele agricole și alimentare sunt într-o mai mare sau o mai mică măsură perisabile și sezoniere. Într-un mediu de politică agricolă care este în mod vădit mai orientat spre piață decât în trecut, protecția împotriva practicilor comerciale neloiale a devenit mai importantă pentru operatorii care își desfășoară activitatea în cadrul lanțului de aprovizionare agricol și alimentar. |
| --- | --- |

(6)

Riscul comercial este inerent tuturor activităților economice, însă producția agricolă este deosebit de plină de incertitudini din cauza faptului că se bazează pe procese biologice și este expusă condițiilor meteorologice. Aceste incertitudini sunt amplificate de faptul că produsele agricole și alimentare sunt într-o mai mare sau o mai mică măsură perisabile și sezoniere. Într-un mediu de politică agricolă care este în mod vădit mai orientat spre piață decât în trecut, protecția împotriva practicilor comerciale neloiale a devenit mai importantă pentru operatorii care își desfășoară activitatea în cadrul lanțului de aprovizionare agricol și alimentar.

| (7) | În special, este probabil ca astfel de practici comerciale neloiale să aibă un impact negativ asupra nivelului de trai al comunității agricole. Respectivul impact este înțeles ca fiind fie direct, întrucât privește producătorii agricoli și organizațiile acestora în calitatea de furnizori, fie indirect, prin transmiterea în cascadă a consecințelor practicilor comerciale neloiale care apar în lanțul de aprovizionare agricol și alimentar într-un mod care afectează negativ producătorii primari din lanțul respectiv. |
| --- | --- |

(7)

În special, este probabil ca astfel de practici comerciale neloiale să aibă un impact negativ asupra nivelului de trai al comunității agricole. Respectivul impact este înțeles ca fiind fie direct, întrucât privește producătorii agricoli și organizațiile acestora în calitatea de furnizori, fie indirect, prin transmiterea în cascadă a consecințelor practicilor comerciale neloiale care apar în lanțul de aprovizionare agricol și alimentar într-un mod care afectează negativ producătorii primari din lanțul respectiv.

| (8) | Majoritatea statelor membre, dar nu toate, au reglementări naționale specifice care protejează furnizorii împotriva practicilor comerciale neloiale aplicate în relațiile dintre întreprinderi în cadrul lanțului de aprovizionare agricol și alimentar. În cazurile în care este posibilă recurgerea la dreptul contractelor sau la inițiativele de autoreglementare, teama de represalii comerciale împotriva unui reclamant, precum și riscurile financiare pe care le implică contestarea unor astfel de practici limitează în practică efectele acestor căi de atac. Anumite state membre, care au adoptat norme specifice referitoare la practicile comerciale neloiale, conferă, în consecință, autorităților administrative competența de asigurare a respectării aplicării acestor norme. Totuși, în măsura în care în statele membre există reglementări privind practicile comerciale neloiale, reglementările respective diferă semnificativ de la un stat la altul. |
| --- | --- |

(8)

Majoritatea statelor membre, dar nu toate, au reglementări naționale specifice care protejează furnizorii împotriva practicilor comerciale neloiale aplicate în relațiile dintre întreprinderi în cadrul lanțului de aprovizionare agricol și alimentar. În cazurile în care este posibilă recurgerea la dreptul contractelor sau la inițiativele de autoreglementare, teama de represalii comerciale împotriva unui reclamant, precum și riscurile financiare pe care le implică contestarea unor astfel de practici limitează în practică efectele acestor căi de atac. Anumite state membre, care au adoptat norme specifice referitoare la practicile comerciale neloiale, conferă, în consecință, autorităților administrative competența de asigurare a respectării aplicării acestor norme. Totuși, în măsura în care în statele membre există reglementări privind practicile comerciale neloiale, reglementările respective diferă semnificativ de la un stat la altul.

| (9) | Numărul și dimensiunea operatorilor variază de la o etapă la alta a lanțului de aprovizionare agricol și alimentar. Diferențele în ceea ce privește puterea de negociere, care corespund dependenței economice a furnizorului față de cumpărător, sunt susceptibile de a conduce la impunerea de către operatorii mai mari a unor practici comerciale neloiale asupra operatorilor mai mici. O abordare dinamică, ce se bazează pe dimensiunea relativă a furnizorului și a cumpărătorului din perspectiva cifrei lor de afaceri anuală, ar trebui să ofere o mai bună protecție împotriva practicilor comerciale neloiale operatorilor care au cel mai mult nevoie de ea. Practicile comerciale neloiale sunt deosebit de dăunătoare pentru întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri) din cadrul lanțului de aprovizionare agricol și alimentar. Întreprinderile mai mari decât IMM-urile dar cu o cifră de afaceri anuală care nu depășește 350 000 000 EUR ar trebui să fie, de asemenea, protejate împotriva practicilor comerciale neloiale pentru a evita transferarea costurilor unor astfel de practici către producătorii agricoli. Efectul de cascadă asupra producătorilor agricoli pare a fi deosebit de important pentru întreprinderile cu o cifră de afaceri anuală de până la 350 000 000 EUR. Prin protejarea furnizorilor intermediari de produse agricole și alimentare, inclusiv de produse procesate se poate, de asemenea, evita reorientarea schimburilor comerciale dinspre producătorii agricoli și asociațiile lor, care produc produse procesate, spre furnizorii neprotejați. |
| --- | --- |

(9)

Numărul și dimensiunea operatorilor variază de la o etapă la alta a lanțului de aprovizionare agricol și alimentar. Diferențele în ceea ce privește puterea de negociere, care corespund dependenței economice a furnizorului față de cumpărător, sunt susceptibile de a conduce la impunerea de către operatorii mai mari a unor practici comerciale neloiale asupra operatorilor mai mici. O abordare dinamică, ce se bazează pe dimensiunea relativă a furnizorului și a cumpărătorului din perspectiva cifrei lor de afaceri anuală, ar trebui să ofere o mai bună protecție împotriva practicilor comerciale neloiale operatorilor care au cel mai mult nevoie de ea. Practicile comerciale neloiale sunt deosebit de dăunătoare pentru întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri) din cadrul lanțului de aprovizionare agricol și alimentar. Întreprinderile mai mari decât IMM-urile dar cu o cifră de afaceri anuală care nu depășește 350 000 000 EUR ar trebui să fie, de asemenea, protejate împotriva practicilor comerciale neloiale pentru a evita transferarea costurilor unor astfel de practici către producătorii agricoli. Efectul de cascadă asupra producătorilor agricoli pare a fi deosebit de important pentru întreprinderile cu o cifră de afaceri anuală de până la 350 000 000 EUR. Prin protejarea furnizorilor intermediari de produse agricole și alimentare, inclusiv de produse procesate se poate, de asemenea, evita reorientarea schimburilor comerciale dinspre producătorii agricoli și asociațiile lor, care produc produse procesate, spre furnizorii neprotejați.

| (10) | Protecția prevăzută în prezenta directivă ar trebui să fie în beneficiul producătorilor agricoli și al persoanelor fizice sau juridice care furnizează produse agricole și alimentare, inclusiv al organizațiilor de producători, recunoscute sau nu, și al asociațiilor organizațiilor de producători, recunoscute sau nu, în funcție de puterea lor relativă de negociere. Respectivele organizații de producători și asociații ale organizațiilor de producători includ cooperativele. Producătorii respectivi și persoanele respective sunt deosebit de vulnerabili(vulnerabile) față de practicile comerciale neloiale și sunt cel mai puțin capabili să le facă față fără efecte negative asupra viabilității lor economice. În ceea ce privește categoriile de furnizori care ar trebui să fie protejați în temeiul prezentei directive, este demn de remarcat faptul că o proporție semnificativă a cooperativelor constituite din fermieri sunt întreprinderi mai mari decât IMM-urile dar au o cifră de afaceri anuală care nu depășește 350 000 000 EUR. |
| --- | --- |

(10)

Protecția prevăzută în prezenta directivă ar trebui să fie în beneficiul producătorilor agricoli și al persoanelor fizice sau juridice care furnizează produse agricole și alimentare, inclusiv al organizațiilor de producători, recunoscute sau nu, și al asociațiilor organizațiilor de producători, recunoscute sau nu, în funcție de puterea lor relativă de negociere. Respectivele organizații de producători și asociații ale organizațiilor de producători includ cooperativele. Producătorii respectivi și persoanele respective sunt deosebit de vulnerabili(vulnerabile) față de practicile comerciale neloiale și sunt cel mai puțin capabili să le facă față fără efecte negative asupra viabilității lor economice. În ceea ce privește categoriile de furnizori care ar trebui să fie protejați în temeiul prezentei directive, este demn de remarcat faptul că o proporție semnificativă a cooperativelor constituite din fermieri sunt întreprinderi mai mari decât IMM-urile dar au o cifră de afaceri anuală care nu depășește 350 000 000 EUR.

| (11) | Prezenta directivă ar trebui să reglementeze tranzacțiile comerciale, indiferent dacă acestea sunt realizate între întreprinderi sau între întreprinderi și autorități publice, având în vedere faptul că autoritățile publice ar trebui să se raporteze la aceleași standarde atunci când cumpără produse agricole și alimentare. Prezenta directivă ar trebui să se aplice tuturor autorităților publice care acționează în calitate de-cumpărători. |
| --- | --- |

(11)

Prezenta directivă ar trebui să reglementeze tranzacțiile comerciale, indiferent dacă acestea sunt realizate între întreprinderi sau între întreprinderi și autorități publice, având în vedere faptul că autoritățile publice ar trebui să se raporteze la aceleași standarde atunci când cumpără produse agricole și alimentare. Prezenta directivă ar trebui să se aplice tuturor autorităților publice care acționează în calitate de-cumpărători.

| (12) | Furnizorii din Uniune ar trebui să fie protejați nu numai împotriva practicilor comerciale neloiale aplicate de cumpărătorii stabiliți în același stat membru ca și furnizorul sau într-un alt stat membru decât furnizorul, ci și împotriva practicilor comerciale neloiale aplicate de cumpărătorii stabiliți în afara Uniunii. Această protecție ar evita eventuale consecințe nedorite, cum ar fi alegerea locului de înființare a unei întreprinderi în funcție de normele aplicabile. Furnizorii stabiliți în afara Uniunii ar trebui să beneficieze, de asemenea, de protecție împotriva practicilor comerciale neloiale atunci când vând produse agricole și alimentare în Uniune. Pe lângă faptul că acești furnizori pot fi la fel de vulnerabili la practicile comerciale neloiale, prin stabilirea unui domeniu de aplicare mai larg s-ar putea, de asemenea, evita reorientarea neintenționată a schimburilor comerciale către furnizori neprotejați, care ar diminua protecția furnizorilor din Uniune. |
| --- | --- |

(12)

Furnizorii din Uniune ar trebui să fie protejați nu numai împotriva practicilor comerciale neloiale aplicate de cumpărătorii stabiliți în același stat membru ca și furnizorul sau într-un alt stat membru decât furnizorul, ci și împotriva practicilor comerciale neloiale aplicate de cumpărătorii stabiliți în afara Uniunii. Această protecție ar evita eventuale consecințe nedorite, cum ar fi alegerea locului de înființare a unei întreprinderi în funcție de normele aplicabile. Furnizorii stabiliți în afara Uniunii ar trebui să beneficieze, de asemenea, de protecție împotriva practicilor comerciale neloiale atunci când vând produse agricole și alimentare în Uniune. Pe lângă faptul că acești furnizori pot fi la fel de vulnerabili la practicile comerciale neloiale, prin stabilirea unui domeniu de aplicare mai larg s-ar putea, de asemenea, evita reorientarea neintenționată a schimburilor comerciale către furnizori neprotejați, care ar diminua protecția furnizorilor din Uniune.

| (13) | Domeniul de aplicare al prezentei directive ar trebui să includă anumite servicii care sunt auxiliare vânzării de produse agricole și alimentare. |
| --- | --- |

(13)

Domeniul de aplicare al prezentei directive ar trebui să includă anumite servicii care sunt auxiliare vânzării de produse agricole și alimentare.

| (14) | Prezenta directivă ar trebui să se aplice în ceea ce privește conduita comercială a operatorilor mai mari față de operatorii care au o putere de negociere mai mică. Cifra de afaceri anuală a diferiților operatori este o aproximare adecvată a puterii relative de negociere. Cu toate că este o aproximare, acest criteriu oferă operatorilor previzibilitate cu privire la drepturile și obligațiile lor în temeiul prezentei directive. O limită superioară ar trebui să împiedice acordarea de protecție operatorilor care nu sunt vulnerabili sau sunt mult mai puțin vulnerabili decât partenerii sau concurenții lor mai mici. Prin urmare, prezenta directivă prevede categorii de operatori, stabilite pe baza cifrei lor de afaceri, în funcție de care acestea beneficiază de protecție. |
| --- | --- |

(14)

Prezenta directivă ar trebui să se aplice în ceea ce privește conduita comercială a operatorilor mai mari față de operatorii care au o putere de negociere mai mică. Cifra de afaceri anuală a diferiților operatori este o aproximare adecvată a puterii relative de negociere. Cu toate că este o aproximare, acest criteriu oferă operatorilor previzibilitate cu privire la drepturile și obligațiile lor în temeiul prezentei directive. O limită superioară ar trebui să împiedice acordarea de protecție operatorilor care nu sunt vulnerabili sau sunt mult mai puțin vulnerabili decât partenerii sau concurenții lor mai mici. Prin urmare, prezenta directivă prevede categorii de operatori, stabilite pe baza cifrei lor de afaceri, în funcție de care acestea beneficiază de protecție.

| (15) | Deoarece practicile comerciale neloiale pot apărea în orice etapă a vânzării unui produs agricol sau alimentar, înaintea sau în timpul unei tranzacții de vânzare ori după aceasta, statele membre ar trebui să se asigure că prezenta directivă se aplică acestor practici indiferent de momentul apariției lor. |
| --- | --- |

(15)

Deoarece practicile comerciale neloiale pot apărea în orice etapă a vânzării unui produs agricol sau alimentar, înaintea sau în timpul unei tranzacții de vânzare ori după aceasta, statele membre ar trebui să se asigure că prezenta directivă se aplică acestor practici indiferent de momentul apariției lor.

| (16) | Când se decide dacă o anumită practică comercială este considerată neloială, este important să se reducă riscul de a se limita utilizarea acordurilor echitabile și generatoare de rezultate bune în materie de eficiență stabilite prin consimțământul părților. Prin urmare, este oportun să se facă distincția între practicile prevăzute prin clauze clare și lipsite de ambiguitate în acordurile de furnizare sau în acordurile ulterioare dintre părți și practicile aplicate după începerea tranzacției, fără un acord prealabil, astfel încât să fie interzise doar modificările unilaterale și cu efect retroactiv ale acelor clauze clare și lipsite de ambiguitate ale acordului de furnizare. Totuși, anumite practici comerciale sunt considerate neloiale prin însăși natura lor și nu ar trebui să facă obiectul libertății contractuale a părților. |
| --- | --- |

(16)

Când se decide dacă o anumită practică comercială este considerată neloială, este important să se reducă riscul de a se limita utilizarea acordurilor echitabile și generatoare de rezultate bune în materie de eficiență stabilite prin consimțământul părților. Prin urmare, este oportun să se facă distincția între practicile prevăzute prin clauze clare și lipsite de ambiguitate în acordurile de furnizare sau în acordurile ulterioare dintre părți și practicile aplicate după începerea tranzacției, fără un acord prealabil, astfel încât să fie interzise doar modificările unilaterale și cu efect retroactiv ale acelor clauze clare și lipsite de ambiguitate ale acordului de furnizare. Totuși, anumite practici comerciale sunt considerate neloiale prin însăși natura lor și nu ar trebui să facă obiectul libertății contractuale a părților.

| (17) | Întârzierea în efectuarea plăților pentru produsele agricole și alimentare, inclusiv întârzierea în efectuarea plăților pentru produsele perisabile, precum și anulările comenzilor de produse perisabile având un termen de preaviz scurt au un impact negativ asupra viabilității economice a furnizorului, fără ca acesta să beneficieze de avantaje compensatoare. În consecință, astfel de practici ar trebui să fie interzise. În acest context, este necesar să se prevadă o definiție a produselor agricole și alimentare perisabile în înțelesul prezentei directive. Definițiile utilizate în actele Uniunii din domeniul legislației alimentare urmăresc obiective diferite, cum ar fi sănătatea și siguranța alimentară, și nu sunt, prin urmare, adecvate scopului prezentei directive. Un produs ar trebui să fie considerat perisabil dacă se poate preconiza că acesta devine impropriu pentru vânzare în termen de 30 de zile de la ultima operație de recoltare, producție sau procesare de către furnizor, indiferent dacă produsul este procesat și după vânzare și indiferent dacă produsul este manipulat după vânzare în conformitate cu alte norme, în special norme privind siguranța alimentară. Produsele perisabile sunt, în mod obișnuit, utilizate sau vândute rapid. Nu este compatibilă cu practicile comerciale loiale efectuarea plăților pentru produse perisabile mai târziu de 30 de zile de la livrare, 30 de zile de la încheierea perioadei de livrare convenite, în cazul în care produsele sunt livrate în mod regulat, sau 30 de zile de la data stabilirii sumei de plată. Pentru a oferi o protecție sporită fermierilor și lichidității acestora, furnizorii de alte produse agricole și alimentare nu ar trebui să fie nevoiți să aștepte plata timp de mai mult de 60 de zile de la livrare, 60 de zile de la încheierea perioadei de livrare convenite, în cazul în care produsele sunt livrate în mod regulat, sau 60 de zile de la data stabilirii sumei de plată.
  Respectivele restricții ar trebui să se aplice numai în cazul plăților legate de vânzarea de produse agricole și alimentare, nu și în cazul altor plăți, precum plățile suplimentare din partea unei cooperative către membrii săi. În conformitate cu Directiva 2011/7/UE a Parlamentului European și a Consiliului (5), ar trebui să fie, de asemenea, posibil ca data stabilirii sumei de plată pentru o perioadă de livrare convenită să fie considerată, în înțelesul prezentei directive, ca fiind data emiterii facturii sau data primirii acesteia de către cumpărător. |
| --- | --- |

(17)

Întârzierea în efectuarea plăților pentru produsele agricole și alimentare, inclusiv întârzierea în efectuarea plăților pentru produsele perisabile, precum și anulările comenzilor de produse perisabile având un termen de preaviz scurt au un impact negativ asupra viabilității economice a furnizorului, fără ca acesta să beneficieze de avantaje compensatoare. În consecință, astfel de practici ar trebui să fie interzise. În acest context, este necesar să se prevadă o definiție a produselor agricole și alimentare perisabile în înțelesul prezentei directive. Definițiile utilizate în actele Uniunii din domeniul legislației alimentare urmăresc obiective diferite, cum ar fi sănătatea și siguranța alimentară, și nu sunt, prin urmare, adecvate scopului prezentei directive. Un produs ar trebui să fie considerat perisabil dacă se poate preconiza că acesta devine impropriu pentru vânzare în termen de 30 de zile de la ultima operație de recoltare, producție sau procesare de către furnizor, indiferent dacă produsul este procesat și după vânzare și indiferent dacă produsul este manipulat după vânzare în conformitate cu alte norme, în special norme privind siguranța alimentară. Produsele perisabile sunt, în mod obișnuit, utilizate sau vândute rapid. Nu este compatibilă cu practicile comerciale loiale efectuarea plăților pentru produse perisabile mai târziu de 30 de zile de la livrare, 30 de zile de la încheierea perioadei de livrare convenite, în cazul în care produsele sunt livrate în mod regulat, sau 30 de zile de la data stabilirii sumei de plată. Pentru a oferi o protecție sporită fermierilor și lichidității acestora, furnizorii de alte produse agricole și alimentare nu ar trebui să fie nevoiți să aștepte plata timp de mai mult de 60 de zile de la livrare, 60 de zile de la încheierea perioadei de livrare convenite, în cazul în care produsele sunt livrate în mod regulat, sau 60 de zile de la data stabilirii sumei de plată.

Respectivele restricții ar trebui să se aplice numai în cazul plăților legate de vânzarea de produse agricole și alimentare, nu și în cazul altor plăți, precum plățile suplimentare din partea unei cooperative către membrii săi. În conformitate cu Directiva 2011/7/UE a Parlamentului European și a Consiliului (5), ar trebui să fie, de asemenea, posibil ca data stabilirii sumei de plată pentru o perioadă de livrare convenită să fie considerată, în înțelesul prezentei directive, ca fiind data emiterii facturii sau data primirii acesteia de către cumpărător.

| (18) | Dispozițiile privind întârzierea în efectuarea plăților prevăzute de prezenta directivă constituie norme specifice pentru sectorul agricol și alimentar în legătură cu dispozițiile privind termenele de plată prevăzute în Directiva 2011/7/UE. Dispozițiile privind întârzierea în efectuarea plăților prevăzute de prezenta directivă nu ar trebui să afecteze acordurile privind clauzele de repartizare a valorii în înțelesul articolului 172a din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (6). Pentru a asigura buna funcționare a programului pentru școli în temeiul articolului 23 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, dispozițiile privind întârzierea în efectuarea plăților prevăzute de prezenta directivă nu ar trebui să se aplice în cazul plăților efectuate de către un cumpărător (și anume solicitantul ajutorului) către un furnizor în cadrul programului pentru școli. Ținând seama de provocările pe care le reprezintă stabilirea, de către entitățile publice care furnizează îngrijiri medicale, a priorităților din domeniul sănătății într-un mod care să echilibreze nevoile pacienților individuali în raport cu resursele financiare, aceste dispoziții nu ar trebui să se aplice nici entităților publice care furnizează îngrijiri medicale în înțelesul articolului 4 alineatul (4) litera (b) din Directiva 2011/7/UE. |
| --- | --- |

(18)

Dispozițiile privind întârzierea în efectuarea plăților prevăzute de prezenta directivă constituie norme specifice pentru sectorul agricol și alimentar în legătură cu dispozițiile privind termenele de plată prevăzute în Directiva 2011/7/UE. Dispozițiile privind întârzierea în efectuarea plăților prevăzute de prezenta directivă nu ar trebui să afecteze acordurile privind clauzele de repartizare a valorii în înțelesul articolului 172a din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (6). Pentru a asigura buna funcționare a programului pentru școli în temeiul articolului 23 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, dispozițiile privind întârzierea în efectuarea plăților prevăzute de prezenta directivă nu ar trebui să se aplice în cazul plăților efectuate de către un cumpărător (și anume solicitantul ajutorului) către un furnizor în cadrul programului pentru școli. Ținând seama de provocările pe care le reprezintă stabilirea, de către entitățile publice care furnizează îngrijiri medicale, a priorităților din domeniul sănătății într-un mod care să echilibreze nevoile pacienților individuali în raport cu resursele financiare, aceste dispoziții nu ar trebui să se aplice nici entităților publice care furnizează îngrijiri medicale în înțelesul articolului 4 alineatul (4) litera (b) din Directiva 2011/7/UE.

| (19) | Strugurii și mustul pentru producția de vin au caracteristici speciale, deoarece strugurii sunt recoltați numai pe o perioadă foarte limitată a anului, dar sunt folosiți pentru producerea vinului care, în unele cazuri, va fi vândut abia mulți ani mai târziu. Pentru a ține seama de această situație specială, organizațiile de producători și organizațiile interprofesionale au elaborat, în general, contracte standard pentru furnizarea acestor produse. Aceste contracte standard prevăd termene de plată specifice, cu plăți în tranșe. Întrucât sunt utilizate de către furnizori și cumpărători pentru acorduri multianuale, respectivele contracte standard nu numai că furnizează producătorilor agricoli securitatea relațiilor de vânzare de lungă durată, dar contribuie și la stabilitatea lanțului de aprovizionare. În cazul în care aceste contracte standard au fost concepute de către o organizație de producători recunoscută, o organizație interprofesională recunoscută sau o asociație a organizațiilor de producători recunoscută și un stat membru le-a conferit putere obligatorie în temeiul articolului 164 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 (denumită în continuare „extindere”) înainte de 1 ianuarie 2019 sau, în cazul în care un stat membru reînnoiește extinderea aplicării contractelor standard fără modificări semnificative ale condițiilor de plată în dezavantajul furnizorilor de struguri și de must, dispozițiile privind întârzierea în efectuarea plăților prevăzute de prezenta directivă nu ar trebui să se aplice în cazul unor astfel de contracte încheiate între furnizorii de struguri și de must pentru producția de vin și cumpărătorii lor direcți. Statele membre sunt obligate să notifice Comisiei acordurile respective ale organizațiilor de producători, organizațiilor interprofesionale și asociațiilor organizațiilor de producători recunoscute în temeiul articolului 164 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013. |
| --- | --- |

(19)

Strugurii și mustul pentru producția de vin au caracteristici speciale, deoarece strugurii sunt recoltați numai pe o perioadă foarte limitată a anului, dar sunt folosiți pentru producerea vinului care, în unele cazuri, va fi vândut abia mulți ani mai târziu. Pentru a ține seama de această situație specială, organizațiile de producători și organizațiile interprofesionale au elaborat, în general, contracte standard pentru furnizarea acestor produse. Aceste contracte standard prevăd termene de plată specifice, cu plăți în tranșe. Întrucât sunt utilizate de către furnizori și cumpărători pentru acorduri multianuale, respectivele contracte standard nu numai că furnizează producătorilor agricoli securitatea relațiilor de vânzare de lungă durată, dar contribuie și la stabilitatea lanțului de aprovizionare. În cazul în care aceste contracte standard au fost concepute de către o organizație de producători recunoscută, o organizație interprofesională recunoscută sau o asociație a organizațiilor de producători recunoscută și un stat membru le-a conferit putere obligatorie în temeiul articolului 164 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 (denumită în continuare „extindere”) înainte de 1 ianuarie 2019 sau, în cazul în care un stat membru reînnoiește extinderea aplicării contractelor standard fără modificări semnificative ale condițiilor de plată în dezavantajul furnizorilor de struguri și de must, dispozițiile privind întârzierea în efectuarea plăților prevăzute de prezenta directivă nu ar trebui să se aplice în cazul unor astfel de contracte încheiate între furnizorii de struguri și de must pentru producția de vin și cumpărătorii lor direcți. Statele membre sunt obligate să notifice Comisiei acordurile respective ale organizațiilor de producători, organizațiilor interprofesionale și asociațiilor organizațiilor de producători recunoscute în temeiul articolului 164 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013.

| (20) | Anulările privind produsele perisabile având un termen de preaviz mai scurt de 30 de zile ar trebui să fie considerate neloiale întrucât furnizorul nu ar fi în măsură să găsească o alternativă de desfacere a produselor respective. Cu toate acestea, pentru o serie de produse din anumite sectoare, aplicarea unor perioade chiar și mai scurte de anulare ar putea totuși să lase suficient timp furnizorilor să își vândă produsele în altă parte sau să le utilizeze ei înșiși. Prin urmare, ar trebui să li se permită statelor membre să prevadă perioade mai scurte de anulare pentru sectoarele respective în cazuri justificate în mod corespunzător. |
| --- | --- |

(20)

Anulările privind produsele perisabile având un termen de preaviz mai scurt de 30 de zile ar trebui să fie considerate neloiale întrucât furnizorul nu ar fi în măsură să găsească o alternativă de desfacere a produselor respective. Cu toate acestea, pentru o serie de produse din anumite sectoare, aplicarea unor perioade chiar și mai scurte de anulare ar putea totuși să lase suficient timp furnizorilor să își vândă produsele în altă parte sau să le utilizeze ei înșiși. Prin urmare, ar trebui să li se permită statelor membre să prevadă perioade mai scurte de anulare pentru sectoarele respective în cazuri justificate în mod corespunzător.

| (21) | Cumpărătorii cu o mai mare putere de negociere nu ar trebui să modifice unilateral clauzele contractuale convenite, de exemplu prin delistarea produselor care fac obiectul unui acord de furnizare. Totuși, acest lucru nu ar trebui să se aplice în situațiile în care există un acord între furnizor și cumpărător care prevede în mod expres posibilitatea cumpărătorului de a specifica ulterior un element concret al tranzacției cu privire la comenzile viitoare. De exemplu, acordul respectiv ar putea viza cantitățile comandate. Acordul nu se încheie, în mod obligatoriu, într-un anumit moment, cu privire la toate aspectele tranzacției dintre furnizor și cumpărător. |
| --- | --- |

(21)

Cumpărătorii cu o mai mare putere de negociere nu ar trebui să modifice unilateral clauzele contractuale convenite, de exemplu prin delistarea produselor care fac obiectul unui acord de furnizare. Totuși, acest lucru nu ar trebui să se aplice în situațiile în care există un acord între furnizor și cumpărător care prevede în mod expres posibilitatea cumpărătorului de a specifica ulterior un element concret al tranzacției cu privire la comenzile viitoare. De exemplu, acordul respectiv ar putea viza cantitățile comandate. Acordul nu se încheie, în mod obligatoriu, într-un anumit moment, cu privire la toate aspectele tranzacției dintre furnizor și cumpărător.

| (22) | Furnizorii și cumpărătorii de produse agricole și alimentare ar trebui să poată negocia liber tranzacțiile de vânzare, inclusiv prețurile. Negocierile respective includ, de asemenea, plățile pentru serviciile prestate de către cumpărător furnizorului, cum ar fi serviciile de listare, marketing și promovare. Cu toate acestea, perceperea de către cumpărător de plăți din partea furnizorului, care nu sunt legate de o anumită tranzacție de vânzare, ar trebui să fie considerată neloială și să fie interzisă în temeiul prezentei directive. |
| --- | --- |

(22)

Furnizorii și cumpărătorii de produse agricole și alimentare ar trebui să poată negocia liber tranzacțiile de vânzare, inclusiv prețurile. Negocierile respective includ, de asemenea, plățile pentru serviciile prestate de către cumpărător furnizorului, cum ar fi serviciile de listare, marketing și promovare. Cu toate acestea, perceperea de către cumpărător de plăți din partea furnizorului, care nu sunt legate de o anumită tranzacție de vânzare, ar trebui să fie considerată neloială și să fie interzisă în temeiul prezentei directive.

| (23) | Cu toate că nu ar trebui să existe nicio obligație privind utilizarea contractelor scrise, utilizarea acestora în lanțul de aprovizionare agricol și alimentar poate contribui la evitarea anumitor practici comerciale neloiale. Prin urmare, și pentru a proteja furnizorii de astfel de practici neloiale, furnizorii sau asociațiile acestora ar trebui să aibă dreptul de a solicita o confirmare scrisă a clauzelor unui acord de furnizare în cazul în care s-a convenit deja asupra clauzelor respective. În astfel de cazuri, refuzul unui cumpărător de a confirma în scris clauzele acordului de furnizare ar trebui să fie considerat drept o practică comercială neloială și ar trebui să fie interzis. În plus, statele membre ar putea identifica, promova și face schimb de bune practici în ceea ce privește încheierea de contracte pe termen lung, în vederea consolidării poziției de negociere a producătorilor în cadrul lanțului de aprovizionare agricol și alimentar. |
| --- | --- |

(23)

Cu toate că nu ar trebui să existe nicio obligație privind utilizarea contractelor scrise, utilizarea acestora în lanțul de aprovizionare agricol și alimentar poate contribui la evitarea anumitor practici comerciale neloiale. Prin urmare, și pentru a proteja furnizorii de astfel de practici neloiale, furnizorii sau asociațiile acestora ar trebui să aibă dreptul de a solicita o confirmare scrisă a clauzelor unui acord de furnizare în cazul în care s-a convenit deja asupra clauzelor respective. În astfel de cazuri, refuzul unui cumpărător de a confirma în scris clauzele acordului de furnizare ar trebui să fie considerat drept o practică comercială neloială și ar trebui să fie interzis. În plus, statele membre ar putea identifica, promova și face schimb de bune practici în ceea ce privește încheierea de contracte pe termen lung, în vederea consolidării poziției de negociere a producătorilor în cadrul lanțului de aprovizionare agricol și alimentar.

| (24) | Prezenta directivă nu armonizează normele privind sarcina probei care se aplică în cadrul procedurilor desfășurate de către autoritățile naționale de aplicare a legii și nici definiția acordurilor de furnizare. Prin urmare, normele privind sarcina probei și definiția acordurilor de furnizare sunt cele prevăzute în dreptul intern al statelor membre. |
| --- | --- |

(24)

Prezenta directivă nu armonizează normele privind sarcina probei care se aplică în cadrul procedurilor desfășurate de către autoritățile naționale de aplicare a legii și nici definiția acordurilor de furnizare. Prin urmare, normele privind sarcina probei și definiția acordurilor de furnizare sunt cele prevăzute în dreptul intern al statelor membre.

| (25) | În temeiul prezentei directive, furnizorii ar trebui să poată depune plângeri privind anumite practici comerciale neloiale. Ar trebui interzise și tratate ca practici comerciale neloiale represaliile comerciale exercitate de cumpărători asupra furnizorilor care își exercită drepturile sau amenințarea în acest sens, de exemplu prin delistarea produselor, reducerea cantităților de produse comandate sau suspendarea anumitor servicii pe care cumpărătorul le prestează furnizorului, cum ar fi serviciile de marketing și de promovare a produselor furnizorului. |
| --- | --- |

(25)

În temeiul prezentei directive, furnizorii ar trebui să poată depune plângeri privind anumite practici comerciale neloiale. Ar trebui interzise și tratate ca practici comerciale neloiale represaliile comerciale exercitate de cumpărători asupra furnizorilor care își exercită drepturile sau amenințarea în acest sens, de exemplu prin delistarea produselor, reducerea cantităților de produse comandate sau suspendarea anumitor servicii pe care cumpărătorul le prestează furnizorului, cum ar fi serviciile de marketing și de promovare a produselor furnizorului.

| (26) | Costurile aferente stocării, afișării sau listării produselor agricole și alimentare, sau ale punerii la dispoziție pe piață sunt suportate în mod normal de către cumpărător. În consecință, ar trebui să fie interzisă în temeiul prezentei directive perceperea unor plăți din partea furnizorului fie către cumpărător, fie către un terț, pentru aceste servicii, cu excepția cazului în care plățile au fost convenite la încheierea acordului de furnizare sau în cadrul unui acord ulterior dintre cumpărător și furnizor și fac obiectul unor clauze clare și lipsite de ambiguitate. În cazul în care se convine asupra unor astfel de plăți, acestea ar trebui să se întemeieze pe estimări obiective și rezonabile. |
| --- | --- |

(26)

Costurile aferente stocării, afișării sau listării produselor agricole și alimentare, sau ale punerii la dispoziție pe piață sunt suportate în mod normal de către cumpărător. În consecință, ar trebui să fie interzisă în temeiul prezentei directive perceperea unor plăți din partea furnizorului fie către cumpărător, fie către un terț, pentru aceste servicii, cu excepția cazului în care plățile au fost convenite la încheierea acordului de furnizare sau în cadrul unui acord ulterior dintre cumpărător și furnizor și fac obiectul unor clauze clare și lipsite de ambiguitate. În cazul în care se convine asupra unor astfel de plăți, acestea ar trebui să se întemeieze pe estimări obiective și rezonabile.

| (27) | Pentru a fi considerate corecte, contribuțiile unui furnizor la costurile de promovare, de marketing sau de publicitate aferente produselor agricole și alimentare, inclusiv afișarea în magazine și campaniile de vânzare în scopuri promoționale, ar trebui convenite la încheierea acordului de furnizare sau a unui acord ulterior între cumpărător și furnizor și ar trebui să facă obiectul unor clauze clare și lipsite de ambiguitate. În caz contrar, acestea ar trebui să fie interzise în temeiul prezentei directive. În cazul în care se convine asupra unor astfel de contribuții, acestea ar trebui să se întemeieze pe estimări obiective și rezonabile. |
| --- | --- |

(27)

Pentru a fi considerate corecte, contribuțiile unui furnizor la costurile de promovare, de marketing sau de publicitate aferente produselor agricole și alimentare, inclusiv afișarea în magazine și campaniile de vânzare în scopuri promoționale, ar trebui convenite la încheierea acordului de furnizare sau a unui acord ulterior între cumpărător și furnizor și ar trebui să facă obiectul unor clauze clare și lipsite de ambiguitate. În caz contrar, acestea ar trebui să fie interzise în temeiul prezentei directive. În cazul în care se convine asupra unor astfel de contribuții, acestea ar trebui să se întemeieze pe estimări obiective și rezonabile.

| (28) | Statele membre ar trebui să desemneze autorități de aplicare a legii pentru a asigura o aplicare eficace a interdicțiilor prevăzute în prezenta directivă. Autoritățile respective ar trebui să poată acționa fie din proprie inițiativă, fie în urma unor plângeri depuse de părți afectate de practici comerciale neloiale în cadrul lanțului de aprovizionare agricol și alimentar, a unor plângeri ale avertizorilor sau a unor plângeri anonime. Autoritatea de aplicare a legii ar putea constata că nu există motive suficiente pentru a da curs unei plângeri. Prioritățile administrative ar putea conduce, de asemenea, la astfel de constatări. În cazul în care constată că nu va fi în măsură să acorde prioritate unei plângeri, autoritatea de aplicare a legii ar trebui să informeze reclamantul și să indice motivele respectivei constatări. Atunci când un reclamant solicită ca identitatea sa să rămână confidențială deoarece se teme de represalii comerciale asupra sa, autoritățile de aplicare a legii din statele membre ar trebui să ia măsurile corespunzătoare. |
| --- | --- |

(28)

Statele membre ar trebui să desemneze autorități de aplicare a legii pentru a asigura o aplicare eficace a interdicțiilor prevăzute în prezenta directivă. Autoritățile respective ar trebui să poată acționa fie din proprie inițiativă, fie în urma unor plângeri depuse de părți afectate de practici comerciale neloiale în cadrul lanțului de aprovizionare agricol și alimentar, a unor plângeri ale avertizorilor sau a unor plângeri anonime. Autoritatea de aplicare a legii ar putea constata că nu există motive suficiente pentru a da curs unei plângeri. Prioritățile administrative ar putea conduce, de asemenea, la astfel de constatări. În cazul în care constată că nu va fi în măsură să acorde prioritate unei plângeri, autoritatea de aplicare a legii ar trebui să informeze reclamantul și să indice motivele respectivei constatări. Atunci când un reclamant solicită ca identitatea sa să rămână confidențială deoarece se teme de represalii comerciale asupra sa, autoritățile de aplicare a legii din statele membre ar trebui să ia măsurile corespunzătoare.

| (29) | În cazul în care un stat membru are mai multe autorități de aplicare a legii, acesta ar trebui să desemneze un punct unic de contact pentru a facilita o cooperare eficace între autoritățile de aplicare a legii și cu Comisia. |
| --- | --- |

(29)

În cazul în care un stat membru are mai multe autorități de aplicare a legii, acesta ar trebui să desemneze un punct unic de contact pentru a facilita o cooperare eficace între autoritățile de aplicare a legii și cu Comisia.

| (30) | Furnizorii ar putea considera că este mai ușor să adreseze plângeri la autoritatea de aplicare a legii din propriul stat membru, de exemplu din motive lingvistice. Cu toate acestea, în ceea ce privește asigurarea aplicării legii, ar putea fi mai eficace depunerea unei plângeri la autoritatea de aplicare a legii din statul membru în care este stabilit cumpărătorul. Ar trebui să li se acorde furnizorilor posibilitatea de a alege autoritatea căreia să îi adreseze plângerile. |
| --- | --- |

(30)

Furnizorii ar putea considera că este mai ușor să adreseze plângeri la autoritatea de aplicare a legii din propriul stat membru, de exemplu din motive lingvistice. Cu toate acestea, în ceea ce privește asigurarea aplicării legii, ar putea fi mai eficace depunerea unei plângeri la autoritatea de aplicare a legii din statul membru în care este stabilit cumpărătorul. Ar trebui să li se acorde furnizorilor posibilitatea de a alege autoritatea căreia să îi adreseze plângerile.

| (31) | Plângerile din partea organizațiilor de producători, a altor organizații de furnizori și a asociațiilor unor astfel de organizații, inclusiv organizațiile reprezentative, pot servi la protejarea identității membrilor individuali ai organizației care se consideră afectați de practici comerciale neloiale. Alte organizații care au un interes legitim în reprezentarea furnizorilor ar trebui să aibă, de asemenea, dreptul de a depune plângeri la cererea unui furnizor și în interesul respectivului furnizor, cu condiția ca astfel de organizații să fie persoane juridice independente cu scop nelucrativ. Așadar, autoritățile de aplicare a legii din statele membre ar trebui să poată accepta plângerile unor astfel de entități și să dea curs unor astfel de plângeri, protejând în același timp drepturile procedurale ale cumpărătorului. |
| --- | --- |

(31)

Plângerile din partea organizațiilor de producători, a altor organizații de furnizori și a asociațiilor unor astfel de organizații, inclusiv organizațiile reprezentative, pot servi la protejarea identității membrilor individuali ai organizației care se consideră afectați de practici comerciale neloiale. Alte organizații care au un interes legitim în reprezentarea furnizorilor ar trebui să aibă, de asemenea, dreptul de a depune plângeri la cererea unui furnizor și în interesul respectivului furnizor, cu condiția ca astfel de organizații să fie persoane juridice independente cu scop nelucrativ. Așadar, autoritățile de aplicare a legii din statele membre ar trebui să poată accepta plângerile unor astfel de entități și să dea curs unor astfel de plângeri, protejând în același timp drepturile procedurale ale cumpărătorului.

| (32) | Pentru a asigura aplicarea efectivă a interzicerii practicilor comerciale neloiale, autoritățile de aplicare a legii desemnate ar trebui să dispună de resursele și expertiza necesare. |
| --- | --- |

(32)

Pentru a asigura aplicarea efectivă a interzicerii practicilor comerciale neloiale, autoritățile de aplicare a legii desemnate ar trebui să dispună de resursele și expertiza necesare.

| (33) | Autoritățile de aplicare a legii din statele membre ar trebui să dispună de competențele și expertiza necesare pentru efectuarea de investigații. Deținerea acestor competențe de către autoritățile respective nu implică obligația acestora de a le utiliza în fiecare investigație pe care o efectuează. Competențele autorităților de aplicare a legii ar trebui, de exemplu, să le permită să obțină în mod eficace informații faptice și autoritățile de aplicare a legii ar trebui să aibă competența de a ordona încetarea unei practici interzise, dacă este cazul. |
| --- | --- |

(33)

Autoritățile de aplicare a legii din statele membre ar trebui să dispună de competențele și expertiza necesare pentru efectuarea de investigații. Deținerea acestor competențe de către autoritățile respective nu implică obligația acestora de a le utiliza în fiecare investigație pe care o efectuează. Competențele autorităților de aplicare a legii ar trebui, de exemplu, să le permită să obțină în mod eficace informații faptice și autoritățile de aplicare a legii ar trebui să aibă competența de a ordona încetarea unei practici interzise, dacă este cazul.

| (34) | Existența unui factor disuasiv, cum ar fi competența de a impune amenzi sau de a iniția proceduri, de exemplu proceduri în fața instanței în vederea impunerii de amenzi și de alte sancțiuni la fel de eficace, și de a publica rezultatele investigațiilor, inclusiv publicarea de informații privind cumpărătorii care au săvârșit încălcări, poate încuraja schimbări de conduită și soluționarea problemei înaintea declanșării unui litigiu între părți și, prin urmare, ar trebui să fie inclusă printre competențele autorităților de aplicare a legii. Amenzile pot fi deosebit de eficiente și disuasive. Cu toate acestea, autoritatea de aplicare a legii ar trebui să fie în măsură să decidă, în cadrul fiecărei investigații, ce competențe va exercita și dacă va impune o amendă sau o altă sancțiune la fel de eficace, sau va iniția proceduri de aplicare a unei astfel de amenzi sau sancțiuni. |
| --- | --- |

(34)

Existența unui factor disuasiv, cum ar fi competența de a impune amenzi sau de a iniția proceduri, de exemplu proceduri în fața instanței în vederea impunerii de amenzi și de alte sancțiuni la fel de eficace, și de a publica rezultatele investigațiilor, inclusiv publicarea de informații privind cumpărătorii care au săvârșit încălcări, poate încuraja schimbări de conduită și soluționarea problemei înaintea declanșării unui litigiu între părți și, prin urmare, ar trebui să fie inclusă printre competențele autorităților de aplicare a legii. Amenzile pot fi deosebit de eficiente și disuasive. Cu toate acestea, autoritatea de aplicare a legii ar trebui să fie în măsură să decidă, în cadrul fiecărei investigații, ce competențe va exercita și dacă va impune o amendă sau o altă sancțiune la fel de eficace, sau va iniția proceduri de aplicare a unei astfel de amenzi sau sancțiuni.

| (35) | Exercitarea competențelor conferite autorităților de aplicare a legii în temeiul prezentei directive ar trebui să facă obiectul unor garanții adecvate, care respectă standardele ce decurg din principiile generale ale dreptului Uniunii și din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în conformitate cu jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene, inclusiv în ceea ce privește respectarea drepturilor la apărare ale cumpărătorului. |
| --- | --- |

(35)

Exercitarea competențelor conferite autorităților de aplicare a legii în temeiul prezentei directive ar trebui să facă obiectul unor garanții adecvate, care respectă standardele ce decurg din principiile generale ale dreptului Uniunii și din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în conformitate cu jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene, inclusiv în ceea ce privește respectarea drepturilor la apărare ale cumpărătorului.

| (36) | Comisia și autoritățile de aplicare a legii din statele membre ar trebui să coopereze îndeaproape pentru a asigura adoptarea unei abordări comune în ceea ce privește aplicarea normelor prevăzute în prezenta directivă. În special, autoritățile de aplicare a legii ar trebui să își ofere reciproc asistență, de exemplu prin schimbul de informații și prin sprijinirea investigațiilor care au o dimensiune transfrontalieră. |
| --- | --- |

(36)

Comisia și autoritățile de aplicare a legii din statele membre ar trebui să coopereze îndeaproape pentru a asigura adoptarea unei abordări comune în ceea ce privește aplicarea normelor prevăzute în prezenta directivă. În special, autoritățile de aplicare a legii ar trebui să își ofere reciproc asistență, de exemplu prin schimbul de informații și prin sprijinirea investigațiilor care au o dimensiune transfrontalieră.

| (37) | Pentru a facilita asigurarea efectivă a aplicării legii, Comisia ar trebui să susțină organizarea unor reuniuni periodice între autoritățile de aplicare a legii din statele membre, în cadrul cărora să se poată face schimb de informații relevante, bune practici, noi evoluții, practici de asigurare a aplicării legii și recomandări cu privire la aplicarea dispozițiilor prevăzute în prezenta directivă. |
| --- | --- |

(37)

Pentru a facilita asigurarea efectivă a aplicării legii, Comisia ar trebui să susțină organizarea unor reuniuni periodice între autoritățile de aplicare a legii din statele membre, în cadrul cărora să se poată face schimb de informații relevante, bune practici, noi evoluții, practici de asigurare a aplicării legii și recomandări cu privire la aplicarea dispozițiilor prevăzute în prezenta directivă.

| (38) | Pentru a facilita aceste schimburi, Comisia ar trebui să creeze un site web public care să conțină trimiteri la autoritățile naționale de aplicare a legii, inclusiv informații cu privire la actele naționale de transpunere a prezentei directive. |
| --- | --- |

(38)

Pentru a facilita aceste schimburi, Comisia ar trebui să creeze un site web public care să conțină trimiteri la autoritățile naționale de aplicare a legii, inclusiv informații cu privire la actele naționale de transpunere a prezentei directive.

| (39) | Deoarece majoritatea statelor membre au deja reglementări naționale referitoare la practicile comerciale neloiale, deși acestea diferă, este adecvată adoptarea unei directive pentru a introduce un standard minim de protecție în conformitate cu dreptul Uniunii. Acest lucru ar trebui să le permită statelor membre să integreze normele relevante în propriile sisteme juridice și astfel să permită instituirea de sisteme coerente. Statele membre ar trebui să aibă libertatea de a menține sau de a introduce pe teritoriile lor reglementări naționale mai stricte care să prevadă un nivel mai ridicat de protecție împotriva practicilor comerciale neloiale în relațiile dintre întreprinderi în cadrul lanțului de aprovizionare agricol și alimentar, cu condiția respectării dispozițiilor dreptului Uniunii aplicabile funcționării pieței interne și cu condiția proporționalității reglementărilor respective. |
| --- | --- |

(39)

Deoarece majoritatea statelor membre au deja reglementări naționale referitoare la practicile comerciale neloiale, deși acestea diferă, este adecvată adoptarea unei directive pentru a introduce un standard minim de protecție în conformitate cu dreptul Uniunii. Acest lucru ar trebui să le permită statelor membre să integreze normele relevante în propriile sisteme juridice și astfel să permită instituirea de sisteme coerente. Statele membre ar trebui să aibă libertatea de a menține sau de a introduce pe teritoriile lor reglementări naționale mai stricte care să prevadă un nivel mai ridicat de protecție împotriva practicilor comerciale neloiale în relațiile dintre întreprinderi în cadrul lanțului de aprovizionare agricol și alimentar, cu condiția respectării dispozițiilor dreptului Uniunii aplicabile funcționării pieței interne și cu condiția proporționalității reglementărilor respective.

| (40) | Statele membre ar trebui, de asemenea, să poată menține sau introduce reglementări naționale menite să combată practicile comerciale neloiale care nu fac parte din domeniul de aplicare al prezentei directive, cu condiția respectării dispozițiilor dreptului Uniunii aplicabile funcționării pieței interne și cu condiția proporționalității reglementărilor respective. Astfel de reglementări naționale ar putea depăși domeniul de aplicare al prezentei directive, de exemplu în ceea ce privește dimensiunea cumpărătorilor și a furnizorilor, protecția cumpărătorilor, gama de produse și de servicii. Astfel de reglementări naționale ar putea, de asemenea, depăși numărul și tipul practicilor comerciale neloiale interzise enumerate în directivă. |
| --- | --- |

(40)

Statele membre ar trebui, de asemenea, să poată menține sau introduce reglementări naționale menite să combată practicile comerciale neloiale care nu fac parte din domeniul de aplicare al prezentei directive, cu condiția respectării dispozițiilor dreptului Uniunii aplicabile funcționării pieței interne și cu condiția proporționalității reglementărilor respective. Astfel de reglementări naționale ar putea depăși domeniul de aplicare al prezentei directive, de exemplu în ceea ce privește dimensiunea cumpărătorilor și a furnizorilor, protecția cumpărătorilor, gama de produse și de servicii. Astfel de reglementări naționale ar putea, de asemenea, depăși numărul și tipul practicilor comerciale neloiale interzise enumerate în directivă.

| (41) | Astfel de reglementări naționale s-ar aplica în paralel cu măsuri de guvernanță voluntare, cum ar fi coduri naționale de conduită sau Inițiativa privind lanțul de aprovizionare. Recurgerea la o soluționare alternativă voluntară a litigiilor între furnizori și cumpărători este încurajată în mod explicit, fără a se aduce atingere dreptului furnizorului de a depune o plângere sau de a apela la instanțele civile. |
| --- | --- |

(41)

Astfel de reglementări naționale s-ar aplica în paralel cu măsuri de guvernanță voluntare, cum ar fi coduri naționale de conduită sau Inițiativa privind lanțul de aprovizionare. Recurgerea la o soluționare alternativă voluntară a litigiilor între furnizori și cumpărători este încurajată în mod explicit, fără a se aduce atingere dreptului furnizorului de a depune o plângere sau de a apela la instanțele civile.

| (42) | Comisia ar trebui să aibă o viziune de ansamblu asupra punerii în aplicare a prezentei directive în statele membre. În plus, Comisia ar trebui să poată evalua eficacitatea prezentei directive. În acest scop, autoritățile de aplicare a legii din statele membre ar trebui să transmită Comisiei rapoarte anuale. Respectivele rapoarte ar trebui, după caz, să furnizeze informații cantitative și calitative privind plângerile, investigațiile și deciziile luate. În vederea asigurării unor condiții uniforme pentru punerea în aplicare a obligației de raportare, ar trebui conferite competențe de executare Comisiei. Respectivele competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (7). |
| --- | --- |

(42)

Comisia ar trebui să aibă o viziune de ansamblu asupra punerii în aplicare a prezentei directive în statele membre. În plus, Comisia ar trebui să poată evalua eficacitatea prezentei directive. În acest scop, autoritățile de aplicare a legii din statele membre ar trebui să transmită Comisiei rapoarte anuale. Respectivele rapoarte ar trebui, după caz, să furnizeze informații cantitative și calitative privind plângerile, investigațiile și deciziile luate. În vederea asigurării unor condiții uniforme pentru punerea în aplicare a obligației de raportare, ar trebui conferite competențe de executare Comisiei. Respectivele competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (7).

| (43) | În interesul aplicării eficace a politicii în ceea ce privește practicile comerciale neloiale în relațiile dintre întreprinderi în cadrul lanțului de aprovizionare agricol și alimentar, Comisia ar trebui să reexamineze aplicarea prezentei directive și să prezinte un raport Parlamentului European, Consiliului, Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor. Reexaminarea respectivă ar trebui să evalueze, în special, eficacitatea măsurilor naționale menite să combată practicile comerciale neloiale în cadrul lanțului de aprovizionare agricol și alimentar și eficacitatea cooperării între autoritățile de aplicare a legii. De asemenea, în cadrul reexaminării ar trebui să se analizeze cu prioritate dacă ar fi justificată, pe viitor, protecția cumpărătorilor de produse agricole și alimentare din cadrul lanțului de aprovizionare – în plus față de protecția furnizorilor. Raportul ar trebui să fie însoțit, după caz, de propuneri legislative. |
| --- | --- |

(43)

În interesul aplicării eficace a politicii în ceea ce privește practicile comerciale neloiale în relațiile dintre întreprinderi în cadrul lanțului de aprovizionare agricol și alimentar, Comisia ar trebui să reexamineze aplicarea prezentei directive și să prezinte un raport Parlamentului European, Consiliului, Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor. Reexaminarea respectivă ar trebui să evalueze, în special, eficacitatea măsurilor naționale menite să combată practicile comerciale neloiale în cadrul lanțului de aprovizionare agricol și alimentar și eficacitatea cooperării între autoritățile de aplicare a legii. De asemenea, în cadrul reexaminării ar trebui să se analizeze cu prioritate dacă ar fi justificată, pe viitor, protecția cumpărătorilor de produse agricole și alimentare din cadrul lanțului de aprovizionare – în plus față de protecția furnizorilor. Raportul ar trebui să fie însoțit, după caz, de propuneri legislative.

| (44) | Întrucât obiectivul prezentei directive, și anume stabilirea unui standard minim de protecție al Uniunii prin armonizarea măsurilor divergente ale statelor membre privind practicile comerciale neloiale, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre, dar, având în vedere amploarea sau efectele sale, acesta poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este prevăzut la articolul respectiv, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea acestui obiectiv, |
| --- | --- |

(44)

Întrucât obiectivul prezentei directive, și anume stabilirea unui standard minim de protecție al Uniunii prin armonizarea măsurilor divergente ale statelor membre privind practicile comerciale neloiale, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre, dar, având în vedere amploarea sau efectele sale, acesta poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este prevăzut la articolul respectiv, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea acestui obiectiv,

ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:

Articolul 1

Obiect și domeniu de aplicare

(1)   Pentru a combate practicile care deviază considerabil de la buna conduită comercială, care contravin bunei credințe și corectitudinii și care sunt impuse unilateral de un partener comercial altuia, prezenta directivă stabilește o listă minimă a practicilor comerciale neloiale interzise în relațiile dintre cumpărătorii și furnizorii din cadrul lanțului de aprovizionare agricol și alimentar și prevede norme minime de asigurare a aplicării respectivelor interdicții și modalitățile de coordonare între autoritățile de aplicare a legii.

(2)   Prezenta directivă se aplică anumitor practici comerciale neloiale care apar în legătură cu vânzarea de produse agricole și alimentare de către:

| (a) | furnizori a căror cifră de afaceri anuală nu depășește 2 000 000 EUR către cumpărători a căror cifră de afaceri anuală depășește 2 000 000 EUR; |
| --- | --- |

(a)

furnizori a căror cifră de afaceri anuală nu depășește 2 000 000 EUR către cumpărători a căror cifră de afaceri anuală depășește 2 000 000 EUR;

| (b) | furnizori a căror cifră de afaceri anuală depășește 2 000 000 EUR, dar este de maximum 10 000 000 EUR, către cumpărători a căror cifră de afaceri anuală depășește 10 000 000 EUR; |
| --- | --- |

(b)

furnizori a căror cifră de afaceri anuală depășește 2 000 000 EUR, dar este de maximum 10 000 000 EUR, către cumpărători a căror cifră de afaceri anuală depășește 10 000 000 EUR;

| (c) | furnizori a căror cifră de afaceri anuală depășește 10 000 000 EUR, dar este de maximum 50 000 000 EUR, către cumpărători a căror cifră de afaceri anuală depășește 50 000 000 EUR; |
| --- | --- |

(c)

furnizori a căror cifră de afaceri anuală depășește 10 000 000 EUR, dar este de maximum 50 000 000 EUR, către cumpărători a căror cifră de afaceri anuală depășește 50 000 000 EUR;

| (d) | furnizori a căror cifră de afaceri anuală depășește 50 000 000 EUR, dar este de maximum 150 000 000 EUR, către cumpărători a căror cifră de afaceri anuală depășește 150 000 000 EUR; |
| --- | --- |

(d)

furnizori a căror cifră de afaceri anuală depășește 50 000 000 EUR, dar este de maximum 150 000 000 EUR, către cumpărători a căror cifră de afaceri anuală depășește 150 000 000 EUR;

| (e) | furnizori a căror cifră de afaceri anuală depășește 150 000 000 EUR, dar este de maximum 350 000 000 EUR, către cumpărători a căror cifră de afaceri anuală depășește 350 000 000 EUR. |
| --- | --- |

(e)

furnizori a căror cifră de afaceri anuală depășește 150 000 000 EUR, dar este de maximum 350 000 000 EUR, către cumpărători a căror cifră de afaceri anuală depășește 350 000 000 EUR.

Cifra de afaceri anuală a furnizorilor și a cumpărătorilor menționată la literele (a)-(e) de la primul paragraf se interpretează în conformitate cu părțile relevante din anexa la Recomandarea 2003/361/CE a Comisiei (8) și în special articolele 3, 4 și 6 din aceasta, inclusiv definițiile privind „întreprinderea autonomă”, „întreprinderea parteneră” și „întreprinderea asociată”, și alte chestiuni privind cifra de afaceri anuală.

Prin derogare de la primul paragraf, prezenta directivă se aplică în ceea ce privește vânzările de produse agricole și alimentare de către furnizori a căror cifră de afaceri anuală este de maximum 350 000 000 EUR către toți cumpărătorii care sunt autorități publice.

Prezenta directivă se aplică vânzărilor în cazul cărora fie furnizorul, fie cumpărătorul, fie ambii sunt stabiliți în Uniune.

Prezenta directivă se aplică, de asemenea, serviciilor, în măsura în care se face referire la acestea în mod explicit la articolul 3, prestate de cumpărător în beneficiul furnizorului.

Prezenta directivă nu se aplică acordurilor dintre furnizori și consumatori.

(3)   Prezenta directivă se aplică acordurilor de furnizare încheiate după data aplicării actelor de transpunere a prezentei directive în conformitate cu articolul 13 alineatul (1) al doilea paragraf.

(4)   Acordurile de furnizare încheiate înainte de data publicării actelor de transpunere a prezentei directive în conformitate cu articolul 13 alineatul (1) primul paragraf trebuie să devină conforme cu prezenta directivă în termen de 12 luni de la data publicării.

Articolul 2

Definiții

În sensul prezentei directive:

| 1. | „produse agricole și alimentare” înseamnă produsele enumerate în anexa I la TFUE, precum și produsele care nu sunt enumerate în anexa respectivă, dar care sunt procesate în scopul utilizării ca alimente prin utilizarea produselor enumerate în anexa respectivă; |
| --- | --- |

1.

„produse agricole și alimentare” înseamnă produsele enumerate în anexa I la TFUE, precum și produsele care nu sunt enumerate în anexa respectivă, dar care sunt procesate în scopul utilizării ca alimente prin utilizarea produselor enumerate în anexa respectivă;

| 2. | „cumpărător” înseamnă orice persoană fizică sau juridică, indiferent de locul de stabilire al persoanei respective, sau orice autoritate publică din Uniune, care cumpără produse agricole și alimentare; termenul „cumpărător” poate include un grup de astfel de persoane fizice și juridice; |
| --- | --- |

2.

„cumpărător” înseamnă orice persoană fizică sau juridică, indiferent de locul de stabilire al persoanei respective, sau orice autoritate publică din Uniune, care cumpără produse agricole și alimentare; termenul „cumpărător” poate include un grup de astfel de persoane fizice și juridice;

| 3. | „autoritate publică” înseamnă autorități naționale, regionale sau locale, organisme de drept public sau asociații formate din una sau mai multe astfel de autorități sau din unul sau mai multe astfel de organisme de drept public; |
| --- | --- |

3.

„autoritate publică” înseamnă autorități naționale, regionale sau locale, organisme de drept public sau asociații formate din una sau mai multe astfel de autorități sau din unul sau mai multe astfel de organisme de drept public;

| 4. | „furnizor” înseamnă orice producător agricol sau orice persoană fizică sau juridică, indiferent de locul de stabilire al acestora, care vinde produse agricole și alimentare; termenul „furnizor” poate include un grup de astfel de producători agricoli sau un grup de astfel de persoane fizice și juridice, precum organizațiile de producători, organizațiile de furnizori și asociațiile unor astfel de organizații; |
| --- | --- |

4.

„furnizor” înseamnă orice producător agricol sau orice persoană fizică sau juridică, indiferent de locul de stabilire al acestora, care vinde produse agricole și alimentare; termenul „furnizor” poate include un grup de astfel de producători agricoli sau un grup de astfel de persoane fizice și juridice, precum organizațiile de producători, organizațiile de furnizori și asociațiile unor astfel de organizații;

| 5. | „produse agricole și alimentare perisabile” înseamnă produse agricole și alimentare care, prin natura lor sau la stadiul lor de procesare, sunt susceptibile să devină improprii pentru vânzare în termen de 30 de zile după recoltare, producere sau procesare. |
| --- | --- |

5.

„produse agricole și alimentare perisabile” înseamnă produse agricole și alimentare care, prin natura lor sau la stadiul lor de procesare, sunt susceptibile să devină improprii pentru vânzare în termen de 30 de zile după recoltare, producere sau procesare.

Articolul 3

Interzicerea practicilor comerciale neloiale

(1)   Statele membre se asigură că cel puțin toate următoarele practici comerciale neloiale sunt interzise:

| (a) | cumpărătorul plătește furnizorului,






  (i) | în cazul în care acordul de furnizare prevede livrarea produselor în mod regulat:






  — | pentru produsele agricole și alimentare perisabile, mai târziu de 30 de zile de la încheierea unei perioade de livrare convenite în care au fost efectuate livrări sau mai târziu de 30 de zile de la data la care suma de plată aferentă respectivei perioade de livrare a fost stabilită, dintre aceste două date fiind luată în considerare cea care survine mai târziu; |
| --- | --- | --- | --- |

(a)

cumpărătorul plătește furnizorului,

(i)

în cazul în care acordul de furnizare prevede livrarea produselor în mod regulat:

—

pentru produsele agricole și alimentare perisabile, mai târziu de 30 de zile de la încheierea unei perioade de livrare convenite în care au fost efectuate livrări sau mai târziu de 30 de zile de la data la care suma de plată aferentă respectivei perioade de livrare a fost stabilită, dintre aceste două date fiind luată în considerare cea care survine mai târziu;

| — | pentru alte produse agricole și alimentare perisabile, mai târziu de 60 de zile de la încheierea unei perioade de livrare convenite în care au fost efectuate livrări sau mai târziu de 60 de zile de la data la care suma de plată aferentă respectivei perioade de livrare a fost stabilită, dintre aceste două date fiind luată în considerare cea care survine mai târziu, |
| --- | --- |

—

pentru alte produse agricole și alimentare perisabile, mai târziu de 60 de zile de la încheierea unei perioade de livrare convenite în care au fost efectuate livrări sau mai târziu de 60 de zile de la data la care suma de plată aferentă respectivei perioade de livrare a fost stabilită, dintre aceste două date fiind luată în considerare cea care survine mai târziu,

în ceea ce privește termenele de plată prevăzute la prezentul punct, se consideră, în orice caz, că perioadele de livrare convenite nu depășesc o lună;

| (ii) | în cazul în care acordul de furnizare nu prevede livrarea produselor în mod regulat:






  — | pentru produsele agricole și alimentare perisabile, mai târziu de 30 de zile de la data livrării sau mai târziu de 30 de zile de la data stabilirii sumei de plată, dintre aceste două date fiind luată în considerare cea care survine mai târziu; |
| --- | --- | --- |

(ii)

în cazul în care acordul de furnizare nu prevede livrarea produselor în mod regulat:

—

pentru produsele agricole și alimentare perisabile, mai târziu de 30 de zile de la data livrării sau mai târziu de 30 de zile de la data stabilirii sumei de plată, dintre aceste două date fiind luată în considerare cea care survine mai târziu;

| — | pentru alte produse agricole și alimentare perisabile, mai târziu de 60 de zile de la data livrării sau mai târziu de 60 de zile de la data stabilirii sumei de plată, dintre aceste două date fiind luată în considerare cea care survine mai târziu. |
| --- | --- |

—

pentru alte produse agricole și alimentare perisabile, mai târziu de 60 de zile de la data livrării sau mai târziu de 60 de zile de la data stabilirii sumei de plată, dintre aceste două date fiind luată în considerare cea care survine mai târziu.

În pofida punctelor (i) și (ii) de la prezenta literă, în cazul în care cumpărătorul stabilește suma de plată:

| — | termenele de plată menționate la punctul (i) încep să curgă după încheierea unei perioade de livrare convenite în care au fost efectuate livrări; și |
| --- | --- |

—

termenele de plată menționate la punctul (i) încep să curgă după încheierea unei perioade de livrare convenite în care au fost efectuate livrări; și

| — | termenele de plată menționate la punctul (ii) încep să curgă de la data livrării; |
| --- | --- |

—

termenele de plată menționate la punctul (ii) încep să curgă de la data livrării;

| (b) | cumpărătorul anulează comenzile de produse agricole și alimentare perisabile având un termen de preaviz atât de scurt încât furnizorul nu are posibilități rezonabile de a găsi o alternativă pentru comercializarea sau utilizarea produselor respective; un termen de preaviz mai scurt de 30 de zile este întotdeauna considerat un termen de preaviz scurt; statele membre pot stabili perioade mai scurte de 30 de zile pentru anumite sectoare în cazuri justificate în mod corespunzător; |
| --- | --- |

(b)

cumpărătorul anulează comenzile de produse agricole și alimentare perisabile având un termen de preaviz atât de scurt încât furnizorul nu are posibilități rezonabile de a găsi o alternativă pentru comercializarea sau utilizarea produselor respective; un termen de preaviz mai scurt de 30 de zile este întotdeauna considerat un termen de preaviz scurt; statele membre pot stabili perioade mai scurte de 30 de zile pentru anumite sectoare în cazuri justificate în mod corespunzător;

| (c) | cumpărătorul modifică în mod unilateral clauzele unui acord de furnizare pentru produse agricole și alimentare care se referă la frecvența, metoda, locul, calendarul sau volumul furnizării sau livrării produselor agricole și alimentare, standardele de calitate, condițiile de plată sau prețurile sau în ceea ce privește furnizarea de servicii, în măsura în care acestea sunt menționate explicit la alineatul (2); |
| --- | --- |

(c)

cumpărătorul modifică în mod unilateral clauzele unui acord de furnizare pentru produse agricole și alimentare care se referă la frecvența, metoda, locul, calendarul sau volumul furnizării sau livrării produselor agricole și alimentare, standardele de calitate, condițiile de plată sau prețurile sau în ceea ce privește furnizarea de servicii, în măsura în care acestea sunt menționate explicit la alineatul (2);

| (d) | cumpărătorul solicită furnizorului plăți care nu sunt legate de vânzarea produselor agricole și alimentare ale furnizorului; |
| --- | --- |

(d)

cumpărătorul solicită furnizorului plăți care nu sunt legate de vânzarea produselor agricole și alimentare ale furnizorului;

| (e) | cumpărătorul solicită furnizorului plăți pentru deteriorarea sau pierderea de produse agricole și alimentare sau pentru ambele, survenite în spațiile cumpărătorului sau după ce proprietatea a fost transferată cumpărătorului, atunci când o astfel de deteriorare sau pierdere nu a avut loc din neglijența sau culpa furnizorului; |
| --- | --- |

(e)

cumpărătorul solicită furnizorului plăți pentru deteriorarea sau pierderea de produse agricole și alimentare sau pentru ambele, survenite în spațiile cumpărătorului sau după ce proprietatea a fost transferată cumpărătorului, atunci când o astfel de deteriorare sau pierdere nu a avut loc din neglijența sau culpa furnizorului;

| (f) | cumpărătorul refuză să confirme în scris clauzele unui acord de furnizare între cumpărător și furnizor în legătură cu care furnizorul a solicitat o confirmare scrisă;. nu este inclusă aici situația în care acordul de furnizare se referă la produse care urmează să fie livrate de un membru al unei organizații de producători, inclusiv o cooperativă, chiar organizației de producători al cărei membru este furnizorul, dacă statutul respectivei organizații de producători sau dacă normele și deciziile prevăzute în respectivul statut sau derivate din acesta conțin dispoziții având efecte similare clauzelor acordului de furnizare; |
| --- | --- |

(f)

cumpărătorul refuză să confirme în scris clauzele unui acord de furnizare între cumpărător și furnizor în legătură cu care furnizorul a solicitat o confirmare scrisă;. nu este inclusă aici situația în care acordul de furnizare se referă la produse care urmează să fie livrate de un membru al unei organizații de producători, inclusiv o cooperativă, chiar organizației de producători al cărei membru este furnizorul, dacă statutul respectivei organizații de producători sau dacă normele și deciziile prevăzute în respectivul statut sau derivate din acesta conțin dispoziții având efecte similare clauzelor acordului de furnizare;

| (g) | cumpărătorul dobândește, utilizează sau divulgă în mod ilegal secrete comerciale ale furnizorului, în înțelesul Directivei (UE) 2016/943 a Parlamentului European și a Consiliului (9); |
| --- | --- |

(g)

cumpărătorul dobândește, utilizează sau divulgă în mod ilegal secrete comerciale ale furnizorului, în înțelesul Directivei (UE) 2016/943 a Parlamentului European și a Consiliului (9);

| (h) | cumpărătorul amenință cu efectuarea sau efectuează represalii comerciale împotriva furnizorului în cazul în care furnizorul își exercită drepturile legale sau contractuale, inclusiv prin depunerea unei plângeri la autoritățile de aplicare a legii sau prin cooperarea cu autoritățile de aplicare a legii în timpul unei investigații; |
| --- | --- |

(h)

cumpărătorul amenință cu efectuarea sau efectuează represalii comerciale împotriva furnizorului în cazul în care furnizorul își exercită drepturile legale sau contractuale, inclusiv prin depunerea unei plângeri la autoritățile de aplicare a legii sau prin cooperarea cu autoritățile de aplicare a legii în timpul unei investigații;

| (i) | cumpărătorul solicită furnizorului compensarea costurilor aferente examinării plângerilor clienților referitoare la vânzarea produselor furnizorului, în pofida absenței unei conduite neglijente sau a unei culpe din partea furnizorului. |
| --- | --- |

(i)

cumpărătorul solicită furnizorului compensarea costurilor aferente examinării plângerilor clienților referitoare la vânzarea produselor furnizorului, în pofida absenței unei conduite neglijente sau a unei culpe din partea furnizorului.

Interdicția menționată la primul paragraf litera (a) nu aduce atingere:

| — | consecințelor întârzierilor în efectuarea plăților și căilor de atac prezentate în Directiva 2011/7/UE, care se aplică, prin derogare de la termenele de plată stabilite în respectiva directivă, pe baza termenelor de plată prevăzute în prezenta directivă; |
| --- | --- |

—

consecințelor întârzierilor în efectuarea plăților și căilor de atac prezentate în Directiva 2011/7/UE, care se aplică, prin derogare de la termenele de plată stabilite în respectiva directivă, pe baza termenelor de plată prevăzute în prezenta directivă;

| — | opțiunii unui cumpărător și a unui furnizor de a conveni asupra unei clauze de repartizare a valorii în înțelesul articolului 172a din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013. |
| --- | --- |

—

opțiunii unui cumpărător și a unui furnizor de a conveni asupra unei clauze de repartizare a valorii în înțelesul articolului 172a din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013.

Interdicția menționată la litera (a) de la primul paragraf nu se aplică în cazul plăților:

| — | efectuate de către un cumpărător unui furnizor atunci când acestea sunt efectuate în cadrul programului pentru școli în temeiul articolului 23 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013; |
| --- | --- |

—

efectuate de către un cumpărător unui furnizor atunci când acestea sunt efectuate în cadrul programului pentru școli în temeiul articolului 23 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013;

| — | efectuate de entitățile publice care furnizează îngrijiri medicale în înțelesul articolului 4 alineatul (4) litera (b) din Directiva 2011/7/UE; |
| --- | --- |

—

efectuate de entitățile publice care furnizează îngrijiri medicale în înțelesul articolului 4 alineatul (4) litera (b) din Directiva 2011/7/UE;

| — | în temeiul acordurilor de furnizare încheiate între furnizorii de struguri sau must pentru producția de vin și cumpărătorii lor direcți, cu condiția ca:






  (i) | condițiile concrete de plată pentru tranzacțiile de vânzare să fie prevăzute în contractele standard cărora statul membru le-a conferit, înainte de 1 ianuarie 2019, caracter obligatoriu în temeiul articolului 164 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 și ca această extindere a aplicării contractelor standard să fie reînnoită de statele membre cu începere de la data respectivă fără nicio modificare semnificativă a condițiilor de plată în dezavantajul furnizorilor de struguri sau must; și |
| --- | --- | --- |

—

în temeiul acordurilor de furnizare încheiate între furnizorii de struguri sau must pentru producția de vin și cumpărătorii lor direcți, cu condiția ca:

(i)

condițiile concrete de plată pentru tranzacțiile de vânzare să fie prevăzute în contractele standard cărora statul membru le-a conferit, înainte de 1 ianuarie 2019, caracter obligatoriu în temeiul articolului 164 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 și ca această extindere a aplicării contractelor standard să fie reînnoită de statele membre cu începere de la data respectivă fără nicio modificare semnificativă a condițiilor de plată în dezavantajul furnizorilor de struguri sau must; și

| (ii) | acordurile de furnizare încheiate între furnizorii de struguri sau must pentru producția de vin și cumpărătorii lor direcți să fie multianuale sau să devină multianuale. |
| --- | --- |

(ii)

acordurile de furnizare încheiate între furnizorii de struguri sau must pentru producția de vin și cumpărătorii lor direcți să fie multianuale sau să devină multianuale.

(2)   Statele membre se asigură că cel puțin toate următoarele practici comerciale sunt interzise, cu excepția cazului în care acestea au fost convenite anterior prin clauze clare și lipsite de ambiguitate din acordul de furnizare sau printr-un acord ulterior între furnizor și cumpărător:

| (a) | cumpărătorul returnează furnizorului produsele agricole și alimentare nevândute, fără să plătească pentru respectivele produse nevândute, sau fără să plătească pentru eliminarea acestor produse, sau ambele; |
| --- | --- |

(a)

cumpărătorul returnează furnizorului produsele agricole și alimentare nevândute, fără să plătească pentru respectivele produse nevândute, sau fără să plătească pentru eliminarea acestor produse, sau ambele;

| (b) | furnizorului i se impune o plată de care este condiționată stocarea, afișarea sau listarea produselor sale agricole și alimentare, sau punerea la dispoziție pe piață a respectivelor produse; |
| --- | --- |

(b)

furnizorului i se impune o plată de care este condiționată stocarea, afișarea sau listarea produselor sale agricole și alimentare, sau punerea la dispoziție pe piață a respectivelor produse;

| (c) | cumpărătorul solicită furnizorului să suporte, integral sau parțial, costul oricăror reduceri pentru produsele agricole și alimentare vândute de cumpărător cu titlu promoțional; |
| --- | --- |

(c)

cumpărătorul solicită furnizorului să suporte, integral sau parțial, costul oricăror reduceri pentru produsele agricole și alimentare vândute de cumpărător cu titlu promoțional;

| (d) | cumpărătorul solicită furnizorului să plătească pentru publicitatea făcută de către cumpărător produselor agricole și alimentare; |
| --- | --- |

(d)

cumpărătorul solicită furnizorului să plătească pentru publicitatea făcută de către cumpărător produselor agricole și alimentare;

| (e) | cumpărătorul solicită furnizorului să plătească pentru serviciile de marketing prestate de către cumpărător privind produsele agricole și alimentare; |
| --- | --- |

(e)

cumpărătorul solicită furnizorului să plătească pentru serviciile de marketing prestate de către cumpărător privind produsele agricole și alimentare;

| (f) | cumpărătorul solicită furnizorului să plătească pentru personalul care se ocupă de amenajarea spațiilor de vânzare utilizate pentru vânzarea produselor furnizorului. |
| --- | --- |

(f)

cumpărătorul solicită furnizorului să plătească pentru personalul care se ocupă de amenajarea spațiilor de vânzare utilizate pentru vânzarea produselor furnizorului.

Statele membre se asigură că practica comercială menționată la primul paragraf litera (c) este interzisă cu excepția cazului în care cumpărătorul, înaintea demarării unei acțiuni de promovare inițiată de cumpărător, precizează perioada promoției și cantitatea de produse agricole și alimentare pe care preconizează că o va comanda la preț redus.

(3)   În cazul în care cumpărătorul solicită o plată pentru situațiile menționate la alineatul (2) primul paragraf litera (b), (c), (d), (e) sau (f), cumpărătorul îi prezintă furnizorului, la cererea acestuia, o estimare în scris a plăților unitare sau totale, în funcție de informația care este cea mai adecvată, și, în măsura în care se referă la situațiile menționate la alineatul (2) primul paragraf litera (b), (d), (e) sau (f), îi prezintă în scris furnizorului și o estimare a costurilor și fundamentul estimării respective.

(4)   Statele membre se asigură că interdicțiile prevăzute la alineatele (1) și (2) constituie dispoziții imperative care sunt aplicabile în orice situație care se încadrează în sfera de aplicare a respectivelor interdicții, indiferent de legislația care ar fi în general aplicabilă acordului de furnizare dintre părți.

Articolul 4

Autoritățile de aplicare a legii desemnate

(1)   Fiecare stat membru desemnează una sau mai multe autorități pentru a asigura aplicarea la nivel național a interdicțiilor prevăzute la articolul 3 (denumită în continuare „autoritatea de aplicare a legii”) și informează Comisia cu privire la desemnarea respectivă.

(2)   În cazul în care un stat membru desemnează mai multe autorități de aplicare a legii pe teritoriul său, acesta desemnează, de asemenea, un punct unic de contact pentru cooperarea dintre autoritățile de aplicare a legii și pentru cooperarea cu Comisia.

Articolul 5

Plângeri și confidențialitate

(1)   Furnizorii pot adresa plângeri fie autorității de aplicare a legii a statului membru în care este stabilit furnizorul, fie autorității de aplicare a legii a statului membru în care este stabilit cumpărătorul care este suspectat de implicarea într-o practică comercială interzisă. Autoritatea de aplicare a legii căreia îi este adresată plângerea deține competența de a asigura aplicarea interdicțiilor prevăzute la articolul 3.

(2)   Organizațiile de producători, alte organizații de furnizori și asociațiile unor astfel de organizații au dreptul de a depune o plângere la cererea unuia sau a mai multor membri ai lor sau, după caz, la cererea unuia sau a mai multor membri ai organizațiilor lor membre, în cazul în care respectivii membri consideră că au fost afectați de o practică comercială interzisă. Alte organizații care au un interes legitim în reprezentarea furnizorilor au dreptul de a depune plângeri la cererea unui furnizor și în interesul respectivului furnizor, cu condiția ca astfel de organizații să fie persoane juridice independente fără scop lucrativ.

(3)   Statele membre se asigură că, la cererea reclamantului, autoritatea de aplicare a legii ia măsurile necesare pentru a proteja în mod adecvat identitatea reclamantului sau a membrilor sau a furnizorilor menționați la alineatul (2) și alte informații a căror divulgare este considerată de reclamant ca susceptibilă să aducă atingere intereselor sale sau ale acelor membri sau furnizori. Reclamantul indică orice informație pentru care solicită confidențialitate.

(4)   Statele membre se asigură că autoritatea de aplicare a legii care primește plângerea îl informează pe reclamant într-un termen rezonabil de la primirea plângerii cu privire la modul în care intenționează să trateze plângerea.

(5)   Statele membre se asigură că, în cazul în care o autoritate de aplicare a legii consideră că nu există motive suficiente pentru a da curs unei plângeri, aceasta informează reclamantul în privința motivelor pe care se întemeiază decizia sa într-un termen rezonabil de la primirea plângerii.

(6)   Statele membre se asigură că, în cazul în care o autoritate de aplicare a legii consideră că există motive suficiente pentru a da curs unei plângeri, aceasta inițiază, efectuează și finalizează o investigație privind obiectul plângerii într-un termen rezonabil.

(7)   Statele membre se asigură că, în cazul în care o autoritate de aplicare a legii constată că un cumpărător a încălcat interdicțiile menționate la articolul 3, aceasta solicită cumpărătorului să pună capăt practicii comerciale interzise.

Articolul 6

Competențele autorităților de aplicare a legii

(1)   Statele membre se asigură că fiecare dintre autoritățile lor de aplicare a legii dispun de resursele și expertiza necesare pentru îndeplinirea atribuțiilor sale și le conferă următoarele competențe:

| (a) | competența de a iniția și de a efectua investigații din proprie inițiativă sau pe baza unei plângeri; |
| --- | --- |

(a)

competența de a iniția și de a efectua investigații din proprie inițiativă sau pe baza unei plângeri;

| (b) | competența de a cere cumpărătorilor și furnizorilor să pună la dispoziție toate informațiile necesare pentru efectuarea investigațiilor privind practicile comerciale interzise; |
| --- | --- |

(b)

competența de a cere cumpărătorilor și furnizorilor să pună la dispoziție toate informațiile necesare pentru efectuarea investigațiilor privind practicile comerciale interzise;

| (c) | competența de a efectua inspecții neanunțate la fața locului în cadrul investigațiilor sale, în conformitate cu reglementările și procedurile naționale; |
| --- | --- |

(c)

competența de a efectua inspecții neanunțate la fața locului în cadrul investigațiilor sale, în conformitate cu reglementările și procedurile naționale;

| (d) | competența de a lua decizii prin care să constate o încălcare a interdicțiilor prevăzute la articolul 3 și să solicite cumpărătorului să pună capăt practicii comerciale interzise; autoritatea se poate abține de la luarea unei astfel de decizii, dacă o astfel de decizie ar risca să divulge identitatea unui reclamant sau orice altă informație a cărei divulgare este considerată de către reclamant a fi dăunătoare intereselor sale și cu condiția ca reclamantul să fi indicat informațiile respective în conformitate cu articolul 5 alineatul (3); |
| --- | --- |

(d)

competența de a lua decizii prin care să constate o încălcare a interdicțiilor prevăzute la articolul 3 și să solicite cumpărătorului să pună capăt practicii comerciale interzise; autoritatea se poate abține de la luarea unei astfel de decizii, dacă o astfel de decizie ar risca să divulge identitatea unui reclamant sau orice altă informație a cărei divulgare este considerată de către reclamant a fi dăunătoare intereselor sale și cu condiția ca reclamantul să fi indicat informațiile respective în conformitate cu articolul 5 alineatul (3);

| (e) | competența de a impune autorului încălcării, sau de a iniția împotriva acestuia proceduri pentru impunerea de amenzi, de alte sancțiuni la fel de eficace și de măsuri provizorii, în conformitate cu reglementările și procedurile naționale; |
| --- | --- |

(e)

competența de a impune autorului încălcării, sau de a iniția împotriva acestuia proceduri pentru impunerea de amenzi, de alte sancțiuni la fel de eficace și de măsuri provizorii, în conformitate cu reglementările și procedurile naționale;

| (f) | competența de a-și publica periodic deciziile luate în temeiul literelor (d) și (e). |
| --- | --- |

(f)

competența de a-și publica periodic deciziile luate în temeiul literelor (d) și (e).

Sancțiunile menționate la primul paragraf litera (e) trebuie să fie eficace, proporționale și disuasive și să țină seama de natura, durata, recurența și gravitatea încălcării.

(2)   Statele membre se asigură că exercitarea competențelor menționate la alineatul (1) face obiectul unor garanții adecvate în ceea ce privește drepturile la apărare, în conformitate cu principiile generale ale dreptului Uniunii și cu Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, inclusiv în cazurile în care reclamantul solicită tratamentul de confidențial al informațiilor în temeiul articolului 5 alineatul (3).

Articolul 7

Proceduri alternative de soluționare a litigiilor

Fără a aduce atingere dreptului furnizorilor de a depune plângeri în temeiul articolului 5 și competențelor autorităților de aplicare a legii în temeiul articolului 6, statele membre pot promova utilizarea voluntară a unor mecanisme alternative de soluționare eficace și independentă a litigiilor, cum ar fi medierea, în vederea soluționării litigiilor dintre furnizori și cumpărători în ceea ce privește utilizarea practicilor comerciale neloiale de către cumpărător.

Articolul 8

Cooperarea dintre autoritățile de aplicare a legii

(1)   Statele membre se asigură că autoritățile de aplicare a legii cooperează cu eficacitate între ele și cu Comisia și își oferă asistență reciprocă în cazul investigațiilor care au o dimensiune transfrontalieră.

(2)   Autoritățile de aplicare a legii se întâlnesc cel puțin o dată pe an pentru a discuta aplicarea prezentei directive pe baza rapoartelor anuale menționate la articolul 10 alineatul (2). Autoritățile de aplicare a legii discută cele mai bune practici, cazurile noi și noile evoluții în domeniul practicilor comerciale neloiale din lanțul de aprovizionare agricol și alimentar și fac schimb de informații, în special cu privire la măsurile de punere în aplicare pe care le-au adoptat în conformitate cu prezenta directivă și la practicile de asigurare a aplicării legii utilizate de acestea. Autoritățile de aplicare a legii pot adopta recomandări pentru a încuraja aplicarea uniformă a prezentei directive și pentru a îmbunătăți asigurarea aplicării acesteia. Comisia facilitează reuniunile respective.

(3)   Comisia creează și gestionează un site web care permite schimbul de informații între autoritățile de aplicare a legii și Comisie, în special în ceea ce privește reuniunile anuale. Comisia creează un site web public care conține datele de contact ale autorităților de aplicare a legii desemnate și linkuri către site-urile web ale autorităților naționale de aplicare a legii sau ale altor autorități ale statelor membre care oferă informații cu privire la actele de transpunere a prezentei directive menționate la articolul 13 alineatul (1).

Articolul 9

Reglementări naționale

(1)   În vederea asigurării unui nivel mai ridicat de protecție, statele membre pot menține sau introduce reglementări mai strice pentru combaterea practicilor comerciale neloiale decât cele prevăzute de prezenta directivă, cu condiția ca respectivele reglementări naționale să fie compatibile cu normele privind funcționarea pieței interne.

(2)   Prezenta directivă nu aduce atingere reglementărilor naționale care vizează combaterea practicilor comerciale neloiale care nu se încadrează în domeniul de aplicare al prezentei directive, cu condiția ca asemenea reglementări să fie compatibile cu normele privind funcționarea pieței interne.

Articolul 10

Raportare

(1)   Statele membre se asigură că autoritățile lor de aplicare a legii publică un raport anual privind activitățile lor cuprinse în domeniul de aplicare al prezentei directive, care precizează, printre altele, numărul plângerilor primite și numărul investigațiilor inițiate sau închise în cursul anului precedent. În cazul fiecărei investigații închise, raportul trebuie să conțină o scurtă descriere a problemei, rezultatul investigației și, dacă este cazul, decizia adoptată, sub rezerva cerințelor de confidențialitate prevăzute la articolul 5 alineatul (3).

(2)   Până la data de 15 martie a fiecărui an, statele membre trimit Comisiei un raport privind practicile comerciale neloiale în relațiile dintre întreprinderi în cadrul lanțului de aprovizionare agricol și alimentar. Raportul respectiv trebuie să conțină, în special, toate datele relevante referitoare la aplicarea și asigurarea aplicării normelor prevăzute în prezenta directivă în statul membru în cauză pe parcursul anului anterior.

(3)   Comisia poate adopta acte de punere în aplicare prin care să stabilească:

| (a) | norme privind informațiile necesare pentru aplicarea alineatului (2); |
| --- | --- |

(a)

norme privind informațiile necesare pentru aplicarea alineatului (2);

| (b) | măsuri pentru gestionarea informațiilor care trebuie trimise de statele membre Comisiei și norme referitoare la conținutul și forma pe care trebuie să le aibă astfel de informații; |
| --- | --- |

(b)

măsuri pentru gestionarea informațiilor care trebuie trimise de statele membre Comisiei și norme referitoare la conținutul și forma pe care trebuie să le aibă astfel de informații;

| (c) | măsuri privind transmiterea sau punerea informațiilor și a documentelor la dispoziția statelor membre, a organizațiilor internaționale, a autorităților competente ale țărilor terțe sau a publicului, sub rezerva protecției datelor cu caracter personal și a intereselor legitime ale producătorilor agricoli și ale întreprinderilor în ceea ce privește protecția secretelor lor comerciale. |
| --- | --- |

(c)

măsuri privind transmiterea sau punerea informațiilor și a documentelor la dispoziția statelor membre, a organizațiilor internaționale, a autorităților competente ale țărilor terțe sau a publicului, sub rezerva protecției datelor cu caracter personal și a intereselor legitime ale producătorilor agricoli și ale întreprinderilor în ceea ce privește protecția secretelor lor comerciale.

Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 11 alineatul (2).

Articolul 11

Procedura comitetului

(1)   Comisia este asistată de Comitetul pentru organizarea comună a piețelor agricole, instituit prin articolul 229 din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013. Respectivul comitet reprezintă un comitet în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.

(2)   În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.

Articolul 12

Evaluare

(1)   Până la 1 noiembrie 2025, Comisia efectuează prima evaluare a prezentei directive și prezintă Parlamentului European și Consiliului, precum și Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor un raport privind principalele constatări ale evaluării respective. Respectivul raport este însoțit, după caz, de propuneri legislative.

(2)   Evaluarea analizează cel puțin:

| (a) | eficacitatea măsurilor puse în aplicare la nivel național, care vizează combaterea practicilor comerciale neloiale în lanțul de aprovizionare agricol și alimentar; |
| --- | --- |

(a)

eficacitatea măsurilor puse în aplicare la nivel național, care vizează combaterea practicilor comerciale neloiale în lanțul de aprovizionare agricol și alimentar;

| (b) | eficacitatea cooperării dintre autoritățile de aplicare a legii competente și, după caz, identifică modalități de îmbunătățire a acestei cooperări. |
| --- | --- |

(b)

eficacitatea cooperării dintre autoritățile de aplicare a legii competente și, după caz, identifică modalități de îmbunătățire a acestei cooperări.

(3)   Raportul Comisiei menționat la alineatul (1) se bazează pe rapoartele anuale menționate la articolul 10 alineatul (2). Dacă este necesar, Comisia poate solicita informații suplimentare din partea statelor membre, inclusiv informații cu privire la eficacitatea măsurilor care au fost puse în aplicare la nivel național și eficacitatea cooperării și a asistenței reciproce.

(4)   Până la 1 noiembrie 2021, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului, precum și Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor un raport intermediar privind stadiul transpunerii și al implementării prezentei directive.

Articolul 13

Transpunere

(1)   Statele membre adoptă și publică, până la 1 mai 2021, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Statele membre comunică de îndată Comisiei textul actelor respective.

Statele membre aplică actele respective cel târziu de la 1 noiembrie 2021.

Atunci când statele membre adoptă actele respective, acestea conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.

(2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.

Articolul 14

Intrarea în vigoare

Prezenta directivă intră în vigoare în a cincea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

Articolul 15

Destinatari

Prezenta directivă se adresează statelor membre.

Adoptată la Strasbourg, 17 aprilie 2019.

Pentru Parlamentul European

Președintele

A. TAJANI

Pentru Consiliu

Președintele

G. CIAMBA

---

(1)  
  JO C 440, 6.12.2018, p. 165.

1

(2)  
  JO C 387, 25.10.2018, p. 48.

2

(3)  Poziția Parlamentului European din 12 martie 2019 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 9 aprilie 2019.

3

(4)  
  JO C 86, 6.3.2018, p. 40.

4

(5)  Directiva 2011/7/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 2011 privind combaterea întârzierii în efectuarea plăților în tranzacțiile comerciale (JO L 48, 23.2.2011, p. 1).

5

(6)  Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001 și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 671).

6

(7)  Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (JO L 55, 28.2.2011, p. 13).

7

(8)  Recomandarea Comisiei 2003/361/CE din 6 mai 2003 privind definirea microîntreprinderilor și a întreprinderilor mici și mijlocii (JO L 124, 20.5.2003, p. 36).

8

(9)  Directiva (UE) 2016/943 a Parlamentului European și a Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția know-how-ului și a informațiilor de afaceri nedivulgate (secrete comerciale) împotriva dobândirii, utilizării și divulgării ilegale (JO L 157, 15.6.2016, p. 1).

9

---

II Acte fără caracter legislativ

REGULAMENTE DE ORDINE INTERIOARĂ ȘI DE PROCEDURĂ

| 25.4.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 111/73 |
| --- | --- | --- | --- |

25.4.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 111/73

---

MODIFICĂRI ALE REGULAMENTULUI DE PROCEDURĂ AL CURȚII DE JUSTIȚIE

CURTEA DE JUSTIȚIE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 253 al șaselea paragraf,

având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 106a alineatul (1),

având în vedere Protocolul privind Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene, în special articolul 63,

întrucât se impune să se precizeze, în Regulamentul de procedură, modalitățile de punere în aplicare a mecanismului de admitere în principiu a recursurilor prevăzut la articolul 58a din Protocolul privind Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene și să se stabilească atât modalitățile de depunere și de examinare a cererilor de admitere în principiu a unui recurs, cât și desfășurarea concretă a procedurii ca urmare a unei astfel de examinări,

cu aprobarea dată de Consiliu la 9 aprilie 2019,

ADOPTĂ URMĂTOARELE MODIFICĂRI ALE REGULAMENTULUI SĂU DE PROCEDURĂ:

Articolul 1

În titlul V din Regulamentul de procedură al Curții de Justiție din 25 septembrie 2012
   (1) se introduce următorul capitol:

„Capitolul 1a

ADMITEREA ÎN PRINCIPIU A RECURSURILOR VIZATE LA ARTICOLUL 58a DIN STATUT

Articolul 170a

Cererea de admitere în principiu a recursului

(1)   În situațiile prevăzute la articolul 58a primul și al doilea paragraf din statut, recurentul anexează la cererea sa de recurs o cerere de admitere în principiu a recursului în care expune chestiunea importantă pe care o ridică recursul pentru unitatea, coerența sau dezvoltarea dreptului Uniunii și care cuprinde toate elementele necesare pentru a permite Curții să se pronunțe asupra acestei cereri. În lipsa unei astfel de cereri, vicepreședintele Curții declară recursul inadmisibil.

(2)   Cererea de admitere în principiu a recursului nu depășește șapte pagini, redactate ținând seama de ansamblul cerințelor de formă cuprinse în Instrucțiunile practice pentru părți, referitoare la cauzele cu care este sesizată Curtea, adoptate în temeiul prezentului regulament.

(3)   În cazul în care cererea de admitere în principiu a recursului nu îndeplinește cerințele enunțate la alineatul precedent, grefierul stabilește un termen scurt pentru ca recurentul să îndrepte neregularitatea acesteia. În cazul în care, în termenul stabilit în acest scop, recurentul nu procedează la îndreptarea neregularității, vicepreședintele Curții, la propunerea judecătorului raportor și după ascultarea avocatului general, decide dacă nerespectarea acestei formalități determină inadmisibilitatea recursului pentru neîndeplinirea condițiilor de formă.

Articolul 170b

Decizia cu privire la cererea de admitere în principiu a recursului

(1)   Curtea se pronunță asupra cererii de admitere în principiu a recursului cât mai curând cu putință.

(2)   Decizia cu privire la această cerere este luată, la propunerea judecătorului raportor și după ascultarea avocatului general, de o cameră special instituită în acest scop, prezidată de vicepreședintele Curții și compusă, în plus, din judecătorul raportor și din președintele camerei de trei judecători din care face parte judecătorul raportor la data introducerii cererii.

(3)   Cererea de admitere în principiu a recursului se soluționează prin ordonanță motivată.

(4)   Atunci când recursul este admis în principiu, în tot sau în parte, având în vedere criteriile enunțate la articolul 58a al treilea paragraf din statut, procedura continuă potrivit prevederilor articolelor 171-190a din prezentul regulament. Ordonanța menționată la alineatul precedent se notifică, împreună cu recursul, părților din cauza relevantă care s-a aflat pe rolul Tribunalului și precizează, atunci când recursul este admis în principiu în parte, motivele sau aspectele recursului la care trebuie să se refere memoriul în răspuns.

(5)   Tribunalul și, atunci când nu au fost părți în cauza relevantă care s-a aflat pe rolul acestuia, statele membre, Parlamentul European, Consiliul și Comisia Europeană sunt informate de îndată de către grefier cu privire la decizia de admitere în principiu a recursului.”

Articolul 2

Prezentele modificări ale Regulamentului de procedură, autentice în limbile prevăzute la articolul 36 din acest regulament, se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și intră în vigoare în prima zi a lunii următoare datei publicării lor.

Adoptat la Luxemburg, 9 aprilie 2019.

---

(1)  
  JO L 265 din 29.9.2012, p. 1, astfel cum a fost modificat la 18 iunie 2013 (JO L 173, 26.6.2013, p. 65) și la 19 iulie 2016 (JO L 217, 12.8.2016, p. 69).

1

---