# Eiropas Savienības L 111/2019

| | ISSN 1977-0715 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | L 111 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Tiesību akti | 62. gadagājums2019. gada 25. aprīlis |

ISSN 1977-0715

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

L 111

Izdevums latviešu valodā

Tiesību akti

62. gadagājums2019. gada 25. aprīlis

---

| Saturs | | I   Leģislatīvi akti | Lappuse |
| --- | --- | --- | --- |
| | | REGULAS |
| | * | Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) 2019/629 (2019. gada 17. aprīlis), ar ko groza 3. protokolu par Eiropas Savienības Tiesas statūtiem | 1 |
| | * | Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/630 (2019. gada 17. aprīlis), ar ko attiecībā uz zaudējumu seguma minimumu ienākumus nenesošiem riska darījumiem groza Regulu (ES) Nr. 575/2013 (
  1
  ) | 4 |
| | * | Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/631 (2019. gada 17. aprīlis) par CO2 emisiju standartu noteikšanu jauniem vieglajiem pasažieru automobiļiem un jauniem vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem un ar kuru atceļ Regulu (EK) Nr. 443/2009 un Regulu (ES) Nr. 510/2011 (
  1
  ) | 13 |
| | * | Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/632 (2019. gada 17. aprīlis), ar ko groza Regulu (ES) Nr. 952/2013, lai pagarinātu Savienības Muitas kodeksā paredzēto līdzekļu, kas nav elektroniskās datu apstrādes metodes, izmantošanu pagaidu kārtā | 54 |
| | | DIREKTĪVAS |
| | * | Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2019/633 (2019. gada 17. aprīlis) par negodīgu tirdzniecības praksi starpuzņēmumu attiecībās lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē | 59 |

Saturs

I   Leģislatīvi akti

Lappuse

REGULAS

*

Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) 2019/629 (2019. gada 17. aprīlis), ar ko groza 3. protokolu par Eiropas Savienības Tiesas statūtiem

1

*

Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/630 (2019. gada 17. aprīlis), ar ko attiecībā uz zaudējumu seguma minimumu ienākumus nenesošiem riska darījumiem groza Regulu (ES) Nr. 575/2013 (
  1
  )

1

4

*

Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/631 (2019. gada 17. aprīlis) par CO2 emisiju standartu noteikšanu jauniem vieglajiem pasažieru automobiļiem un jauniem vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem un ar kuru atceļ Regulu (EK) Nr. 443/2009 un Regulu (ES) Nr. 510/2011 (
  1
  )

2

1

13

*

Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/632 (2019. gada 17. aprīlis), ar ko groza Regulu (ES) Nr. 952/2013, lai pagarinātu Savienības Muitas kodeksā paredzēto līdzekļu, kas nav elektroniskās datu apstrādes metodes, izmantošanu pagaidu kārtā

54

DIREKTĪVAS

*

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2019/633 (2019. gada 17. aprīlis) par negodīgu tirdzniecības praksi starpuzņēmumu attiecībās lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē

59

| | | II   Neleģislatīvi akti |
| --- | --- | --- |
| | | PROCESUĀLIE NOTEIKUMI |
| | * | Tiesas Reglamenta grozījumi | 73 |

II   Neleģislatīvi akti

PROCESUĀLIE NOTEIKUMI

*

Tiesas Reglamenta grozījumi

73

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Dokuments attiecas uz EEZ. |

---

(1)   Dokuments attiecas uz EEZ.

1

| LV | Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.
  Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte. |
| --- | --- |

LV

Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.

Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte.

---

I Leģislatīvi akti

REGULAS

| 25.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 111/1 |
| --- | --- | --- | --- |

25.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 111/1

---

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES, Euratom) 2019/629

(2019. gada 17. aprīlis),

ar ko groza 3. protokolu par Eiropas Savienības Tiesas statūtiem

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 256. panta 1. punktu un 281. panta otro daļu,

ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 106.a panta 1. punktu,

ņemot vērā Tiesas lūgumu,

pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

ņemot vērā Eiropas Komisijas atzinumus (1),

saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),

tā kā:

| (1) | Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) 2015/2422 (3) 3. panta 2. punktu, Tiesa kopā ar Vispārējo tiesu visaptveroši pārskatīja to īstenoto jurisdikciju un apsvēra, vai saistībā ar Savienības tiesu sistēmas reformu, ko īstenoja saskaņā ar minēto regulu, būtu jāveic noteiktas izmaiņas jurisdikcijas sadalījumā starp Tiesu un Vispārējo tiesu vai kārtībā, kādā tiek izskatītas apelācijas sūdzības Tiesā. |
| --- | --- |

(1)

Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) 2015/2422 (3) 3. panta 2. punktu, Tiesa kopā ar Vispārējo tiesu visaptveroši pārskatīja to īstenoto jurisdikciju un apsvēra, vai saistībā ar Savienības tiesu sistēmas reformu, ko īstenoja saskaņā ar minēto regulu, būtu jāveic noteiktas izmaiņas jurisdikcijas sadalījumā starp Tiesu un Vispārējo tiesu vai kārtībā, kādā tiek izskatītas apelācijas sūdzības Tiesā.

| (2) | Kā norādīts ziņojumā, ko Tiesa 2017. gada 14. decembrī iesniedza Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai, Tiesa uzskata, ka šajā stadijā nav jārosina veikt grozījumus attiecībā uz prejudiciālu jautājumu izskatīšanu, kas tai tiek uzdoti saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 267. pantu. Lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu ir Savienības tiesu sistēmas stūrakmens, un tie tiek izskatīti ātri, un tādējādi pašlaik nepastāv nepieciešamība nodot Vispārējai tiesai jurisdikciju izskatīt un izlemt prejudiciālus jautājumus attiecībā uz konkrētām Eiropas Savienības Tiesas statūtos noteiktām jomām. |
| --- | --- |

(2)

Kā norādīts ziņojumā, ko Tiesa 2017. gada 14. decembrī iesniedza Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai, Tiesa uzskata, ka šajā stadijā nav jārosina veikt grozījumus attiecībā uz prejudiciālu jautājumu izskatīšanu, kas tai tiek uzdoti saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 267. pantu. Lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu ir Savienības tiesu sistēmas stūrakmens, un tie tiek izskatīti ātri, un tādējādi pašlaik nepastāv nepieciešamība nodot Vispārējai tiesai jurisdikciju izskatīt un izlemt prejudiciālus jautājumus attiecībā uz konkrētām Eiropas Savienības Tiesas statūtos noteiktām jomām.

| (3) | Tiesas un Vispārējās tiesas izskatīšanas gaitā tomēr tika konstatēts, ka, izskatot prasību atcelt tiesību aktu, kuru dalībvalsts cēlusi attiecībā uz Komisijas aktu, kas pieņemts tāpēc, ka nav izpildīts Tiesas atbilstoši LESD 260. panta 2. vai 3. punktam pasludināts spriedums, Vispārējai tiesai, lemjot par šo prasību, var rasties nopietnas grūtības gadījumā, ja starp Komisiju un attiecīgo dalībvalsti ir domstarpības par to vai šīs dalībvalsts pieņemtie pasākumi ir piemēroti Tiesas sprieduma izpildei. Šo iemeslu dēļ šķiet nepieciešams tiesvedību attiecībā uz kavējuma naudu vai sodanaudu, kas noteikta dalībvalstij saskaņā ar LESD 260. panta 2. vai 3. punktu, saglabāt vienīgi Tiesas jurisdikcijā. |
| --- | --- |

(3)

Tiesas un Vispārējās tiesas izskatīšanas gaitā tomēr tika konstatēts, ka, izskatot prasību atcelt tiesību aktu, kuru dalībvalsts cēlusi attiecībā uz Komisijas aktu, kas pieņemts tāpēc, ka nav izpildīts Tiesas atbilstoši LESD 260. panta 2. vai 3. punktam pasludināts spriedums, Vispārējai tiesai, lemjot par šo prasību, var rasties nopietnas grūtības gadījumā, ja starp Komisiju un attiecīgo dalībvalsti ir domstarpības par to vai šīs dalībvalsts pieņemtie pasākumi ir piemēroti Tiesas sprieduma izpildei. Šo iemeslu dēļ šķiet nepieciešams tiesvedību attiecībā uz kavējuma naudu vai sodanaudu, kas noteikta dalībvalstij saskaņā ar LESD 260. panta 2. vai 3. punktu, saglabāt vienīgi Tiesas jurisdikcijā.

| (4) | Turklāt no Tiesas un Vispārējās tiesas izskatīšanas skaidri izriet, ka daudzas apelācijas sūdzības tiek iesniegtas lietās, kurās jau ir veikta dubultpārbaude – vispirms kādā neatkarīgā apelācijas padomē un pēc tam Vispārējā tiesā –, un ka Tiesa noraida daudzas no šīm apelācijas sūdzībām to acīmredzamās nepamatotības vai acīmredzamās nepieņemamības dēļ. Lai ļautu Tiesai koncentrēties uz lietām, kuras prasa visu tās uzmanību, pareizas tiesvedības labad attiecībā uz apelācijas sūdzībām šādās lietās būtu jāievieš procedūra, saskaņā ar kuru Tiesa apelācijas sūdzību atzīst par pieļaujamu – pilnībā vai daļēji – tikai tad, ja tajā tiek izvirzīts jautājums, kas ir nozīmīgs Savienības tiesību vienotībai, konsekvencei vai attīstībai. |
| --- | --- |

(4)

Turklāt no Tiesas un Vispārējās tiesas izskatīšanas skaidri izriet, ka daudzas apelācijas sūdzības tiek iesniegtas lietās, kurās jau ir veikta dubultpārbaude – vispirms kādā neatkarīgā apelācijas padomē un pēc tam Vispārējā tiesā –, un ka Tiesa noraida daudzas no šīm apelācijas sūdzībām to acīmredzamās nepamatotības vai acīmredzamās nepieņemamības dēļ. Lai ļautu Tiesai koncentrēties uz lietām, kuras prasa visu tās uzmanību, pareizas tiesvedības labad attiecībā uz apelācijas sūdzībām šādās lietās būtu jāievieš procedūra, saskaņā ar kuru Tiesa apelācijas sūdzību atzīst par pieļaujamu – pilnībā vai daļēji – tikai tad, ja tajā tiek izvirzīts jautājums, kas ir nozīmīgs Savienības tiesību vienotībai, konsekvencei vai attīstībai.

| (5) | Ņemot vērā arvien lielāku skaitu Tiesā ierosināto lietu un atbilstoši Eiropas Savienības Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 13. jūlija vēstulei, šajā stadijā prioritārā kārtībā ir jāievieš minētā procedūra, saskaņā ar kuru Tiesa lemj par apelācijas pieļaujamību. Tiesas 2018. gada 26. marta lūguma daļa, kas attiecas uz to, lai prasības par pienākumu neizpildi daļēji nodotu Vispārējai tiesai, būtu jāizskata vēlākā stadijā – pēc tam, kad 2020. gada decembrī tiks sagatavots Regulas (ES, Euratom) 2015/2422 3. panta 1. punktā paredzētais ziņojums. Jāatgādina, ka šajā ziņojumā īpaša uzmanība būtu jāpievērš Vispārējās tiesas efektivitātei un tiesnešu skaita palielināšanas – līdz 56 tiesnešiem – nepieciešamībai un lietderībai, ņemot vērā arī mērķi nodrošināt dzimumu līdzsvaru Vispārējās tiesas sastāvā, kā minēts Regulas (ES, Euratom) 2015/2422 preambulā. |
| --- | --- |

(5)

Ņemot vērā arvien lielāku skaitu Tiesā ierosināto lietu un atbilstoši Eiropas Savienības Tiesas priekšsēdētāja 2018. gada 13. jūlija vēstulei, šajā stadijā prioritārā kārtībā ir jāievieš minētā procedūra, saskaņā ar kuru Tiesa lemj par apelācijas pieļaujamību. Tiesas 2018. gada 26. marta lūguma daļa, kas attiecas uz to, lai prasības par pienākumu neizpildi daļēji nodotu Vispārējai tiesai, būtu jāizskata vēlākā stadijā – pēc tam, kad 2020. gada decembrī tiks sagatavots Regulas (ES, Euratom) 2015/2422 3. panta 1. punktā paredzētais ziņojums. Jāatgādina, ka šajā ziņojumā īpaša uzmanība būtu jāpievērš Vispārējās tiesas efektivitātei un tiesnešu skaita palielināšanas – līdz 56 tiesnešiem – nepieciešamībai un lietderībai, ņemot vērā arī mērķi nodrošināt dzimumu līdzsvaru Vispārējās tiesas sastāvā, kā minēts Regulas (ES, Euratom) 2015/2422 preambulā.

| (6) | Līdz ar to ir jāgroza 3. protokols par Eiropas Savienības Tiesas statūtiem, tajā pašā laikā nodrošinot pilnīgu terminoloģijas saskanību starp minētā protokola noteikumiem un atbilstošajiem LESD noteikumiem, un jāparedz atbilstoši pārejas noteikumi par to lietu izskatīšanu, kas šīs regulas spēkā stāšanās dienā vēl nav pabeigtas, |
| --- | --- |

(6)

Līdz ar to ir jāgroza 3. protokols par Eiropas Savienības Tiesas statūtiem, tajā pašā laikā nodrošinot pilnīgu terminoloģijas saskanību starp minētā protokola noteikumiem un atbilstošajiem LESD noteikumiem, un jāparedz atbilstoši pārejas noteikumi par to lietu izskatīšanu, kas šīs regulas spēkā stāšanās dienā vēl nav pabeigtas,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.

1. pants

3. protokolu groza šādi:

| 1) | protokola 51. pantu aizstāj ar šādu:

  “51. pants
  Atkāpjoties no noteikuma, kas izklāstīts Līguma par Eiropas Savienības darbību 256. panta 1. punktā, vienīgi Tiesas jurisdikcijā ir:






  a) | prasības, kas minētas Līguma par Eiropas Savienības darbību 263. un 265. pantā un ko ceļ kāda dalībvalsts par:






  i) | leģislatīvu aktu, Eiropas Parlamenta, Eiropadomes vai Padomes tiesību aktu vai vienas vai vairāku šo iestāžu bezdarbību, izņemot:






  — | lēmumus, kurus Padome pieņēmusi saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 2. punkta trešo daļu, |
| --- | --- | --- | --- | --- |

1)

protokola 51. pantu aizstāj ar šādu:

“51. pants

Atkāpjoties no noteikuma, kas izklāstīts Līguma par Eiropas Savienības darbību 256. panta 1. punktā, vienīgi Tiesas jurisdikcijā ir:

a)

prasības, kas minētas Līguma par Eiropas Savienības darbību 263. un 265. pantā un ko ceļ kāda dalībvalsts par:

i)

leģislatīvu aktu, Eiropas Parlamenta, Eiropadomes vai Padomes tiesību aktu vai vienas vai vairāku šo iestāžu bezdarbību, izņemot:

—

lēmumus, kurus Padome pieņēmusi saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 2. punkta trešo daļu,

| — | Padomes tiesību aktus, kas pieņemti saskaņā ar Padomes regulu par tirdzniecības aizsardzības pasākumiem Līguma par Eiropas Savienības darbību 207. panta nozīmē, |
| --- | --- |

—

Padomes tiesību aktus, kas pieņemti saskaņā ar Padomes regulu par tirdzniecības aizsardzības pasākumiem Līguma par Eiropas Savienības darbību 207. panta nozīmē,

| — | Padomes tiesību aktus, ar kuriem Padome izmanto īstenošanas pilnvaras atbilstoši Līguma par Eiropas Savienības darbību 291. panta 2. punktam; |
| --- | --- |

—

Padomes tiesību aktus, ar kuriem Padome izmanto īstenošanas pilnvaras atbilstoši Līguma par Eiropas Savienības darbību 291. panta 2. punktam;

| ii) | Komisijas darbību vai bezdarbību saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 331. panta 1. punktu; |
| --- | --- |

ii)

Komisijas darbību vai bezdarbību saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 331. panta 1. punktu;

| b) | prasības, kas minētas Līguma par Eiropas Savienības darbību 263. un 265. pantā un ko ceļ Savienības iestāde par leģislatīvu aktu, Eiropas Parlamenta, Eiropadomes, Padomes, Komisijas vai Eiropas Centrālās bankas tiesību aktu vai vienas vai vairāku šo iestāžu bezdarbību; |
| --- | --- |

b)

prasības, kas minētas Līguma par Eiropas Savienības darbību 263. un 265. pantā un ko ceļ Savienības iestāde par leģislatīvu aktu, Eiropas Parlamenta, Eiropadomes, Padomes, Komisijas vai Eiropas Centrālās bankas tiesību aktu vai vienas vai vairāku šo iestāžu bezdarbību;

| c) | prasības, kas minētas Līguma par Eiropas Savienības darbību 263. pantā un ko ceļ kāda dalībvalsts par Komisijas tiesību aktu, kurš attiecas uz to, ka nav izpildīts spriedums, ko Tiesa pasludinājusi saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 260. panta 2. punkta otro daļu vai 3. punkta otro daļu.”; |
| --- | --- |

c)

prasības, kas minētas Līguma par Eiropas Savienības darbību 263. pantā un ko ceļ kāda dalībvalsts par Komisijas tiesību aktu, kurš attiecas uz to, ka nav izpildīts spriedums, ko Tiesa pasludinājusi saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 260. panta 2. punkta otro daļu vai 3. punkta otro daļu.”;

| 2) | protokolā iekļauj šādu pantu:

  “58.a pants
  Apelāciju par Vispārējās tiesas nolēmumu, kas attiecas uz kādas no turpmāk uzskaitīto Savienības biroju un aģentūru neatkarīgas apelācijas padomes lēmumu, izskata vienīgi tad, ja Tiesa iepriekš ir atzinusi šīs apelācijas pieļaujamību:






  a) | Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs; |
| --- | --- | --- |

2)

protokolā iekļauj šādu pantu:

“58.a pants

Apelāciju par Vispārējās tiesas nolēmumu, kas attiecas uz kādas no turpmāk uzskaitīto Savienības biroju un aģentūru neatkarīgas apelācijas padomes lēmumu, izskata vienīgi tad, ja Tiesa iepriekš ir atzinusi šīs apelācijas pieļaujamību:

a)

Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs;

| b) | Kopienas Augu šķirņu birojs; |
| --- | --- |

b)

Kopienas Augu šķirņu birojs;

| c) | Eiropas Ķīmikāliju aģentūra; |
| --- | --- |

c)

Eiropas Ķīmikāliju aģentūra;

| d) | Eiropas Savienības Aviācijas drošības aģentūra. |
| --- | --- |

d)

Eiropas Savienības Aviācijas drošības aģentūra.

Pirmajā daļā minēto procedūru piemēro arī apelācijām par Vispārējās tiesas nolēmumiem, kuras attiecas uz lēmumu, ko pieņēmusi neatkarīga apelācijas padome, kura izveidota pēc 2019. gada 1. maija jebkurā citā Savienības birojā vai aģentūrā un kurā jāceļ prasība, pirms to var iesniegt Vispārējā tiesā.

Apelāciju atzīst par pieļaujamu – pilnībā vai daļēji – atbilstoši Reglamentā precizētajai kārtībai tad, ja tajā tiek izvirzīts jautājums, kas ir nozīmīgs Savienības tiesību vienotībai, konsekvencei vai attīstībai.

Lēmumu attiecībā uz apelācijas pieļaujamību vai nepieļaujamību pamato, un to publicē.”

2. pants

Lietas, kuras saskaņā ar 3. protokolu, kas grozīts ar šo regulu, ir Tiesas jurisdikcijā un kuras 2019. gada 1. maijā ir iesniegtas Vispārējā tiesā, bet kurās tiesvedības rakstveida daļa minētajā datumā vēl nav pabeigta, tiek nodotas Tiesai.

3. pants

3. protokola 58.a pantā paredzētā procedūra nav piemērojama apelācijām, kuras ir iesniegtas Tiesā 2019. gada 1. maijā.

4. pants

Šī regula stājas spēkā nākamā mēneša pirmajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Strasbūrā, 2019. gada 17. aprīlī

Eiropas Parlamenta vārdā –

priekšsēdētājs

A. TAJANI

Padomes vārdā –

priekšsēdētājs

G. CIAMBA

---

(1)  
  2018. gada 11. jūlija atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un 2018. gada 23. oktobra atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

1

Oficiālajā Vēstnesī

Oficiālajā Vēstnesī

(2)  Eiropas Parlamenta 2019. gada 13. marta nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2019. gada 9. aprīļa lēmums.

2

Oficiālajā Vēstnesī

(3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) 2015/2422 (2015. gada 16. decembris), ar ko groza 3. protokolu par Eiropas Savienības Tiesas statūtiem (OV L 341, 24.12.2015., 14. lpp.).

3

---

| 25.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 111/4 |
| --- | --- | --- | --- |

25.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 111/4

---

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) 2019/630

(2019. gada 17. aprīlis),

ar ko attiecībā uz zaudējumu seguma minimumu ienākumus nenesošiem riska darījumiem groza Regulu (ES) Nr. 575/2013

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu (1),

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),

saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),

tā kā:

| (1) | Vispusīgas stratēģijas izveide ar mērķi risināt ienākumus nenesošu riska darījumu (INRD) problēmu ir svarīgs Savienības mērķis tās centienos padarīt finanšu sistēmu noturīgāku. Lai gan INRD problēmas risināšana galvenokārt ir banku un dalībvalstu atbildības joma, pašreizējā lielā INRD apjoma samazināšanai, turpmākas pārmērīgas INRD uzkrāšanās novēršanai un sistēmisku risku rašanās nepieļaušanai nebanku nozarē nepārprotami ir arī Savienības dimensija. Ņemot vērā banku un finanšu sistēmu savstarpējo saistību Savienībā, kur bankas darbojas vairākās jurisdikcijās un dalībvalstīs, pastāv ievērojams potenciāls netiešai negatīvai ietekmei uz citām dalībvalstīm un Savienību kopumā gan ekonomikas izaugsmes, gan finanšu stabilitātes ziņā. |
| --- | --- |

(1)

Vispusīgas stratēģijas izveide ar mērķi risināt ienākumus nenesošu riska darījumu (INRD) problēmu ir svarīgs Savienības mērķis tās centienos padarīt finanšu sistēmu noturīgāku. Lai gan INRD problēmas risināšana galvenokārt ir banku un dalībvalstu atbildības joma, pašreizējā lielā INRD apjoma samazināšanai, turpmākas pārmērīgas INRD uzkrāšanās novēršanai un sistēmisku risku rašanās nepieļaušanai nebanku nozarē nepārprotami ir arī Savienības dimensija. Ņemot vērā banku un finanšu sistēmu savstarpējo saistību Savienībā, kur bankas darbojas vairākās jurisdikcijās un dalībvalstīs, pastāv ievērojams potenciāls netiešai negatīvai ietekmei uz citām dalībvalstīm un Savienību kopumā gan ekonomikas izaugsmes, gan finanšu stabilitātes ziņā.

| (2) | Finanšu krīzes dēļ banku nozarē uzkrājās INRD. Sekojošā recesija un mājokļu cenu kritums ievērojami skāra patērētājus. Risinot INRD problēmu, būtiski ir aizsargāt patērētāju tiesības atbilstoši attiecīgajiem Savienības tiesību aktiem, piemēram, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvām 2008/48/EK (4) un 2014/17/ES (5). Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2011/7/ES (6) veicina gan uzņēmumu, gan publisku iestāžu maksājumu tūlītēju veikšanu, un tā palīdz novērst tādu INRD uzkrāšanos, kāda bija vērojama finanšu krīzes gados. |
| --- | --- |

(2)

Finanšu krīzes dēļ banku nozarē uzkrājās INRD. Sekojošā recesija un mājokļu cenu kritums ievērojami skāra patērētājus. Risinot INRD problēmu, būtiski ir aizsargāt patērētāju tiesības atbilstoši attiecīgajiem Savienības tiesību aktiem, piemēram, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvām 2008/48/EK (4) un 2014/17/ES (5). Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2011/7/ES (6) veicina gan uzņēmumu, gan publisku iestāžu maksājumu tūlītēju veikšanu, un tā palīdz novērst tādu INRD uzkrāšanos, kāda bija vērojama finanšu krīzes gados.

| (3) | Integrēta finanšu sistēma palielinās ekonomiskās un monetārās savienības noturību pret nelabvēlīgiem satricinājumiem, atvieglojot privātā sektora veiktu riska dalīšanu pārrobežu mērogā un vienlaikus mazinot vajadzību pēc publiskā sektora veiktas riska dalīšanas. Lai sasniegtu šos mērķus, Savienībai būtu jāpabeidz banku savienības izveide un jāpilnveido kapitāla tirgu savienība. Risināt INRD iespējamas turpmākas uzkrāšanās problēmu ir būtiski banku savienības stiprināšanai, tāpat kā konkurences nodrošināšanai banku nozarē, finanšu stabilitātes saglabāšanai un kreditēšanas stimulēšanai, lai Savienībā radītu jaunas darbvietas un nodrošinātu izaugsmi. |
| --- | --- |

(3)

Integrēta finanšu sistēma palielinās ekonomiskās un monetārās savienības noturību pret nelabvēlīgiem satricinājumiem, atvieglojot privātā sektora veiktu riska dalīšanu pārrobežu mērogā un vienlaikus mazinot vajadzību pēc publiskā sektora veiktas riska dalīšanas. Lai sasniegtu šos mērķus, Savienībai būtu jāpabeidz banku savienības izveide un jāpilnveido kapitāla tirgu savienība. Risināt INRD iespējamas turpmākas uzkrāšanās problēmu ir būtiski banku savienības stiprināšanai, tāpat kā konkurences nodrošināšanai banku nozarē, finanšu stabilitātes saglabāšanai un kreditēšanas stimulēšanai, lai Savienībā radītu jaunas darbvietas un nodrošinātu izaugsmi.

| (4) | Padome savā 2017. gada 11. jūlija dokumentā “Rīcības plāns, kā risināt ienākumus nenesošo aizdevumu problēmu Eiropā” aicināja dažādas iestādes veikt atbilstīgus pasākumus, lai turpinātu risināt lielā INRD apjoma problēmu Savienībā un lai novērstu to uzkrāšanos nākotnē. Rīcības plānā ir izklāstīta vispusīga pieeja, kurā galvenā uzmanība ir pievērsta savstarpēji papildinošu politikas pasākumu kombinācijai četrās jomās: i) uzraudzība; ii) maksātnespējas un parādu atgūšanas regulējuma strukturālas reformas; iii) otrreizējo tirgu attīstība problemātiskiem aktīviem; iv) banku sistēmas pārstrukturēšanas veicināšana. Šajās jomās attiecīgā gadījumā ir jāveic pasākumi Savienības līmenī un valsts līmenī. Komisija līdzīgus plānus darīja zināmus savā 2017. gada 11. oktobra“Paziņojumā par banku savienības izveides pabeigšanu”, kurā tā aicināja apstiprināt vispusīgu pasākumu kopumu ienākumus nenesošu aizdevumu (INA) problēmas risināšanai Savienībā. |
| --- | --- |

(4)

Padome savā 2017. gada 11. jūlija dokumentā “Rīcības plāns, kā risināt ienākumus nenesošo aizdevumu problēmu Eiropā” aicināja dažādas iestādes veikt atbilstīgus pasākumus, lai turpinātu risināt lielā INRD apjoma problēmu Savienībā un lai novērstu to uzkrāšanos nākotnē. Rīcības plānā ir izklāstīta vispusīga pieeja, kurā galvenā uzmanība ir pievērsta savstarpēji papildinošu politikas pasākumu kombinācijai četrās jomās: i) uzraudzība; ii) maksātnespējas un parādu atgūšanas regulējuma strukturālas reformas; iii) otrreizējo tirgu attīstība problemātiskiem aktīviem; iv) banku sistēmas pārstrukturēšanas veicināšana. Šajās jomās attiecīgā gadījumā ir jāveic pasākumi Savienības līmenī un valsts līmenī. Komisija līdzīgus plānus darīja zināmus savā 2017. gada 11. oktobra“Paziņojumā par banku savienības izveides pabeigšanu”, kurā tā aicināja apstiprināt vispusīgu pasākumu kopumu ienākumus nenesošu aizdevumu (INA) problēmas risināšanai Savienībā.

| (5) | Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 575/2013 (7) kopā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2013/36/ES (8) veido tiesisko regulējumu, kas reglamentē prudenciālos noteikumus attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām (kopā “iestādes”). Regula (ES) Nr. 575/2013 cita starpā ietver normas, kas tieši piemērojamas iestādēm to pašu kapitāla apmēra noteikšanas vajadzībām. Tādēļ Regulā (ES) Nr. 575/2013 esošie prudenciālie noteikumi, kas attiecas uz pašu kapitālu, ir jāpapildina ar normām, kurās paredzēta atskaitīšana no pašu kapitāla, ja INRD nav pietiekoša seguma, izmantojot uzkrājumus vai citas korekcijas. Šāda prasība faktiski nozīmētu izveidot prudenciālu atbalsta mehānismu attiecībā uz INRD, kurš tiktu vienotā veidā piemērots visām iestādēm Savienībā, un tas attiektos arī uz sekundārajā tirgū aktīvām iestādēm. |
| --- | --- |

(5)

Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 575/2013 (7) kopā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2013/36/ES (8) veido tiesisko regulējumu, kas reglamentē prudenciālos noteikumus attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām (kopā “iestādes”). Regula (ES) Nr. 575/2013 cita starpā ietver normas, kas tieši piemērojamas iestādēm to pašu kapitāla apmēra noteikšanas vajadzībām. Tādēļ Regulā (ES) Nr. 575/2013 esošie prudenciālie noteikumi, kas attiecas uz pašu kapitālu, ir jāpapildina ar normām, kurās paredzēta atskaitīšana no pašu kapitāla, ja INRD nav pietiekoša seguma, izmantojot uzkrājumus vai citas korekcijas. Šāda prasība faktiski nozīmētu izveidot prudenciālu atbalsta mehānismu attiecībā uz INRD, kurš tiktu vienotā veidā piemērots visām iestādēm Savienībā, un tas attiektos arī uz sekundārajā tirgū aktīvām iestādēm.

| (6) | Prudenciālajam atbalsta mehānismam nebūtu jāliedz kompetentajām iestādēm izmantot savas uzraudzības pilnvaras saskaņā ar Direktīvu 2013/36/ES. Ja kompetentās iestādes katrā gadījumā atsevišķi pārliecinās, ka – neraugoties uz to, ka ir piemērots ar šo regulu izveidotais prudenciālais atbalsta mehānisms attiecībā uz INRD, – konkrētas iestādes INRD nav pietiekama seguma, tām vajadzētu būt iespējai izmantot Direktīvā 2013/36/ES paredzētās uzraudzības pilnvaras, tostarp pilnvaras pieprasīt iestādēm saviem aktīviem piemērot īpašu finansēšanas kārtību vai īpašu režīmu saistībā ar pašu kapitāla prasībām. Līdz ar to, lai nodrošinātu INRD pietiekamu segumu, kompetentajām iestādēm, izvērtējot katru gadījumu atsevišķi, ir iespēja noteikt prasības, kas ir stingrākas par šajā regulā paredzētajām prasībām. |
| --- | --- |

(6)

Prudenciālajam atbalsta mehānismam nebūtu jāliedz kompetentajām iestādēm izmantot savas uzraudzības pilnvaras saskaņā ar Direktīvu 2013/36/ES. Ja kompetentās iestādes katrā gadījumā atsevišķi pārliecinās, ka – neraugoties uz to, ka ir piemērots ar šo regulu izveidotais prudenciālais atbalsta mehānisms attiecībā uz INRD, – konkrētas iestādes INRD nav pietiekama seguma, tām vajadzētu būt iespējai izmantot Direktīvā 2013/36/ES paredzētās uzraudzības pilnvaras, tostarp pilnvaras pieprasīt iestādēm saviem aktīviem piemērot īpašu finansēšanas kārtību vai īpašu režīmu saistībā ar pašu kapitāla prasībām. Līdz ar to, lai nodrošinātu INRD pietiekamu segumu, kompetentajām iestādēm, izvērtējot katru gadījumu atsevišķi, ir iespēja noteikt prasības, kas ir stingrākas par šajā regulā paredzētajām prasībām.

| (7) | Prudenciālā atbalsta mehānisma piemērošanas nolūkā ir lietderīgi Regulā (ES) Nr. 575/2013 iekļaut skaidri formulētus nosacījumus, ar kādiem var klasificēt INRD. Tā kā Komisijas Īstenošanas regulā (ES) Nr. 680/2014 (9) jau ir noteikti kritēriji attiecībā uz INRD uzraudzības pārskatu sniegšanas vajadzībām, ir lietderīgi INRD klasifikāciju balstīt uz minēto esošo regulējumu. Īstenošanas regula (ES) Nr. 680/2014 atsaucas uz riska darījumiem, kuriem iestājusies saistību neizpilde un kuri definēti pašu kapitāla prasību aprēķināšanas vajadzībām attiecībā uz kredītrisku un samazinātas vērtības riska darījumiem, kā paredzēts piemērojamā grāmatvedības regulējumā. Tā kā pārskatīšanas pasākumi varētu ietekmēt to, vai riska darījums tiek klasificēts kā ienākumus nenesošs, klasifikācijas kritērijus papildina ar skaidriem kritērijiem par pārskatīšanas pasākumu ietekmi. Pārskatīšanas pasākumiem vajadzētu būt vērstiem uz to, lai aizņēmējs atgūtu ilgtspējīga atmaksātāja statusu, un tiem būtu jāatbilst Savienības tiesību aktiem patērētāju tiesību aizsardzības jomā, jo īpaši Direktīvām 2008/48/EK un 2014/17/ES, taču tiem varētu būt dažādi pamatojumi un dažādas sekas. Tādēļ ir lietderīgi paredzēt, ka ar pārskatīšanas pasākumu, kas piešķirts ienākumus nenesošam riska darījumam, nebūtu jāizbeidz minētā riska darījuma klasificēšana par ienākumus nenesošu, ja vien netiek izpildīti konkrēti stingri izbeigšanas kritēriji. |
| --- | --- |

(7)

Prudenciālā atbalsta mehānisma piemērošanas nolūkā ir lietderīgi Regulā (ES) Nr. 575/2013 iekļaut skaidri formulētus nosacījumus, ar kādiem var klasificēt INRD. Tā kā Komisijas Īstenošanas regulā (ES) Nr. 680/2014 (9) jau ir noteikti kritēriji attiecībā uz INRD uzraudzības pārskatu sniegšanas vajadzībām, ir lietderīgi INRD klasifikāciju balstīt uz minēto esošo regulējumu. Īstenošanas regula (ES) Nr. 680/2014 atsaucas uz riska darījumiem, kuriem iestājusies saistību neizpilde un kuri definēti pašu kapitāla prasību aprēķināšanas vajadzībām attiecībā uz kredītrisku un samazinātas vērtības riska darījumiem, kā paredzēts piemērojamā grāmatvedības regulējumā. Tā kā pārskatīšanas pasākumi varētu ietekmēt to, vai riska darījums tiek klasificēts kā ienākumus nenesošs, klasifikācijas kritērijus papildina ar skaidriem kritērijiem par pārskatīšanas pasākumu ietekmi. Pārskatīšanas pasākumiem vajadzētu būt vērstiem uz to, lai aizņēmējs atgūtu ilgtspējīga atmaksātāja statusu, un tiem būtu jāatbilst Savienības tiesību aktiem patērētāju tiesību aizsardzības jomā, jo īpaši Direktīvām 2008/48/EK un 2014/17/ES, taču tiem varētu būt dažādi pamatojumi un dažādas sekas. Tādēļ ir lietderīgi paredzēt, ka ar pārskatīšanas pasākumu, kas piešķirts ienākumus nenesošam riska darījumam, nebūtu jāizbeidz minētā riska darījuma klasificēšana par ienākumus nenesošu, ja vien netiek izpildīti konkrēti stingri izbeigšanas kritēriji.

| (8) | Jo ilgāk riska darījums ir bijis ienākumus nenesošs, jo mazāka ir varbūtība, ka tiks atgūta tā vērtība. Tādēļ tai riska darījuma daļai, kas jāsedz ar uzkrājumiem, citām korekcijām vai atskaitījumiem, laika gaitā būtu jāpalielinās pēc iepriekš noteikta laika grafika. Līdz ar to iestādes iegādātiem INRD būtu jāpiemēro grafiks, kas sākas nevis to iegādes datumā, bet datumā, kad INRD sākotnēji tika klasificēti kā ienākumus nenesoši. Tādēļ pārdevējam būtu jāinformē pircējs par datumu, kurā riska darījums klasificēts kā ienākumus nenesošs. |
| --- | --- |

(8)

Jo ilgāk riska darījums ir bijis ienākumus nenesošs, jo mazāka ir varbūtība, ka tiks atgūta tā vērtība. Tādēļ tai riska darījuma daļai, kas jāsedz ar uzkrājumiem, citām korekcijām vai atskaitījumiem, laika gaitā būtu jāpalielinās pēc iepriekš noteikta laika grafika. Līdz ar to iestādes iegādātiem INRD būtu jāpiemēro grafiks, kas sākas nevis to iegādes datumā, bet datumā, kad INRD sākotnēji tika klasificēti kā ienākumus nenesoši. Tādēļ pārdevējam būtu jāinformē pircējs par datumu, kurā riska darījums klasificēts kā ienākumus nenesošs.

| (9) | Specifisko kredītriska korekciju aprēķināšanā būtu jāņem vērā daļējie norakstījumi. Lai novērstu norakstījumu dubultu uzskaiti, ir jāizmanto riska darījuma sākotnējā vērtība pirms daļējās norakstīšanas. Daļēju norakstījumu iekļaušana to posteņu sarakstā, kurus var izmantot atbalsta mehānisma prasību izpildei, būtu stimuls iestādēm savlaicīgi atzīt norakstījumus. Attiecībā uz INRD, kurus iestāde iegādājusies par cenu, kas ir zemāka par debitora parāda summu, pircējam pret starpību starp iegādes cenu un debitora parāda summu būtu jāizturas tāpat kā pret daļēju norakstījumu prudenciālā atbalsta mehānisma vajadzībām. |
| --- | --- |

(9)

Specifisko kredītriska korekciju aprēķināšanā būtu jāņem vērā daļējie norakstījumi. Lai novērstu norakstījumu dubultu uzskaiti, ir jāizmanto riska darījuma sākotnējā vērtība pirms daļējās norakstīšanas. Daļēju norakstījumu iekļaušana to posteņu sarakstā, kurus var izmantot atbalsta mehānisma prasību izpildei, būtu stimuls iestādēm savlaicīgi atzīt norakstījumus. Attiecībā uz INRD, kurus iestāde iegādājusies par cenu, kas ir zemāka par debitora parāda summu, pircējam pret starpību starp iegādes cenu un debitora parāda summu būtu jāizturas tāpat kā pret daļēju norakstījumu prudenciālā atbalsta mehānisma vajadzībām.

| (10) | Parasti tiek sagaidīts, ka nodrošināti INRD rada mazāk nozīmīgu zaudējumu nekā nenodrošināti INRD, jo kredītaizsardzība, ar ko nodrošina INRD, dod iestādei konkrētas prasījuma tiesības uz aktīvu vai pret trešo personu – papildus iestādes vispārīgam prasījumam pret aizņēmēju, kam iestājusies saistību neizpilde. Nenodrošināta INRD gadījumā būtu pieejams tikai vispārīgais prasījums pret aizņēmēju, kam iestājusies saistību neizpilde. Ņemot vērā to, ka no nenodrošinātiem INRD ir sagaidāmi lielāki zaudējumi, būtu jāpiemēro stingrāks grafiks. |
| --- | --- |

(10)

Parasti tiek sagaidīts, ka nodrošināti INRD rada mazāk nozīmīgu zaudējumu nekā nenodrošināti INRD, jo kredītaizsardzība, ar ko nodrošina INRD, dod iestādei konkrētas prasījuma tiesības uz aktīvu vai pret trešo personu – papildus iestādes vispārīgam prasījumam pret aizņēmēju, kam iestājusies saistību neizpilde. Nenodrošināta INRD gadījumā būtu pieejams tikai vispārīgais prasījums pret aizņēmēju, kam iestājusies saistību neizpilde. Ņemot vērā to, ka no nenodrošinātiem INRD ir sagaidāmi lielāki zaudējumi, būtu jāpiemēro stingrāks grafiks.

| (11) | Riska darījums, kas tikai daļēji ir segts ar atbilstošu kredītaizsardzību, attiecībā uz segto daļu būtu uzskatāms par nodrošinātu un attiecībā uz daļu, kas nav segta ar atbilstošu kredītaizsardzību, – par nenodrošinātu. Lai noteiktu, kuras INRD daļas uzskatāmas par nodrošinātām un kuras – par nenodrošinātām, saskaņā ar attiecīgo Regulā (ES) Nr. 575/2013 paredzēto pieeju būtu jāpiemēro kredītaizsardzības nolūkā izmantotie atbilstības kritēriji un pašu kapitāla prasību aprēķināšanas nolūkā izmantotās pilnīga un pilna apmēra nodrošinājuma hipotēkas, tostarp piemērojamā vērtības korekcija. |
| --- | --- |

(11)

Riska darījums, kas tikai daļēji ir segts ar atbilstošu kredītaizsardzību, attiecībā uz segto daļu būtu uzskatāms par nodrošinātu un attiecībā uz daļu, kas nav segta ar atbilstošu kredītaizsardzību, – par nenodrošinātu. Lai noteiktu, kuras INRD daļas uzskatāmas par nodrošinātām un kuras – par nenodrošinātām, saskaņā ar attiecīgo Regulā (ES) Nr. 575/2013 paredzēto pieeju būtu jāpiemēro kredītaizsardzības nolūkā izmantotie atbilstības kritēriji un pašu kapitāla prasību aprēķināšanas nolūkā izmantotās pilnīga un pilna apmēra nodrošinājuma hipotēkas, tostarp piemērojamā vērtības korekcija.

| (12) | Būtu jāpiemēro viens un tas pats grafiks neatkarīgi no tā, kāda iemesla dēļ riska darījums ir ienākumus nenesošs. Prudenciālais atbalsta mehānisms būtu jāpiemēro, atsevišķi izvērtējot katru riska darījumu. Nenodrošinātiem INRD būtu jāpiemēro trīs gadu grafiks. Lai iestādes un dalībvalstis varētu uzlabot pārstrukturēšanas vai izpildes nodrošināšanas procedūru efektivitāti, kā arī atzīt, ka INRD, kas nodrošināti ar nekustamo nodrošinājumu, un kredītiem mājokļu iegādei, kuru atmaksu garantē atbilstošs aizsardzības devējs, kā noteikts Regulā (ES) Nr. 575/2013, būs atlikusī vērtība ilgāku laikposmu pēc tam, kad aizdevums būs klasificēts kā ienākumus nenesošs, ir lietderīgi paredzēt deviņu gadu grafiku. Citiem nodrošinātiem INRD būtu jāpiemēro septiņu gadu grafiks pilnīga seguma izveidošanai. |
| --- | --- |

(12)

Būtu jāpiemēro viens un tas pats grafiks neatkarīgi no tā, kāda iemesla dēļ riska darījums ir ienākumus nenesošs. Prudenciālais atbalsta mehānisms būtu jāpiemēro, atsevišķi izvērtējot katru riska darījumu. Nenodrošinātiem INRD būtu jāpiemēro trīs gadu grafiks. Lai iestādes un dalībvalstis varētu uzlabot pārstrukturēšanas vai izpildes nodrošināšanas procedūru efektivitāti, kā arī atzīt, ka INRD, kas nodrošināti ar nekustamo nodrošinājumu, un kredītiem mājokļu iegādei, kuru atmaksu garantē atbilstošs aizsardzības devējs, kā noteikts Regulā (ES) Nr. 575/2013, būs atlikusī vērtība ilgāku laikposmu pēc tam, kad aizdevums būs klasificēts kā ienākumus nenesošs, ir lietderīgi paredzēt deviņu gadu grafiku. Citiem nodrošinātiem INRD būtu jāpiemēro septiņu gadu grafiks pilnīga seguma izveidošanai.

| (13) | Būtu jāparedz iespēja ņemt vērā pārskatīšanas pasākumus, lai piemērotu attiecīgo seguma koeficientu. Precīzāk, riska darījums arī turpmāk būtu jāklasificē kā ienākumus nenesošs, taču seguma prasībai būtu jāpaliek stabilai vēl vienu gadu. Tādēļ koeficients, kas būtu piemērojams tajā gadā, kurā ir piešķirts pārskatīšanas pasākums, būtu jāpiemēro divus gadus. Ja, beidzoties papildu gadam, attiecīgais riska darījums joprojām ir ienākumus nenesošs, piemērojamais koeficients būtu jānosaka tā, it kā nebūtu bijis piešķirts pārskatīšanas pasākums, un ņemot vērā datumu, kurā riska darījums sākotnēji tika klasificēts kā ienākumus nenesošs. Ņemot vērā to, ka pārskatīšanas pasākumu piešķiršanai nevajadzētu izraisīt nekādu arbitrāžu, papildu gads būtu jāatļauj tikai attiecībā uz pirmo pārskatīšanas pasākumu, kas piešķirts kopš riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu. Turklāt viena gada laikposmam, kurā seguma koeficients saglabājas nemainīgs, nevajadzētu izraisīt nodrošinājuma veidošanas grafika pagarināšanu. Līdz ar to nevienam pārskatīšanas pasākumam, kas piešķirts trešajā gadā pēc nenodrošinātu riska darījumu klasificēšanas par INRD vai septītajā gadā pēc nodrošinātu riska darījumu klasificēšanas par INRD, nevajadzētu aizkavēt INRD pilnīga seguma izveidi. |
| --- | --- |

(13)

Būtu jāparedz iespēja ņemt vērā pārskatīšanas pasākumus, lai piemērotu attiecīgo seguma koeficientu. Precīzāk, riska darījums arī turpmāk būtu jāklasificē kā ienākumus nenesošs, taču seguma prasībai būtu jāpaliek stabilai vēl vienu gadu. Tādēļ koeficients, kas būtu piemērojams tajā gadā, kurā ir piešķirts pārskatīšanas pasākums, būtu jāpiemēro divus gadus. Ja, beidzoties papildu gadam, attiecīgais riska darījums joprojām ir ienākumus nenesošs, piemērojamais koeficients būtu jānosaka tā, it kā nebūtu bijis piešķirts pārskatīšanas pasākums, un ņemot vērā datumu, kurā riska darījums sākotnēji tika klasificēts kā ienākumus nenesošs. Ņemot vērā to, ka pārskatīšanas pasākumu piešķiršanai nevajadzētu izraisīt nekādu arbitrāžu, papildu gads būtu jāatļauj tikai attiecībā uz pirmo pārskatīšanas pasākumu, kas piešķirts kopš riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu. Turklāt viena gada laikposmam, kurā seguma koeficients saglabājas nemainīgs, nevajadzētu izraisīt nodrošinājuma veidošanas grafika pagarināšanu. Līdz ar to nevienam pārskatīšanas pasākumam, kas piešķirts trešajā gadā pēc nenodrošinātu riska darījumu klasificēšanas par INRD vai septītajā gadā pēc nodrošinātu riska darījumu klasificēšanas par INRD, nevajadzētu aizkavēt INRD pilnīga seguma izveidi.

| (14) | Lai nodrošinātu, ka iestāžu INRD kredītaizsardzības vērtēšanā tiek izmantota piesardzīga pieeja, Eiropas Uzraudzības iestādei (Eiropas Banku iestāde) (EBI) būtu jāapsver nepieciešamība pēc kopīgas metodikas un vajadzības gadījumā tā jāizstrādā, it īpaši attiecībā uz pieņēmumiem par atgūstamību un izpildāmību, iespējams, iekļaujot arī prasību minimumu (termiņu ziņā) attiecībā uz kredītaizsardzības atkārtotu vērtēšanu. |
| --- | --- |

(14)

Lai nodrošinātu, ka iestāžu INRD kredītaizsardzības vērtēšanā tiek izmantota piesardzīga pieeja, Eiropas Uzraudzības iestādei (Eiropas Banku iestāde) (EBI) būtu jāapsver nepieciešamība pēc kopīgas metodikas un vajadzības gadījumā tā jāizstrādā, it īpaši attiecībā uz pieņēmumiem par atgūstamību un izpildāmību, iespējams, iekļaujot arī prasību minimumu (termiņu ziņā) attiecībā uz kredītaizsardzības atkārtotu vērtēšanu.

| (15) | Lai atvieglotu raitu pāreju uz jauno prudenciālo atbalsta mehānismu, jaunie noteikumi nebūtu jāpiemēro attiecībā uz riska darījumiem, kas piešķirti pirms 2019. gada 26. aprīļa. |
| --- | --- |

(15)

Lai atvieglotu raitu pāreju uz jauno prudenciālo atbalsta mehānismu, jaunie noteikumi nebūtu jāpiemēro attiecībā uz riska darījumiem, kas piešķirti pirms 2019. gada 26. aprīļa.

| (16) | Lai nodrošinātu, ka ar šo regulu ieviestie grozījumi Regulā (ES) Nr. 575/2013 ir piemērojami laikus, šai regulai būtu jāstājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. |
| --- | --- |

(16)

Lai nodrošinātu, ka ar šo regulu ieviestie grozījumi Regulā (ES) Nr. 575/2013 ir piemērojami laikus, šai regulai būtu jāstājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

| (17) | Tādēļ Regula (ES) Nr. 575/2013 būtu attiecīgi jāgroza, |
| --- | --- |

(17)

Tādēļ Regula (ES) Nr. 575/2013 būtu attiecīgi jāgroza,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.

1. pants

Regulu (ES) Nr. 575/2013 groza šādi:

| 1) | regulas 36. panta 1. punktam pievieno šādu apakšpunktu:






  “m) | piemērojamo nepietiekama seguma apmēru attiecībā uz ienākumus nenesošiem riska darījumiem.”; |
| --- | --- | --- |

1)

regulas 36. panta 1. punktam pievieno šādu apakšpunktu:

“m)

| 2) | iekļauj šādus pantus:

  “47.a pants
  Ienākumus nenesoši riska darījumi

  1.   Regulas 36. panta 1. punkta m) apakšpunkta vajadzībām “riska darījums” ietver jebkuru no šādiem posteņiem ar noteikumu, ka tie nav iekļauti iestādes tirdzniecības portfelī:






  a) | parāda instruments, tostarp parāda vērtspapīrs, aizdevums, avanss un pieprasījuma noguldījums; |
| --- | --- | --- |

2)

iekļauj šādus pantus:

“47.a pants

Ienākumus nenesoši riska darījumi

1.   Regulas 36. panta 1. punkta m) apakšpunkta vajadzībām “riska darījums” ietver jebkuru no šādiem posteņiem ar noteikumu, ka tie nav iekļauti iestādes tirdzniecības portfelī:

a)

parāda instruments, tostarp parāda vērtspapīrs, aizdevums, avanss un pieprasījuma noguldījums;

| b) | sniegta apņemšanās piešķirt aizdevumu, sniegts finansiāls galvojums vai jebkura cita sniegta apņemšanās neatkarīgi no tā, vai tā ir atsaucama vai neatsaucama, izņemot neizmantotas kredītiespējas, kuras var atcelt jebkurā laikā bez nosacījumiem un iepriekšēja brīdinājuma vai kuras faktiski tiek automātiski atceltas aizņēmēja kredītspējas pasliktināšanās dēļ. |
| --- | --- |

b)

sniegta apņemšanās piešķirt aizdevumu, sniegts finansiāls galvojums vai jebkura cita sniegta apņemšanās neatkarīgi no tā, vai tā ir atsaucama vai neatsaucama, izņemot neizmantotas kredītiespējas, kuras var atcelt jebkurā laikā bez nosacījumiem un iepriekšēja brīdinājuma vai kuras faktiski tiek automātiski atceltas aizņēmēja kredītspējas pasliktināšanās dēļ.

2.   Regulas 36. panta 1. punkta m) apakšpunkta vajadzībām parāda instrumenta riska darījuma vērtība ir tā uzskaites vērtība, kas aprēķināta, neņemot vērā nekādas specifiskās kredītriska korekcijas, papildu vērtības korekcijas saskaņā ar 34. un 105. pantu, summas, kas atskaitītas saskaņā ar 36. panta 1. punkta m) apakšpunktu, citus ar minēto riska darījumu saistītus pašu kapitāla samazinājumus vai daļējus norakstījumus, ko iestāde veikusi, kopš riska darījums pēdējo reizi tika klasificēts kā ienākumus nenesošs.

Regulas 36. panta 1. punkta m) apakšpunkta vajadzībām tāda parāda instrumenta riska darījuma vērtība, kurš iegādāts par cenu, kas ir zemāka par debitora parāda summu, ietver starpību starp iegādes cenu un debitora parāda summu.

Sniegtas apņemšanās piešķirt aizdevumu, sniegta finansiāla galvojuma vai jebkuras citas sniegtas apņemšanās, kas minēta šā panta 1. punkta b) apakšpunktā, riska darījuma vērtība 36. panta 1. punkta m) apakšpunkta vajadzībām ir šīs apņemšanās nominālvērtība, kura atspoguļo attiecīgās iestādes maksimālo pakļautību kredītriskam, neņemot vērā nekādu fondētu vai nefondētu kredītaizsardzību. Sniegtas apņemšanās piešķirt aizdevumu nominālvērtība ir vēl nesaņemtā summa, ko iestāde ir apņēmusies aizdot, un sniegta finansiāla galvojuma nominālvērtība ir maksimālais apmērs, kas galviniekam varētu būt jāmaksā, ja pret to tiktu celta prasība.

Šā punkta trešajā daļā minētajā nominālvērtībā neņem vērā nekādu specifisko kredītriska korekciju, papildu vērtības korekcijas saskaņā ar 34. un 105. pantu, summas, kas atskaitītas saskaņā ar 36. panta 1. punkta m) apakšpunktu, vai citus ar minēto riska darījumu saistītus pašu kapitāla samazinājumus.

3.   Regulas 36. panta 1. punkta m) apakšpunkta vajadzībām kā ienākumus nenesošus klasificē šādus riska darījumus:

| a) | riska darījums, attiecībā uz kuru saskaņā ar 178. pantu uzskata, ka iestājusies saistību neizpilde; |
| --- | --- |

a)

riska darījums, attiecībā uz kuru saskaņā ar 178. pantu uzskata, ka iestājusies saistību neizpilde;

| b) | riska darījums, kura vērtību saskaņā ar piemērojamo grāmatvedības regulējumu uzskata par samazinātu; |
| --- | --- |

b)

riska darījums, kura vērtību saskaņā ar piemērojamo grāmatvedības regulējumu uzskata par samazinātu;

| c) | riska darījums, kam piemēro pārbaudes laiku, ievērojot 7. punktu, ja ir piešķirti papildu pārskatīšanas pasākumi vai ja riska darījuma atmaksa kavēta par vairāk nekā 30 dienām; |
| --- | --- |

c)

riska darījums, kam piemēro pārbaudes laiku, ievērojot 7. punktu, ja ir piešķirti papildu pārskatīšanas pasākumi vai ja riska darījuma atmaksa kavēta par vairāk nekā 30 dienām;

| d) | riska darījums tādas apņemšanās veidā, kas, ja to izņemtu vai izmantotu citādi, ļoti iespējams, netiktu atmaksāta pilnā apmērā bez nodrošinājuma realizācijas; |
| --- | --- |

d)

riska darījums tādas apņemšanās veidā, kas, ja to izņemtu vai izmantotu citādi, ļoti iespējams, netiktu atmaksāta pilnā apmērā bez nodrošinājuma realizācijas;

| e) | riska darījums finansiāla galvojuma veidā, kuru galvojuma ņēmējs, ļoti iespējams, izmantos, tostarp gadījumā, kad pamatā esošais galvotais riska darījums atbilst kritērijiem, pēc kuriem tas uzskatāms par ienākumus nenesošu. |
| --- | --- |

e)

riska darījums finansiāla galvojuma veidā, kuru galvojuma ņēmējs, ļoti iespējams, izmantos, tostarp gadījumā, kad pamatā esošais galvotais riska darījums atbilst kritērijiem, pēc kuriem tas uzskatāms par ienākumus nenesošu.

Šā punkta a) apakšpunkta vajadzībām, ja iestādei ir bilancē iekļauti riska darījumi ar parādnieku, kuri kavēti par vairāk nekā 90 dienām un kuri veido vairāk nekā 20 % no visiem bilancē iekļautajiem riska darījumiem ar minēto parādnieku, visus bilancē iekļautos un ārpusbilances riska darījumus ar minēto parādnieku uzskata par ienākumus nenesošiem.

4.   Riska darījumus, attiecībā uz kuriem nav veikts pārskatīšanas pasākums, vairs neklasificē kā ienākumus nenesošus 36. panta 1. punkta m) apakšpunkta vajadzībām, ja tiek izpildīti visi šādi nosacījumi:

| a) | riska darījums atbilst izslēgšanas kritērijiem, kurus iestāde piemēro, lai izbeigtu saskaņā ar piemērojamo grāmatvedības regulējumu klasificēt riska darījumu kā darījumu ar samazinātu vērtību un saskaņā ar 178. pantu – kā darījumu, kuram iestājusies saistību neizpilde; |
| --- | --- |

a)

riska darījums atbilst izslēgšanas kritērijiem, kurus iestāde piemēro, lai izbeigtu saskaņā ar piemērojamo grāmatvedības regulējumu klasificēt riska darījumu kā darījumu ar samazinātu vērtību un saskaņā ar 178. pantu – kā darījumu, kuram iestājusies saistību neizpilde;

| b) | parādnieka stāvoklis ir uzlabojies tiktāl, ka iestāde ir pārliecinājusies, ka atmaksa, ļoti iespējams, tiks veikta pilnā apmērā un laikus; |
| --- | --- |

b)

parādnieka stāvoklis ir uzlabojies tiktāl, ka iestāde ir pārliecinājusies, ka atmaksa, ļoti iespējams, tiks veikta pilnā apmērā un laikus;

| c) | parādniekam nav nevienas summas, kuras atmaksas termiņš būtu kavēts par vairāk nekā 90 dienām. |
| --- | --- |

c)

parādniekam nav nevienas summas, kuras atmaksas termiņš būtu kavēts par vairāk nekā 90 dienām.

5.   Ienākumus nenesošu riska darījumu saskaņā ar piemērojamo grāmatvedības regulējumu klasificējot kā pārdošanai turētu ilgtermiņa aktīvu, netiek izbeigta tā klasifikācija ienākumus nenesošu riska darījumu kategorijā 36. panta 1. punkta m) apakšpunkta vajadzībām.

6.   Ienākumus nenesošus riska darījumus, attiecībā uz kuriem tiek veikti pārskatīšanas pasākumi, vairs neklasificē kā ienākumus nenesošus 36. panta 1. punkta m) apakšpunkta vajadzībām, ja tiek izpildīti visi šādi nosacījumi:

| a) | riska darījumi vairs neatrodas stāvoklī, kura dēļ tos klasificētu kā ienākumus nenesošus saskaņā ar 3. punktu; |
| --- | --- |

a)

riska darījumi vairs neatrodas stāvoklī, kura dēļ tos klasificētu kā ienākumus nenesošus saskaņā ar 3. punktu;

| b) | ir pagājis vismaz viens gads kopš dienas, kad tika piešķirti pārskatīšanas pasākumi, vai kopš dienas, kad kad riska darījumi klasificēti kā ienākumus nenesoši – atkarībā no tā, kura ir vēlāk; |
| --- | --- |

b)

ir pagājis vismaz viens gads kopš dienas, kad tika piešķirti pārskatīšanas pasākumi, vai kopš dienas, kad kad riska darījumi klasificēti kā ienākumus nenesoši – atkarībā no tā, kura ir vēlāk;

| c) | pēc pārskatīšanas pasākumiem nav nevienas summas, kurai kavēta atmaksa, un iestāde, balstoties uz parādnieka finansiālā stāvokļa izvērtējumu, ir pārliecinājusies, ka pilnīga un laikus veikta atmaksa saistībā ar šo riska darījumu ir ticama. |
| --- | --- |

c)

pēc pārskatīšanas pasākumiem nav nevienas summas, kurai kavēta atmaksa, un iestāde, balstoties uz parādnieka finansiālā stāvokļa izvērtējumu, ir pārliecinājusies, ka pilnīga un laikus veikta atmaksa saistībā ar šo riska darījumu ir ticama.

Pilnīgu un laikus veiktu atmaksu neuzskata par ticamu, ja vien parādnieks regulāri un laikus nav veicis maksājumus apmērā, kas vienāds ar jebkuru no šādām summām:

| a) | ja ir kavēti maksājumi – summa, kuras samaksa bija nokavēta, pirms tika piešķirts pārskatīšanas pasākums; |
| --- | --- |

a)

ja ir kavēti maksājumi – summa, kuras samaksa bija nokavēta, pirms tika piešķirts pārskatīšanas pasākums;

| b) | ja kavētu maksājumu nav – summa, kas norakstīta piešķirto pārskatīšanas pasākumu ietvaros. |
| --- | --- |

b)

ja kavētu maksājumu nav – summa, kas norakstīta piešķirto pārskatīšanas pasākumu ietvaros.

7.   Ja ienākumus nenesošu riska darījumu, ievērojot 6. punktu, vairs neklasificē kā ienākumus nenesošu, šādam riska darījumam piemēro pārbaudes laiku, līdz ir izpildīti visi šādi nosacījumi:

| a) | ir pagājuši vismaz divi gadi kopš dienas, kurā riska darījums, attiecībā uz kuru veikti pārskatīšanas pasākumi, tika pārklasificēts kā rezultatīvs; |
| --- | --- |

a)

ir pagājuši vismaz divi gadi kopš dienas, kurā riska darījums, attiecībā uz kuru veikti pārskatīšanas pasākumi, tika pārklasificēts kā rezultatīvs;

| b) | vismaz pusē no riska darījuma pārbaudes laika ir regulāri un laikus veikti maksājumi, ar kuriem kopumā samaksāta būtiska pamatsummas vai procentu summa; |
| --- | --- |

b)

vismaz pusē no riska darījuma pārbaudes laika ir regulāri un laikus veikti maksājumi, ar kuriem kopumā samaksāta būtiska pamatsummas vai procentu summa;

| c) | nevienā no riska darījumiem ar parādnieku maksājumi nav kavēti ilgāk par 30 dienām. |
| --- | --- |

c)

nevienā no riska darījumiem ar parādnieku maksājumi nav kavēti ilgāk par 30 dienām.

47.b pants

Pārskatīšanas pasākumi

1.   Pārskatīšanas pasākums ir iestādes pretimnākšana attiecībā pret parādnieku, kas piedzīvo vai, ļoti iespējams, piedzīvos grūtības savu finansiālo saistību izpildē. Pretimnākšana var radīt zaudējumus aizdevējam, un tā nozīmē vienu vai otru no šādām darbībām:

| a) | parādsaistību noteikumu un nosacījumu grozīšana gadījumos, kad šāda grozīšana netiktu piešķirta, ja parādnieks nebūtu saskāries ar grūtībām savu finansiālo saistību izpildē; |
| --- | --- |

a)

parādsaistību noteikumu un nosacījumu grozīšana gadījumos, kad šāda grozīšana netiktu piešķirta, ja parādnieks nebūtu saskāries ar grūtībām savu finansiālo saistību izpildē;

| b) | pilnīga vai daļēja parādsaistību pārfinansēšana gadījumos, kad šāda pārfinansēšana netiktu piešķirta, ja parādnieks nebūtu saskāries ar grūtībām savu finansiālo saistību izpildē. |
| --- | --- |

b)

pilnīga vai daļēja parādsaistību pārfinansēšana gadījumos, kad šāda pārfinansēšana netiktu piešķirta, ja parādnieks nebūtu saskāries ar grūtībām savu finansiālo saistību izpildē.

2.   Par pārskatīšanas pasākumiem ir uzskatāmi vismaz šādi gadījumi:

| a) | jauni līguma noteikumi parādniekam ir labvēlīgāki nekā iepriekšējie līguma noteikumi gadījumos, kad parādnieks saskaras vai, ļoti iespējams, saskarsies ar grūtībām savu finansiālo saistību izpildē; |
| --- | --- |

a)

jauni līguma noteikumi parādniekam ir labvēlīgāki nekā iepriekšējie līguma noteikumi gadījumos, kad parādnieks saskaras vai, ļoti iespējams, saskarsies ar grūtībām savu finansiālo saistību izpildē;

| b) | jauni līguma noteikumi parādniekam ir labvēlīgāki nekā līguma noteikumi, kurus tā pati iestāde tajā laikā piedāvā parādniekiem ar līdzīgu riska profilu, gadījumos, kad parādnieks saskaras vai, ļoti iespējams, saskarsies ar grūtībām savu finansiālo saistību izpildē; |
| --- | --- |

b)

jauni līguma noteikumi parādniekam ir labvēlīgāki nekā līguma noteikumi, kurus tā pati iestāde tajā laikā piedāvā parādniekiem ar līdzīgu riska profilu, gadījumos, kad parādnieks saskaras vai, ļoti iespējams, saskarsies ar grūtībām savu finansiālo saistību izpildē;

| c) | pēc sākotnējiem līguma noteikumiem riska darījums pirms līguma noteikumu grozīšanas bija klasificēts kā ienākumus nenesošs vai būtu ticis klasificēts kā ienākumus nenesošs, ja līguma noteikumi nebūtu grozīti; |
| --- | --- |

c)

pēc sākotnējiem līguma noteikumiem riska darījums pirms līguma noteikumu grozīšanas bija klasificēts kā ienākumus nenesošs vai būtu ticis klasificēts kā ienākumus nenesošs, ja līguma noteikumi nebūtu grozīti;

| d) | pasākums izraisa pilnīgu vai daļēju parādsaistību atcelšanu; |
| --- | --- |

d)

pasākums izraisa pilnīgu vai daļēju parādsaistību atcelšanu;

| e) | iestāde apstiprina to klauzulu izpildi, kuras parādniekam dod iespēju grozīt līguma noteikumus, un pirms minēto klauzulu izpildes riska darījums bija klasificēts kā ienākumus nenesošs vai būtu ticis klasificēts kā ienākumus nenesošs, ja minētās klauzulas nebūtu izpildītas; |
| --- | --- |

e)

iestāde apstiprina to klauzulu izpildi, kuras parādniekam dod iespēju grozīt līguma noteikumus, un pirms minēto klauzulu izpildes riska darījums bija klasificēts kā ienākumus nenesošs vai būtu ticis klasificēts kā ienākumus nenesošs, ja minētās klauzulas nebūtu izpildītas;

| f) | parāda summas piešķiršanas laikā vai tuvu tam parādnieks veica pamatsummas vai procentu maksājumus saistībā ar citām parādsaistībām pret to pašu iestādi, kuras bija klasificētas kā ienākumus nenesošs riska darījums vai kuras būtu tikušas klasificētas kā ienākumus nenesošs riska darījums, ja minētie maksājumi nebūtu veikti; |
| --- | --- |

f)

parāda summas piešķiršanas laikā vai tuvu tam parādnieks veica pamatsummas vai procentu maksājumus saistībā ar citām parādsaistībām pret to pašu iestādi, kuras bija klasificētas kā ienākumus nenesošs riska darījums vai kuras būtu tikušas klasificētas kā ienākumus nenesošs riska darījums, ja minētie maksājumi nebūtu veikti;

| g) | līguma noteikumu grozīšana ietver atmaksu, kas veikta, pārņemot nodrošinājuma priekšmeta valdījumu, ja šāda grozīšana ir pretimnākšana. |
| --- | --- |

g)

līguma noteikumu grozīšana ietver atmaksu, kas veikta, pārņemot nodrošinājuma priekšmeta valdījumu, ja šāda grozīšana ir pretimnākšana.

3.   Šādi apstākļi norāda uz to, ka varētu būt pieņemti pārskatīšanas pasākumi:

| a) | vismaz vienreiz trīs mēnešu laikā pirms sākotnējā līguma grozīšanas uz tā pamata veicamie maksājumi bija kavēti par vairāk nekā 30 dienām vai būtu kavēti par vairāk nekā 30 dienām, ja minētās grozīšanas nebūtu; |
| --- | --- |

a)

vismaz vienreiz trīs mēnešu laikā pirms sākotnējā līguma grozīšanas uz tā pamata veicamie maksājumi bija kavēti par vairāk nekā 30 dienām vai būtu kavēti par vairāk nekā 30 dienām, ja minētās grozīšanas nebūtu;

| b) | kredīta līguma noslēgšanas laikā vai tuvu tam parādnieks veica pamatsummas vai procentu maksājumus saistībā ar citām parādsaistībām pret to pašu iestādi, kuras bija kavētas par 30 dienām vismaz vienreiz trīs mēnešu laikā pirms jaunā aizdevuma piešķiršanas; |
| --- | --- |

b)

kredīta līguma noslēgšanas laikā vai tuvu tam parādnieks veica pamatsummas vai procentu maksājumus saistībā ar citām parādsaistībām pret to pašu iestādi, kuras bija kavētas par 30 dienām vismaz vienreiz trīs mēnešu laikā pirms jaunā aizdevuma piešķiršanas;

| c) | iestāde apstiprina to klauzulu izpildi, kuras parādniekam dod iespēju mainīt līguma noteikumus, un ar riska darījumu saistītie maksājumi ir kavēti par 30 dienām vai būtu kavēti par 30 dienām, ja minētās klauzulas nebūtu izpildītas. |
| --- | --- |

c)

iestāde apstiprina to klauzulu izpildi, kuras parādniekam dod iespēju mainīt līguma noteikumus, un ar riska darījumu saistītie maksājumi ir kavēti par 30 dienām vai būtu kavēti par 30 dienām, ja minētās klauzulas nebūtu izpildītas.

4.   Šā panta vajadzībām parādnieka grūtības izpildīt savas finansiālās saistības izvērtē parādnieka līmenī, ņemot vērā visas juridiskās personas parādnieka grupā, kuras ietilpst grupas grāmatvedības konsolidācijā, kā arī fiziskās personas, kas īsteno kontroli pār minēto grupu.

47.c pants

Atskaitījums attiecībā uz ienākumus nenesošiem riska darījumiem

1.   Regulas 36. panta 1. punkta m) apakšpunkta vajadzībām iestādes katram ienākumus nenesošam riska darījumam atsevišķi nosaka piemērojamo nepietiekama seguma summu, kas atskaitāma no pirmā līmeņa pamata kapitāla posteņiem, šā punkta b) apakšpunktā noteikto summu atskaitot no šā punkta a) apakšpunktā noteiktās summas, ja a) apakšpunktā minētā summa pārsniedz b) apakšpunktā minēto summu:

| a) | summa, ko veido:






  i) | nenodrošinātā daļa no katra ienākumus nenesoša riska darījuma, ja tāda ir, reizināta ar piemērojamo koeficientu, kas minēts 2. punktā; |
| --- | --- | --- |

a)

summa, ko veido:

i)

nenodrošinātā daļa no katra ienākumus nenesoša riska darījuma, ja tāda ir, reizināta ar piemērojamo koeficientu, kas minēts 2. punktā;

| ii) | nodrošinātā daļa no katra ienākumus nenesoša riska darījuma, ja tāda ir, reizināta ar piemērojamo koeficientu, kas minēts 3. punktā; |
| --- | --- |

ii)

nodrošinātā daļa no katra ienākumus nenesoša riska darījuma, ja tāda ir, reizināta ar piemērojamo koeficientu, kas minēts 3. punktā;

| b) | šādu posteņu summa ar noteikumu, ka tie attiecas uz vienu un to pašu ienākumus nenesošo riska darījumu:






  i) | specifiskās kredītriska korekcijas; |
| --- | --- | --- |

b)

šādu posteņu summa ar noteikumu, ka tie attiecas uz vienu un to pašu ienākumus nenesošo riska darījumu:

i)

specifiskās kredītriska korekcijas;

| ii) | vērtības papildkorekcijas saskaņā ar 34. un 105. pantu; |
| --- | --- |

ii)

vērtības papildkorekcijas saskaņā ar 34. un 105. pantu;

| iii) | citi pašu kapitāla samazinājumi; |
| --- | --- |

iii)

citi pašu kapitāla samazinājumi;

| iv) | attiecībā uz iestādēm, kas riska darījumu risksvērtās vērtības aprēķina, izmantojot uz iekšējiem reitingiem balstītu pieeju, to summu absolūtā vērtība, kuras atskaitītas, ievērojot 36. panta 1. punkta d) apakšpunktu, un kuras attiecas uz ienākumus nenesošiem riska darījumiem, ja absolūto vērtību, kas attiecināma uz katru ienākumus nenesošo riska darījumu, nosaka, summas, kas atskaitītas, ievērojot 36. panta 1. punkta d) apakšpunktu, reizinot ar ienākumus nenesošo riska darījumu paredzamo zaudējumu apmēra daļu no paredzamo zaudējumu apmēra kopsummas, attiecīgi, riska darījumiem, kuriem iestājusies saistību neizpilde, vai riska darījumiem, kuriem nav iestājusies saistību neizpilde; |
| --- | --- |

iv)

attiecībā uz iestādēm, kas riska darījumu risksvērtās vērtības aprēķina, izmantojot uz iekšējiem reitingiem balstītu pieeju, to summu absolūtā vērtība, kuras atskaitītas, ievērojot 36. panta 1. punkta d) apakšpunktu, un kuras attiecas uz ienākumus nenesošiem riska darījumiem, ja absolūto vērtību, kas attiecināma uz katru ienākumus nenesošo riska darījumu, nosaka, summas, kas atskaitītas, ievērojot 36. panta 1. punkta d) apakšpunktu, reizinot ar ienākumus nenesošo riska darījumu paredzamo zaudējumu apmēra daļu no paredzamo zaudējumu apmēra kopsummas, attiecīgi, riska darījumiem, kuriem iestājusies saistību neizpilde, vai riska darījumiem, kuriem nav iestājusies saistību neizpilde;

| v) | ja ienākumus nenesošs riska darījums ir iegādāts par cenu, kas ir zemāka par debitora parāda summu, – starpība starp iegādes cenu un debitora parāda summu; |
| --- | --- |

v)

ja ienākumus nenesošs riska darījums ir iegādāts par cenu, kas ir zemāka par debitora parāda summu, – starpība starp iegādes cenu un debitora parāda summu;

| vi) | summas, ko iestāde ir norakstījusi, kopš riska darījums tika klasificēts kā ienākumus nenesošs. |
| --- | --- |

vi)

summas, ko iestāde ir norakstījusi, kopš riska darījums tika klasificēts kā ienākumus nenesošs.

Ienākumus nenesoša riska darījuma nodrošinātā daļa ir riska darījuma daļa, kuru, lai aprēķinātu pašu kapitāla prasības, ievērojot Trešās daļas II sadaļu, uzskata par tādu, ko sedz ar fondētu kredītaizsardzību vai nefondētu kredītaizsardzību, vai par tādu, kura pilnībā un pilnā apmērā ir nodrošināta ar hipotēkām.

Ienākumus nenesoša riska darījuma nenodrošinātā daļa atbilst starpībai, ja tāda ir, starp 47.a panta 1. punktā minētā riska darījuma vērtību un riska darījuma nodrošināto daļu, ja tāda ir.

2.   Šā panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta vajadzībām piemēro šādus koeficientus:

| a) | 0,35 – ienākumus nenesošā riska darījuma nenodrošinātajai daļai; šis koeficients ir piemērojams laikposmā no pirmās līdz pēdējai dienai trešajā gadā pēc riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu; |
| --- | --- |

a)

0,35 – ienākumus nenesošā riska darījuma nenodrošinātajai daļai; šis koeficients ir piemērojams laikposmā no pirmās līdz pēdējai dienai trešajā gadā pēc riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu;

| b) | 1 – ienākumus nenesošā riska darījuma nenodrošinātajai daļai; šis koeficients ir piemērojams, sākot ar pirmo dienu ceturtajā gadā pēc riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu. |
| --- | --- |

b)

1 – ienākumus nenesošā riska darījuma nenodrošinātajai daļai; šis koeficients ir piemērojams, sākot ar pirmo dienu ceturtajā gadā pēc riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu.

3.   Šā panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta vajadzībām piemēro šādus koeficientus:

| a) | 0,25 – ienākumus nenesošā riska darījuma nodrošinātajai daļai; šis koeficients ir piemērojams laikposmā no pirmās līdz pēdējai dienai ceturtajā gadā pēc riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu; |
| --- | --- |

a)

0,25 – ienākumus nenesošā riska darījuma nodrošinātajai daļai; šis koeficients ir piemērojams laikposmā no pirmās līdz pēdējai dienai ceturtajā gadā pēc riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu;

| b) | 0,35 – ienākumus nenesošā riska darījuma nodrošinātajai daļai; šis koeficients ir piemērojams laikposmā no pirmās līdz pēdējai dienai piektajā gadā pēc riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu; |
| --- | --- |

b)

0,35 – ienākumus nenesošā riska darījuma nodrošinātajai daļai; šis koeficients ir piemērojams laikposmā no pirmās līdz pēdējai dienai piektajā gadā pēc riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu;

| c) | 0,55 – ienākumus nenesošā riska darījuma nodrošinātajai daļai; šis koeficients ir piemērojams laikposmā no pirmās līdz pēdējai dienai sestajā gadā pēc riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu; |
| --- | --- |

c)

0,55 – ienākumus nenesošā riska darījuma nodrošinātajai daļai; šis koeficients ir piemērojams laikposmā no pirmās līdz pēdējai dienai sestajā gadā pēc riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu;

| d) | 0,70 – tai ienākumus nenesoša riska darījuma daļai, kura ir nodrošināta ar nekustamo īpašumu, ievērojot Trešās daļas II sadaļu, vai kura ir mājokļa kredīts, ko garantē atbilstošs aizsardzības devējs, kas minēts 201. pantā; šis koeficients ir piemērojams laikposmā no pirmās līdz pēdējai dienai septītajā gadā pēc riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu; |
| --- | --- |

d)

0,70 – tai ienākumus nenesoša riska darījuma daļai, kura ir nodrošināta ar nekustamo īpašumu, ievērojot Trešās daļas II sadaļu, vai kura ir mājokļa kredīts, ko garantē atbilstošs aizsardzības devējs, kas minēts 201. pantā; šis koeficients ir piemērojams laikposmā no pirmās līdz pēdējai dienai septītajā gadā pēc riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu;

| e) | 0,80 – tai ienākumus nenesoša riska darījuma daļai, kura ir nodrošināta ar citu fondētu vai nefondētu kredītaizsardzību, ievērojot Trešās daļas II sadaļu; šis koeficients ir piemērojams laikposmā no pirmās līdz pēdējai dienai septītajā gadā pēc riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu; |
| --- | --- |

e)

0,80 – tai ienākumus nenesoša riska darījuma daļai, kura ir nodrošināta ar citu fondētu vai nefondētu kredītaizsardzību, ievērojot Trešās daļas II sadaļu; šis koeficients ir piemērojams laikposmā no pirmās līdz pēdējai dienai septītajā gadā pēc riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu;

| f) | 0,80 – tai ienākumus nenesoša riska darījuma daļai, kura ir nodrošināta ar nekustamo īpašumu, ievērojot Trešās daļas II sadaļu, vai kura ir mājokļa kredīts, ko garantē atbilstošs aizsardzības devējs, kas minēts 201. pantā; šis koeficients ir piemērojams laikposmā no pirmās līdz pēdējai dienai astotajā gadā pēc riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu; |
| --- | --- |

f)

0,80 – tai ienākumus nenesoša riska darījuma daļai, kura ir nodrošināta ar nekustamo īpašumu, ievērojot Trešās daļas II sadaļu, vai kura ir mājokļa kredīts, ko garantē atbilstošs aizsardzības devējs, kas minēts 201. pantā; šis koeficients ir piemērojams laikposmā no pirmās līdz pēdējai dienai astotajā gadā pēc riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu;

| g) | 1 – tai ienākumus nenesoša riska darījuma daļai, kura ir nodrošināta ar citu fondētu vai nefondētu kredītaizsardzību, ievērojot Trešās daļas II sadaļu; šis koeficients ir piemērojams, sākot ar pirmo dienu astotajā gadā pēc riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu; |
| --- | --- |

g)

1 – tai ienākumus nenesoša riska darījuma daļai, kura ir nodrošināta ar citu fondētu vai nefondētu kredītaizsardzību, ievērojot Trešās daļas II sadaļu; šis koeficients ir piemērojams, sākot ar pirmo dienu astotajā gadā pēc riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu;

| h) | 0,85 – tai ienākumus nenesoša riska darījuma daļai, kura ir nodrošināta ar nekustamo īpašumu, ievērojot Trešās daļas II sadaļu, vai kura ir mājokļa kredīts, ko garantē atbilstošs aizsardzības devējs, kas minēts 201. pantā; šis koeficients ir piemērojams laikposmā no pirmās līdz pēdējai dienai devītajā gadā pēc riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu; |
| --- | --- |

h)

0,85 – tai ienākumus nenesoša riska darījuma daļai, kura ir nodrošināta ar nekustamo īpašumu, ievērojot Trešās daļas II sadaļu, vai kura ir mājokļa kredīts, ko garantē atbilstošs aizsardzības devējs, kas minēts 201. pantā; šis koeficients ir piemērojams laikposmā no pirmās līdz pēdējai dienai devītajā gadā pēc riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu;

| i) | 1 – tai ienākumus nenesoša riska darījuma daļai, kura ir nodrošināta ar nekustamo īpašumu, ievērojot Trešās daļas II sadaļu, vai kura ir mājokļa kredīts, ko garantē atbilstošs aizsardzības devējs, kas minēts 201. pantā; šis koeficients ir piemērojams, sākot ar pirmo dienu desmitajā gadā pēc riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu. |
| --- | --- |

i)

1 – tai ienākumus nenesoša riska darījuma daļai, kura ir nodrošināta ar nekustamo īpašumu, ievērojot Trešās daļas II sadaļu, vai kura ir mājokļa kredīts, ko garantē atbilstošs aizsardzības devējs, kas minēts 201. pantā; šis koeficients ir piemērojams, sākot ar pirmo dienu desmitajā gadā pēc riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu.

4.   Atkāpjoties no 3. punkta, tai ienākumus nenesoša riska darījuma daļai, ko garantējusi vai apdrošinājusi oficiāla eksporta kredītu aģentūra, piemēro šādus koeficientus:

| a) | 0 – ienākumus nenesoša riska darījuma nodrošinātajai daļai; šis koeficients ir piemērojams laikposmā no brīža, kad pagājis viens gads, līdz brīdim, kad pagājuši septiņi gadi pēc riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu; un |
| --- | --- |

a)

0 – ienākumus nenesoša riska darījuma nodrošinātajai daļai; šis koeficients ir piemērojams laikposmā no brīža, kad pagājis viens gads, līdz brīdim, kad pagājuši septiņi gadi pēc riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu; un

| b) | 1 – ienākumus nenesoša riska darījuma nodrošinātajai daļai; šis koeficients ir piemērojams, sākot ar pirmo dienu astotajā gadā pēc riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu. |
| --- | --- |

b)

1 – ienākumus nenesoša riska darījuma nodrošinātajai daļai; šis koeficients ir piemērojams, sākot ar pirmo dienu astotajā gadā pēc riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu.

5.   EBI izvērtē dažādos prakses veidus, ko izmanto nodrošinātu ienākumus nenesošu riska darījumu vērtēšanai, un tā var izstrādāt pamatnostādnes, kurās ir precizēta kopīga metodika, tai skaitā iespējamais prasību minimums attiecībā uz atkārtotu vērtēšanu termiņu un ad hoc metožu ziņā, attiecībā uz fondētās un nefondētās kredītaizsardzības atbilstīgo veidu prudenciālo vērtēšanu, īpaši attiecībā uz pieņēmumiem par to atgūstamību un izpildāmību. Minētās pamatnostādnes var ietvert arī kopīgu metodiku 1. punktā minētās ienākumus nenesoša riska darījuma nodrošinātās daļas noteikšanai.

Minētās pamatnostādnes izdod saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1093/2010 16. pantu.

6.   Atkāpjoties no 2. punkta, gadījumos, kad attiecībā uz riska darījumu ir piešķirts pārskatīšanas pasākums laikā no brīža, kad pagājis viens gads, līdz brīdim, kad pagājuši divi gadi pēc tam, kad riska darījums klasificēts par ienākumus nenesošu, koeficientu, kas pārskatīšanas pasākuma piešķiršanas brīdī ir piemērojams saskaņā ar 2. punktu, piemēro vēl vienu gadu.

Atkāpjoties no 3. punkta, gadījumos, kad attiecībā uz riska darījumu ir piešķirts pārskatīšanas pasākums laikā no brīža, kad pagājuši divi gadi, līdz brīdim, kad pagājuši seši gadi pēc tam, kad riska darījums klasificēts par ienākumus nenesošu, koeficientu, kas pārskatīšanas pasākuma piešķiršanas brīdī ir piemērojams saskaņā ar 3. punktu, piemēro vēl vienu gadu.

Šo punktu piemēro tikai saistībā ar pirmo pārskatīšanas pasākumu, kas piešķirts kopš riska darījuma klasificēšanas par ienākumus nenesošu.”;

| 3) | regulas 111. panta 1. punkta pirmās daļas ievadtekstu aizstāj ar šādu:

  “1.   Aktīvu posteņa riska darījuma vērtība ir tā uzskaites vērtība, kas atlikusi pēc tam, kad ir piemērotas specifiskās kredītriska korekcijas saskaņā ar 110. pantu, papildu vērtības korekcijas saskaņā ar 34. un 105. pantu, summu atskaitīšana saskaņā ar 36. panta 1. punkta m) apakšpunktu un citi ar aktīvu posteni saistīti pašu kapitāla samazinājumi. I pielikumā minētā ārpusbilances posteņa riska darījuma vērtība ir turpmāk minētā daļa no tā nominālvērtības pēc tam, kad samazinātas specifiskās kredītriska korekcijas un summas, kas atskaitītas saskaņā ar 36. panta 1. punkta m) apakšpunktu:”; |
| --- | --- |

3)

regulas 111. panta 1. punkta pirmās daļas ievadtekstu aizstāj ar šādu:

“1.   Aktīvu posteņa riska darījuma vērtība ir tā uzskaites vērtība, kas atlikusi pēc tam, kad ir piemērotas specifiskās kredītriska korekcijas saskaņā ar 110. pantu, papildu vērtības korekcijas saskaņā ar 34. un 105. pantu, summu atskaitīšana saskaņā ar 36. panta 1. punkta m) apakšpunktu un citi ar aktīvu posteni saistīti pašu kapitāla samazinājumi. I pielikumā minētā ārpusbilances posteņa riska darījuma vērtība ir turpmāk minētā daļa no tā nominālvērtības pēc tam, kad samazinātas specifiskās kredītriska korekcijas un summas, kas atskaitītas saskaņā ar 36. panta 1. punkta m) apakšpunktu:”;

| 4) | regulas 127. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:

  “1.   Jebkura posteņa nenodrošinātajai daļai, ja parādnieks nav izpildījis saistības saskaņā ar 178. pantu, vai – riska darījumos ar privātpersonām vai MVU – jebkuras tādas kredītiespējas nenodrošinātajai daļai, kurā nav izpildītas saistības saskaņā ar 178. pantu, piemēro šādu riska pakāpi:






  a) | 150 % – gadījumos, kad specifisko kredītriska korekciju un to summu, kas atskaitītas saskaņā ar 36. panta 1. punkta m) apakšpunktu, kopsumma ir mazāka nekā 20 % no riska darījuma vērtības nenodrošinātās daļas, ja šīs specifiskās kredītriska korekcijas un atskaitījumi netiktu piemēroti; |
| --- | --- | --- |

4)

regulas 127. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:

“1.   Jebkura posteņa nenodrošinātajai daļai, ja parādnieks nav izpildījis saistības saskaņā ar 178. pantu, vai – riska darījumos ar privātpersonām vai MVU – jebkuras tādas kredītiespējas nenodrošinātajai daļai, kurā nav izpildītas saistības saskaņā ar 178. pantu, piemēro šādu riska pakāpi:

a)

150 % – gadījumos, kad specifisko kredītriska korekciju un to summu, kas atskaitītas saskaņā ar 36. panta 1. punkta m) apakšpunktu, kopsumma ir mazāka nekā 20 % no riska darījuma vērtības nenodrošinātās daļas, ja šīs specifiskās kredītriska korekcijas un atskaitījumi netiktu piemēroti;

| b) | 100 % – gadījumos, kad specifisko kredītriska korekciju un to summu, kas atskaitītas saskaņā ar 36. panta 1. punkta m) apakšpunktu, kopsumma nav mazāka par 20 % no riska darījuma vērtības nenodrošinātās daļas, ja šīs specifiskās kredītriska korekcijas un atskaitījumi netiktu piemēroti.”; |
| --- | --- |

b)

100 % – gadījumos, kad specifisko kredītriska korekciju un to summu, kas atskaitītas saskaņā ar 36. panta 1. punkta m) apakšpunktu, kopsumma nav mazāka par 20 % no riska darījuma vērtības nenodrošinātās daļas, ja šīs specifiskās kredītriska korekcijas un atskaitījumi netiktu piemēroti.”;

| 5) | regulas 159. pantu aizstāj ar šādu:

  “159. pants
  Procedūra attiecībā uz paredzamo zaudējumu apmēru
  Iestādes paredzamo zaudējumu apmēru, kas aprēķināts saskaņā ar 158. panta 5., 6. un 10. punktu, atskaita no vispārējām un specifiskajām kredītriska korekcijām saskaņā ar 110. pantu, papildu vērtības korekcijām saskaņā ar 34. un 105. pantu un citiem pašu kapitāla samazinājumiem saistībā ar šiem riska darījumiem, izņemot atskaitījumus, kas veikti saskaņā ar 36. panta 1. punkta m) apakšpunktu. Diskontus bilances riska darījumiem, kuri nopirkti, kad nav izpildītas to saistības, saskaņā ar 166. panta 1. punktu novērtē tāpat kā specifiskās kredītriska korekcijas. Specifiskās kredītriska korekcijas tādiem riska darījumiem, kuros nav izpildītas saistības, neizmanto, lai segtu paredzamo zaudējumu apmēru citiem riska darījumiem. Vērtspapīroto riska darījumu paredzamo zaudējumu apmēru un vispārējās un specifiskās kredītriska korekcijas, kas saistītas ar šiem riska darījumiem, šajā aprēķinā neietver.”; |
| --- | --- |

5)

regulas 159. pantu aizstāj ar šādu:

“159. pants

Procedūra attiecībā uz paredzamo zaudējumu apmēru

Iestādes paredzamo zaudējumu apmēru, kas aprēķināts saskaņā ar 158. panta 5., 6. un 10. punktu, atskaita no vispārējām un specifiskajām kredītriska korekcijām saskaņā ar 110. pantu, papildu vērtības korekcijām saskaņā ar 34. un 105. pantu un citiem pašu kapitāla samazinājumiem saistībā ar šiem riska darījumiem, izņemot atskaitījumus, kas veikti saskaņā ar 36. panta 1. punkta m) apakšpunktu. Diskontus bilances riska darījumiem, kuri nopirkti, kad nav izpildītas to saistības, saskaņā ar 166. panta 1. punktu novērtē tāpat kā specifiskās kredītriska korekcijas. Specifiskās kredītriska korekcijas tādiem riska darījumiem, kuros nav izpildītas saistības, neizmanto, lai segtu paredzamo zaudējumu apmēru citiem riska darījumiem. Vērtspapīroto riska darījumu paredzamo zaudējumu apmēru un vispārējās un specifiskās kredītriska korekcijas, kas saistītas ar šiem riska darījumiem, šajā aprēķinā neietver.”;

| 6) | regulas 178. panta 1. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu:






  “b) | parādniekam ir vairāk nekā 90 dienu kavējums attiecībā uz jebkādām būtiskām kredītsaistībām pret iestādi, tās mātesuzņēmumu vai jebkuriem mātesuzņēmuma meitasuzņēmumiem. Kompetentās iestādes attiecībā uz riska darījumiem, kuri nodrošināti ar mājokļa nekustamo īpašumu vai MVU komerciālo nekustamo īpašumu, kas ietilpst riska darījumu ar privātpersonām un MVU kategorijā, kā arī attiecībā uz riska darījumiem ar publiskā sektora struktūrām, šo 90 dienu vietā var paredzēt 180 dienas. Šīs 180 dienas nepiemēro 36. panta 1. punkta m) apakšpunkta vai 127. panta vajadzībām.”; |
| --- | --- | --- |

6)

regulas 178. panta 1. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

“b)

parādniekam ir vairāk nekā 90 dienu kavējums attiecībā uz jebkādām būtiskām kredītsaistībām pret iestādi, tās mātesuzņēmumu vai jebkuriem mātesuzņēmuma meitasuzņēmumiem. Kompetentās iestādes attiecībā uz riska darījumiem, kuri nodrošināti ar mājokļa nekustamo īpašumu vai MVU komerciālo nekustamo īpašumu, kas ietilpst riska darījumu ar privātpersonām un MVU kategorijā, kā arī attiecībā uz riska darījumiem ar publiskā sektora struktūrām, šo 90 dienu vietā var paredzēt 180 dienas. Šīs 180 dienas nepiemēro 36. panta 1. punkta m) apakšpunkta vai 127. panta vajadzībām.”;

| 7) | iekļauj šādu pantu:

  “469.a pants
  Izņēmums no atskaitīšanas no pirmā līmeņa pamata kapitāla posteņiem attiecībā uz ienākumus nenesošiem riska darījumiem
  Atkāpjoties no 36. panta 1. punkta m) apakšpunkta, iestādes no pirmā līmeņa pamata kapitāla posteņiem neatskaita piemērojamo nepietiekama seguma apmēru attiecībā uz ienākumus nenesošiem riska darījumiem, ja riska darījums ir piešķirts pirms 2019. gada 26. aprīļa.
  Ja iestāde pirms 2019. gada 26. aprīļa piešķirta riska darījuma noteikumus un nosacījumus groza tā, ka palielinās iestādes risks, kas izriet no konkrētā parādnieka, ir uzskatāms, ka riska darījums ir piešķirts dienā, kurā piemēro attiecīgo grozījumu, un uz to vairs neattiecas pirmajā daļā paredzētais izņēmums.” |
| --- | --- |

7)

iekļauj šādu pantu:

“469.a pants

Izņēmums no atskaitīšanas no pirmā līmeņa pamata kapitāla posteņiem attiecībā uz ienākumus nenesošiem riska darījumiem

Atkāpjoties no 36. panta 1. punkta m) apakšpunkta, iestādes no pirmā līmeņa pamata kapitāla posteņiem neatskaita piemērojamo nepietiekama seguma apmēru attiecībā uz ienākumus nenesošiem riska darījumiem, ja riska darījums ir piešķirts pirms 2019. gada 26. aprīļa.

Ja iestāde pirms 2019. gada 26. aprīļa piešķirta riska darījuma noteikumus un nosacījumus groza tā, ka palielinās iestādes risks, kas izriet no konkrētā parādnieka, ir uzskatāms, ka riska darījums ir piešķirts dienā, kurā piemēro attiecīgo grozījumu, un uz to vairs neattiecas pirmajā daļā paredzētais izņēmums.”

2. pants

Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Strasbūrā, 2019. gada 17. aprīlī

Eiropas Parlamenta vārdā –

priekšsēdētājs

A. TAJANI

Padomes vārdā –

priekšsēdētājs

G. CIAMBA

---

(1)  
  OV C 79, 4.3.2019., 1. lpp.

1

(2)  
  OV C 367, 10.10.2018., 43. lpp.

2

(3)  Eiropas Parlamenta 2019. gada 14. marta nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2019. gada 9. aprīļa lēmums.

3

Oficiālajā Vēstnesī

(4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/48/EK (2008. gada 23. aprīlis) par patēriņa kredītlīgumiem un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 87/102/EEK (OV L 133, 22.5.2008., 66. lpp.).

4

(5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/17/ES (2014. gada 4. februāris) par patērētāju kredītlīgumiem saistībā ar mājokļa nekustamo īpašumu un ar ko groza Direktīvas 2008/48/EK un 2013/36/ES un Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (OV L 60, 28.2.2014., 34. lpp.).

5

(6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/7/ES (2011. gada 16. februāris) par maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos (OV L 48, 23.2.2011., 1. lpp.).

6

(7)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 575/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 176, 27.6.2013., 1. lpp.).

7

(8)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/36/ES (2013. gada 26. jūnijs) par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (OV L 176, 27.6.2013., 338. lpp.).

8

(9)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 680/2014 (2014. gada 16. aprīlis), ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz iestāžu sniegtajiem uzraudzības pārskatiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 (OV L 191, 28.6.2014., 1. lpp.).

9

---

| 25.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 111/13 |
| --- | --- | --- | --- |

25.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 111/13

---

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) 2019/631

(2019. gada 17. aprīlis)

par CO2 emisiju standartu noteikšanu jauniem vieglajiem pasažieru automobiļiem un jauniem vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem un ar kuru atceļ Regulu (EK) Nr. 443/2009 un Regulu (ES) Nr. 510/2011

(pārstrādāta redakcija)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,

saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),

tā kā:

| (1) | Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 443/2009 (3) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 510/2011 (4) ir vairākas reizes būtiski grozītas. Tā kā ir jāveic turpmāki grozījumi, skaidrības labad minētās regulas būtu jāpārstrādā. |
| --- | --- |

(1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 443/2009 (3) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 510/2011 (4) ir vairākas reizes būtiski grozītas. Tā kā ir jāveic turpmāki grozījumi, skaidrības labad minētās regulas būtu jāpārstrādā.

| (2) | Lai nodrošinātu saskaņotu un efektīvu pāreju pēc Regulas (EK) Nr. 443/2009 un Regulas (ES) Nr. 510/2011 pārstrādāšanas un atcelšanas, šī regula būtu jāpiemēro no 2020. gada 1. janvāra. Tomēr līdz 2024. gadam CO2 emisiju standartus un to sasniegšanas kārtību ir lietderīgi saglabāt, kā noteikts minētajās regulās. |
| --- | --- |

(2)

Lai nodrošinātu saskaņotu un efektīvu pāreju pēc Regulas (EK) Nr. 443/2009 un Regulas (ES) Nr. 510/2011 pārstrādāšanas un atcelšanas, šī regula būtu jāpiemēro no 2020. gada 1. janvāra. Tomēr līdz 2024. gadam CO2 emisiju standartus un to sasniegšanas kārtību ir lietderīgi saglabāt, kā noteikts minētajās regulās.

| (3) | Parīzes nolīgumā (5) ir izvirzīts cita starpā ilgtermiņa mērķis, kas atbilst virsuzdevumam globālo vidējās temperatūras pieaugumu ierobežot krietni zem 2 °C salīdzinājumā ar pirmsindustriālā laikmeta līmeni un censties temperatūras kāpumu iegrožot līdz 1,5 °C salīdzinājumā ar pirmsindustriālā laikmeta līmeni. Jaunākie zinātniskie atklājumi, par kuriem Klimata pārmaiņu starpvaldību padome (IPCC) ziņojusi savā īpašajā ziņojumā par ietekmi, kāda ir globālajai sasilšanai par 1,5 °C salīdzinājumā ar pirmsindustriālā laikmeta līmeni, un saistītajām globālajām siltumnīcefekta gāzu emisiju tendencēm nepārprotami apstiprina klimata pārmaiņu negatīvo ietekmi. Minētajā īpašajā ziņojumā ir secināts, ka globālās sasilšanas ierobežošanas nolūkā ir ārkārtīgi svarīgi samazināt emisijas visās nozarēs. |
| --- | --- |

(3)

Parīzes nolīgumā (5) ir izvirzīts cita starpā ilgtermiņa mērķis, kas atbilst virsuzdevumam globālo vidējās temperatūras pieaugumu ierobežot krietni zem 2 °C salīdzinājumā ar pirmsindustriālā laikmeta līmeni un censties temperatūras kāpumu iegrožot līdz 1,5 °C salīdzinājumā ar pirmsindustriālā laikmeta līmeni. Jaunākie zinātniskie atklājumi, par kuriem Klimata pārmaiņu starpvaldību padome (IPCC) ziņojusi savā īpašajā ziņojumā par ietekmi, kāda ir globālajai sasilšanai par 1,5 °C salīdzinājumā ar pirmsindustriālā laikmeta līmeni, un saistītajām globālajām siltumnīcefekta gāzu emisiju tendencēm nepārprotami apstiprina klimata pārmaiņu negatīvo ietekmi. Minētajā īpašajā ziņojumā ir secināts, ka globālās sasilšanas ierobežošanas nolūkā ir ārkārtīgi svarīgi samazināt emisijas visās nozarēs.

| (4) | Lai veicinātu Parīzes nolīguma mērķu sasniegšanu, ir jāpaātrina visas transporta nozares pārveide nolūkā virzīties uz emisiju nulles līmeni, ņemot vērā Komisijas 2018. gada 28. novembra paziņojumu “Tīru planētu – visiem! Stratēģisks Eiropas ilgtermiņa redzējums par pārticīgu, modernu, konkurētspējīgu un klimatneitrālu ekonomiku”, kurā izklāstīts redzējums par nepieciešamajām ekonomiskajām un sociālajām pārmaiņām, iesaistot visas ekonomikas nozares un sabiedrību, lai līdz 2050. gadam panāktu pāreju uz siltumnīcefekta gāzu emisiju nulles līmeni. Turklāt ir nekavējoties krasi jāsamazina transporta radītās gaisu piesārņojošo vielu emisijas, kas būtiskā mērā apdraud mūsu veselību un vidi. Laikposmā pēc 2020. gada būs vēl vairāk jāsamazina emisijas no tradicionālajiem iekšdedzes dzinēju transportlīdzekļiem. Savukārt līdz 2030. gadam būs jāpanāk, lai bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļi ir ieviesti tādā apmērā, ka tie jau veido būtisku tirgus daļu. Pēc 2030. gada būs nepieciešami turpmāki CO2 emisiju samazinājumi vieglajiem pasažieru automobiļiem un vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem. |
| --- | --- |

(4)

Lai veicinātu Parīzes nolīguma mērķu sasniegšanu, ir jāpaātrina visas transporta nozares pārveide nolūkā virzīties uz emisiju nulles līmeni, ņemot vērā Komisijas 2018. gada 28. novembra paziņojumu “Tīru planētu – visiem! Stratēģisks Eiropas ilgtermiņa redzējums par pārticīgu, modernu, konkurētspējīgu un klimatneitrālu ekonomiku”, kurā izklāstīts redzējums par nepieciešamajām ekonomiskajām un sociālajām pārmaiņām, iesaistot visas ekonomikas nozares un sabiedrību, lai līdz 2050. gadam panāktu pāreju uz siltumnīcefekta gāzu emisiju nulles līmeni. Turklāt ir nekavējoties krasi jāsamazina transporta radītās gaisu piesārņojošo vielu emisijas, kas būtiskā mērā apdraud mūsu veselību un vidi. Laikposmā pēc 2020. gada būs vēl vairāk jāsamazina emisijas no tradicionālajiem iekšdedzes dzinēju transportlīdzekļiem. Savukārt līdz 2030. gadam būs jāpanāk, lai bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļi ir ieviesti tādā apmērā, ka tie jau veido būtisku tirgus daļu. Pēc 2030. gada būs nepieciešami turpmāki CO2 emisiju samazinājumi vieglajiem pasažieru automobiļiem un vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem.

| (5) | Komisijas 2017. gada 31. maija paziņojumā “Eiropa kustībā – programma sociāli taisnīgai pārejai uz tīru, konkurētspējīgu un savienotu mobilitāti visiem” un 2017. gada 8. novembra paziņojumā “Mazemisiju mobilitātes realizācija – Eiropas Savienība, kas sargā mūsu planētu, dod iespējas saviem patērētājiem un aizsargā savus ražotājus un darba ņēmējus” uzsvērts, ka vieglo pasažieru automobiļu un vieglo komerciālo transportlīdzekļu CO2 emisiju standarti ir spēcīgs inovāciju un efektivitātes dzinulis un palīdzēs stiprināt autobūves nozares konkurētspēju un tehnoloģiski neitrālā veidā bruģēs ceļu uz bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu izmantošanu. |
| --- | --- |

(5)

Komisijas 2017. gada 31. maija paziņojumā “Eiropa kustībā – programma sociāli taisnīgai pārejai uz tīru, konkurētspējīgu un savienotu mobilitāti visiem” un 2017. gada 8. novembra paziņojumā “Mazemisiju mobilitātes realizācija – Eiropas Savienība, kas sargā mūsu planētu, dod iespējas saviem patērētājiem un aizsargā savus ražotājus un darba ņēmējus” uzsvērts, ka vieglo pasažieru automobiļu un vieglo komerciālo transportlīdzekļu CO2 emisiju standarti ir spēcīgs inovāciju un efektivitātes dzinulis un palīdzēs stiprināt autobūves nozares konkurētspēju un tehnoloģiski neitrālā veidā bruģēs ceļu uz bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu izmantošanu.

| (6) | Šī regula paredz skaidru virzību attiecībā uz CO2 emisiju samazināšanu autotransporta nozarē un palīdzēs sasniegt Eiropadomes 2014. gada 23.–24. oktobra secinājumos atbalstīto saistošo mērķrādītāju līdz 2030. gadam visas tautsaimniecības mērogā panākt siltumnīcefekta gāzu emisiju iekšējo samazinājumu vismaz par 40 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni, ko Vides padomes 2015. gada 6. marta sanāksmē apstiprināja kā Savienības un tās dalībvalstu iecerēto nacionāli noteikto devumu Parīzes nolīguma īstenošanā. |
| --- | --- |

(6)

Šī regula paredz skaidru virzību attiecībā uz CO2 emisiju samazināšanu autotransporta nozarē un palīdzēs sasniegt Eiropadomes 2014. gada 23.–24. oktobra secinājumos atbalstīto saistošo mērķrādītāju līdz 2030. gadam visas tautsaimniecības mērogā panākt siltumnīcefekta gāzu emisiju iekšējo samazinājumu vismaz par 40 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni, ko Vides padomes 2015. gada 6. marta sanāksmē apstiprināja kā Savienības un tās dalībvalstu iecerēto nacionāli noteikto devumu Parīzes nolīguma īstenošanā.

| (7) | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2018/842 (6) ir noteiktas dalībvalstu saistības sasniegt Savienības mērķi līdz 2030. gadam samazināt savas siltumnīcefekta gāzu emisijas par 30 % salīdzinājumā ar 2005. gada līmeni nozarēs, kuras nav ietvertas Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā, kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/87/EK (7). Autotransports ir galvenais emisiju radītājs minētajās nozarēs. Turklāt autotransporta radītajām emisijām ir pieaugoša tendence, un to līmenis ir būtiski augstāks nekā 1990. gadā. Ja autotransporta emisijas turpinās pieaugt, šāds pieaugums turpinās neitralizēt emisiju samazinājumus, kas cīņā pret klimata pārmaiņām panākti citās nozarēs. |
| --- | --- |

(7)

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2018/842 (6) ir noteiktas dalībvalstu saistības sasniegt Savienības mērķi līdz 2030. gadam samazināt savas siltumnīcefekta gāzu emisijas par 30 % salīdzinājumā ar 2005. gada līmeni nozarēs, kuras nav ietvertas Eiropas Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā, kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/87/EK (7). Autotransports ir galvenais emisiju radītājs minētajās nozarēs. Turklāt autotransporta radītajām emisijām ir pieaugoša tendence, un to līmenis ir būtiski augstāks nekā 1990. gadā. Ja autotransporta emisijas turpinās pieaugt, šāds pieaugums turpinās neitralizēt emisiju samazinājumus, kas cīņā pret klimata pārmaiņām panākti citās nozarēs.

| (8) | Eiropadomes 2014. gada 23.–24. oktobra secinājumos uzsvērts, ka ir ļoti svarīgi samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas un ar atkarību no fosilā kurināmā saistītos riskus transporta nozarē, šajā nolūkā izmantojot visaptverošu un tehnoloģiju ziņā neitrālu pieeju, lai arī pēc 2020. gada veicinātu emisiju samazināšanu un energoefektivitāti transporta nozarē, popularizētu elektriskos transportlīdzekļus un atjaunojamos energoresursus transporta jomā. |
| --- | --- |

(8)

Eiropadomes 2014. gada 23.–24. oktobra secinājumos uzsvērts, ka ir ļoti svarīgi samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas un ar atkarību no fosilā kurināmā saistītos riskus transporta nozarē, šajā nolūkā izmantojot visaptverošu un tehnoloģiju ziņā neitrālu pieeju, lai arī pēc 2020. gada veicinātu emisiju samazināšanu un energoefektivitāti transporta nozarē, popularizētu elektriskos transportlīdzekļus un atjaunojamos energoresursus transporta jomā.

| (9) | Nolūkā nodrošināt Savienības patērētājiem drošu, ilgtspējīgu, konkurētspējīgu un cenas ziņā pieejamu enerģiju, energoefektivitāte, kas palīdz iegrožot pieprasījumu, ir viens no pieciem savstarpēji pastiprinošiem un cieši saistītiem aspektiem, kuri izklāstīti Komisijas 2015. gada 25. februāra paziņojumā “Pamatstratēģija spēcīgai Enerģētikas savienībai ar tālredzīgu klimata pārmaiņu politiku”. Minētajā paziņojumā teikts, ka, lai gan enerģija lietderīgāk jātērē visās ekonomikas nozarēs, tieši transporta nozarei piemīt milzīgs energoefektivitātes uzlabošanas potenciāls, kuru var realizēt, arī turpinot noteikt stingrākus CO2 emisiju standartus vieglajiem pasažieru automobiļiem un vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem nolūkā sasniegt 2030. gadam noteikto mērķrādītāju. |
| --- | --- |

(9)

Nolūkā nodrošināt Savienības patērētājiem drošu, ilgtspējīgu, konkurētspējīgu un cenas ziņā pieejamu enerģiju, energoefektivitāte, kas palīdz iegrožot pieprasījumu, ir viens no pieciem savstarpēji pastiprinošiem un cieši saistītiem aspektiem, kuri izklāstīti Komisijas 2015. gada 25. februāra paziņojumā “Pamatstratēģija spēcīgai Enerģētikas savienībai ar tālredzīgu klimata pārmaiņu politiku”. Minētajā paziņojumā teikts, ka, lai gan enerģija lietderīgāk jātērē visās ekonomikas nozarēs, tieši transporta nozarei piemīt milzīgs energoefektivitātes uzlabošanas potenciāls, kuru var realizēt, arī turpinot noteikt stingrākus CO2 emisiju standartus vieglajiem pasažieru automobiļiem un vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem nolūkā sasniegt 2030. gadam noteikto mērķrādītāju.

| (10) | Veicot Regulas (EK) Nr. 443/2009 un Regulas (ES) Nr. 510/2011 novērtēšanu 2015. gadā, tika secināts, ka minētās regulas ir bijušas nozīmīgas, kopumā saskaņotas, ka ar tām ir panākts ievērojams emisiju aiztaupījums un ka izmaksu ziņā tās bijušas efektīvākas, nekā sākotnēji paredzēts. Tās ir arī radījušas ievērojamu pievienoto vērtību Savienībai, kas ar valstu pasākumiem līdzīgā apmērā nebūtu bijis iespējams. Tomēr minēto regulu pozitīvā ietekme ir mazinājusies, jo aizvien pieaug neatbilstība starp CO2 emisijām, ko mēra saskaņā ar Eiropas Jauno braukšanas ciklu (NEDC), un transportlīdzekļu CO2 emisijām reālos ekspluatācijas apstākļos. |
| --- | --- |

(10)

Veicot Regulas (EK) Nr. 443/2009 un Regulas (ES) Nr. 510/2011 novērtēšanu 2015. gadā, tika secināts, ka minētās regulas ir bijušas nozīmīgas, kopumā saskaņotas, ka ar tām ir panākts ievērojams emisiju aiztaupījums un ka izmaksu ziņā tās bijušas efektīvākas, nekā sākotnēji paredzēts. Tās ir arī radījušas ievērojamu pievienoto vērtību Savienībai, kas ar valstu pasākumiem līdzīgā apmērā nebūtu bijis iespējams. Tomēr minēto regulu pozitīvā ietekme ir mazinājusies, jo aizvien pieaug neatbilstība starp CO2 emisijām, ko mēra saskaņā ar Eiropas Jauno braukšanas ciklu (NEDC), un transportlīdzekļu CO2 emisijām reālos ekspluatācijas apstākļos.

| (11) | Tādēļ ir lietderīgi tiekties uz Regulās (EK) Nr. 443/2009 un (ES) Nr. 510/2011 noteikto mērķu sasniegšanu, nosakot jaunus CO2 samazinājuma mērķrādītājus ES vieglo pasažieru automobiļu un vieglo komerciālo transportlīdzekļu autoparkam laikposmam līdz 2030. gadam. Nosakot līmeņus minētajiem mērkiem, ir ņemts vērā tas, cik iedarbīgi ar tiem iespējams izmaksu ziņā efektīvā veidā līdz 2030. gadam samazināt to nozaru emisijas, uz kurām attiecas Regula (ES) 2018/842, sabiedrībai, ražotājiem un transportlīdzekļu lietotājiem radītās izmaksas, kā arī to tiešā un netiešā ietekme uz nodarbinātību, konkurētspēju un inovāciju un papildu ieguvumi, kas izpaužas kā mazāks gaisa piesārņojums un enerģētiskā drošība. Ņemot vērā to, ka vieglo pasažieru automobiļu tirgus daļa un līdz ar to arī kopējā CO2 emisiju daļa ir ievērojami lielāka nekā vieglo komerciālo transportlīdzekļu daļa, ir lietderīgi vieglajiem pasažieru automobiļiem un vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem piemērot diferencētu pieeju. |
| --- | --- |

(11)

Tādēļ ir lietderīgi tiekties uz Regulās (EK) Nr. 443/2009 un (ES) Nr. 510/2011 noteikto mērķu sasniegšanu, nosakot jaunus CO2 samazinājuma mērķrādītājus ES vieglo pasažieru automobiļu un vieglo komerciālo transportlīdzekļu autoparkam laikposmam līdz 2030. gadam. Nosakot līmeņus minētajiem mērkiem, ir ņemts vērā tas, cik iedarbīgi ar tiem iespējams izmaksu ziņā efektīvā veidā līdz 2030. gadam samazināt to nozaru emisijas, uz kurām attiecas Regula (ES) 2018/842, sabiedrībai, ražotājiem un transportlīdzekļu lietotājiem radītās izmaksas, kā arī to tiešā un netiešā ietekme uz nodarbinātību, konkurētspēju un inovāciju un papildu ieguvumi, kas izpaužas kā mazāks gaisa piesārņojums un enerģētiskā drošība. Ņemot vērā to, ka vieglo pasažieru automobiļu tirgus daļa un līdz ar to arī kopējā CO2 emisiju daļa ir ievērojami lielāka nekā vieglo komerciālo transportlīdzekļu daļa, ir lietderīgi vieglajiem pasažieru automobiļiem un vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem piemērot diferencētu pieeju.

| (12) | Būtu jānodrošina sociāli pieņemama un taisnīga pāreja uz bezemisiju mobilitāti. Tādēļ ir svarīgi ņemt vērā šādas pārejas sociālo ietekmi visā autobūves vērtību ķēdē un proaktīvi risināt jautājumu par ietekmi uz nodarbinātību. Minēto iemeslu dēļ pašreizējie pasākumi ir jāpapildina ar mērķtiecīgām Savienības, valstu un reģionāla līmeņa programmām darba ņēmēju pārkvalificēšanai, kvalifikācijas celšanai un pārcelšanai citā darbā, kā arī izglītības un darba meklēšanas iniciatīvām nelabvēlīgi ietekmētajās kopienās un reģionos, tās īstenojot ciešā sadarbībā ar sociālajiem partneriem un kompetentajām iestādēm. Minētās pārejas īstenošanā būtu jāstiprina sieviešu nodarbinātība un vienlīdzīgas iespējas minētajā nozarē. |
| --- | --- |

(12)

Būtu jānodrošina sociāli pieņemama un taisnīga pāreja uz bezemisiju mobilitāti. Tādēļ ir svarīgi ņemt vērā šādas pārejas sociālo ietekmi visā autobūves vērtību ķēdē un proaktīvi risināt jautājumu par ietekmi uz nodarbinātību. Minēto iemeslu dēļ pašreizējie pasākumi ir jāpapildina ar mērķtiecīgām Savienības, valstu un reģionāla līmeņa programmām darba ņēmēju pārkvalificēšanai, kvalifikācijas celšanai un pārcelšanai citā darbā, kā arī izglītības un darba meklēšanas iniciatīvām nelabvēlīgi ietekmētajās kopienās un reģionos, tās īstenojot ciešā sadarbībā ar sociālajiem partneriem un kompetentajām iestādēm. Minētās pārejas īstenošanā būtu jāstiprina sieviešu nodarbinātība un vienlīdzīgas iespējas minētajā nozarē.

| (13) | Sekmīgai pārejai uz bezemisiju mobilitāti ir vajadzīga integrēta pieeja un labvēlīga vide, kas ļauj stimulēt inovāciju un saglabāt Savienības tehnoloģisko līderību šajā nozarē. Tas ietver publiskās un privātās investīcijas pētniecībā un inovācijā, pieaugošu bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu piedāvājumu, uzlādes un uzpildes infrastruktūras izvēršanu, integrāciju energosistēmā, kā arī materiālu piegādi un ilgtspējīgu ražošanu, atkārtotu izmantošanu un bateriju otrreizēju pārstrādi Eiropā. Tam nepieciešama saskaņota rīcība Savienības, valstu, reģionālā un vietējā līmenī. |
| --- | --- |

(13)

Sekmīgai pārejai uz bezemisiju mobilitāti ir vajadzīga integrēta pieeja un labvēlīga vide, kas ļauj stimulēt inovāciju un saglabāt Savienības tehnoloģisko līderību šajā nozarē. Tas ietver publiskās un privātās investīcijas pētniecībā un inovācijā, pieaugošu bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu piedāvājumu, uzlādes un uzpildes infrastruktūras izvēršanu, integrāciju energosistēmā, kā arī materiālu piegādi un ilgtspējīgu ražošanu, atkārtotu izmantošanu un bateriju otrreizēju pārstrādi Eiropā. Tam nepieciešama saskaņota rīcība Savienības, valstu, reģionālā un vietējā līmenī.

| (14) | Saistībā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 715/2007 (8) īstenošanu no 2017. gada sāka piemērot jaunu testa procedūru vieglo pasažieru automobiļu un vieglo komerciālo transportlīdzekļu CO2 emisiju un degvielas patēriņa mērīšanai, proti, vispārēji harmonizētā vieglo transportlīdzekļu testa procedūru (WLTP), kas izklāstīta Komisijas Regulā (ES) 2017/1151 (9). Ar minēto testa procedūru iegūst CO2 emisiju un degvielas patēriņa vērtības, kas precīzāk atbilst emisijām un patēriņam reālos ekspluatācijas apstākļos.
  Tādēļ ir lietderīgi, ka jaunie CO2 emisiju mērķrādītāji pamatojas uz CO2 emisijām, kas noteiktas, izmantojot minēto testa procedūru. Tomēr, ņemot vērā, ka uz WLTP balstītas CO2 emisijas mērķrādītāju ievērošanas vajadzībām būs pieejamas no 2021. gada, būtu lietderīgi jaunos CO2 emisiju standartus noteikt kā samazinājuma līmeņus attiecībā pret 2021. gada mērķrādītājiem, kas aprēķināti, pamatojoties uz CO2 emisijām, kuras mērītas WLTP emisiju testa vajadzībām. Lai nodrošinātu to vērtību noturību un reprezentativitāti, kuras tiek izmantotas par izejas punktu 2025. un 2030. gadā piemērojamo emisiju samazinājuma mērķradītāju noteikšanai, minēto mērījumu veikšanas nosacījumi ir precizēti Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2017/1152 (10) un (ES) 2017/1153 (11) īstenošanas ietvaros. |
| --- | --- |

(14)

Saistībā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 715/2007 (8) īstenošanu no 2017. gada sāka piemērot jaunu testa procedūru vieglo pasažieru automobiļu un vieglo komerciālo transportlīdzekļu CO2 emisiju un degvielas patēriņa mērīšanai, proti, vispārēji harmonizētā vieglo transportlīdzekļu testa procedūru (WLTP), kas izklāstīta Komisijas Regulā (ES) 2017/1151 (9). Ar minēto testa procedūru iegūst CO2 emisiju un degvielas patēriņa vērtības, kas precīzāk atbilst emisijām un patēriņam reālos ekspluatācijas apstākļos.

Tādēļ ir lietderīgi, ka jaunie CO2 emisiju mērķrādītāji pamatojas uz CO2 emisijām, kas noteiktas, izmantojot minēto testa procedūru. Tomēr, ņemot vērā, ka uz WLTP balstītas CO2 emisijas mērķrādītāju ievērošanas vajadzībām būs pieejamas no 2021. gada, būtu lietderīgi jaunos CO2 emisiju standartus noteikt kā samazinājuma līmeņus attiecībā pret 2021. gada mērķrādītājiem, kas aprēķināti, pamatojoties uz CO2 emisijām, kuras mērītas WLTP emisiju testa vajadzībām. Lai nodrošinātu to vērtību noturību un reprezentativitāti, kuras tiek izmantotas par izejas punktu 2025. un 2030. gadā piemērojamo emisiju samazinājuma mērķradītāju noteikšanai, minēto mērījumu veikšanas nosacījumi ir precizēti Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2017/1152 (10) un (ES) 2017/1153 (11) īstenošanas ietvaros.

| (15) | Ir svarīgi, lai, nosakot CO2 emisiju samazināšanas prasības, transportlīdzekļu ražotājiem visā Savienībā arī turpmāk tiktu nodrošināta paredzamība un plānošanas drošība attiecībā uz visiem jaunajiem vieglajiem pasažieru automobiļiem un vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem Savienībā. |
| --- | --- |

(15)

Ir svarīgi, lai, nosakot CO2 emisiju samazināšanas prasības, transportlīdzekļu ražotājiem visā Savienībā arī turpmāk tiktu nodrošināta paredzamība un plānošanas drošība attiecībā uz visiem jaunajiem vieglajiem pasažieru automobiļiem un vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem Savienībā.

| (16) | Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 1999/94/EK (12) novērtējumā, ko Komisija veica 2016. gadā, tika konstatēts, ka jāturpina tiesību akta precizēšana un vienkāršošana, lai varētu palielināt tā atbilstību, efektivitāti, lietderību un saskaņotību. Tāpēc Komisijai vēlākais līdz 2020. gada 31. decembrim būtu jāpārskata minētā direktīva un attiecīgā gadījumā jānāk klajā ar attiecīgu tiesību akta priekšlikumu. Lai sekmētu degvielas patēriņa ziņā visefektīvāko un videi nekaitīgāko transportlīdzekļu ieviešanu, minētajā pārskatīšanā jo īpaši būtu jāapsver iespēja iekļaut vieglos komerciālos transportlīdzekļus un vajadzība labāk izstrādāt un turpināt saskaņot Savienības prasības attiecībā uz marķējumu, kas patērētājiem sniegtu salīdzināmu, uzticamu un lietotājam draudzīgu informāciju par bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu priekšrocībām, tostarp informāciju par gaisu piesārņojošām vielām. |
| --- | --- |

(16)

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 1999/94/EK (12) novērtējumā, ko Komisija veica 2016. gadā, tika konstatēts, ka jāturpina tiesību akta precizēšana un vienkāršošana, lai varētu palielināt tā atbilstību, efektivitāti, lietderību un saskaņotību. Tāpēc Komisijai vēlākais līdz 2020. gada 31. decembrim būtu jāpārskata minētā direktīva un attiecīgā gadījumā jānāk klajā ar attiecīgu tiesību akta priekšlikumu. Lai sekmētu degvielas patēriņa ziņā visefektīvāko un videi nekaitīgāko transportlīdzekļu ieviešanu, minētajā pārskatīšanā jo īpaši būtu jāapsver iespēja iekļaut vieglos komerciālos transportlīdzekļus un vajadzība labāk izstrādāt un turpināt saskaņot Savienības prasības attiecībā uz marķējumu, kas patērētājiem sniegtu salīdzināmu, uzticamu un lietotājam draudzīgu informāciju par bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu priekšrocībām, tostarp informāciju par gaisu piesārņojošām vielām.

| (17) | Tādēļ būtu jānosaka emisiju samazinājuma mērķrādītāji Savienības jaunu vieglo pasažieru automobiļu un vieglo komerciālo transportlīdzekļu autoparkam 2025. un 2030. gadam, ņemot vērā autoparka atjaunināšanas laiku un nepieciešamību autotransporta nozarei dot ieguldījumu 2030. gada klimata un enerģētikas mērķrādītāju sasniegšanā. Minētā pakāpeniskā pieeja autobūves nozari arī skaidri un savlaicīgi aicina nekavēties ar energoefektīvu tehnoloģiju un mazemisiju un bezemisiju transportlīdzekļu laišanu tirgū. |
| --- | --- |

(17)

Tādēļ būtu jānosaka emisiju samazinājuma mērķrādītāji Savienības jaunu vieglo pasažieru automobiļu un vieglo komerciālo transportlīdzekļu autoparkam 2025. un 2030. gadam, ņemot vērā autoparka atjaunināšanas laiku un nepieciešamību autotransporta nozarei dot ieguldījumu 2030. gada klimata un enerģētikas mērķrādītāju sasniegšanā. Minētā pakāpeniskā pieeja autobūves nozari arī skaidri un savlaicīgi aicina nekavēties ar energoefektīvu tehnoloģiju un mazemisiju un bezemisiju transportlīdzekļu laišanu tirgū.

| (18) | Šajā regulā izklāstītie CO2 emisiju standarti tiek piemēroti jauniem vieglajiem pasažieru automobiļiem un jauniem vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem. Attiecībā uz pašreizējo šādu transportlīdzekļu autoparku, tostarp lietotiem automobiļiem, papildu pasākumus nolūkā samazināt emisijas var veikt arī cita starpā valstu un Savienības līmenī. Piemēram, var veikt pasākumus, lai mudinātu panākt augstāku autoparka atjaunošanas tempu nolūkā cik vien iespējams ātri aizstāt vecus transportlīdzekļus, kas rada lielākas emisijas, ar jauniem transportlīdzekļiem, kam ir labāki rādītāji. Piekļuve cenas ziņā pieejamākiem bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļiem varētu veicināt izmaiņas patērētāju uzvedībā un palīdzēt ātrāk ieviest mazemisiju tehnoloģijas. |
| --- | --- |

(18)

Šajā regulā izklāstītie CO2 emisiju standarti tiek piemēroti jauniem vieglajiem pasažieru automobiļiem un jauniem vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem. Attiecībā uz pašreizējo šādu transportlīdzekļu autoparku, tostarp lietotiem automobiļiem, papildu pasākumus nolūkā samazināt emisijas var veikt arī cita starpā valstu un Savienības līmenī. Piemēram, var veikt pasākumus, lai mudinātu panākt augstāku autoparka atjaunošanas tempu nolūkā cik vien iespējams ātri aizstāt vecus transportlīdzekļus, kas rada lielākas emisijas, ar jauniem transportlīdzekļiem, kam ir labāki rādītāji. Piekļuve cenas ziņā pieejamākiem bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļiem varētu veicināt izmaiņas patērētāju uzvedībā un palīdzēt ātrāk ieviest mazemisiju tehnoloģijas.

| (19) | Lai gan Savienība ir viens no galvenajiem mehānisko transportlīdzekļu ražotājiem un tehnoloģiju līderiem pasaulē pasaules autobūves nozarē, konkurence saasinās šajā nozarē, un ir vērojamas straujas izmaiņas, kuru pamatā ir jaunas inovācijas elektrificētu spēka pārvadu un sadarbīgas, satīklotas un automatizētas mobilitātes jomā. Lai saglabātu konkurētspēju pasaulē un piekļuvi tirgiem, Savienībai ir vajadzīgs tāds tiesiskais regulējums, tostarp īpašs stimuls bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu jomā, kas sekmēs liela iekšējā tirgus radīšanu un atbalstīs tehnoloģisko attīstību un inovācijas. |
| --- | --- |

(19)

Lai gan Savienība ir viens no galvenajiem mehānisko transportlīdzekļu ražotājiem un tehnoloģiju līderiem pasaulē pasaules autobūves nozarē, konkurence saasinās šajā nozarē, un ir vērojamas straujas izmaiņas, kuru pamatā ir jaunas inovācijas elektrificētu spēka pārvadu un sadarbīgas, satīklotas un automatizētas mobilitātes jomā. Lai saglabātu konkurētspēju pasaulē un piekļuvi tirgiem, Savienībai ir vajadzīgs tāds tiesiskais regulējums, tostarp īpašs stimuls bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu jomā, kas sekmēs liela iekšējā tirgus radīšanu un atbalstīs tehnoloģisko attīstību un inovācijas.

| (20) | Būtu jāievieš īpašs stimulējošs mehānisms, lai veicinātu pāreju uz bezemisiju mobilitāti. Minēto mehānismu vajadzētu veidot tā, lai veicinātu Savienības bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu tirgus attīstību. Būtu jāievieš konkrēts pārejas pasākums, ar ko bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļus darītu pieejamus to dalībvalstu patērētājiem, kurās maz šādu transportlīdzekļu iekļūst tirgū. |
| --- | --- |

(20)

Būtu jāievieš īpašs stimulējošs mehānisms, lai veicinātu pāreju uz bezemisiju mobilitāti. Minēto mehānismu vajadzētu veidot tā, lai veicinātu Savienības bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu tirgus attīstību. Būtu jāievieš konkrēts pārejas pasākums, ar ko bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļus darītu pieejamus to dalībvalstu patērētājiem, kurās maz šādu transportlīdzekļu iekļūst tirgū.

| (21) | Bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu īpatsvara atbilstošu līmeņu noteikšanai ES autoparkā, kā arī labi izstrādātu mehānismu ražotāja īpatnējo emisiju mērķrādītāju pielāgošanai, pamatojoties uz bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu īpatsvaru attiecīgā ražotāja autoparkā, vajadzētu būt spēcīgam un drošam signālam šādu transportlīdzekļu izstrādei, ieviešanai un tirdzniecībai, vienlaikus joprojām ļaujot uzlabot parasto iekšdedzes motoru efektivitāti. |
| --- | --- |

(21)

Bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu īpatsvara atbilstošu līmeņu noteikšanai ES autoparkā, kā arī labi izstrādātu mehānismu ražotāja īpatnējo emisiju mērķrādītāju pielāgošanai, pamatojoties uz bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu īpatsvaru attiecīgā ražotāja autoparkā, vajadzētu būt spēcīgam un drošam signālam šādu transportlīdzekļu izstrādei, ieviešanai un tirdzniecībai, vienlaikus joprojām ļaujot uzlabot parasto iekšdedzes motoru efektivitāti.

| (22) | Nosakot kredītus attiecībā uz bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļiem, ir lietderīgi ņemt vērā atšķirības starp transportlīdzekļu CO2 emisijām. Attiecībā uz vieglajiem pasažieru automobiļiem būtu jāatzīst mazemisiju transportlīdzekļu, jo īpaši no elektrotīkla uzlādējamu hibrīdelektrisku transportlīdzekļu, loma pārejā uz bezemisiju transportlīdzekļiem. Koriģēšanas mehānismam vajadzētu nodrošināt, ka īpatsvara līmeņa pārsniegšanas gadījumā ražotāja īpatnējam emisiju mērķrādītājam vajadzētu palielināties. Lai nodrošinātu sabalansētu pieeju, šajā mehānismā būtu jānosaka koriģēšanas iespējamā līmeņa robežvērtības. Tas nodrošinās stimulus, veicinot uzlādes un uzpildes infrastruktūras savlaicīgu izvēršanu un nodrošinot lielus ieguvumus patērētājiem, kā arī konkurētspējas un vides jomā. |
| --- | --- |

(22)

Nosakot kredītus attiecībā uz bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļiem, ir lietderīgi ņemt vērā atšķirības starp transportlīdzekļu CO2 emisijām. Attiecībā uz vieglajiem pasažieru automobiļiem būtu jāatzīst mazemisiju transportlīdzekļu, jo īpaši no elektrotīkla uzlādējamu hibrīdelektrisku transportlīdzekļu, loma pārejā uz bezemisiju transportlīdzekļiem. Koriģēšanas mehānismam vajadzētu nodrošināt, ka īpatsvara līmeņa pārsniegšanas gadījumā ražotāja īpatnējam emisiju mērķrādītājam vajadzētu palielināties. Lai nodrošinātu sabalansētu pieeju, šajā mehānismā būtu jānosaka koriģēšanas iespējamā līmeņa robežvērtības. Tas nodrošinās stimulus, veicinot uzlādes un uzpildes infrastruktūras savlaicīgu izvēršanu un nodrošinot lielus ieguvumus patērētājiem, kā arī konkurētspējas un vides jomā.

| (23) | Ar tiesisko regulējumu ES autoparka mērķrādītāja sasniegšanai būtu jānodrošina, lai emisiju samazināšanas mērķrādītāji neietekmētu konkurenci, atbilstu sociālās vienlīdzības principiem, būtu ilgtspējīgi un ņemtu vērā Eiropas autoražotāju daudzveidību, būtu taisnīgi un neradītu tiem nepamatotus konkurences traucējumus. |
| --- | --- |

(23)

Ar tiesisko regulējumu ES autoparka mērķrādītāja sasniegšanai būtu jānodrošina, lai emisiju samazināšanas mērķrādītāji neietekmētu konkurenci, atbilstu sociālās vienlīdzības principiem, būtu ilgtspējīgi un ņemtu vērā Eiropas autoražotāju daudzveidību, būtu taisnīgi un neradītu tiem nepamatotus konkurences traucējumus.

| (24) | Lai saglabātu vieglo pasažieru automobiļu un vieglo komerciālo transportlīdzekļu tirgus dažādību un tā spēju apmierināt dažādu patērētāju vajadzības, īpatnējo emisiju mērķrādītājs būtu jānosaka lineāri saskaņā ar transportlīdzekļu lietderību. Tiek uzskatīts, ka masas kā lietderības parametra saglabāšana ir saderīga ar pašreizējo režīmu. Lai labāk atspoguļotu ceļu satiksmē lietoto transportlīdzekļu masu, šis parametrs, sākot ar 2025. gadu, būtu jāmaina no masas nokomplektētā stāvoklī uz transportlīdzekļa testa masu, kā noteikts WLTP. |
| --- | --- |

(24)

Lai saglabātu vieglo pasažieru automobiļu un vieglo komerciālo transportlīdzekļu tirgus dažādību un tā spēju apmierināt dažādu patērētāju vajadzības, īpatnējo emisiju mērķrādītājs būtu jānosaka lineāri saskaņā ar transportlīdzekļu lietderību. Tiek uzskatīts, ka masas kā lietderības parametra saglabāšana ir saderīga ar pašreizējo režīmu. Lai labāk atspoguļotu ceļu satiksmē lietoto transportlīdzekļu masu, šis parametrs, sākot ar 2025. gadu, būtu jāmaina no masas nokomplektētā stāvoklī uz transportlīdzekļa testa masu, kā noteikts WLTP.

| (25) | Vajadzētu izvairīties no ES autoparka mērķrādītāju mainīšanas autoparka vidējās masas izmaiņu dēļ. Tāpēc vidējās masas izmaiņas vajadzētu bez kavēšanās atspoguļot īpatnējo emisiju mērķrādītāju aprēķinos, un šādos aprēķinos izmantotās vidējās masas vērtības korekcijas vajadzētu veikt reizi divos gados, sākot ar 2025. gadu. |
| --- | --- |

(25)

Vajadzētu izvairīties no ES autoparka mērķrādītāju mainīšanas autoparka vidējās masas izmaiņu dēļ. Tāpēc vidējās masas izmaiņas vajadzētu bez kavēšanās atspoguļot īpatnējo emisiju mērķrādītāju aprēķinos, un šādos aprēķinos izmantotās vidējās masas vērtības korekcijas vajadzētu veikt reizi divos gados, sākot ar 2025. gadu.

| (26) | Lai emisiju samazināšanas centienu sadalījums konkurences ziņā būtu neitrāls un godīgs un atspoguļotu vieglo pasažieru automobiļu un vieglo komerciālo transportlīdzekļu tirgus daudzveidību, kā arī ņemot vērā uz WLTP balstīto īpatnējo emisiju mērķrādītāju izmaiņas 2021. gadā, ir lietderīgi noteikt robežvērtību līknes slīpumu, pamatojoties uz visu minētajā gadā reģistrēto jauno transportlīdzekļu īpatnējām CO2 emisijām, un ņemt vērā ES autoparka mērķrādītāju izmaiņas 2021., 2025. un 2030. gadā, lai nodrošinātu, ka visu ražotāju emisiju samazināšanas centieni ir līdzvērtīgi. Attiecībā uz vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem tāda pati pieeja kā attiecībā uz vieglo pasažieru automobiļu ražotājiem būtu jāpiemēro arī vieglāku, uz vieglo automobiļu bāzes izgatavotu furgonu ražotājiem, bet tādiem ražotājiem, kuru transportlīdzekļi ietilpst smagākajos segmentos, visam mērķrādītāju periodam būtu jānosaka stāvāks un nemainīgs slīpums. |
| --- | --- |

(26)

Lai emisiju samazināšanas centienu sadalījums konkurences ziņā būtu neitrāls un godīgs un atspoguļotu vieglo pasažieru automobiļu un vieglo komerciālo transportlīdzekļu tirgus daudzveidību, kā arī ņemot vērā uz WLTP balstīto īpatnējo emisiju mērķrādītāju izmaiņas 2021. gadā, ir lietderīgi noteikt robežvērtību līknes slīpumu, pamatojoties uz visu minētajā gadā reģistrēto jauno transportlīdzekļu īpatnējām CO2 emisijām, un ņemt vērā ES autoparka mērķrādītāju izmaiņas 2021., 2025. un 2030. gadā, lai nodrošinātu, ka visu ražotāju emisiju samazināšanas centieni ir līdzvērtīgi. Attiecībā uz vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem tāda pati pieeja kā attiecībā uz vieglo pasažieru automobiļu ražotājiem būtu jāpiemēro arī vieglāku, uz vieglo automobiļu bāzes izgatavotu furgonu ražotājiem, bet tādiem ražotājiem, kuru transportlīdzekļi ietilpst smagākajos segmentos, visam mērķrādītāju periodam būtu jānosaka stāvāks un nemainīgs slīpums.

| (27) | Ar šo regulu tiecas sasniegt tās mērķus, cita starpā radot stimulus autobūves nozarei ieguldīt jaunās tehnoloģijās. Ar šo regulu tiek aktīvi veicināta ekoinovācija, un ar to nodrošina mehānismu, ar kuru vajadzētu varēt ņemt vērā tehnikas turpmāku attīstību. Pieredze rāda, ka ekoinovācijas ir sekmējušas Regulas (EK) Nr. 443/2009 un Regulas (ES) Nr. 510/2011 efektivitāti izmaksu ziņā un faktisko CO2 emisiju samazināšanos. Tādēļ šī kārtība būtu jāsaglabā, un šo jomu vajadzētu paplašināt, ietverot tajā stimulus gaisa kondicionēšanas sistēmu efektivitātes uzlabošanai. |
| --- | --- |

(27)

Ar šo regulu tiecas sasniegt tās mērķus, cita starpā radot stimulus autobūves nozarei ieguldīt jaunās tehnoloģijās. Ar šo regulu tiek aktīvi veicināta ekoinovācija, un ar to nodrošina mehānismu, ar kuru vajadzētu varēt ņemt vērā tehnikas turpmāku attīstību. Pieredze rāda, ka ekoinovācijas ir sekmējušas Regulas (EK) Nr. 443/2009 un Regulas (ES) Nr. 510/2011 efektivitāti izmaksu ziņā un faktisko CO2 emisiju samazināšanos. Tādēļ šī kārtība būtu jāsaglabā, un šo jomu vajadzētu paplašināt, ietverot tajā stimulus gaisa kondicionēšanas sistēmu efektivitātes uzlabošanai.

| (28) | Tomēr vajadzētu saglabāt līdzsvaru starp ekoinovāciju stimulēšanu un tām tehnoloģijām, kurām emisiju samazinājums tiek pierādīts oficiālajā testa procedūrā. Tālab ir lietderīgi saglabāt to ekoinovācijai noteikto aiztaupījumu maksimālo vērtību, ko ražotājs drīkst ņemt vērā mērķrādītāja ievērošanas nolūkā. Komisijai vajadzētu būt iespējai pārskatīt minētās maksimālās vērtības līmeni, jo īpaši, lai ņemtu vērā oficiālās testa procedūras izmaiņu ietekmi. Ir lietderīgi arī precizēt, kā saistībā ar mērķrādītāju ievērošanu aprēķināmi aiztaupījumi. |
| --- | --- |

(28)

Tomēr vajadzētu saglabāt līdzsvaru starp ekoinovāciju stimulēšanu un tām tehnoloģijām, kurām emisiju samazinājums tiek pierādīts oficiālajā testa procedūrā. Tālab ir lietderīgi saglabāt to ekoinovācijai noteikto aiztaupījumu maksimālo vērtību, ko ražotājs drīkst ņemt vērā mērķrādītāja ievērošanas nolūkā. Komisijai vajadzētu būt iespējai pārskatīt minētās maksimālās vērtības līmeni, jo īpaši, lai ņemtu vērā oficiālās testa procedūras izmaiņu ietekmi. Ir lietderīgi arī precizēt, kā saistībā ar mērķrādītāju ievērošanu aprēķināmi aiztaupījumi.

| (29) | Jaunu transportlīdzekļu enerģijas patēriņa un CO2 emisiju samazināšanas nolūkā ir svarīgi izmantot ilgtspējīgas un vieglas sastāvdaļas. To turpmākai attīstībai un ieviešanai būtu jāsekmē pāreja uz bezemisiju un mazemisiju mobilitāti. |
| --- | --- |

(29)

Jaunu transportlīdzekļu enerģijas patēriņa un CO2 emisiju samazināšanas nolūkā ir svarīgi izmantot ilgtspējīgas un vieglas sastāvdaļas. To turpmākai attīstībai un ieviešanai būtu jāsekmē pāreja uz bezemisiju un mazemisiju mobilitāti.

| (30) | Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2007/46/EK (13) izveidoja saskaņotu sistēmu, kurā ietilpst administratīvie noteikumi un vispārīgas tehniskās prasības visu to jauno transportlīdzekļu apstiprināšanai, kas ir tās darbības jomā. Iestādei, kas atbild par minētās direktīvas ievērošanu, vajadzētu būt iestādei, kas atbild par visiem tipa apstiprināšanas procesa aspektiem atbilstīgi Direktīvai 2007/46/EK un par ražojumu atbilstības nodrošināšanu. |
| --- | --- |

(30)

Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2007/46/EK (13) izveidoja saskaņotu sistēmu, kurā ietilpst administratīvie noteikumi un vispārīgas tehniskās prasības visu to jauno transportlīdzekļu apstiprināšanai, kas ir tās darbības jomā. Iestādei, kas atbild par minētās direktīvas ievērošanu, vajadzētu būt iestādei, kas atbild par visiem tipa apstiprināšanas procesa aspektiem atbilstīgi Direktīvai 2007/46/EK un par ražojumu atbilstības nodrošināšanu.

| (31) | Tipa apstiprināšanas nolūkiem īpašas prasības attiecas uz speciālajiem transportlīdzekļiem, kas definēti Direktīvas 2007/46/EK II pielikumā, tādēļ tie nebūtu jāiekļauj šīs regulas darbības jomā. |
| --- | --- |

(31)

Tipa apstiprināšanas nolūkiem īpašas prasības attiecas uz speciālajiem transportlīdzekļiem, kas definēti Direktīvas 2007/46/EK II pielikumā, tādēļ tie nebūtu jāiekļauj šīs regulas darbības jomā.

| (32) | Ja tikai enerģijas uzkrāšanas sistēmas masas dēļ bezemisiju vieglie komerciālie automobiļi, kuru standartmasa pārsniedz attiecīgi 2 610 kg vai 2 840 kg, nonāk ārpus šīs regulas darbības jomas, ir lietderīgi šos transportlīdzekļus iekļaut regulas darbības jomā. |
| --- | --- |

(32)

Ja tikai enerģijas uzkrāšanas sistēmas masas dēļ bezemisiju vieglie komerciālie automobiļi, kuru standartmasa pārsniedz attiecīgi 2 610 kg vai 2 840 kg, nonāk ārpus šīs regulas darbības jomas, ir lietderīgi šos transportlīdzekļus iekļaut regulas darbības jomā.

| (33) | Nav lietderīgi izmantot vienu un to pašu metodi, lai noteiktu emisiju samazināšanas mērķrādītājus lielajiem un mazajiem ražotājiem, ko uzskata par neatkarīgiem saskaņā ar šajā regulā noteiktajiem kritērijiem. Minētajiem mazajiem ražotājiem vajadzētu būt iespējai pieteikties alternatīviem emisiju samazināšanas mērķrādītājem atbilstīgi konkrētā ražotāja transportlīdzekļu tehnoloģiskajam potenciālam samazināt īpatnējās CO2 emisijas un ņemot vērā attiecīgo tirgus segmentu īpatnības. |
| --- | --- |

(33)

Nav lietderīgi izmantot vienu un to pašu metodi, lai noteiktu emisiju samazināšanas mērķrādītājus lielajiem un mazajiem ražotājiem, ko uzskata par neatkarīgiem saskaņā ar šajā regulā noteiktajiem kritērijiem. Minētajiem mazajiem ražotājiem vajadzētu būt iespējai pieteikties alternatīviem emisiju samazināšanas mērķrādītājem atbilstīgi konkrētā ražotāja transportlīdzekļu tehnoloģiskajam potenciālam samazināt īpatnējās CO2 emisijas un ņemot vērā attiecīgo tirgus segmentu īpatnības.

| (34) | Atzīstot nesamērīgo ietekmi uz mazākajiem ražotājiem, kura būtu saistīta ar atbilstību īpatnējo emisiju mērķrādītājiem, kas noteikti, pamatojoties uz transportlīdzekļa lietderību, atzīstot lielo administratīvo slogu, kuru uzliek atkāpes procedūra, un nelielos ieguvumus, ko CO2 emisiju samazinājuma ziņā rada minēto ražotāju pārdotie transportlīdzekļi, ražotāji, kuri ir atbildīgi par mazāk nekā 1 000 Savienībā gadā reģistrētiem jauniem vieglajiem pasažieru automobiļiem un jauniem vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem, būtu jāizslēdz no īpatnējo emisiju mērķrādītāja un maksas par pārsniegtajām emisijām piemērošanas jomas. Tomēr, ja ražotājs, uz kuru attiecas izņēmums, tomēr piesakās atkāpes saņemšanai, un tā viņam tiek piešķirta, ir lietderīgi, ka šādam ražotājam tiek noteikta prasība ievērot ar atkāpi noteikto mērķrādītāju. |
| --- | --- |

(34)

Atzīstot nesamērīgo ietekmi uz mazākajiem ražotājiem, kura būtu saistīta ar atbilstību īpatnējo emisiju mērķrādītājiem, kas noteikti, pamatojoties uz transportlīdzekļa lietderību, atzīstot lielo administratīvo slogu, kuru uzliek atkāpes procedūra, un nelielos ieguvumus, ko CO2 emisiju samazinājuma ziņā rada minēto ražotāju pārdotie transportlīdzekļi, ražotāji, kuri ir atbildīgi par mazāk nekā 1 000 Savienībā gadā reģistrētiem jauniem vieglajiem pasažieru automobiļiem un jauniem vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem, būtu jāizslēdz no īpatnējo emisiju mērķrādītāja un maksas par pārsniegtajām emisijām piemērošanas jomas. Tomēr, ja ražotājs, uz kuru attiecas izņēmums, tomēr piesakās atkāpes saņemšanai, un tā viņam tiek piešķirta, ir lietderīgi, ka šādam ražotājam tiek noteikta prasība ievērot ar atkāpi noteikto mērķrādītāju.

| (35) | Procedūra atkāpju piešķiršanai, sākot ar ES autoparka mērķrādītāju 95 g CO2/km, specifisku modeļu ražotājiem nodrošina, ka emisiju samazinājums, kuru pieprasa īstenot specifisku modeļu ražotājiem, atbilst lielapjoma ražotāju īstenotajam samazinājumam attiecībā uz šo mērķrādītāju. Ir lietderīgi turpināt minētajiem specifisku modeļu ražotājiem nodrošināt iespēju saņemt atkāpi arī no tiem mērķrādītājiem, kas piemērojami no 2025. gada līdz 2028. gadam. |
| --- | --- |

(35)

Procedūra atkāpju piešķiršanai, sākot ar ES autoparka mērķrādītāju 95 g CO2/km, specifisku modeļu ražotājiem nodrošina, ka emisiju samazinājums, kuru pieprasa īstenot specifisku modeļu ražotājiem, atbilst lielapjoma ražotāju īstenotajam samazinājumam attiecībā uz šo mērķrādītāju. Ir lietderīgi turpināt minētajiem specifisku modeļu ražotājiem nodrošināt iespēju saņemt atkāpi arī no tiem mērķrādītājiem, kas piemērojami no 2025. gada līdz 2028. gadam.

| (36) | Nosakot vidējās īpatnējās CO2 emisijas visiem Savienībā reģistrētajiem jaunajiem vieglajiem pasažieru automobiļiem un jaunajiem vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem, par kuriem ražotājs ir atbildīgs, būtu jāņem vērā visi vieglie pasažieru automobiļi un vieglie komerciālie transportlīdzekļi neatkarīgi no to masas vai citiem rādītājiem, atkarībā no konkrētā gadījuma. Lai gan Regula (EK) Nr. 715/2007 neattiecas uz vieglajiem pasažieru automobiļiem un vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem, kuru standartmasa pārsniedz 2 610 kg un kuru tipa apstiprinājumu nevar paplašināt atbilstīgi minētās regulas 2. panta 2. punktam, šo transportlīdzekļu radītās emisijas būtu jāmēra saskaņā ar tām pašām mērīšanas procedūrām, kas noteiktas, ievērojot Regulu (EK) Nr. 715/2007, jo īpaši procedūrām, kas izklāstītas Komisijas Regulā (EK) Nr. 692/2008 (14) un Regulā (ES) 2017/1151, un korelācijas procedūrām, kuras pieņemtas, pamatojoties uz Regulu (EK) Nr. 443/2009 un Regulu (ES) Nr. 510/2011, jo īpaši Īstenošanas regulās (ES) 2017/1152 un (ES) 2017/1153. Iegūtās CO2 emisiju vērtības būtu jānorāda transportlīdzekļa atbilstības sertifikātā, lai transportlīdzekli varētu iekļaut monitoringa shēmā. |
| --- | --- |

(36)

Nosakot vidējās īpatnējās CO2 emisijas visiem Savienībā reģistrētajiem jaunajiem vieglajiem pasažieru automobiļiem un jaunajiem vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem, par kuriem ražotājs ir atbildīgs, būtu jāņem vērā visi vieglie pasažieru automobiļi un vieglie komerciālie transportlīdzekļi neatkarīgi no to masas vai citiem rādītājiem, atkarībā no konkrētā gadījuma. Lai gan Regula (EK) Nr. 715/2007 neattiecas uz vieglajiem pasažieru automobiļiem un vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem, kuru standartmasa pārsniedz 2 610 kg un kuru tipa apstiprinājumu nevar paplašināt atbilstīgi minētās regulas 2. panta 2. punktam, šo transportlīdzekļu radītās emisijas būtu jāmēra saskaņā ar tām pašām mērīšanas procedūrām, kas noteiktas, ievērojot Regulu (EK) Nr. 715/2007, jo īpaši procedūrām, kas izklāstītas Komisijas Regulā (EK) Nr. 692/2008 (14) un Regulā (ES) 2017/1151, un korelācijas procedūrām, kuras pieņemtas, pamatojoties uz Regulu (EK) Nr. 443/2009 un Regulu (ES) Nr. 510/2011, jo īpaši Īstenošanas regulās (ES) 2017/1152 un (ES) 2017/1153. Iegūtās CO2 emisiju vērtības būtu jānorāda transportlīdzekļa atbilstības sertifikātā, lai transportlīdzekli varētu iekļaut monitoringa shēmā.

| (37) | Vairākos posmos pabeigta vieglā komerciālā transportlīdzekļa īpatnējās CO2 emisijas būtu jāattiecina uz bāzes transportlīdzekļa ražotāju. |
| --- | --- |

(37)

Vairākos posmos pabeigta vieglā komerciālā transportlīdzekļa īpatnējās CO2 emisijas būtu jāattiecina uz bāzes transportlīdzekļa ražotāju.

| (38) | Īpaša uzmanība būtu jāpievērš to vieglo komerciālo transportlīdzekļu ražotāju īpašajai situācijai, kas ražo nepabeigtus transportlīdzekļus, kuru tipa apstiprināšana notiek vairākos posmos. Lai gan šādi ražotāji ir atbildīgi par CO2 emisiju mērķrādītāju ievērošanu, viņiem vajadzētu būt iespējai ar pietiekamu ticamību paredzēt vairākos posmos pabeigtu transportlīdzekļu CO2 emisijas. Komisijai būtu jānodrošina, lai šāda vajadzība tiktu pienācīgi atspoguļota īstenošanas pasākumos, kas pieņemti saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 715/2007. |
| --- | --- |

(38)

Īpaša uzmanība būtu jāpievērš to vieglo komerciālo transportlīdzekļu ražotāju īpašajai situācijai, kas ražo nepabeigtus transportlīdzekļus, kuru tipa apstiprināšana notiek vairākos posmos. Lai gan šādi ražotāji ir atbildīgi par CO2 emisiju mērķrādītāju ievērošanu, viņiem vajadzētu būt iespējai ar pietiekamu ticamību paredzēt vairākos posmos pabeigtu transportlīdzekļu CO2 emisijas. Komisijai būtu jānodrošina, lai šāda vajadzība tiktu pienācīgi atspoguļota īstenošanas pasākumos, kas pieņemti saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 715/2007.

| (39) | Lai ražotāji varētu pielāgoties nolūkā sasniegt savus mērķrādītājus atbilstīgi šai regulai, tie var atklāti, pārredzami un bez diskriminācijas vienoties par grupas izveidošanu. Vienošanās par grupas izveidošanu termiņam nevajadzētu pārsniegt piecus gadus, bet vajadzētu būt iespējai to pagarināt. Ja ražotāji apvienojas grupā, būtu jāuzskata, ka ražotāji ir sasnieguši mērķrādītājus atbilstīgi šai regulai, ja visas grupas vidējās emisijas nepārsniedz grupas īpatnējo emisiju mērķrādītāju. |
| --- | --- |

(39)

Lai ražotāji varētu pielāgoties nolūkā sasniegt savus mērķrādītājus atbilstīgi šai regulai, tie var atklāti, pārredzami un bez diskriminācijas vienoties par grupas izveidošanu. Vienošanās par grupas izveidošanu termiņam nevajadzētu pārsniegt piecus gadus, bet vajadzētu būt iespējai to pagarināt. Ja ražotāji apvienojas grupā, būtu jāuzskata, ka ražotāji ir sasnieguši mērķrādītājus atbilstīgi šai regulai, ja visas grupas vidējās emisijas nepārsniedz grupas īpatnējo emisiju mērķrādītāju.

| (40) | Ražotāju apvienošanās grupās ir sevi pierādījusi kā izmaksu ziņā efektīvs veids CO2 emisiju mērķrādītāju ievērošanai, kas jo īpaši palīdz tās ievērot tādiem ražotājiem, kuru ražoto transportlīdzekļu diapazons ir ierobežots. Lai uzlabotu neitralitāti konkurences ziņā, Komisijai vajadzētu būt pilnvarām precizēt nosacījumus attiecībā uz neatkarīgu ražotāju apvienošanos grupā tā, lai to statuss būtu pielīdzināms saistītu uzņēmumu statusam. |
| --- | --- |

(40)

Ražotāju apvienošanās grupās ir sevi pierādījusi kā izmaksu ziņā efektīvs veids CO2 emisiju mērķrādītāju ievērošanai, kas jo īpaši palīdz tās ievērot tādiem ražotājiem, kuru ražoto transportlīdzekļu diapazons ir ierobežots. Lai uzlabotu neitralitāti konkurences ziņā, Komisijai vajadzētu būt pilnvarām precizēt nosacījumus attiecībā uz neatkarīgu ražotāju apvienošanos grupā tā, lai to statuss būtu pielīdzināms saistītu uzņēmumu statusam.

| (41) | Vajadzīgs vienkāršs atbilstības ievērošanas mehānisms, lai nodrošinātu, ka šīs regulas mērķi tiek sasniegti. |
| --- | --- |

(41)

Vajadzīgs vienkāršs atbilstības ievērošanas mehānisms, lai nodrošinātu, ka šīs regulas mērķi tiek sasniegti.

| (42) | Lai panāktu saskaņā ar šo regulu noteiktos CO2 emisiju samazinājumus, ir būtiski, lai arī ekspluatācijā esošo transportlīdzekļu emisijas atbilstu tipa apstiprināšanā noteiktajām CO2 vērtībām. Tādēļ ražotāja vidējo īpatnējo CO2 emisiju aprēķinā Komisijai vajadzētu varēt ņemt vērā jebkādas tipa apstiprinātāju iestāžu atklātas sistēmiskas neatbilstības attiecībā uz ekspluatācijā esošu transportlīdzekļu CO2 emisijām. |
| --- | --- |

(42)

Lai panāktu saskaņā ar šo regulu noteiktos CO2 emisiju samazinājumus, ir būtiski, lai arī ekspluatācijā esošo transportlīdzekļu emisijas atbilstu tipa apstiprināšanā noteiktajām CO2 vērtībām. Tādēļ ražotāja vidējo īpatnējo CO2 emisiju aprēķinā Komisijai vajadzētu varēt ņemt vērā jebkādas tipa apstiprinātāju iestāžu atklātas sistēmiskas neatbilstības attiecībā uz ekspluatācijā esošu transportlīdzekļu CO2 emisijām.

| (43) | Komisija vajadzētu būt pilnvarām noteikt un īstenot procedūru, ar kuru verificē atbilstību starp ekspluatācijā esošo transportlīdzekļu CO2 emisijām, kas noteiktas saskaņā ar WLTP, un CO2 emisiju vērtībām, kas ierakstītas atbilstības sertifikātos. Izstrādājot minēto procedūru, īpaša uzmanība būtu jāpievērš metožu noteikšanai, tostarp iebūvēto degvielas un/vai elektroenerģijas patēriņa uzraudzības ierīču datu izmantošanai, lai atklātu stratēģijas, ar kuru palīdzību tipa apstiprināšanas testa procedūrā transportlīdzekļa CO2 emisiju rādītāji tiek mākslīgi uzlaboti. Ja šādas verifikācijas laikā tiek atklātas novirzes vai stratēģijas, kas mākslīgi uzlabo transportlīdzekļa CO2 emisiju rādītājus, minētos konstatējumus uzskata par pietiekamu iemeslu aizdomām, ka pastāv nopietns neatbilstības risks attiecībā uz prasībām, kas noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2018/858 (15) un Regulā (EK) Nr. 715/2007, un dalībvalstīm, pamatojoties uz minēto, būtu jāveic vajadzīgie pasākumi saskaņā ar Regulas (ES) 2018/858 XI nodaļu. |
| --- | --- |

(43)

Komisija vajadzētu būt pilnvarām noteikt un īstenot procedūru, ar kuru verificē atbilstību starp ekspluatācijā esošo transportlīdzekļu CO2 emisijām, kas noteiktas saskaņā ar WLTP, un CO2 emisiju vērtībām, kas ierakstītas atbilstības sertifikātos. Izstrādājot minēto procedūru, īpaša uzmanība būtu jāpievērš metožu noteikšanai, tostarp iebūvēto degvielas un/vai elektroenerģijas patēriņa uzraudzības ierīču datu izmantošanai, lai atklātu stratēģijas, ar kuru palīdzību tipa apstiprināšanas testa procedūrā transportlīdzekļa CO2 emisiju rādītāji tiek mākslīgi uzlaboti. Ja šādas verifikācijas laikā tiek atklātas novirzes vai stratēģijas, kas mākslīgi uzlabo transportlīdzekļa CO2 emisiju rādītājus, minētos konstatējumus uzskata par pietiekamu iemeslu aizdomām, ka pastāv nopietns neatbilstības risks attiecībā uz prasībām, kas noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2018/858 (15) un Regulā (EK) Nr. 715/2007, un dalībvalstīm, pamatojoties uz minēto, būtu jāveic vajadzīgie pasākumi saskaņā ar Regulas (ES) 2018/858 XI nodaļu.

| (44) | Jaunu vieglo pasažieru automobiļu un vieglo komerciālo transportlīdzekļu īpatnējās CO2 emisijas Savienībā tiek mērītas saskaņoti atbilstīgi WLTP. Lai iespējami samazinātu šīs regulas administratīvo slogu, atbilstība būtu jāmēra, atsaucoties uz tādiem datiem par jaunu vieglo pasažieru automobiļu un vieglo komerciālo transportlīdzekļu reģistrāciju Savienībā, ko apkopojušas dalībvalstis un kas paziņoti Komisijai. Lai nodrošinātu konsekvenci attiecībā uz datiem, kas izmantoti atbilstības novērtēšanai, iespējami vairāk būtu jāsaskaņo noteikumi par minēto datu apkopošanu un paziņošanu. Tādēļ vajadzētu skaidri formulēt kompetento iestāžu pienākumu nodrošināt pareizus un pilnīgus datus, kā arī nepieciešamību kompetentajām iestādēm efektīvi sadarboties ar Komisiju datu kvalitātes jautājumos. |
| --- | --- |

(44)

Jaunu vieglo pasažieru automobiļu un vieglo komerciālo transportlīdzekļu īpatnējās CO2 emisijas Savienībā tiek mērītas saskaņoti atbilstīgi WLTP. Lai iespējami samazinātu šīs regulas administratīvo slogu, atbilstība būtu jāmēra, atsaucoties uz tādiem datiem par jaunu vieglo pasažieru automobiļu un vieglo komerciālo transportlīdzekļu reģistrāciju Savienībā, ko apkopojušas dalībvalstis un kas paziņoti Komisijai. Lai nodrošinātu konsekvenci attiecībā uz datiem, kas izmantoti atbilstības novērtēšanai, iespējami vairāk būtu jāsaskaņo noteikumi par minēto datu apkopošanu un paziņošanu. Tādēļ vajadzētu skaidri formulēt kompetento iestāžu pienākumu nodrošināt pareizus un pilnīgus datus, kā arī nepieciešamību kompetentajām iestādēm efektīvi sadarboties ar Komisiju datu kvalitātes jautājumos.

| (45) | Tas, kā ražotājs ir sasniedzis mērķus saskaņā ar šo regulu, būtu jānovērtē Savienības mērogā. Ražotājiem, kuru vidējās īpatnējās CO2 emisijas pārsniedz ar šo regulu atļautās emisijas, attiecībā uz katru kalendāro gadu būtu jāmaksā par pārsniegtajām emisijām. Summas, kas samaksātas par pārsniegtajām emisijām, būtu jāuzskata par Savienības vispārējā budžeta ieņēmumiem. Komisijai savā 2023. gada pārskatīšanā būtu jāizvērtē iespēja piešķirt summas, kas samaksātas par pārsniegtajām emisijām, konkrētam fondam vai attiecīgai programmai, kuras mērķis ir nodrošināt taisnīgu pāreju uz bezemisiju mobilitāti un atbalstīt autobūves nozarē nodarbināto pārkvalifikāciju, kvalifikācijas celšanu un citu apmācību attiecībā uz prasmēm. |
| --- | --- |

(45)

Tas, kā ražotājs ir sasniedzis mērķus saskaņā ar šo regulu, būtu jānovērtē Savienības mērogā. Ražotājiem, kuru vidējās īpatnējās CO2 emisijas pārsniedz ar šo regulu atļautās emisijas, attiecībā uz katru kalendāro gadu būtu jāmaksā par pārsniegtajām emisijām. Summas, kas samaksātas par pārsniegtajām emisijām, būtu jāuzskata par Savienības vispārējā budžeta ieņēmumiem. Komisijai savā 2023. gada pārskatīšanā būtu jāizvērtē iespēja piešķirt summas, kas samaksātas par pārsniegtajām emisijām, konkrētam fondam vai attiecīgai programmai, kuras mērķis ir nodrošināt taisnīgu pāreju uz bezemisiju mobilitāti un atbalstīt autobūves nozarē nodarbināto pārkvalifikāciju, kvalifikācijas celšanu un citu apmācību attiecībā uz prasmēm.

| (46) | Ņemot vērā šīs regulas mērķi un tajā noteikto kārtību, valsts pasākumos, ko dalībvalstis var saglabāt vai ieviest atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 193. pantam, nebūtu jāparedz papildu vai stingrākas sankcijas ražotājiem, kuri nesasniedz šajā regulā noteiktos mērķrādītājus. |
| --- | --- |

(46)

Ņemot vērā šīs regulas mērķi un tajā noteikto kārtību, valsts pasākumos, ko dalībvalstis var saglabāt vai ieviest atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 193. pantam, nebūtu jāparedz papildu vai stingrākas sankcijas ražotājiem, kuri nesasniedz šajā regulā noteiktos mērķrādītājus.

| (47) | Šai regulai nebūtu jāskar Savienības konkurences noteikumu pilnīga piemērošana. |
| --- | --- |

(47)

Šai regulai nebūtu jāskar Savienības konkurences noteikumu pilnīga piemērošana.

| (48) | Šajā regulā noteikto CO2 emisiju samazināšanas mērķrādītāju iedarbīgums praksē ir ļoti atkarīgs no oficiālās testa procedūras reprezentativitātes reālos ekspluatācijas apstākļos. Saskaņā ar zinātnisko atzinumu Nr. 1/2016 Closing the gap between light-duty vehicle real-world CO2 emissions and laboratory testing, kas saņemts, izmantojot zinātnisko konsultāciju mehānismu (SAM), un Eiropas Parlamenta 2017. gada 4. aprīļa ieteikumu Padomei un Komisijai, ņemot vērā tā veikto izmeklēšanu saistībā ar emisiju mērījumiem autobūves nozarē (16), vajadzētu ieviest mehānismu, ar kuru novērtē, cik reprezentatīvas reālos ekspluatācijas apstākļos ir tās transportlīdzekļu CO2 emisiju un enerģijas patēriņa vērtības, kas noteiktas saskaņā ar WLTP. Visuzticamākais veids, kā nodrošināt tipa apstiprinājuma vērtību reprezentativitāti reālos apstākļos, ir izmantot iebūvēto degvielas un/vai elektroenerģijas patēriņa uzraudzības ierīču datus. Komisijai tādēļ vajadzētu būt pilnvarām izstrādāt procedūras, kas vajadzīgas, lai vāktu un apstrādātu šādu novērtējumu veikšanai nepieciešamos degvielas un elektroenerģijas patēriņa datus un nodrošinātu šādu datu publisku pieejamību, vienlaikus nodrošinot visu personas datu aizsardzību. Turklāt, lai nodrošinātu degvielas un elektroenerģijas patēriņa datu pieejamību no akumulatoru elektriskajiem transportlīdzekļiem un transportlīdzekļiem ar spēka piedziņu, kuros izmanto gāzveida kurināmo, tostarp ūdeņradi, ir lietderīgi Regulas (ES) 2017/1151 īstenošanas gaitā nekavējoties turpināt darbu pie šādu transportlīdzekļu iebūvēto degvielas un/vai elektroenerģijas patēriņa uzraudzības ierīču standartizācijas. |
| --- | --- |

(48)

Šajā regulā noteikto CO2 emisiju samazināšanas mērķrādītāju iedarbīgums praksē ir ļoti atkarīgs no oficiālās testa procedūras reprezentativitātes reālos ekspluatācijas apstākļos. Saskaņā ar zinātnisko atzinumu Nr. 1/2016 Closing the gap between light-duty vehicle real-world CO2 emissions and laboratory testing, kas saņemts, izmantojot zinātnisko konsultāciju mehānismu (SAM), un Eiropas Parlamenta 2017. gada 4. aprīļa ieteikumu Padomei un Komisijai, ņemot vērā tā veikto izmeklēšanu saistībā ar emisiju mērījumiem autobūves nozarē (16), vajadzētu ieviest mehānismu, ar kuru novērtē, cik reprezentatīvas reālos ekspluatācijas apstākļos ir tās transportlīdzekļu CO2 emisiju un enerģijas patēriņa vērtības, kas noteiktas saskaņā ar WLTP. Visuzticamākais veids, kā nodrošināt tipa apstiprinājuma vērtību reprezentativitāti reālos apstākļos, ir izmantot iebūvēto degvielas un/vai elektroenerģijas patēriņa uzraudzības ierīču datus. Komisijai tādēļ vajadzētu būt pilnvarām izstrādāt procedūras, kas vajadzīgas, lai vāktu un apstrādātu šādu novērtējumu veikšanai nepieciešamos degvielas un elektroenerģijas patēriņa datus un nodrošinātu šādu datu publisku pieejamību, vienlaikus nodrošinot visu personas datu aizsardzību. Turklāt, lai nodrošinātu degvielas un elektroenerģijas patēriņa datu pieejamību no akumulatoru elektriskajiem transportlīdzekļiem un transportlīdzekļiem ar spēka piedziņu, kuros izmanto gāzveida kurināmo, tostarp ūdeņradi, ir lietderīgi Regulas (ES) 2017/1151 īstenošanas gaitā nekavējoties turpināt darbu pie šādu transportlīdzekļu iebūvēto degvielas un/vai elektroenerģijas patēriņa uzraudzības ierīču standartizācijas.

| (49) | Turklāt Komisijai būtu jāizvērtē tas, kā degvielas un enerģijas patēriņa dati var palīdzēt nodrošināt, ka transportlīdzekļa CO2 emisijas, kas noteiktas saskaņā ar WLTP, laika gaitā joprojām atbilst emisijām reālos apstākļos attiecībā uz visiem ražotājiem, un konkrētāk tas, kā šādus datus var izmantot, lai uzraudzītu neatbilstību starp laboratorijas un reālo ekspluatācijas apstākļu CO2 emisijām, un vajadzības gadījumā nepieļautu šādas neatbilstības palielināšanos. |
| --- | --- |

(49)

Turklāt Komisijai būtu jāizvērtē tas, kā degvielas un enerģijas patēriņa dati var palīdzēt nodrošināt, ka transportlīdzekļa CO2 emisijas, kas noteiktas saskaņā ar WLTP, laika gaitā joprojām atbilst emisijām reālos apstākļos attiecībā uz visiem ražotājiem, un konkrētāk tas, kā šādus datus var izmantot, lai uzraudzītu neatbilstību starp laboratorijas un reālo ekspluatācijas apstākļu CO2 emisijām, un vajadzības gadījumā nepieļautu šādas neatbilstības palielināšanos.

| (50) | Ir svarīgi Savienības līmenī novērtēt vieglo pasažieru automobiļu un vieglo komerciālo transportlīdzekļu pilna aprites cikla emisijas. Minētajā nolūkā Komisijai ne vēlāk kā 2023. gadā būtu jānovērtē iespēja izstrādāt vienotu Savienības metodiku Savienības tirgū laisto šādu transportlīdzekļu pilna aprites cikla CO2 emisiju novērtēšanai un saskaņotai datu paziņošanai. Komisijai būtu jāpieņem turpmāki pasākumi, tostarp attiecīgā gadījumā tiesību aktu priekšlikumi. |
| --- | --- |

(50)

Ir svarīgi Savienības līmenī novērtēt vieglo pasažieru automobiļu un vieglo komerciālo transportlīdzekļu pilna aprites cikla emisijas. Minētajā nolūkā Komisijai ne vēlāk kā 2023. gadā būtu jānovērtē iespēja izstrādāt vienotu Savienības metodiku Savienības tirgū laisto šādu transportlīdzekļu pilna aprites cikla CO2 emisiju novērtēšanai un saskaņotai datu paziņošanai. Komisijai būtu jāpieņem turpmāki pasākumi, tostarp attiecīgā gadījumā tiesību aktu priekšlikumi.

| (51) | 2024. gadā notiks progresa, kas panākts saskaņā ar Regulu (ES) 2018/842 un Direktīvu 2003/87/EK, izvērtēšana. Tādēļ ir lietderīgi 2023. gadā visaptveroši izvērtēt šīs regulas efektivitāti, lai būtu iespējams koordinēti un saskaņoti novērtēt pasākumus, kas īstenoti saskaņā ar visiem minētajiem instrumentiem. Minētajā 2023. gada izvērtējumā Komisijai būtu arī jāiezīmē skaidra virzība turpmākiem CO2 emisiju samazinājumiem vieglajiem pasažieru automobiļiem un vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem pēc 2030. gada, lai dotu būtisku ieguldījumu Parīzes nolīguma ilgtermiņa mērķa sasniegšanā. Attiecīgā gadījumā ziņojumam par minēto izvērtējumu būtu jāpievieno priekšlikums par šīs regulas grozījumiem. |
| --- | --- |

(51)

2024. gadā notiks progresa, kas panākts saskaņā ar Regulu (ES) 2018/842 un Direktīvu 2003/87/EK, izvērtēšana. Tādēļ ir lietderīgi 2023. gadā visaptveroši izvērtēt šīs regulas efektivitāti, lai būtu iespējams koordinēti un saskaņoti novērtēt pasākumus, kas īstenoti saskaņā ar visiem minētajiem instrumentiem. Minētajā 2023. gada izvērtējumā Komisijai būtu arī jāiezīmē skaidra virzība turpmākiem CO2 emisiju samazinājumiem vieglajiem pasažieru automobiļiem un vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem pēc 2030. gada, lai dotu būtisku ieguldījumu Parīzes nolīguma ilgtermiņa mērķa sasniegšanā. Attiecīgā gadījumā ziņojumam par minēto izvērtējumu būtu jāpievieno priekšlikums par šīs regulas grozījumiem.

| (52) | Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai saistībā ar sīki izstrādātu nosacījumu noteikšanu attiecībā uz apvienošanos grupā, sīki izstrādātu noteikumu pieņemšanu par procedūrām vidējo emisiju datu pārraudzīšanai un ziņošanai par tiem un par II un III pielikuma piemērošanu, sīki izstrādātu noteikumu pieņemšanu par procedūrām ziņošanai par novirzēm, kuras konstatētas verifikāciju rezultātā ekspluatācijā esošu transportlīdzekļu CO2 emisijās, un ņemot vērā minētās novirzes, aprēķinot ražotāja vidējās īpatnējās CO2 emisijas, līdzekļu noteikšanu maksu par pārsniegtajām emisijām iekasēšanai, ražotāju darbības rezultātu publicēšanu, sīki izstrādātu noteikumu par procedūru, inovatīvo tehnoloģiju vai inovatīvo tehnoloģiju kopuma apstiprināšanai pieņemšanu, detalizētu procedūru saistībā ar vieglo pasažieru automobiļu un vieglo komerciālo transportlīdzekļu CO2 emisijām un degvielas vai enerģijas patēriņu reālos apstākļos vākšanai un apstrādei pieņemšanu, procedūru noteikšanu verifikācijas veikšanai attiecībā uz i) atbilstības sertifikātos ierakstītās CO2 emisiju un degvielas patēriņa vērtības atbilstību ekspluatācijā esošo transportlīdzekļu CO2 emisijām un degvielas patēriņam un ii) kādas stratēģijas attiecībā uz atlasīto transportlīdzekļu paraugu aprīkojumu vai saistībā ar šiem atlasītajiem transportlīdzekļiem, ar kurām mākslīgi uzlabo transportlīdzekļa veiktspējas rādītājus tipa apstiprināšanas vajadzībām veiktajos testos, pastāvēšanu un korelācijas parametru noteikšanu, kuri vajadzīgi, lai atspoguļotu jebkādas izmaiņas reglamentētajā testa procedūrā īpatnējo CO2 emisiju mērīšanai. Minētās pilnvaras būtu jāīsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (17). |
| --- | --- |

(52)

Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai saistībā ar sīki izstrādātu nosacījumu noteikšanu attiecībā uz apvienošanos grupā, sīki izstrādātu noteikumu pieņemšanu par procedūrām vidējo emisiju datu pārraudzīšanai un ziņošanai par tiem un par II un III pielikuma piemērošanu, sīki izstrādātu noteikumu pieņemšanu par procedūrām ziņošanai par novirzēm, kuras konstatētas verifikāciju rezultātā ekspluatācijā esošu transportlīdzekļu CO2 emisijās, un ņemot vērā minētās novirzes, aprēķinot ražotāja vidējās īpatnējās CO2 emisijas, līdzekļu noteikšanu maksu par pārsniegtajām emisijām iekasēšanai, ražotāju darbības rezultātu publicēšanu, sīki izstrādātu noteikumu par procedūru, inovatīvo tehnoloģiju vai inovatīvo tehnoloģiju kopuma apstiprināšanai pieņemšanu, detalizētu procedūru saistībā ar vieglo pasažieru automobiļu un vieglo komerciālo transportlīdzekļu CO2 emisijām un degvielas vai enerģijas patēriņu reālos apstākļos vākšanai un apstrādei pieņemšanu, procedūru noteikšanu verifikācijas veikšanai attiecībā uz i) atbilstības sertifikātos ierakstītās CO2 emisiju un degvielas patēriņa vērtības atbilstību ekspluatācijā esošo transportlīdzekļu CO2 emisijām un degvielas patēriņam un ii) kādas stratēģijas attiecībā uz atlasīto transportlīdzekļu paraugu aprīkojumu vai saistībā ar šiem atlasītajiem transportlīdzekļiem, ar kurām mākslīgi uzlabo transportlīdzekļa veiktspējas rādītājus tipa apstiprināšanas vajadzībām veiktajos testos, pastāvēšanu un korelācijas parametru noteikšanu, kuri vajadzīgi, lai atspoguļotu jebkādas izmaiņas reglamentētajā testa procedūrā īpatnējo CO2 emisiju mērīšanai. Minētās pilnvaras būtu jāīsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (17).

| (53) | Lai grozītu vai attiecīgā gadījumā papildinātu šīs regulas noteikumu nebūtiskus elementus, būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu nolūkā grozīt datu prasības un datu parametrus, kas izklāstīti II un III pielikumā, paredzēt noteikumus attiecībā uz to kritēriju interpretāciju, pēc kuriem nosaka tiesības izmantot atkāpes, attiecībā uz pieteikumu saturu un īpatnējo CO2 emisiju samazināšanas programmu saturu un izvērtēšanu, grozīt šīs regulas I pielikuma A daļu, lai noteiktu atkāpes mērķrādītāju aprēķināšanas formulas specifisku modeļu ražotājiem,pielāgot maksimālo vērtību innovatīvu tehnoloģiju kopējam ieguldījumam ražotāja vidējo īpatnējo CO2 emisiju samazināšanā no 2025. gada, noteikt procedūru verifikācijas veikšanai pamatprincipus un kritērijus, noteiktu pasākumus M0 un TM0 vērtību pielāgošanai un koriģēt formulas, ar ko aprēķina īpatnējo emisiju mērķrādītājus, lai atspoguļotu izmaiņas reglamentētajā testa procedūrā. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī, un lai minētās apspriešanās tiktu rīkotas saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (18). Jo īpaši, lai deleģēto aktu sagatavošanā nodrošinātu vienādu dalību, Eiropas Parlaments un Padome visus dokumentus saņem vienlaicīgi ar dalībvalstu ekspertiem, un minēto iestāžu ekspertiem ir sistemātiska piekļuve Komisijas ekspertu grupu sanāksmēm, kurās notiek deleģēto aktu sagatavošana. |
| --- | --- |

(53)

Lai grozītu vai attiecīgā gadījumā papildinātu šīs regulas noteikumu nebūtiskus elementus, būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar LESD 290. pantu nolūkā grozīt datu prasības un datu parametrus, kas izklāstīti II un III pielikumā, paredzēt noteikumus attiecībā uz to kritēriju interpretāciju, pēc kuriem nosaka tiesības izmantot atkāpes, attiecībā uz pieteikumu saturu un īpatnējo CO2 emisiju samazināšanas programmu saturu un izvērtēšanu, grozīt šīs regulas I pielikuma A daļu, lai noteiktu atkāpes mērķrādītāju aprēķināšanas formulas specifisku modeļu ražotājiem,pielāgot maksimālo vērtību innovatīvu tehnoloģiju kopējam ieguldījumam ražotāja vidējo īpatnējo CO2 emisiju samazināšanā no 2025. gada, noteikt procedūru verifikācijas veikšanai pamatprincipus un kritērijus, noteiktu pasākumus M0 un TM0 vērtību pielāgošanai un koriģēt formulas, ar ko aprēķina īpatnējo emisiju mērķrādītājus, lai atspoguļotu izmaiņas reglamentētajā testa procedūrā. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī, un lai minētās apspriešanās tiktu rīkotas saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (18). Jo īpaši, lai deleģēto aktu sagatavošanā nodrošinātu vienādu dalību, Eiropas Parlaments un Padome visus dokumentus saņem vienlaicīgi ar dalībvalstu ekspertiem, un minēto iestāžu ekspertiem ir sistemātiska piekļuve Komisijas ekspertu grupu sanāksmēm, kurās notiek deleģēto aktu sagatavošana.

| (54) | Regulas (EK) Nr. 443/2009 un (ES) Nr. 510/2011 būtu jāatceļ no 2020. gada 1. janvāra. |
| --- | --- |

(54)

Regulas (EK) Nr. 443/2009 un (ES) Nr. 510/2011 būtu jāatceļ no 2020. gada 1. janvāra.

| (55) | Tā kā šīs regulas mērķus, proti, CO2 emisiju prasību jauniem vieglajiem pasažieru automobiļiem un jauniem vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem noteikšanu, nevar pietiekami sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet to apjoma un ietekmes dēļ to var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība drīkst pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai, |
| --- | --- |

(55)

Tā kā šīs regulas mērķus, proti, CO2 emisiju prasību jauniem vieglajiem pasažieru automobiļiem un jauniem vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem noteikšanu, nevar pietiekami sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet to apjoma un ietekmes dēļ to var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība drīkst pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.

1. pants

Priekšmets un mērķi

1.   Ar šo regulu nosaka CO2 emisiju prasības jauniem vieglajiem pasažieru automobiļiem un jauniem vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem, lai sniegtu ieguldījumu Savienības mērķa – samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas – sasniegšanā, kā noteikts Regulā (ES) 2018/842, un lai sasniegtu Parīzes nolīguma mērķus un lai nodrošinātu iekšējā tirgus pienācīgu darbību.

2.   Ar šo regulu no 2020. gada 1. janvāra attiecībā uz Savienībā reģistrētu jaunu vieglo pasažieru automobiļu vidējām emisijām nosaka ES autoparka mērķrādītāju 95 g CO2/km un attiecībā uz jaunu vieglo komerciālo transportlīdzekļu vidējām emisijām nosaka ES autoparka mērķrādītāju 147 g CO2/km, līdz 2020. gada 31. decembrim mērījumus veicot saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 692/2008 apvienojumā ar Īstenošanas regulu (ES) 2017/1152 un (ES) 2017/1153 un no 2021. gada 1. janvāra mērījumus veicot saskaņā ar Regulu (ES) 2017/1151.

3.   Šai regulai līdz 2024. gada 31. decembrim sekos papildu pasākumi, lai panāktu papildu samazinājumu par 10 g CO2/km, kas ir daļa no Savienības integrētās pieejas, kura minēta Komisijas 2007. gada 7. februāra paziņojumā “Rezultāti, kas gūti, pārskatot Kopienas stratēģiju pasažieru automobiļu un vieglo kravas automobiļu CO2 emisiju samazināšanai”.

4.   No 2025. gada 1. janvāra piemēro šādus ES autoparka mērķrādītājus:

| a) | attiecībā uz jaunu vieglo pasažieru automobiļu autoparka vidējām emisijām ES autoparka mērķrādītājs ir mērķrādītāja 2021. gadam samazinājums par 15 %, to nosakot saskaņā ar I pielikuma A daļas 6.1.1. punktu; |
| --- | --- |

a)

attiecībā uz jaunu vieglo pasažieru automobiļu autoparka vidējām emisijām ES autoparka mērķrādītājs ir mērķrādītāja 2021. gadam samazinājums par 15 %, to nosakot saskaņā ar I pielikuma A daļas 6.1.1. punktu;

| b) | attiecībā uz jaunu vieglo komerciālo transportlīdzekļu autoparka vidējām emisijām ES autoparka mērķrādītājs ir mērķrādītāja 2021. gadam samazinājums par 15 %, to nosakot saskaņā ar I pielikuma B daļas 6.1.1. punktu. |
| --- | --- |

b)

attiecībā uz jaunu vieglo komerciālo transportlīdzekļu autoparka vidējām emisijām ES autoparka mērķrādītājs ir mērķrādītāja 2021. gadam samazinājums par 15 %, to nosakot saskaņā ar I pielikuma B daļas 6.1.1. punktu.

5.   No 2030. gada 1. janvāra piemēro šādus ES autoparka mērķrādītājus:

| a) | attiecībā uz jaunu vieglo pasažieru automobiļu autoparka vidējām emisijām ES autoparka mērķrādītājs ir mērķrādītāja 2021. gadam samazinājums par 37,5 %, to nosakot saskaņā ar I pielikuma A daļas 6.1.2. punktu; |
| --- | --- |

a)

attiecībā uz jaunu vieglo pasažieru automobiļu autoparka vidējām emisijām ES autoparka mērķrādītājs ir mērķrādītāja 2021. gadam samazinājums par 37,5 %, to nosakot saskaņā ar I pielikuma A daļas 6.1.2. punktu;

| b) | attiecībā uz jaunu vieglo komerciālo transportlīdzekļu autoparka vidējām emisijām ES autoparka mērķrādītājs ir mērķrādītāja 2021. gadam samazinājums par 31 %, to nosakot saskaņā ar I pielikuma B daļas 6.1.2. punktu. |
| --- | --- |

b)

attiecībā uz jaunu vieglo komerciālo transportlīdzekļu autoparka vidējām emisijām ES autoparka mērķrādītājs ir mērķrādītāja 2021. gadam samazinājums par 31 %, to nosakot saskaņā ar I pielikuma B daļas 6.1.2. punktu.

6.   No 2025. gada 1. janvāra saskaņā ar I pielikuma attiecīgi A un B daļas 6.3. punktu piemēro bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu īpatsvaru, kas vienāds ar 15 % no jaunu vieglo pasažieru automobiļu un jaunu vieglo komerciālo transportlīdzekļu autoparka.

7.   No 2030. gada 1. janvāra piemēro šādu bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu īpatsvaru saskaņā ar I pielikuma attiecīgi A un B daļas 6.3. punktu, attiecīgi:

| a) | īpatsvars, kas vienāds ar 35 % no jaunu vieglo pasažieru automobiļu autoparka; un |
| --- | --- |

a)

īpatsvars, kas vienāds ar 35 % no jaunu vieglo pasažieru automobiļu autoparka; un

| b) | īpatsvars, kas vienāds ar 30 % no jaunu vieglo komerciālo transportlīdzekļu autoparka. |
| --- | --- |

b)

īpatsvars, kas vienāds ar 30 % no jaunu vieglo komerciālo transportlīdzekļu autoparka.

2. pants

Darbības joma

1.   Šī regula attiecas uz šādiem mehāniskajiem transportlīdzekļiem:

| a) | M1 kategorijas mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kuri definēti Direktīvas 2007/46/EK II pielikumā (vieglie pasažieru automobiļi), kuri pirmo reizi reģistrēti Savienībā un kuri iepriekš nav reģistrēti ārpus Savienības (jauni vieglie pasažieru automobiļi); |
| --- | --- |

a)

M1 kategorijas mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kuri definēti Direktīvas 2007/46/EK II pielikumā (vieglie pasažieru automobiļi), kuri pirmo reizi reģistrēti Savienībā un kuri iepriekš nav reģistrēti ārpus Savienības (jauni vieglie pasažieru automobiļi);

| b) | N1 kategorijas mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kuri definēti Direktīvas 2007/46/EK II pielikumā un kuru standartmasa nepārsniedz 2 610 kg, un N1 kategorijas transportlīdzekļiem, kuru tipa apstiprinājums ir paplašināts atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 715/2007 2. panta 2. punktam (“vieglie komerciālie transportlīdzekļi” ), kuri tiek pirmo reizi reģistrēti Savienībā un kuri iepriekš nav bijuši reģistrēti ārpus Savienības (“jauni vieglie komerciālie transportlīdzekļi” ). N kategorijas bezemisiju transportlīdzekļus, kuru standartmasa pārsniedz attiecīgi 2 610 kg vai 2 840 kg, no 2025. gada 1. janvāra šīs regulas nolūkā, neskarot Direktīvu 2007/46/EK un Regulu (EK) Nr. 715/2007, uzskata par vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem, uz ko attiecas šīs regulas darbības joma, ja standartmasa ir pārsniegta tikai enerģijas uzkrāšanas sistēmas masas dēļ. |
| --- | --- |

b)

N1 kategorijas mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kuri definēti Direktīvas 2007/46/EK II pielikumā un kuru standartmasa nepārsniedz 2 610 kg, un N1 kategorijas transportlīdzekļiem, kuru tipa apstiprinājums ir paplašināts atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 715/2007 2. panta 2. punktam (“vieglie komerciālie transportlīdzekļi” ), kuri tiek pirmo reizi reģistrēti Savienībā un kuri iepriekš nav bijuši reģistrēti ārpus Savienības (“jauni vieglie komerciālie transportlīdzekļi” ). N kategorijas bezemisiju transportlīdzekļus, kuru standartmasa pārsniedz attiecīgi 2 610 kg vai 2 840 kg, no 2025. gada 1. janvāra šīs regulas nolūkā, neskarot Direktīvu 2007/46/EK un Regulu (EK) Nr. 715/2007, uzskata par vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem, uz ko attiecas šīs regulas darbības joma, ja standartmasa ir pārsniegta tikai enerģijas uzkrāšanas sistēmas masas dēļ.

2.   Neņem vērā iepriekšēju reģistrāciju ārpus Savienības, ja tā notikusi mazāk nekā trīs mēnešus pirms reģistrācijas Savienībā.

3.   Šī regula neattiecas uz speciālajiem transportlīdzekļiem, kas definēti Direktīvas 2007/46/EK II pielikuma A daļas 5. punktā.

4.   Šīs regulas 4. pantu, 7. panta 4. punkta b) un c) apakšpunktu, 8. pantu un 9. panta 1. punkta a) un c) apakšpunktu nepiemēro ražotājam, kurš kopā ar visiem saviem saistītajiem uzņēmumiem ir atbildīgs par mazāk nekā 1 000 jauniem vieglajiem pasažieru automobiļiem vai mazāk nekā 1 000 jauniem vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem, kas Savienībā reģistrēti iepriekšējā kalendārajā gadā, ja vien ražotājs nav pieteicies atkāpes saņemšanai un to saņēmis saskaņā ar 10. pantu.

3. pants

Definīcijas

1.   Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:

| a) | ražotāja “vidējās īpatnējās CO2 emisijas” ir visu tā izgatavoto jauno vieglo pasažieru automobiļu vai jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu īpatnējo CO2 emisiju vidējais rādītājs; |
| --- | --- |

a)

ražotāja “vidējās īpatnējās CO2 emisijas” ir visu tā izgatavoto jauno vieglo pasažieru automobiļu vai jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu īpatnējo CO2 emisiju vidējais rādītājs;

| b) | “atbilstības sertifikāts” ir Direktīvas 2007/46/EK 18. pantā minētais atbilstības sertifikāts; |
| --- | --- |

b)

“atbilstības sertifikāts” ir Direktīvas 2007/46/EK 18. pantā minētais atbilstības sertifikāts;

| c) | “vairākos posmos pabeigts transportlīdzeklis” ir vieglais komerciālais transportlīdzeklis, kam tipa apstiprinājums piešķirts pēc vairākposmu tipa apstiprināšanas procesa atbilstīgi Direktīvai 2007/46/EK; |
| --- | --- |

c)

“vairākos posmos pabeigts transportlīdzeklis” ir vieglais komerciālais transportlīdzeklis, kam tipa apstiprinājums piešķirts pēc vairākposmu tipa apstiprināšanas procesa atbilstīgi Direktīvai 2007/46/EK;

| d) | “pabeigts transportlīdzeklis” ir jebkurš vieglais komerciālais transportlīdzeklis, kas nav jāpilnveido, lai tas atbilstu attiecīgām Direktīvas 2007/46/EK tehniskajām prasībām; |
| --- | --- |

d)

“pabeigts transportlīdzeklis” ir jebkurš vieglais komerciālais transportlīdzeklis, kas nav jāpilnveido, lai tas atbilstu attiecīgām Direktīvas 2007/46/EK tehniskajām prasībām;

| e) | “bāzes transportlīdzeklis” ir jebkurš vieglais komerciālais transportlīdzeklis, ko izmanto vairākposmu tipa apstiprināšanas procesa pirmajā posmā; |
| --- | --- |

e)

“bāzes transportlīdzeklis” ir jebkurš vieglais komerciālais transportlīdzeklis, ko izmanto vairākposmu tipa apstiprināšanas procesa pirmajā posmā;

| f) | “ražotājs” ir persona vai struktūra, kas saskaņā ar Direktīvu 2007/46/EK atskaitās apstiprinātājai iestādei par visiem EK tipa apstiprināšanas procedūras aspektiem un par ražojumu atbilstības nodrošināšanu; |
| --- | --- |

f)

“ražotājs” ir persona vai struktūra, kas saskaņā ar Direktīvu 2007/46/EK atskaitās apstiprinātājai iestādei par visiem EK tipa apstiprināšanas procedūras aspektiem un par ražojumu atbilstības nodrošināšanu;

| g) | “masa nokomplektētā stāvoklī” vai “M” ir nokomplektēta vieglā pasažieru automobiļa vai vieglā komerciālā transportlīdzekļa masa ar virsbūvi, kā norādīts atbilstības sertifikātā un definēts Direktīvas 2007/46/EK I pielikuma 2.6. punktā; |
| --- | --- |

g)

“masa nokomplektētā stāvoklī” vai “M” ir nokomplektēta vieglā pasažieru automobiļa vai vieglā komerciālā transportlīdzekļa masa ar virsbūvi, kā norādīts atbilstības sertifikātā un definēts Direktīvas 2007/46/EK I pielikuma 2.6. punktā;

| h) | “īpatnējās CO2 emisijas” ir vieglā pasažieru automobiļa vai vieglā komerciālā transportlīdzekļa CO2 emisijas, kas izmērītas atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 715/2007 un tās īstenošanas regulām un transportlīdzekļa atbilstības sertifikātā norādītas kā CO2 emisiju masa (kombinētā). Attiecībā uz vieglajiem pasažieru automobiļiem vai vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem, kuru tips nav apstiprināts saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 715/2007, “īpatnējās CO2 emisijas” ir CO2 emisijas, ko līdz 2020. gada 31. decembrim mēra, ievērojot Regulu (EK) Nr. 715/2007, jo īpaši saskaņā ar tādām pašām mērīšanas procedūrām, kā noteikts Regulā (EK) Nr. 692/2008, un no 2021. gada 1. janvāra mēra, kā noteikts Regulā (ES) 2017/1151, vai saskaņā ar procedūrām, kuras Komisija pieņēmusi, lai noteiktu CO2 emisijas šādiem transportlīdzekļiem; |
| --- | --- |

h)

“īpatnējās CO2 emisijas” ir vieglā pasažieru automobiļa vai vieglā komerciālā transportlīdzekļa CO2 emisijas, kas izmērītas atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 715/2007 un tās īstenošanas regulām un transportlīdzekļa atbilstības sertifikātā norādītas kā CO2 emisiju masa (kombinētā). Attiecībā uz vieglajiem pasažieru automobiļiem vai vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem, kuru tips nav apstiprināts saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 715/2007, “īpatnējās CO2 emisijas” ir CO2 emisijas, ko līdz 2020. gada 31. decembrim mēra, ievērojot Regulu (EK) Nr. 715/2007, jo īpaši saskaņā ar tādām pašām mērīšanas procedūrām, kā noteikts Regulā (EK) Nr. 692/2008, un no 2021. gada 1. janvāra mēra, kā noteikts Regulā (ES) 2017/1151, vai saskaņā ar procedūrām, kuras Komisija pieņēmusi, lai noteiktu CO2 emisijas šādiem transportlīdzekļiem;

| i) | “balstvirsma” ir vidējās šķērsbāzes un garenbāzes reizinājums, kā noteikts atbilstības sertifikātā un definēts Direktīvas 2007/46/EK I pielikuma 2.1. un 2.3. punktā; |
| --- | --- |

i)

“balstvirsma” ir vidējās šķērsbāzes un garenbāzes reizinājums, kā noteikts atbilstības sertifikātā un definēts Direktīvas 2007/46/EK I pielikuma 2.1. un 2.3. punktā;

| j) | “īpatnējo emisiju mērķrādītājs” ražotājam ir gada mērķrādītājs, kas noteikts saskaņā ar I pielikumu, vai, ja saskaņā ar 10. pantu ražotājam piešķir atkāpi, īpatnējo emisiju mērķrādītājs, kas noteikts atbilstīgi minētajai atkāpei; |
| --- | --- |

j)

“īpatnējo emisiju mērķrādītājs” ražotājam ir gada mērķrādītājs, kas noteikts saskaņā ar I pielikumu, vai, ja saskaņā ar 10. pantu ražotājam piešķir atkāpi, īpatnējo emisiju mērķrādītājs, kas noteikts atbilstīgi minētajai atkāpei;

| k) | “ES autoparka mērķrādītājs” ir visu jauno vieglo pasažieru automobiļu vai visu jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu vidējās CO2 emisijas, kas jāsasniedz konkrētā periodā; |
| --- | --- |

k)

“ES autoparka mērķrādītājs” ir visu jauno vieglo pasažieru automobiļu vai visu jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu vidējās CO2 emisijas, kas jāsasniedz konkrētā periodā;

| l) | “testa masa” vai “TM” ir vieglā pasažieru automobiļa vai vieglā komerciālā transportlīdzekļa testa masa, kā norādīts atbilstības sertifikātā un definēts Regulas (ES) 2017/1151 XXI pielikuma 3.2.25. punktā; |
| --- | --- |

l)

“testa masa” vai “TM” ir vieglā pasažieru automobiļa vai vieglā komerciālā transportlīdzekļa testa masa, kā norādīts atbilstības sertifikātā un definēts Regulas (ES) 2017/1151 XXI pielikuma 3.2.25. punktā;

| m) | “bezemisiju un mazemisiju transportlīdzeklis” ir vieglais pasažieru automobilis vai vieglais komerciālais transportlīdzeklis ar izpūtēja emisijām no nulles līdz 50 g CO2/km, tās nosakot saskaņā ar Regulu (ES) 2017/1151; |
| --- | --- |

m)

“bezemisiju un mazemisiju transportlīdzeklis” ir vieglais pasažieru automobilis vai vieglais komerciālais transportlīdzeklis ar izpūtēja emisijām no nulles līdz 50 g CO2/km, tās nosakot saskaņā ar Regulu (ES) 2017/1151;

| n) | “kravnesība” ir atšķirība starp tehniski pieļaujamo maksimālo masu atbilstīgi Direktīvas 2007/46/EK II pielikumam un transportlīdzekļa masu. |
| --- | --- |

n)

“kravnesība” ir atšķirība starp tehniski pieļaujamo maksimālo masu atbilstīgi Direktīvas 2007/46/EK II pielikumam un transportlīdzekļa masu.

2.   Šajā regulā “saistītu ražotāju grupa” nozīmē ražotāju un ar to saistītos uzņēmumus. Attiecībā uz ražotāju “saistīti uzņēmumi” ir:

| a) | uzņēmumi, kuros ražotājam tieši vai netieši ir:






  i) | tiesības uz vairāk nekā pusi no balsstiesībām; vai |
| --- | --- | --- |

a)

uzņēmumi, kuros ražotājam tieši vai netieši ir:

i)

tiesības uz vairāk nekā pusi no balsstiesībām; vai

| ii) | tiesības iecelt vairāk nekā pusi no uzņēmuma uzraudzības padomes, valdes vai uzņēmumu juridiski pārstāvošu struktūru locekļiem; vai |
| --- | --- |

ii)

tiesības iecelt vairāk nekā pusi no uzņēmuma uzraudzības padomes, valdes vai uzņēmumu juridiski pārstāvošu struktūru locekļiem; vai

| iii) | tiesības pārvaldīt uzņēmuma darījumus; |
| --- | --- |

iii)

tiesības pārvaldīt uzņēmuma darījumus;

| b) | uzņēmumi, kuriem attiecībā uz ražotāju tieši vai netieši ir a) apakšpunktā minētās tiesības vai pilnvaras; |
| --- | --- |

b)

uzņēmumi, kuriem attiecībā uz ražotāju tieši vai netieši ir a) apakšpunktā minētās tiesības vai pilnvaras;

| c) | uzņēmumi, kuros b) apakšpunktā minētajam uzņēmumam tieši vai netieši ir a) apakšpunktā minētās tiesības vai pilnvaras; |
| --- | --- |

c)

uzņēmumi, kuros b) apakšpunktā minētajam uzņēmumam tieši vai netieši ir a) apakšpunktā minētās tiesības vai pilnvaras;

| d) | uzņēmumi, kuros ražotājam kopā ar vienu vai vairākiem a), b) vai c) apakšpunktā minētajiem uzņēmumiem vai kuros diviem vai vairākiem no iepriekšminētajiem uzņēmumiem kopā ir a) apakšpunktā minētās tiesības un pilnvaras; |
| --- | --- |

d)

uzņēmumi, kuros ražotājam kopā ar vienu vai vairākiem a), b) vai c) apakšpunktā minētajiem uzņēmumiem vai kuros diviem vai vairākiem no iepriekšminētajiem uzņēmumiem kopā ir a) apakšpunktā minētās tiesības un pilnvaras;

| e) | uzņēmumi, kuros a) apakšpunktā minētās tiesības vai pilnvaras kopīgi ir ražotājam vai vienam vai vairākiem tā saistītajiem uzņēmumiem, kas minēti a) līdz d) apakšpunktā, un vienai vai vairākām trešām personām. |
| --- | --- |

e)

uzņēmumi, kuros a) apakšpunktā minētās tiesības vai pilnvaras kopīgi ir ražotājam vai vienam vai vairākiem tā saistītajiem uzņēmumiem, kas minēti a) līdz d) apakšpunktā, un vienai vai vairākām trešām personām.

4. pants

Īpatnējo emisiju mērķrādītāji

1.   Ražotājs nodrošina, ka tā vidējās īpatnējās CO2 emisijas nepārsniedz šādus īpatnējo emisiju mērķrādītājus:

| a) | 2020. kalendārajam gadam – īpatnējo emisiju mērķrādītāju, kas vieglajiem pasažieru automobiļiem noteikts saskaņā ar I pielikuma A daļas 1. un 2. punktu un vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem noteikts saskaņā ar I pielikuma B daļas 1. un 2. punktu, vai, ja ražotājam saskaņā ar 10. pantu ir piešķirta atkāpe, atbilstoši šādai atkāpei; |
| --- | --- |

a)

2020. kalendārajam gadam – īpatnējo emisiju mērķrādītāju, kas vieglajiem pasažieru automobiļiem noteikts saskaņā ar I pielikuma A daļas 1. un 2. punktu un vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem noteikts saskaņā ar I pielikuma B daļas 1. un 2. punktu, vai, ja ražotājam saskaņā ar 10. pantu ir piešķirta atkāpe, atbilstoši šādai atkāpei;

| b) | katram kalendārajam gadam no 2021. līdz 2024. gadam īpatnējo emisiju mērķrādītāju, kas noteikts saskaņā ar I pielikuma attiecīgi A vai B daļas 3. un 4. punktu vai, ja saskaņā ar 10. pantu ražotājam piešķirta atkāpe, saskaņā ar minēto atkāpi un I pielikuma A vai B daļas 5. punktu; |
| --- | --- |

b)

katram kalendārajam gadam no 2021. līdz 2024. gadam īpatnējo emisiju mērķrādītāju, kas noteikts saskaņā ar I pielikuma attiecīgi A vai B daļas 3. un 4. punktu vai, ja saskaņā ar 10. pantu ražotājam piešķirta atkāpe, saskaņā ar minēto atkāpi un I pielikuma A vai B daļas 5. punktu;

| c) | katram kalendārajam gadam, sākot ar 2025. gadu, īpatnējo emisiju mērķrādītājus nosaka saskaņā ar I pielikuma A vai B daļas 6.3. punktu, vai, ja ražotājam ir piešķirta atkāpe saskaņā ar 10. pantu, atbilstīgi minētajai atkāpei. |
| --- | --- |

c)

katram kalendārajam gadam, sākot ar 2025. gadu, īpatnējo emisiju mērķrādītājus nosaka saskaņā ar I pielikuma A vai B daļas 6.3. punktu, vai, ja ražotājam ir piešķirta atkāpe saskaņā ar 10. pantu, atbilstīgi minētajai atkāpei.

2.   Ja attiecībā uz vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem vairākos posmos pabeigta transportlīdzekļa īpatnējās CO2 emisijas nav zināmas, bāzes transportlīdzekļa ražotājs vidējo īpatnējo CO2 emisiju vērtību nosaka, izmantojot bāzes transportlīdzekļa īpatnējo CO2 emisiju vērtību.

3.   Lai noteiktu katra ražotāja vidējās īpatnējās CO2 emisijas, ņem vērā turpmāk norādītās procentuālās vērtības attiecībā uz katru ražotāja jauno vieglo pasažieru automobili, kas reģistrēts attiecīgajā gadā:

| — | 2020. gadā: 95 %, |
| --- | --- |

—

2020. gadā: 95 %,

| — | no 2021. gada: 100 %. |
| --- | --- |

—

no 2021. gada: 100 %.

5. pants

Superkredīti

Aprēķinot vidējās īpatnējās CO2 emisijas, katru jauno vieglo pasažieru automobili, kuram īpatnējās CO2 emisijas nepārsniedz 50 g CO2/km, skaita kā:

2

2

2

| — | 2 vieglos pasažieru automobiļus 2020. gadā, |
| --- | --- |

—

2 vieglos pasažieru automobiļus 2020. gadā,

| — | 1,67 vieglos pasažieru automobiļus 2021. gadā, |
| --- | --- |

—

1,67 vieglos pasažieru automobiļus 2021. gadā,

| — | 1,33 vieglos pasažieru automobiļus 2022. gadā, |
| --- | --- |

—

1,33 vieglos pasažieru automobiļus 2022. gadā,

| — | 1 vieglo pasažieru automobili, sākot no 2023. gada, |
| --- | --- |

—

1 vieglo pasažieru automobili, sākot no 2023. gada,

par gadu, kad tas ir reģistrēts laikposmā no 2020. līdz 2022. gadam, ievērojot maksimālo ierobežojumu katram ražotājam 7,5 g CO2/km minētajā laikposmā, kā aprēķināts saskaņā ar Īstenošanas regulas (ES) 2017/1153 5. pantu.

2

6. pants

Apvienošanās grupā

1.   Ražotāji, kam saskaņā ar 10. pantu nav piešķirta atkāpe, drīkst apvienoties grupā, lai izpildītu 4. pantā norādītās prasības.

2.   Vienošanos par grupas veidošanu var paredzēt uz vienu vai vairākiem kalendārajiem gadiem ar noteikumu, ka katras vienošanās kopējais termiņš nepārsniedz piecus kalendāros gadus, un vienošanos jānoslēdz vēlākais tā pirmā kalendārā gada 31. decembrī, par kuru jāapkopo emisiju dati. Ražotāji, kas apvienojas grupā, iesniedz Komisijai šādu informāciju:

| a) | ražotāji, kas būs iekļauti grupā; |
| --- | --- |

a)

ražotāji, kas būs iekļauti grupā;

| b) | ražotājs, kas būs izvirzīts par grupas vadītāju, būs grupas kontaktpersona un būs atbildīgs par to maksu par pārsniegtām emisijām samaksāšanu, kuras grupai noteiktas saskaņā ar 8. pantu; |
| --- | --- |

b)

ražotājs, kas būs izvirzīts par grupas vadītāju, būs grupas kontaktpersona un būs atbildīgs par to maksu par pārsniegtām emisijām samaksāšanu, kuras grupai noteiktas saskaņā ar 8. pantu;

| c) | pierādījumi, ka grupas vadītājs varēs izpildīt b) apakšpunktā minētos pienākumus; |
| --- | --- |

c)

pierādījumi, ka grupas vadītājs varēs izpildīt b) apakšpunktā minētos pienākumus;

| d) | kā M1 vai N1 reģistrēto transportlīdzekļu kategorija, uz kuru grupa attiecas. |
| --- | --- |

d)

kā M1 vai N1 reģistrēto transportlīdzekļu kategorija, uz kuru grupa attiecas.

3.   Ja izvirzītais grupas vadītājs neizpilda prasību samaksāt maksu par pārsniegtajām emisijām, kura grupai noteikta saskaņā ar 8. pantu, Komisija paziņo par to ražotājiem.

4.   Grupā iekļautie ražotāji kopīgi informē Komisiju par izmaiņām saistībā ar grupas vadītāju vai grupas finansiālo stāvokli, ciktāl tas ietekmē tās spēju pildīt prasību maksāt par pārsniegtajām emisijām, kas grupai noteikta saskaņā ar 8. pantu, kā arī par izmaiņām grupas sastāvā vai grupas likvidēšanu.

5.   Ražotāji drīkst vienoties par apvienošanos grupā, ja to vienošanās atbilst LESD 101. un 102. pantam un ja tie ar komerciāli pamatotiem nosacījumiem atklāti, pārredzami un bez diskriminācijas ļauj grupā darboties visiem ražotājiem, kas vēlas kļūt par grupas dalībniekiem. Neskarot Savienības konkurences noteikumu vispārēju piemērošanu šādām grupām, visi grupas dalībnieki jo īpaši nodrošina, ka saistībā ar vienošanos par grupas veidošanu nedrīkst ne kopīgi izmantot datus, ne apmainīties ar informāciju, izņemot attiecībā uz šādu informāciju:

| a) | vidējās īpatnējās CO2 emisijas; |
| --- | --- |

a)

vidējās īpatnējās CO2 emisijas;

| b) | īpatnējo emisiju mērķrādītājs; |
| --- | --- |

b)

īpatnējo emisiju mērķrādītājs;

| c) | kopējais reģistrēto transportlīdzekļu skaits. |
| --- | --- |

c)

kopējais reģistrēto transportlīdzekļu skaits.

6.   Šā panta 5. punktu nepiemēro, ja visi grupas ražotāji veido vienu un to pašu saistītu ražotāju grupu.

7.   Ja nav šā panta 3. punktā minētā paziņojuma, to ražotāju grupu, par ko Komisijai iesniegta informācija attiecībā uz 4. pantā minēto saistību izpildi, uzskata par vienu ražotāju. Ar uzraudzību un ziņošanu saistītā informācija par ikvienu ražotāju, kā arī ikvienu ražotāju grupu tiks reģistrēta, nodota un darīta pieejama 7. panta 4. punktā minētajā centralizētajā reģistrā.

8.   Komisija ar īstenošanas aktiem drīkst noteikt detalizētus nosacījumus, ko saskaņā ar šā panta 5. punktu izveidotai grupai piemēro. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 16. panta 2. punktā.

7. pants

Vidējo emisiju monitorings un ziņošana par tām

1.   Saskaņā ar šīs regulas II un III pielikuma A daļām par katru kalendāro gadu dalībvalsts reģistrē informāciju par katru jaunu vieglo pasažieru automobili un katru jaunu vieglo komerciālo transportlīdzekli, kas reģistrēts tās teritorijā. Minēto informāciju dara pieejamu ražotājiem un viņu izraudzītajiem importētājiem vai pārstāvjiem katrā dalībvalstī. Dalībvalstis veic visus nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka par reģistrāciju atbildīgo iestāžu darbība ir pārredzama. Katra dalībvalsts nodrošina, ka īpatnējās CO2 emisijas vieglajiem pasažieru automobiļiem, kuriem nav tipa apstiprinājuma saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 715/2007, tiek mērītas un ierakstītas atbilstības sertifikātā.

2.   Katru gadu līdz 28. februārim dalībvalsts nosaka un nosūta Komisijai II un III pielikuma A daļās minēto informāciju par iepriekšējo kalendāro gadu. Datus nosūta II pielikuma B daļā un III pielikuma C daļā noteiktajā formātā.

3.   Pēc Komisijas pieprasījuma dalībvalsts nosūta arī visus atbilstīgi 1. punktam apkopotos datus.

4.   Komisija izveido centralizētu reģistru, kurā fiksē dalībvalstu paziņotos datus, uz ko attiecas šis pants, un katru gadu līdz 30. jūnijam katram ražotājam provizoriski aprēķina:

| a) | vidējās īpatnējās CO2 emisijas iepriekšējā kalendārajā gadā; |
| --- | --- |

a)

vidējās īpatnējās CO2 emisijas iepriekšējā kalendārajā gadā;

| b) | īpatnējo emisiju mērķrādītāju iepriekšējā kalendārajā gadā; |
| --- | --- |

b)

īpatnējo emisiju mērķrādītāju iepriekšējā kalendārajā gadā;

| c) | starpību starp ražotāja vidējām īpatnējām CO2 emisijām iepriekšējā kalendārajā gadā un tā īpatnējo emisiju mērķrādītāju minētajā gadā. |
| --- | --- |

c)

starpību starp ražotāja vidējām īpatnējām CO2 emisijām iepriekšējā kalendārajā gadā un tā īpatnējo emisiju mērķrādītāju minētajā gadā.

Komisija katram ražotājam paziņo provizorisko aprēķinu par attiecīgo ražotāju. Paziņojums ietver datus par katrā dalībvalstī reģistrēto jauno vieglo pasažieru automobiļu un jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu skaitu un to īpatnējām CO2 emisijām.

Reģistrs ir publiski pieejams.

5.   Ražotājs trīs mēnešu laikā pēc 4. punktā minētā provizoriskā aprēķina saņemšanas drīkst paziņot Komisijai par kļūdām datos, norādot dalībvalsti, kurā, pēc ražotāja domām, radusies kļūda.

Komisija izskata visus ražotāju ziņojumus un līdz 31. oktobrim vai nu apstiprina, vai groza provizoriskos aprēķinus, kas minēti 4. punktā.

6.   Dalībvalstis izraugās kompetentu iestādi monitoringa datu vākšanai un paziņošanai saskaņā ar šo regulu un informē par to Komisiju.

Izraudzītās kompetentās iestādes nodrošina Komisijai nosūtīto datu pareizību un pilnīgumu un nodrošina kontaktpunktu, kas ir pieejams, lai ātri atbildētu uz Komisijas pieprasījumiem saistībā ar kļūdām un izlaidumiem nosūtītajās datu kopās.

7.   Komisija ar īstenošanas aktiem pieņem sīki izstrādātus noteikumus par šā panta 1. līdz 6. punktā noteiktajām datu monitoringa un paziņošanas procedūrām un par II un III pielikuma piemērošanu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 16. panta 2. punktā.

8.   Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 17. pantu, lai grozītu datu prasības un datu parametrus, kas izklāstīti II un III pielikumā.

9.   Tipa apstiprinātājas iestādes bez kavēšanās ziņo Komisijai par novirzēm, kas salīdzinājumā ar atbilstības sertifikātos norādītajām īpatnējām CO2 emisijām ekspluatācijā esošu transportlīdzekļu CO2 emisijās, veicot verifikācijas saskaņā ar 13. pantu.

Komisija ņem vērā šīs novirzes, aprēķinot ražotāja vidējās īpatnējās CO2 emisijas.

Komisija ar īstenošanas aktiem pieņem sīki izstrādātus noteikumus par šādu noviržu ziņošanas procedūrām un to ņemšanu vērā, aprēķinot vidējās īpatnējās CO2 emisijas. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 16. panta 2. punktā.

10.   Komisija ne vēlāk kā 2023. gadā novērtē iespēju izstrādāt vienotu Savienības metodiku Savienības tirgū laisto vieglo pasažieru automobiļu un komerciālo transportlīdzekļu pilna aprites cikla CO2 emisiju novērtēšanai un saskaņotai datu paziņošanai. Komisija nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei minēto novērtējumu, tostarp attiecīgā gadījumā priekšlikumus par turpmākiem pasākumiem, piemēram, tiesību aktu priekšlikumus.

11.   Turklāt dalībvalstis apkopo un paziņo datus saskaņā ar šo pantu par to M2 un N2 kategorijas transportlīdzekļu reģistrāciju, kuri noteikti Direktīvas 2007/46/EK II pielikumā un kuru standartmasa nepārsniedz 2 610 kg, un par transportlīdzekļiem, kuru tipa apstiprinājums ir paplašināts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 715/2007 2. panta 2. punktu.

8. pants

Maksa par pārsniegtajām emisijām

1.   Attiecībā uz katru kalendāro gadu Komisija nosaka maksu par pārsniegtajām emisijām attiecīgi ražotājam vai grupas vadītājam, ja ražotāja vidējās īpatnējās CO2 emisijas pārsniedz tā īpatnējo emisiju mērķrādītāju.

2.   Maksu par pārsniegtajām emisijām, kas minēta 1. punktā, aprēķina pēc šādas formulas:

| | (pārsniegtās emisijas × 95 EUR) × jaunreģistrēto transportlīdzekļu skaits. |
| --- | --- |

(pārsniegtās emisijas × 95 EUR) × jaunreģistrēto transportlīdzekļu skaits.

Šā panta nolūkā piemēro šādas definīcijas:

| — | “pārsniegtās emisijas” ir gramos uz kilometru (pozitīvs skaitlis) izteikta un līdz trim zīmēm aiz komata noapaļota CO2 vērtība, par kuru ražotājs pārsniedzis īpatnējo emisiju mērķrādītāju kalendārajā gadā vai tā daļā, uz kuru attiecas 4. pantā noteiktās saistības, ņemot vērā CO2 emisiju samazinājumu saistībā ar inovatīvu tehnoloģiju izmantošanu, kas apstiprinātas atbilstīgi 11. pantam, un |
| --- | --- |

—

“pārsniegtās emisijas” ir gramos uz kilometru (pozitīvs skaitlis) izteikta un līdz trim zīmēm aiz komata noapaļota CO2 vērtība, par kuru ražotājs pārsniedzis īpatnējo emisiju mērķrādītāju kalendārajā gadā vai tā daļā, uz kuru attiecas 4. pantā noteiktās saistības, ņemot vērā CO2 emisiju samazinājumu saistībā ar inovatīvu tehnoloģiju izmantošanu, kas apstiprinātas atbilstīgi 11. pantam, un

| — | “jaunreģistrētu transportlīdzekļu skaits” ir ražotāja izgatavotu un minētajā laikposmā reģistrētu jaunu vieglo pasažieru automobiļu vai jaunu vieglo komerciālo transportlīdzekļu skaits, tos skaitot atsevišķi, atbilstīgi pakāpeniskas ieviešanas kritērijam, kas noteikts 4. panta 3. punktā. |
| --- | --- |

—

“jaunreģistrētu transportlīdzekļu skaits” ir ražotāja izgatavotu un minētajā laikposmā reģistrētu jaunu vieglo pasažieru automobiļu vai jaunu vieglo komerciālo transportlīdzekļu skaits, tos skaitot atsevišķi, atbilstīgi pakāpeniskas ieviešanas kritērijam, kas noteikts 4. panta 3. punktā.

3.   Komisija ar īstenošanas aktiem nosaka paņēmienus, kā iekasēt šā panta 1. punktā noteikto maksu par pārsniegtajām emisijām. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 16. panta 2. punktā.

4.   Maksas par pārsniegtajām emisijām uzskata par Savienības vispārējā budžeta ieņēmumiem.

9. pants

Ražotāju darbības rezultātu publicēšana

1.   Līdz katra gada 31. oktobrim Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, publicē sarakstu, kurā norāda:

| a) | katra ražotāja īpatnējo emisiju mērķrādītāju iepriekšējā kalendārajā gadā; |
| --- | --- |

a)

katra ražotāja īpatnējo emisiju mērķrādītāju iepriekšējā kalendārajā gadā;

| b) | katra ražotāja vidējās īpatnējās CO2 emisijas iepriekšējā kalendārajā gadā; |
| --- | --- |

b)

katra ražotāja vidējās īpatnējās CO2 emisijas iepriekšējā kalendārajā gadā;

| c) | atšķirību starp ražotāja iepriekšējā kalendārā gada vidējām īpatnējām CO2 emisijām un attiecīgā gada īpatnējo emisiju mērķrādītāju; |
| --- | --- |

c)

atšķirību starp ražotāja iepriekšējā kalendārā gada vidējām īpatnējām CO2 emisijām un attiecīgā gada īpatnējo emisiju mērķrādītāju;

| d) | vidējās īpatnējās CO2 emisijas visiem jaunajiem vieglajiem pasažieru automobiļiem un jaunajiem vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem, kas Savienībā reģistrēti iepriekšējā kalendārajā gadā; |
| --- | --- |

d)

vidējās īpatnējās CO2 emisijas visiem jaunajiem vieglajiem pasažieru automobiļiem un jaunajiem vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem, kas Savienībā reģistrēti iepriekšējā kalendārajā gadā;

| e) | vidējo masu nokomplektētā stāvoklī visiem jaunajiem vieglajiem pasažieru automobiļiem un jaunajiem vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem, kas Savienībā reģistrēti iepriekšējā kalendārajā gadā līdz 2020. gada 31. decembrim; |
| --- | --- |

e)

vidējo masu nokomplektētā stāvoklī visiem jaunajiem vieglajiem pasažieru automobiļiem un jaunajiem vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem, kas Savienībā reģistrēti iepriekšējā kalendārajā gadā līdz 2020. gada 31. decembrim;

| f) | vidējo testa masu visiem jaunajiem vieglajiem pasažieru automobiļiem un jaunajiem vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem, kas Savienībā reģistrēti iepriekšējā kalendārajā gadā. |
| --- | --- |

f)

vidējo testa masu visiem jaunajiem vieglajiem pasažieru automobiļiem un jaunajiem vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem, kas Savienībā reģistrēti iepriekšējā kalendārajā gadā.

2.   Sarakstā, ko publicē saskaņā ar šā panta 1. punktu, norāda arī to, vai ražotājs izpildījis 4. panta prasības iepriekšējam kalendārajam gadam.

3.   Šā panta 1. punktā minētajā sarakstā, kas jāpublicē līdz 2022. gada 31. oktobrim, norāda arī:

| a) | attiecīgi 1. panta 4. un 5. punktā minētos ES autoparka mērķrādītājus 2025. un 2030. gadam, ko Komisija aprēķinājusi saskaņā ar I pielikuma A un B daļas 6.1.1. un 6.1.2. punktu; |
| --- | --- |

a)

attiecīgi 1. panta 4. un 5. punktā minētos ES autoparka mērķrādītājus 2025. un 2030. gadam, ko Komisija aprēķinājusi saskaņā ar I pielikuma A un B daļas 6.1.1. un 6.1.2. punktu;

| b) | a2021, a2025 un a2030 vērtības, ko Komisija aprēķinājusi saskaņā ar I pielikuma A un B daļas 6.2. punktu. |
| --- | --- |

b)

a2021, a2025 un a2030 vērtības, ko Komisija aprēķinājusi saskaņā ar I pielikuma A un B daļas 6.2. punktu.

10. pants

Atkāpes noteiktiem ražotājiem

1.   Pieteikumu par atkāpes piemērošanu īpatnējo emisiju mērķrādītājam, kas aprēķināts saskaņā ar I pielikumu, drīkst iesniegt ražotājs, kura izgatavoto jaunu vieglo pasažieru automobiļu skaits vai jaunu vieglo komerciālo transportlīdzekļu skaits, kas katru kalendāro gadu tiek reģistrēts Savienībā, nepārsniedz attiecīgi 10 000 vai 22 000, un kurš:

| a) | neietilpst saistītu ražotāju grupā; vai |
| --- | --- |

a)

neietilpst saistītu ražotāju grupā; vai

| b) | ietilpst saistītu ražotāju grupā, kas kopā ir atbildīga par mazāk nekā 10 000 Savienībā reģistrētiem jauniem vieglajiem pasažieru automobiļiem vai 22 000 Savienībā reģistrētiem jauniem vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem vienā kalendārajā gadā; vai |
| --- | --- |

b)

ietilpst saistītu ražotāju grupā, kas kopā ir atbildīga par mazāk nekā 10 000 Savienībā reģistrētiem jauniem vieglajiem pasažieru automobiļiem vai 22 000 Savienībā reģistrētiem jauniem vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem vienā kalendārajā gadā; vai

| c) | ir daļa no saistītu ražotāju grupas, bet kuram ir savas ražošanas iekārtas un konstruktoru birojs. |
| --- | --- |

c)

ir daļa no saistītu ražotāju grupas, bet kuram ir savas ražošanas iekārtas un konstruktoru birojs.

2.   Atkāpi, ko piemēro saskaņā ar 1. punktu, drīkst piešķirt maksimāli uz pieciem kalendārajiem gadiem, un tā ir atjaunojama. Pieteikumu iesniedz Komisijai, un tajā norāda:

| a) | ražotāja nosaukumu un kontaktpersonu; |
| --- | --- |

a)

ražotāja nosaukumu un kontaktpersonu;

| b) | pierādījumus, ka ražotājam ir tiesības uz 1. punktā minēto atkāpi; |
| --- | --- |

b)

pierādījumus, ka ražotājam ir tiesības uz 1. punktā minēto atkāpi;

| c) | informāciju par vieglajiem pasažieru automobiļiem vai vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem, ko tas ražo, tostarp par šo vieglo pasažieru automobiļu vai vieglo komerciālo transportlīdzekļu testa masu un īpatnējām CO2 emisijām; un |
| --- | --- |

c)

informāciju par vieglajiem pasažieru automobiļiem vai vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem, ko tas ražo, tostarp par šo vieglo pasažieru automobiļu vai vieglo komerciālo transportlīdzekļu testa masu un īpatnējām CO2 emisijām; un

| d) | īpatnējo emisiju mērķrādītāju, kas atbilst tā emisiju samazināšanas iespējām, tostarp ekonomiskajām un tehniskajām iespējām samazināt īpatnējās CO2 emisijas, un ņemot vērā tirgus īpatnības šāda tipa vieglajiem pasažieru automobiļiem vai vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem. |
| --- | --- |

d)

īpatnējo emisiju mērķrādītāju, kas atbilst tā emisiju samazināšanas iespējām, tostarp ekonomiskajām un tehniskajām iespējām samazināt īpatnējās CO2 emisijas, un ņemot vērā tirgus īpatnības šāda tipa vieglajiem pasažieru automobiļiem vai vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem.

3.   Komisija piešķir ražotājam atkāpi, ja tā uzskata, ka ražotājam ir tiesības uz 1. punktā minēto atkāpi, un atzīst, ka ražotāja ierosinātais īpatnējo emisiju mērķrādītājs atbilst tā emisiju samazināšanas iespējām, tostarp ekonomiskajām un tehniskajām iespējām samazināt īpatnējās CO2 emisijas, kā arī ņemot vērā ražotā vieglā pasažieru automobiļa vai vieglā komerciālā transportlīdzekļa tipa tirgus īpatnības.

Pieteikumu iesniedz vēlākais līdz tā gada 31. oktobrim, kurš ir pirmais gads, kurā atkāpi piemēro.

4.   Pieteikumu par atkāpes piemērošanu no īpatnējo emisiju mērķrādītāja, kas aprēķināts saskaņā ar I pielikuma A daļas 1.–4. punktu un 6.3. punktu, drīkst iesniegt ražotājs, kurš kopā ar visiem saistītajiem uzņēmumiem ir atbildīgs par 10 000 līdz 300 000 jauniem vieglajiem pasažieru automobiļiem, kas kalendārajā gadā reģistrēti Savienībā.

Šādu pieteikumu ražotājs drīkst iesniegt attiecībā uz sevi vai attiecībā uz sevi kopā ar jebkuru no saviem saistītajiem uzņēmumiem. Pieteikumu iesniedz Komisijai, un tajā norāda:

| a) | visu informāciju, kas minēta 2. punkta a) un c) apakšpunktā, attiecīgos gadījumos iekļaujot arī informāciju par jebkuriem saistītiem uzņēmumiem; |
| --- | --- |

a)

visu informāciju, kas minēta 2. punkta a) un c) apakšpunktā, attiecīgos gadījumos iekļaujot arī informāciju par jebkuriem saistītiem uzņēmumiem;

| b) | saistībā ar pieteikumiem, kuros ir atsauce uz I pielikuma A daļas 1.–4. punktu, mērķrādītāju, kas ir 45 % samazinājums no vidējām īpatnējām CO2 emisijām 2007. gadā vai – ja attiecībā uz vairākiem saistītiem uzņēmumiem tiek iesniegts viens pieteikums – 45 % vidējais samazinājums no minēto uzņēmumu vidējām īpatnējām CO2 emisijām 2007. gadā; |
| --- | --- |

b)

saistībā ar pieteikumiem, kuros ir atsauce uz I pielikuma A daļas 1.–4. punktu, mērķrādītāju, kas ir 45 % samazinājums no vidējām īpatnējām CO2 emisijām 2007. gadā vai – ja attiecībā uz vairākiem saistītiem uzņēmumiem tiek iesniegts viens pieteikums – 45 % vidējais samazinājums no minēto uzņēmumu vidējām īpatnējām CO2 emisijām 2007. gadā;

| c) | saistībā ar pieteikumiem, kuros ir atsauce uz I pielikuma A daļas 6.3. punktu, mērķrādītāju, ko piemēro 2025.–2028. kalendārajā gadā un kas ir šīs regulas 1. panta 4. punkta a) apakšpunktā noteiktais tā mērķrādītāja samazinājums, kuru aprēķina saskaņā ar šā punkta b) apakšpunktu, ņemot vērā CO2 emisijas, ko mēra, ievērojot Regulu (ES) 2017/1151. |
| --- | --- |

c)

saistībā ar pieteikumiem, kuros ir atsauce uz I pielikuma A daļas 6.3. punktu, mērķrādītāju, ko piemēro 2025.–2028. kalendārajā gadā un kas ir šīs regulas 1. panta 4. punkta a) apakšpunktā noteiktais tā mērķrādītāja samazinājums, kuru aprēķina saskaņā ar šā punkta b) apakšpunktu, ņemot vērā CO2 emisijas, ko mēra, ievērojot Regulu (ES) 2017/1151.

Ja nav informācijas par ražotāja vidējām īpatnējām CO2 emisijām 2007. gadā, Komisija nosaka līdzvērtīgu samazināšanas mērķrādītāju, kas pamatots ar labākajām pieejamajām CO2 emisiju samazināšanas tehnoloģijām, kuras izmanto pielīdzināmas masas vieglajos pasažieru automobiļos un ņemot vērā attiecīgā ražotā vieglā automobiļa tipa tirgus īpašības. Minēto mērķrādītāju pieteikuma iesniedzējs izmanto otrās daļas b) apakšpunkta vajadzībām.

Komisija piešķir atkāpi ražotājam, ja tas pierāda, ka ir izpildīti kritēriji attiecībā uz šajā punktā minēto atkāpi.

5.   Ražotājs, kam saskaņā ar šo pantu ir tiesības uz atkāpi, nekavējoties paziņo Komisijai visas izmaiņas, kas ietekmē vai var ietekmēt viņa tiesības uz atkāpi.

6.   Ja Komisija pēc 5. punktā minētā paziņojuma saņemšanas vai kāda cita iemesla dēļ uzskata, ka ražotājam vairs nav tiesību izmantot atkāpi, tā no nākamā kalendārā gada 1. janvāra atceļ atkāpi un paziņo par to ražotājam.

7.   Ja ražotājs nesasniedz savu īpatnējo emisiju mērķrādītāju, Komisija ražotājam nosaka maksu par pārsniegtajām emisijām saskaņā ar 8. pantu.

8.   Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 17. pantu, ar kuriem paredz noteikumus, lai papildinātu šā panta 1. līdz 7. punktu attiecībā uz to kritēriju interpretāciju, pēc kuriem nosaka tiesības izmantot atkāpes, attiecībā uz pieteikumu saturu un īpatnējo CO2 emisiju samazināšanas programmu saturu un izvērtēšanu.

Tāpat Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 17. pantu, lai pielāgotu I pielikuma A daļu nolūkā noteikt šā panta 4. punkta otrās daļas c) apakšpunktā minēto atkāpes mērķrādītāju aprēķināšanas formulas.

9.   Pieteikumus par atkāpes piemērošanu, tostarp ar tiem saistīto papildinformāciju, 5. punktā minētos paziņojumus, informāciju par 6. punktā minēto atkāpju atcelšanu, 7. punktā minēto maksu noteikšanu par pārsniegtajām emisijām un pasākumus, kas pieņemti atbilstoši 8. punktam, dara publiski pieejamus saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1049/2001 (19).

11. pants

Ekoinovācijas

1.   Saņemot pieteikumu no piegādātāja vai ražotāja, ņem vērā CO2 emisiju aiztaupījumu, ko panāk, izmantojot inovatīvas tehnoloģijas vai inovatīvu tehnoloģiju kombināciju (“inovatīvu tehnoloģiju kopums”).

Šādas tehnoloģijas ņem vērā tikai tad, ja to vērtēšanā izmantotā metodika var sniegt pārbaudāmus, atkārtojamus un salīdzināmus rezultātus.

Šo tehnoloģiju kopējais ieguldījums ražotāja vidējo īpatnējo CO2 emisiju samazināšanā drīkst būt līdz 7 g CO2/km.

Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 17. pantu, lai grozītu šo regulu, pielāgojot šā panta trešajā daļā minēto maksimālo vērtību no 2025. gada, lai ņemtu vērā tehnoloģiju attīstību, vienlaikus nodrošinot šīs maksimālās vērtības līdzsvarotu proporcionālo daļu attiecībā pret ražotāju vidējām īpatnējām CO2 emisijām.

2.   Komisija ar īstenošanas aktiem pieņem sīki izstrādātus noteikumus par procedūru, saskaņā ar kuru tiek veikta šā panta 1. punktā minēto inovatīvo tehnoloģiju vai inovatīvo tehnoloģiju kopumu apstiprināšana. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 16. panta 2. punktā. Šo sīki izstrādāto noteikumu pamatā ir šādi kritēriji attiecībā uz inovatīvajām tehnoloģijām:

| a) | piegādātājam vai ražotājam jābūt atbildīgam par to, ka, izmantojot inovatīvas tehnoloģijas, tiek panākts CO2 aiztaupījums; |
| --- | --- |

a)

piegādātājam vai ražotājam jābūt atbildīgam par to, ka, izmantojot inovatīvas tehnoloģijas, tiek panākts CO2 aiztaupījums;

| b) | inovatīvajām tehnoloģijām jāsniedz pārbaudīts ieguldījums CO2 samazināšanā; |
| --- | --- |

b)

inovatīvajām tehnoloģijām jāsniedz pārbaudīts ieguldījums CO2 samazināšanā;

| c) | inovatīvajām tehnoloģijām nedrīkst piemērot standarta pārbaudes cikla CO2 mērījumus; |
| --- | --- |

c)

inovatīvajām tehnoloģijām nedrīkst piemērot standarta pārbaudes cikla CO2 mērījumus;

| d) | attiecībā uz inovatīvajām tehnoloģijām:






  i) | tām nedrīkst piemērot obligātus noteikumus saistībā ar papildu pasākumiem, lai panāktu papildu samazinājumu par 10 g CO2/km, kas minēts 1. panta 3. punktā; vai |
| --- | --- | --- |

d)

attiecībā uz inovatīvajām tehnoloģijām:

i)

tām nedrīkst piemērot obligātus noteikumus saistībā ar papildu pasākumiem, lai panāktu papildu samazinājumu par 10 g CO2/km, kas minēts 1. panta 3. punktā; vai

| ii) | tās nedrīkst būt obligātas saskaņā ar citiem Savienības tiesību aktiem. |
| --- | --- |

ii)

tās nedrīkst būt obligātas saskaņā ar citiem Savienības tiesību aktiem.

Sākot ar 2025. gada 1. janvāri, pirmās daļas d) apakšpunkta i) punktā minētais kritērijs neattiecas uz gaisa kondicionēšanas sistēmu efektivitātes uzlabojumiem.

3.   Piegādātājs vai ražotājs, kurš lūdz pasākumu apstiprināt kā inovatīvu tehnoloģiju vai inovatīvu tehnoloģiju kopumu, iesniedz Komisijai ziņojumu, tostarp verifikācijas ziņojumu, kuru sagatavojusi neatkarīga un sertificēta iestāde. Ja ir iespējama mijiedarbība ar kādu citu – jau apstiprinātu – inovatīvu tehnoloģiju vai inovatīvu tehnoloģiju kopumu, ziņojumā min šo mijiedarbību, un verifikācijas ziņojumā izvērtē, cik lielā mērā šī mijiedarbība maina samazinājumu, kas tiek panākts ar katru pasākumu.

4.   Komisija apliecina panākto samazinājumu, pamatojoties uz 2. punktā noteiktajiem kritērijiem.

12. pants

CO2 emisijas un degvielas vai enerģijas patēriņš reālos apstākļos

1.   Komisija uzrauga un novērtē, cik reprezentatīvas reālos apstākļos ir CO2 emisiju un degvielas vai enerģijas patēriņa vērtības, kas noteiktas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 715/2007.

Turklāt Komisija regulāri apkopo datus par vieglo pasažieru automobiļu un vieglo komerciālo transportlīdzekļu CO2 emisijām un degvielas vai enerģijas patēriņu reālos apstākļos, izmantojot iebūvētās degvielas un/vai elektroenerģijas patēriņa uzraudzības ierīces, sākot ar jauniem viegliem pasažieru automobiļiem un jauniem viegliem komerciālajiem transportlīdzekļiem, kas reģistrēti 2021. gadā.

Komisija nodrošina, ka sabiedrība tiek informēta par reālo apstākļu reprezentativitātes izmaiņām laika gaitā.

2.   Šā panta 1. punktā minētajā nolūkā, sākot ar 2021. gada 1. janvāri, Komisija nodrošina, ka no ražotājiem, valstu iestādēm vai ar datu tiešu nosūtīšanu no transportlīdzekļiem – atkarībā no konkrētā gadījuma – Komisijai regulāri tiek darīti pieejami šādi parametri saistībā ar vieglo pasažieru automobiļu un vieglo komerciālo transportlīdzekļu CO2 emisijām un devielas vai enerģijas patēriņu reālos apstākļos:

| a) | transportlīdzekļa identifikācijas numurs; |
| --- | --- |

a)

transportlīdzekļa identifikācijas numurs;

| b) | degvielas un/vai elektroenerģijas patēriņš; |
| --- | --- |

b)

degvielas un/vai elektroenerģijas patēriņš;

| c) | kopējais nobrauktais attālums; |
| --- | --- |

c)

kopējais nobrauktais attālums;

| d) | ārēji uzlādējamiem elektriskajiem hibrīda elektrotransportlīdzekļiem – degvielas un elektroenerģijas patēriņš un nobrauktais attālums, kas iedalīts attiecīgi dažādajiem braukšanas režīmiem; |
| --- | --- |

d)

ārēji uzlādējamiem elektriskajiem hibrīda elektrotransportlīdzekļiem – degvielas un elektroenerģijas patēriņš un nobrauktais attālums, kas iedalīts attiecīgi dažādajiem braukšanas režīmiem;

| e) | citi parametri, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka var izpildīt 1. punktā noteiktās saistības. |
| --- | --- |

e)

citi parametri, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka var izpildīt 1. punktā noteiktās saistības.

Komisija saskaņā ar pirmo daļu saņemtos datus apstrādā, lai 1. punkta nolūkā veidotu anonimizētu datu kopsavilkumu, tostarp par katru ražotāju. Transportlīdzekļa identifikācijas numurus izmanto vienīgi minēto datu apstrādes nolūkā, un tos nepatur ilgāk, nekā tas vajadzīgs minētajā nolūkā.

3.   Lai nepieļautu neatbilstības reālajām emisijām palielināšanos, Komisija ne vēlāk kā 2023. gada 1. jūnijā izvērtē to, kā degvielas un enerģijas patēriņa dati var tikt izmantoti, lai nodrošinātu, ka transportlīdzekļu CO2 emisijas un degvielas vai enerģijas patēriņa vērtības, kas noteiktas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 715/2007, laika gaitā joprojām atbilst emisijām reālos apstākļos attiecībā uz visiem ražotājiem.

Komisija uzrauga un katru gadu ziņo, kādas ir izmaiņas attiecībā uz pirmajā daļā minēto neatbilstību laikposmā no 2021. gada līdz 2026. gadam, un nolūkā nepieļaut minētās neatbilstības palielināšanos 2027. gadā izvērtē iespēju ieviest mehānismu, ar ko no 2030. gada pielāgo ražotāja vidējās īpatnējās CO2 emisijas, un attiecīgā gadījumā iesniedz tiesību akta priekšlikumu šāda mehānisma ieviešanai.

4.   Komisija ar īstenošanas aktiem pieņem detalizētu procedūru šā panta 2. punktā minēto datu vākšanai un apstrādei. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 16. panta 2. punktā.

13. pants

Ekspluatācijā esošo transportlīdzekļu CO2 emisiju verifikācija

1.   Ražotāji nodrošina, ka CO2 emisijas un degvielas patēriņa vērtības, kas ierakstītas atbilstības sertifikātos, atbilst ekspluatācijā esošo transportlīdzekļu CO2 emisijām un degvielas patēriņam, kas noteikts saskaņā ar Regulu (ES) 2017/1151.

2.   Stājoties spēkā 4. punkta pirmajā daļā minētajām procedūrām, tipa apstiprinātājas iestādes, pamatojoties uz pienācīgiem un reprezentatīviem transportlīdzekļu paraugiem, veic verifikāciju, vai tām transportlīdzekļu saimēm, par kuru tipa apstiprināšanu attiecīgās iestādes ir atbildīgas, atbilstības sertifikātos ierakstītās CO2 emisiju un degvielas patēriņa vērtības atbilst ekspluatācijā esošo transportlīdzekļu CO2 emisijām un degvielas patēriņam, kas noteikts saskaņā ar Regulu (ES) 2017/1151, vienlaikus cita starpā ņemot vērā pieejamos datus no iebūvētajām degvielas un/vai elektroenerģijas patēriņa uzraudzības ierīcēm.

Tipa apstiprinātājas iestādes, cita starpā izmantojot datus no degvielas un/vai elektroenerģijas patēriņa uzraudzības ierīcēm, pārliecinās arī par to, vai pastāv kādas stratēģijas attiecībā uz atlasīto transportlīdzekļu paraugu aprīkojumu vai saistībā ar šiem atlasītajiem transportlīdzekļiem, ar kurām mākslīgi uzlabo transportlīdzekļa veiktspējas rādītājus tipa apstiprināšanas vajadzībām veiktajos testos.

3.   Ja saskaņā ar 2. punktu veiktās verifikācijas rezultātā tiek konstatēta CO2 emisiju un degvielas patēriņa vērtības neatbilstība vai tiek konstatētas jebkādas stratēģijas, ar kurām mākslīgi uzlabo transportlīdzekļa veiktspēju, atbildīgā tipa apstiprinātāja iestāde papildus Regulas (ES) 2018/858 XI nodaļā izklāstīto pasākumu veikšanai nodrošina atbilstības sertifikātu labošanu.

4.   Komisija ar īstenošanas aktiem nosaka šā panta 2. punktā minētās verifikācijas veikšanas procedūras. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 16. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

Pirms šā punkta pirmajā daļā minēto īstenošanas aktu pieņemšanas Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģēto aktu saskaņā ar 17. pantu, lai papildinātu šo regulu, nosakot šā punkta pirmajā daļā minēto procedūru pamatprincipus un kritērijus.

14. pants

M0 un TM0 vērtību koriģēšana

1.   I pielikuma A un B daļā minētās M0 un TM0 vērtības koriģē šādi:

| a) | līdz 2020. gada 31. oktobrim M0 vērtību I pielikuma A daļas 4. punktā koriģē, pielīdzinot to vidējai masai nokomplektētā stāvoklī visiem jauniem vieglajiem pasažieru automobiļiem, kas reģistrēti 2017., 2018. un 2019. gadā. Šī jaunā M0 vērtība ir spēkā no 2022. gada 1. janvāra līdz 2024. gada 31. decembrim; |
| --- | --- |

a)

līdz 2020. gada 31. oktobrim M0 vērtību I pielikuma A daļas 4. punktā koriģē, pielīdzinot to vidējai masai nokomplektētā stāvoklī visiem jauniem vieglajiem pasažieru automobiļiem, kas reģistrēti 2017., 2018. un 2019. gadā. Šī jaunā M0 vērtība ir spēkā no 2022. gada 1. janvāra līdz 2024. gada 31. decembrim;

| b) | līdz 2022. gada 31. oktobrim M0 vērtību I pielikuma B daļas 4. punktā koriģē, pielīdzinot to vidējai masai nokomplektētā stāvoklī visiem jauniem vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem, kas reģistrēti 2019., 2020. un 2021. gadā. Minētā jaunā M0 vērtība stājas spēkā 2024. gadā; |
| --- | --- |

b)

līdz 2022. gada 31. oktobrim M0 vērtību I pielikuma B daļas 4. punktā koriģē, pielīdzinot to vidējai masai nokomplektētā stāvoklī visiem jauniem vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem, kas reģistrēti 2019., 2020. un 2021. gadā. Minētā jaunā M0 vērtība stājas spēkā 2024. gadā;

| c) | līdz 2022. gada 31. oktobrim indikatīvo TM0 vērtību 2025. gadam nosaka kā attiecīgi visu jaunu vieglo pasažieru automobiļu un jaunu vieglo komerciālo transportlīdzekļu, kas reģistrēti 2021. gadā, vidējo testa masu; |
| --- | --- |

c)

līdz 2022. gada 31. oktobrim indikatīvo TM0 vērtību 2025. gadam nosaka kā attiecīgi visu jaunu vieglo pasažieru automobiļu un jaunu vieglo komerciālo transportlīdzekļu, kas reģistrēti 2021. gadā, vidējo testa masu;

| d) | līdz 2024. gada 31. oktobrim un pēc tam reizi divos gados TM0 vērtību I pielikuma A un B daļas 6.2. punktā koriģē, pielīdzinot tos attiecīgi visu jaunu vieglo pasažieru automobiļu un jaunu vieglo komerciālo transportlīdzekļu, kas reģistrēti iepriekšējos divos kalendārajos gados, sākot ar 2022. un 2023. gadu,vidējai testa masai. Jaunās TM0 vērtības piemēro no tā kalendārā gada 1. janvāra, kas seko koriģēšanas datumam. |
| --- | --- |

d)

līdz 2024. gada 31. oktobrim un pēc tam reizi divos gados TM0 vērtību I pielikuma A un B daļas 6.2. punktā koriģē, pielīdzinot tos attiecīgi visu jaunu vieglo pasažieru automobiļu un jaunu vieglo komerciālo transportlīdzekļu, kas reģistrēti iepriekšējos divos kalendārajos gados, sākot ar 2022. un 2023. gadu,vidējai testa masai. Jaunās TM0 vērtības piemēro no tā kalendārā gada 1. janvāra, kas seko koriģēšanas datumam.

2.   Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 17. pantu, lai papildinātu šo regulu, nosakot šā panta 1. punktā minētos pasākumus.

15. pants

Pārskatīšana un ziņojums

1.   Komisija 2023. gadā rūpīgi pārskata šīs regulas efektivitāti un iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs pārskatīšanas rezultātiem.

2.   Šā panta 1. punktā minētajā ziņojumā Komisija cita starpā novērtē, cik reprezentatīvas reālos apstākļos ir CO2 emisiju un degvielas vai enerģijas patēriņa vērtības, kas noteiktas, ievērojot Regulu (EK) Nr. 715/2007; bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu ieviešanu Savienības tirgū, jo īpaši attiecībā uz vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem; uzlādes un uzpildes infrastruktūras izvēršanu, kas paziņota saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/94/ES (20), tostarp to finansēšanu; no atjaunojamiem enerģijas avotiem ražoto sintētisko un progresīvo alternatīvo degvielu izmantošanas potenciālo ieguldījumu emisiju samazināšanā; pašreizējā autoparka līmenī faktiski novēroto CO2 emisiju samazinājumu; bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļiem piemērotā stimulu mehānisma darbību; I pielikuma A daļas 6.3. punktā noteiktā pārejas pasākuma potenciālo ietekmi; šīs regulas ietekmi uz patērētājiem, jo īpaši patērētājiem ar zemiem un vidējiem ienākumiem; aspektus, ar ko varētu vēl vairāk veicināt ekonomiski dzīvotspējīgu un sociāli taisnīgu pāreju uz tīru, konkurētspējīgu un cenu ziņā pieejamu mobilitāti Savienībā.

Komisija minētajā ziņojumā arī iezīmē skaidru virzību turpmākiem CO2 emisiju samazinājumiem vieglajiem pasažieru automobiļiem un vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem pēc 2030. gada, lai dotu būtisku ieguldījumu Parīzes nolīguma ilgtermiņa mērķa sasniegšanā.

3.   Šā panta 2. punktā minēto ziņojumu attiecīgā gadījumā papildina ar priekšlikumu šīs regulas grozīšanai, jo īpaši iespējamai ES autoparka mērķrādītāju 2030. gadam pārskatīšanai, ņemot vērā 2. punktā uzskaitītos elementus, un saistošu emisiju samazinājuma mērķrādītāju ieviešanai 2035. un 2040. gadam un pēc tam attiecībā uz vieglajiem pasažieru automobiļiem un vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem, lai nodrošinātu savlaicīgu transporta nozares pārveidi nolūkā panākt nulles līmeņa emisijas saskaņā ar Parīzes nolīguma mērķiem.

4.   Veicot šā panta 1. punktā minēto pārskatīšanu, Komisija novērtē iespēju izstrādāt reālo apstākļu emisiju testa procedūras, izmantojot pārnēsājamas emisiju mērīšanas sistēmas (PEMS). Komisija ņem vērā šo novērtējumu, kā arī saskaņā ar šīs regulas 12. pantu veiktos novērtējumus un attiecīgā gadījumā drīkst pārskatīt CO2 emisiju mērīšanas procedūras, kas noteiktas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 715/2007. Komisija jo īpaši sniedz atbilstīgus priekšlikumus nolūkā pielāgot šīs procedūras tā, lai tiktu adekvāti atspoguļotas vieglo pasažieru automobiļu un vieglo komerciālo transportlīdzekļu CO2 emisijas reālos apstākļos.

5.   Veicot šā panta 1. punktā minēto pārskatīšanu, Komisija izvērtē iespēju ieņēmumus no maksām par pārsniegtajām emisijām novirzīt konkrētam fondam vai attiecīgai programmai ar mērķi nodrošināt taisnīgu pāreju uz klimata ziņā neitrālu ekonomiku, kā minēts Parīzes nolīguma 4. panta 1. punktā, jo īpaši nolūkā atbalstīt autobūves nozarē nodarbināto pārkvalifikāciju, kvalifikācijas celšanu, un citu apmācību attiecībā uz prasmju pilnveidi un pārcelšanu citā darbā visās skartajās dalībvalstīs, it sevišķi reģionos un kopienās, ko pāreja ietekmē visvairāk. Attiecīgā gadījumā Komisija šajā nolūkā vēlākais līdz 2027. gadam iesniedz tiesību akta priekšlikumu.

6.   Komisija līdz 2020. gada 31. decembrim pārskata Direktīvu 1999/94/EK, apsverot nepieciešamību nodrošināt patērētājiem precīzu, ticamu un salīdzināmu informāciju par tirgū laisto jauno vieglo pasažieru automobiļu degvielas patēriņu, CO2 emisijām un gaisu piesārņojošo vielu emisijām, kā arī novērtē iespējas ieviest degvielas ekonomijas un CO2 emisiju marķējumu jauniem vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem. Attiecīgā gadījumā pārskatīšanas rezultātiem pievieno tiesību akta priekšlikumu.

7.   Komisija ar īstenošanas aktiem nosaka korelācijas parametrus, kas nepieciešami, lai atspoguļotu visas izmaiņas reglamentētajā testa procedūrā īpatnējo CO2 emisiju mērīšanai, kura minēta Regulā (EK) Nr. 715/2007 un Regulā (EK) Nr. 692/2008, un attiecīgā gadījumā Regulā (ES) 2017/1151. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta šīs regulas 16. panta 2. punktā.

8.   Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 17. pantu, lai grozītu šo regulu un pielāgotu I pielikumā iekļautās formulas, izmantojot metodiku, kas pieņemta, ievērojot šā panta 7. punktu, vienlaikus nodrošinot to, ka gan vecajās, gan jaunajās testa procedūrās ražotājiem un transportlīdzekļiem ar dažādu lietderību piemērotās samazināšanas prasības ir salīdzināmi stingras.

16. pants

Komiteju procedūra

1.   Komisijai palīdz Klimata pārmaiņu komiteja, kas minēta Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2018/1999 (21) 44. panta 1. punkta a) apakšpunktā. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.

2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.

3.   Ja komiteja atzinumu nesniedz, Komisija īstenošanas akta projektu nepieņem, un tiek piemērota Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. panta 4. punkta trešā daļa.

17. pants

Deleģēšanas īstenošana

1.   Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.

2.   Pilnvaras pieņemt 7. panta 8. punktā, 10. panta 8. punktā, 11. panta 1. punkta ceturtajā daļā, 13. panta 4. punktā, 14. panta 2. punktā un 15. panta 8. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz sešu gadu laikposmu no 2019. gada 15. maija. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms sešu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.

3.   Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 7. panta 8. punktā, 10. panta 8. punktā, 11. panta 1. punkta ceturtajā daļā, 13. panta 4. punktā, 14. panta 2. punktā un 15. panta 8. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.

4.   Pirms deleģētā akta pieņemšanas Komisija apspriežas ar ekspertiem, kurus katra dalībvalsts iecēlusi saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu.

5.   Tiklīdz Komisija pieņem deleģētu aktu, tā par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.

6.   Saskaņā ar 7. panta 8. punktu, 10. panta 8. punktu, 11. panta 1. punkta ceturto daļu, 13. panta 4. punktu, 14. panta 2. punktu un 15. panta 8. punktu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.

18. pants

Atcelšana

Regulu (EK) Nr. 443/2009 un Regulu (ES) Nr. 510/2011 atceļ no 2020. gada 1. janvāra.

Atsauces uz atceltajām regulām uzskata par atsaucēm uz šo regulu, un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu V pielikumā.

19. pants

Stāšanās spēkā

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

To piemēro no 2020. gada 1. janvāra.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Strasbūrā, 2019. gada 17. aprīlī

Eiropas Parlamenta vārdā –

priekšsēdētājs

A. TAJANI

Padomes vārdā –

priekšsēdētājs

G. CIAMBA

---

(1)  
  OV C 227, 28.6.2018., 52. lpp.

1

(2)  Eiropas Parlamenta 2019. gada 27. marta nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2019. gada 15. aprīļa lēmums.

2

Oficiālajā Vēstnesī

(3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 443/2009 (2009. gada 23. aprīlis), ar ko, īstenojot daļu no Kopienas integrētās pieejas CO2 emisiju samazināšanai no vieglajiem transportlīdzekļiem, nosaka emisijas standartus jauniem vieglajiem automobiļiem (OV L 140, 5.6.2009., 1. lpp.).

3

2

(4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 510/2011 (2011. gada 11. maijs) par emisiju standartu noteikšanu jauniem vieglajiem kravas automobiļiem saistībā ar Savienības integrēto pieeju vieglo transportlīdzekļu CO2 emisiju samazināšanai (OV L 145, 31.5.2011., 1. lpp.).

4

2

(5)  
  OV L 282, 19.10.2016., 4. lpp.

5

(6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/842 (2018. gada 30. maijs) par saistošiem ikgadējiem siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumiem, kas dalībvalstīm jāpanāk no 2021. līdz 2030. gadam un kas dod ieguldījumu rīcībā klimata politikas jomā, lai izpildītu Parīzes nolīgumā paredzētās saistības, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 525/2013 (OV L 156, 19.6.2018., 26. lpp.).

6

(7)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/87/EK (2003. gada 13. oktobris), ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Savienībā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV L 275, 25.10.2003., 32. lpp.).

7

(8)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 715/2007 (2007. gada 20. jūnijs) par tipa apstiprinājumu mehāniskiem transportlīdzekļiem attiecībā uz emisijām no vieglajiem pasažieru un komerciālajiem transportlīdzekļiem (“Euro 5” un “Euro 6”) un par piekļuvi transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācijai (OV L 171, 29.6.2007., 1. lpp.).

8

(9)  Komisijas Regula (ES) 2017/1151 (2017. gada 1. jūnijs), kas papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 715/2007 par tipa apstiprinājumu mehāniskiem transportlīdzekļiem attiecībā uz emisijām no vieglajiem pasažieru un komerciālajiem transportlīdzekļiem (“Euro 5” un “Euro 6”) un par piekļuvi transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācijai, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2007/46/EK, Komisijas Regulu (EK) Nr. 692/2008 un Komisijas Regulu (ES) Nr. 1230/2012 un atceļ Regulu (EK) Nr. 692/2008 (OV L 175, 7.7.2017., 1. lpp.).

9

(10)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2017/1152 (2017. gada 2. jūnijs), ar ko nosaka to korelācijas parametru noteikšanas metodiku, kas vajadzīgi, lai atspoguļotu izmaiņas reglamentētajā testēšanas procedūrā attiecībā uz vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem, un groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 293/2012 (OV L 175, 7.7.2017., 644. lpp.).

10

(11)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2017/1153 (2017. gada 2. jūnijs), ar ko nosaka metodoloģiju to korelācijas parametru noteikšanai, kas vajadzīgi, lai atspoguļotu izmaiņas reglamentētajā testa procedūrā, un groza Regulu (ES) Nr. 1014/2010 (OV L 175, 7.7.2017., 679. lpp.).

11

(12)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 1999/94/EK (1999. gada 13. decembris) attiecībā uz patērētājiem domātas informācijas pieejamību par degvielas ekonomiju un CO2 emisijām saistībā ar jaunu vieglo automobiļu tirdzniecību (OV L 12, 18.1.2000., 16. lpp.).

12

2

(13)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2007/46/EK (2007. gada 5. septembris), ar ko izveido sistēmu mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanai (“pamatdirektīva”) (OV L 263, 9.10.2007., 1. lpp.).

13

(14)  Komisijas Regula (EK) Nr. 692/2008 (2008. gada 18. jūlijs), ar kuru īsteno un groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 715/2007 par tipa apstiprinājumu mehāniskiem transportlīdzekļiem attiecībā uz emisijām no vieglajiem pasažieru un komerciālajiem transportlīdzekļiem (“Euro 5” un “Euro 6”) un par piekļuvi transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācijai (OV L 199, 28.7.2008., 1. lpp.).

14

(15)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/858 (2018. gada 30. maijs) par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanu un tirgus uzraudzību un ar ko groza Regulas (EK) Nr. 715/2007 un (EK) Nr. 595/2009 un atceļ Direktīvu 2007/46/EK (OV L 151, 14.6.2018., 1. lpp.).

15

(16)  
  OV C 298, 23.8.2018., 140. lpp.

16

(17)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.).

17

(18)  
  OV L 123, 12.5.2016., 1. lpp.

18

(19)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1049/2001 (2001. gada 30. maijs) par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 31.5.2001., 43. lpp.).

19

(20)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/94/ES (2014. gada 22. oktobris) par alternatīvo degvielu infrastruktūras ieviešanu (OV L 307, 28.10.2014., 1. lpp.).

20

(21)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/1999 (2018. gada 11. decembris) par enerģētikas savienības un rīcības klimata politikas jomā pārvaldību un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 663/2009 un (EK) Nr. 715/2009, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/22/EK, 98/70/EK, 2009/31/EK, 2009/73/EK, 2010/31/ES, 2012/27/ES un 2013/30/ES, Padomes Direktīvas 2009/119/EK un (ES) 2015/652 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 525/2013 (OV L 328, 21.12.2018., 1. lpp.).

21

---

I PIELIKUMS

A DAĻA

ĪPATNĒJO EMISIJU MĒRĶRĀDĪTĀJI VIEGLAJIEM PASAŽIERU AUTOMOBIĻIEM

1.   2020. kalendārajā gadā jaunam vieglajam pasažieru automobilim īpatnējās CO2 emisijas šajā punktā un 2. punktā paredzētajiem aprēķiniem nosaka pēc šādas formulas:

Īpatnējās CO2 emisijas = 95 + a · (M – M0)

kur:

| M | = | transportlīdzekļa masa nokomplektētā stāvoklī kilogramos (kg); |
| --- | --- | --- |
| M0 | = | 1 379,88; |
| a | = | 0,0333. |

M

=

transportlīdzekļa masa nokomplektētā stāvoklī kilogramos (kg);

M0

=

1 379,88;

a

=

0,0333.

2.   Ražotāja īpatnējo emisiju mērķrādītāju 2020. gadam aprēķina, izvelkot vidējo aritmētisko rādītāju no visu šā ražotāja ražotu un minētajā kalendārajā gadā reģistrētu jauno vieglo pasažieru automobiļu īpatnējām CO2 emisijām, kas noteiktas saskaņā ar 1. punktu.

3.   Ražotāja īpatnējo emisiju atsauces mērķrādītāju 2021. gadā aprēķina šādi:

Formula

kur:

| WLTP
  CO2 | ir vidējās īpatnējās CO2 emisijas 2020. gadā, kas noteiktas saskaņā ar Regulas (ES) 2017/1151 XXI pielikumu un aprēķinātas saskaņā ar šīs regulas 4. panta 3. punkta otro ievilkumu, neieskaitot CO2 aiztaupījumus, ko rada šīs regulas 5. un 11. panta piemērošana; |
| --- | --- |
| NEDC
  CO2 | ir vidējās īpatnējās CO2 emisijas 2020. gadā, kas noteiktas saskaņā ar Īstenošanas regulu (ES) 2017/1153 un aprēķinātas saskaņā ar šīs regulas 4. panta 3. punkta otro ievilkumu, neieskaitot CO2 emisiju aiztaupījumus, ko rada šīs regulas 5. un 11. panta piemērošana; |
| NEDC
  2020mērķrādītājs | ir 2020. gada īpatnējo emisiju mērķrādītājs, kas aprēķināts saskaņā ar 1. un 2. punktu. |

WLTP
  CO2

ir vidējās īpatnējās CO2 emisijas 2020. gadā, kas noteiktas saskaņā ar Regulas (ES) 2017/1151 XXI pielikumu un aprēķinātas saskaņā ar šīs regulas 4. panta 3. punkta otro ievilkumu, neieskaitot CO2 aiztaupījumus, ko rada šīs regulas 5. un 11. panta piemērošana;

NEDC
  CO2

ir vidējās īpatnējās CO2 emisijas 2020. gadā, kas noteiktas saskaņā ar Īstenošanas regulu (ES) 2017/1153 un aprēķinātas saskaņā ar šīs regulas 4. panta 3. punkta otro ievilkumu, neieskaitot CO2 emisiju aiztaupījumus, ko rada šīs regulas 5. un 11. panta piemērošana;

NEDC
  2020mērķrādītājs

ir 2020. gada īpatnējo emisiju mērķrādītājs, kas aprēķināts saskaņā ar 1. un 2. punktu.

4.   No 2021. līdz 2024. kalendārajam gadam ražotāja īpatnējo emisiju mērķrādītāju aprēķina šādi:

Īpatnējo emisiju mērķrādītājs = WLTP
  atsauces mērķrādītājs + a [(Mø – M0) – (Mø2020 – M0,2020)]

kur:

| WLTP
  atsauces mērķrādītājs | ir 2021. gada WLTP īpatnējo emisiju atsauces mērķrādītājs, kas aprēķināts saskaņā ar 3. punktu; |
| --- | --- |
| a | ir 0,0333; |
| Mø | ir ražotāja jauno reģistrēto vieglo pasažieru automobiļu vidējā masa nokomplektētā stāvoklī (M) attiecīgajā mērķgadā kilogramos (kg); |
| M0 | ir 1 379,88 2021. gadam un 14. panta 1. punkta a) apakšpunktā definētā vērtība 2022., 2023. un 2024. gadam; |
| Mø2020 | ir ražotāja jauno reģistrēto vieglo pasažieru automobiļu vidējā masa nokomplektētā stāvoklī (M) 2020. gadā kilogramos (kg); |
| M0,2020 | ir 1 379,88. |

WLTP
  atsauces mērķrādītājs

ir 2021. gada WLTP īpatnējo emisiju atsauces mērķrādītājs, kas aprēķināts saskaņā ar 3. punktu;

a

ir 0,0333;

Mø

ir ražotāja jauno reģistrēto vieglo pasažieru automobiļu vidējā masa nokomplektētā stāvoklī (M) attiecīgajā mērķgadā kilogramos (kg);

M0

ir 1 379,88 2021. gadam un 14. panta 1. punkta a) apakšpunktā definētā vērtība 2022., 2023. un 2024. gadam;

Mø2020

ir ražotāja jauno reģistrēto vieglo pasažieru automobiļu vidējā masa nokomplektētā stāvoklī (M) 2020. gadā kilogramos (kg);

M0,2020

ir 1 379,88.

5.   Ražotājam, kam piešķirta atkāpe attiecībā uz konkrētu NEDC balstītu emisiju mērķrādītāju 2021. gadā, WLTP balstīto atkāpes mērķrādītāju aprēķina šādi:

Formula

kur:

| WLTP
  CO2 | ir WLTP
  CO2 kā definēts 3. punktā; |
| --- | --- |
| NEDC
  CO2 | ir NEDC
  CO2 kā definēts 3. punktā; |
| NEDC
  2021mērķrādītājs | ir 2021. gada atkāpes mērķrādītājs, ko Komisija piešķīrusi atbilstīgi 10. pantam. |

WLTP
  CO2

ir WLTP
  CO2 kā definēts 3. punktā;

NEDC
  CO2

ir NEDC
  CO2 kā definēts 3. punktā;

NEDC
  2021mērķrādītājs

ir 2021. gada atkāpes mērķrādītājs, ko Komisija piešķīrusi atbilstīgi 10. pantam.

6.   No 2015. gada 1. janvāra ES autoparka mērķrādītājus un īpatnējo CO2 emisiju mērķrādītājus ražotājam aprēķina šādi:

6.0.   ES autoparka mērķrādītājs 2021

ES autoparka mērķrādītājs2021 ir vidējais rādītājs, izsverot ar 2021. gadā reģistrēto jauno vieglo pasažieru automobiļu skaitu, atsauces vērtībām2021, ko nosaka katram atsevišķajam ražotājam, kuram saskaņā ar 4. punktu tiek piemērots īpatnējo emisiju mērķrādītājs.

Atsauces vērtību2021 katram ražotājam nosaka šādi:

Formula

kur:

| WLTP
  CO2,mērīts | ir vidējais mērīto CO2 emisiju rādītājs katram ražotājam, ņemot vērā visus 2020. gadā reģistrētos jaunos vieglos pasažieru automobiļus, kā noteikts un paziņots saskaņā ar Īstenošanas regulas (ES) 2017/1153 7.a pantu; |
| --- | --- |
| NEDC
  2020,autoparka mērķrādītājs | ir 95 g/km; |
| NEDC
  CO2 | ir 3. punktā definētā vērtība; |
| Mø2021 | ir 2021. gadā reģistrēto ražotāja jauno vieglo pasažieru automobiļu vidējā masa nokomplektētā stāvoklī kilogramos (kg); |
| M0,2021 | ir visu 2021. gadā reģistrēto to ražotāju jauno vieglo pasažieru automobiļu vidējā masa nokomplektētā stāvoklī kilogramos (kg), kuriem saskaņā ar 4. punktu piemēro īpatnējo emisiju mērķrādītāju; |
| a | ir 4. punktā definētā vērtība. |

WLTP
  CO2,mērīts

ir vidējais mērīto CO2 emisiju rādītājs katram ražotājam, ņemot vērā visus 2020. gadā reģistrētos jaunos vieglos pasažieru automobiļus, kā noteikts un paziņots saskaņā ar Īstenošanas regulas (ES) 2017/1153 7.a pantu;

NEDC
  2020,autoparka mērķrādītājs

ir 95 g/km;

NEDC
  CO2

ir 3. punktā definētā vērtība;

Mø2021

ir 2021. gadā reģistrēto ražotāja jauno vieglo pasažieru automobiļu vidējā masa nokomplektētā stāvoklī kilogramos (kg);

M0,2021

ir visu 2021. gadā reģistrēto to ražotāju jauno vieglo pasažieru automobiļu vidējā masa nokomplektētā stāvoklī kilogramos (kg), kuriem saskaņā ar 4. punktu piemēro īpatnējo emisiju mērķrādītāju;

a

ir 4. punktā definētā vērtība.

6.1.   ES autoparka mērķrādītāji 2025. un 2030. gadam

6.1.1.   ES autoparka mērķrādītājs 2025. līdz 2029. gadam

ES autoparka mērķrādītājs2025 = ES autoparka mērķrādītājs2021 · (1 – samazinājuma koeficients2025)

kur:

| ES autoparka mērķrādītājs2021 | ir 6.0. punktā definētā vērtība; |
| --- | --- |
| samazinājuma koeficients2025 | ir 1. panta 4. punkta a) apakšpunktā norādītais samazinājums. |

ES autoparka mērķrādītājs2021

ir 6.0. punktā definētā vērtība;

samazinājuma koeficients2025

ir 1. panta 4. punkta a) apakšpunktā norādītais samazinājums.

6.1.2.   ES autoparka mērķrādītājs no 2030. gada

ES autoparka mērķrādītājs2030 = ES autoparka mērķrādītājs2021 · (1 – samazinājuma koeficients2030)

kur:

| ES autoparka mērķrādītājs2021 | ir 6.0. punktā definētā vērtība; |
| --- | --- |
| samazinājuma koeficients2030 | ir 1. panta 5. punkta a) apakšpunktā norādītais samazinājums. |

ES autoparka mērķrādītājs2021

ir 6.0. punktā definētā vērtība;

samazinājuma koeficients2030

ir 1. panta 5. punkta a) apakšpunktā norādītais samazinājums.

6.2.   Īpatnējo emisiju atsauces mērķrādītāji no 2025. gada

6.2.1.   Īpatnējo emisiju atsauces mērķrādītāji no 2025. līdz 2029. gadam

Īpatnējo emisiju atsauces mērķrādītājs = ES autoparka mērķrādītājs2025 + a2025 · (TM – TM0)

kur:

| ES autoparka mērķrādītājs2025 | tiek noteikts saskaņā ar 6.1.1. punktu; |
| --- | --- |
| a2025 | ir |

ES autoparka mērķrādītājs2025

tiek noteikts saskaņā ar 6.1.1. punktu;

a2025

ir
  Formula

kur:

| a2021 | ir slīpums atbilstošākajai taisnei, kas iegūta, piemērojot lineāro mazāko kvadrātu metodi katra 2021. gadā reģistrētā jauna vieglā pasažieru automobiļa testa masai (neatkarīgais mainīgais) un īpatnējām CO2 emisijām (atkarīgais mainīgais); |
| --- | --- |
| vidējās emisijas2021 | ir visu to ražotāju jaunu vieglo pasažieru automobiļu, kas reģistrēti 2021. gadā, vidējās īpatnējās CO2 emisijas, kuriem īpatnējo emisiju mērķrādītāju aprēķina saskaņā ar 4. punktu; |
| TM | ir visu ražotāja jaunu vieglo pasažieru automobiļu, kas reģistrēti attiecīgajā kalendārajā gadā, vidējā testa masa kilogramos (kg); |
| TM0 | ir saskaņā ar 14. panta 1. punkta d) apakšpunktu noteiktā vērtība kilogramos (kg). |

a2021

ir slīpums atbilstošākajai taisnei, kas iegūta, piemērojot lineāro mazāko kvadrātu metodi katra 2021. gadā reģistrētā jauna vieglā pasažieru automobiļa testa masai (neatkarīgais mainīgais) un īpatnējām CO2 emisijām (atkarīgais mainīgais);

vidējās emisijas2021

ir visu to ražotāju jaunu vieglo pasažieru automobiļu, kas reģistrēti 2021. gadā, vidējās īpatnējās CO2 emisijas, kuriem īpatnējo emisiju mērķrādītāju aprēķina saskaņā ar 4. punktu;

TM

ir visu ražotāja jaunu vieglo pasažieru automobiļu, kas reģistrēti attiecīgajā kalendārajā gadā, vidējā testa masa kilogramos (kg);

TM0

ir saskaņā ar 14. panta 1. punkta d) apakšpunktu noteiktā vērtība kilogramos (kg).

6.2.2.   Īpatnējo emisiju atsauces mērķrādītāji no 2030. gada

Īpatnējo emisiju atsauces mērķrādītājs = ES autoparka mērķrādītājs2030 + a2030 · (TM – TM0)

kur:

| ES autoparka mērķrādītājs2030 | tiek noteikts saskaņā ar 6.1.2. punktu; |
| --- | --- |
| a2030 | ir |

ES autoparka mērķrādītājs2030

tiek noteikts saskaņā ar 6.1.2. punktu;

a2030

ir
  Formula

kur:

| a2021 | kā noteikts 6.2.1. punktā; |
| --- | --- |
| vidējās emisijas2021 | kā noteikts 6.2.1. punktā; |
| TM | kā noteikts 6.2.1. punktā; |
| TM0 | kā noteikts 6.2.1. punktā. |

a2021

kā noteikts 6.2.1. punktā;

vidējās emisijas2021

kā noteikts 6.2.1. punktā;

TM

kā noteikts 6.2.1. punktā;

TM0

kā noteikts 6.2.1. punktā.

6.3.   Īpatnējo emisiju mērķrādītāji no 2025. gada

Īpatnējo emisiju mērķrādītājs = īpatnējo emisiju atsauces mērķrādītājs · ZLEV koeficients

kur:

| īpatnējo emisiju mērķrādītājs | ir īpatnējo CO2 emisiju atsauces mērķrādītājs, ko nosaka saskaņā ar 6.2.1. punktu laikposmam no 2025. līdz 2029. gadam un saskaņā ar 6.2.2. punktu laikposmam no 2030. gada; |
| --- | --- |
| ZLEV koeficients | ir (1 + y – x), izņemot, ja šī summa ir lielāka par 1,05 vai mazāka par 1,0, tādā gadījumā par ZLEV koeficientu atkarībā no konkrētā gadījuma izvēlas 1,05 vai 1,0, |

īpatnējo emisiju mērķrādītājs

ir īpatnējo CO2 emisiju atsauces mērķrādītājs, ko nosaka saskaņā ar 6.2.1. punktu laikposmam no 2025. līdz 2029. gadam un saskaņā ar 6.2.2. punktu laikposmam no 2030. gada;

ZLEV koeficients

ir (1 + y – x), izņemot, ja šī summa ir lielāka par 1,05 vai mazāka par 1,0, tādā gadījumā par ZLEV koeficientu atkarībā no konkrētā gadījuma izvēlas 1,05 vai 1,0,

kur:

| y | ir bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu daļa ražotāja jauno vieglo pasažieru automobiļu autoparkā, ko aprēķina, jauno bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu kopskaitu dalot ar attiecīgajā kalendārajā gadā reģistrēto jauno vieglo pasažieru automobiļu kopskaitu un katru no bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļiem uzskaitot kā ZLEV
  īpatnējais saskaņā ar šādu formulu:



  Attiecībā uz jaunajiem vieglajiem pasažieru automobiļiem, kas reģistrēti dalībvalstīs, kuru autoparkos bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu īpatsvars ir mazāks nekā 60 % no ES vidējā rādītāja 2017. gadā (1) un kurās 2017. gadā ir reģistrēti mazāk nekā 1 000 jaunu bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu, ZLEV
  īpatnējais līdz 2030. gadam, to ieskaitot, tiek aprēķināts saskaņā ar šādu formulu:



  Ja dalībvalsts jauno vieglo pasažieru automobiļu, kas reģistrēti no 2025. gada līdz 2030. gadam, autoparkā bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu īpatsvars pārsniedz 5 %, attiecīgā dalībvalsts nav tiesīga piemērot reizinātāju 1,85 turpmākajos gados; |
| --- | --- |
| x | ir 15 % laikposmam no 2025. līdz 2029. gadam un 35 % laikposmam no 2030. gada. |

y

ir bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu daļa ražotāja jauno vieglo pasažieru automobiļu autoparkā, ko aprēķina, jauno bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu kopskaitu dalot ar attiecīgajā kalendārajā gadā reģistrēto jauno vieglo pasažieru automobiļu kopskaitu un katru no bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļiem uzskaitot kā ZLEV
  īpatnējais saskaņā ar šādu formulu:

Attiecībā uz jaunajiem vieglajiem pasažieru automobiļiem, kas reģistrēti dalībvalstīs, kuru autoparkos bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu īpatsvars ir mazāks nekā 60 % no ES vidējā rādītāja 2017. gadā (1) un kurās 2017. gadā ir reģistrēti mazāk nekā 1 000 jaunu bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu, ZLEV
  īpatnējais līdz 2030. gadam, to ieskaitot, tiek aprēķināts saskaņā ar šādu formulu:

Ja dalībvalsts jauno vieglo pasažieru automobiļu, kas reģistrēti no 2025. gada līdz 2030. gadam, autoparkā bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu īpatsvars pārsniedz 5 %, attiecīgā dalībvalsts nav tiesīga piemērot reizinātāju 1,85 turpmākajos gados;

x

ir 15 % laikposmam no 2025. līdz 2029. gadam un 35 % laikposmam no 2030. gada.

B DAĻA

ĪPATNĒJO EMISIJU MĒRĶRĀDĪTĀJI VIEGLAJIEM KOMERCIĀLAJIEM TRANSPORTLĪDZEKĻIEM

1.   2020. kalendārajā gadā katra jaunā vieglā komerciālā transportlīdzekļa īpatnējās CO2 emisijas šajā punktā un 2. punktā paredzētajiem aprēķiniem nosaka pēc šādas formulas:

Īpatnējās CO2 emisijas = 147 + a · (M – M0)

kur:

| M | = | transportlīdzekļa masa nokomplektētā stāvoklī kilogramos (kg); |
| --- | --- | --- |
| M0 | = | 1 766,4; |
| a | = | 0,096. |

M

=

transportlīdzekļa masa nokomplektētā stāvoklī kilogramos (kg);

M0

=

1 766,4;

a

=

0,096.

2.   Ražotāja īpatnējo emisiju mērķrādītāju 2020. gadā aprēķina kā 1. punktā noteiktās vidējās īpatnējās CO2 emisijas katram šajā kalendārajā gadā reģistrētam jaunam vieglajam komerciālajam transportlīdzeklim, ko tas saražojis.

3.   Ražotāja īpatnējo emisiju atsauces mērķrādītāju 2021. gadā aprēķina šādi:

Formula

kur:

| WLTP
  CO2 | ir vidējās īpatnējās CO2 emisijas 2020. gadā, kas noteiktas saskaņā ar Regulas (ES) 2017/1151 XXI pielikumu, neieskaitot CO2 aiztaupījumus, ko rada šīs regulas 11. panta piemērošana; |
| --- | --- |
| NEDC
  CO2 | ir vidējās īpatnējās CO2 emisijas 2020. gadā, kas noteiktas saskaņā ar Īstenošanas regulu (ES) 2017/1152, neieskaitot CO2 emisiju aiztaupījumus, ko rada šīs regulas 11. panta piemērošana; |
| NEDC
  2020mērķrādītājs | ir 2020. gada īpatnējo emisiju mērķrādītājs, kas aprēķināts saskaņā ar 1. un 2. punktu. |

WLTP
  CO2

ir vidējās īpatnējās CO2 emisijas 2020. gadā, kas noteiktas saskaņā ar Regulas (ES) 2017/1151 XXI pielikumu, neieskaitot CO2 aiztaupījumus, ko rada šīs regulas 11. panta piemērošana;

NEDC
  CO2

ir vidējās īpatnējās CO2 emisijas 2020. gadā, kas noteiktas saskaņā ar Īstenošanas regulu (ES) 2017/1152, neieskaitot CO2 emisiju aiztaupījumus, ko rada šīs regulas 11. panta piemērošana;

NEDC
  2020mērķrādītājs

ir 2020. gada īpatnējo emisiju mērķrādītājs, kas aprēķināts saskaņā ar 1. un 2. punktu.

4.   No 2021. līdz 2024. kalendārajam gadam ražotāja īpatnējo emisiju mērķrādītāju aprēķina šādi:

Īpatnējo emisiju mērķrādītājs = WLTP
  atsauces mērķrādītājs + a [(Mø – M0) – (Mø2020 – M0,2020)]

kur:

| WLTP
  atsauces mērķrādītājs | ir 2021. gada WLTP īpatnējo emisiju atsauces mērķrādītājs, kas aprēķināts saskaņā ar 3. punktu; |
| --- | --- |
| a | ir 0,096; |
| Mø | ir attiecīgajā mērķgadā reģistrēto ražotāja jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu vidējā masa nokomplektētā stāvoklī (M) kilogramos (kg); |
| M0 | ir 1 766,4 2020. gadā, savukārt 2021., 2022. un 2023. gadā vērtība, kas pieņemta atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 510/2011 13. panta 5. punktam, un 2024. gadā vērtība, kas pieņemta atbilstīgi šīs regulas 14. panta 1. punkta b) apakšpunktam; |
| Mø2020 | ir 2020. gadā reģistrēto ražotāja jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu vidējā masa nokomplektētā stāvoklī (M) kilogramos (kg); |
| M0,2020 | ir 1 766,4. |

WLTP
  atsauces mērķrādītājs

ir 2021. gada WLTP īpatnējo emisiju atsauces mērķrādītājs, kas aprēķināts saskaņā ar 3. punktu;

a

ir 0,096;

Mø

ir attiecīgajā mērķgadā reģistrēto ražotāja jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu vidējā masa nokomplektētā stāvoklī (M) kilogramos (kg);

M0

ir 1 766,4 2020. gadā, savukārt 2021., 2022. un 2023. gadā vērtība, kas pieņemta atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 510/2011 13. panta 5. punktam, un 2024. gadā vērtība, kas pieņemta atbilstīgi šīs regulas 14. panta 1. punkta b) apakšpunktam;

Mø2020

ir 2020. gadā reģistrēto ražotāja jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu vidējā masa nokomplektētā stāvoklī (M) kilogramos (kg);

M0,2020

ir 1 766,4.

5.   Ražotājam, kam piešķirta atkāpe attiecībā uz konkrētu NEDC balstītu emisiju mērķrādītāju 2021. gadā, WLTP balstīto atkāpes mērķrādītāju aprēķina šādi:

Formula

kur:

| WLTP
  CO2 | ir WLTP
  CO2, kā definēts 3. punktā; |
| --- | --- |
| NEDC
  CO2 | ir NEDC
  CO2, kā definēts 3. punktā; |
| NEDC
  2021mērķrādītājs | ir 2021. gada atkāpes mērķrādītājs, ko Komisija piešķīrusi atbilstīgi šīs regulas 10. pantam. |

WLTP
  CO2

ir WLTP
  CO2, kā definēts 3. punktā;

NEDC
  CO2

ir NEDC
  CO2, kā definēts 3. punktā;

NEDC
  2021mērķrādītājs

ir 2021. gada atkāpes mērķrādītājs, ko Komisija piešķīrusi atbilstīgi šīs regulas 10. pantam.

6.   No 2015. gada 1. janvāra ES autoparka mērķrādītājus un īpatnējo emisiju mērķrādītāju ražotājam aprēķina šādi:

6.0.   ES autoparka mērķrādītājs 2021

ES autoparka mērķrādītājs2021 ir vidējais rādītājs, izsverot ar 2021. gadā reģistrēto jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu skaitu, atsauces vērtībām2021, ko nosaka katram atsevišķajam ražotājam, kuram saskaņā ar 4. punktu tiek piemērots īpatnējo emisiju mērķrādītājs.

Atsauces vērtību2021 katram ražotājam nosaka šādi:

Formula

kur:

| WLTP
  CO2,mērīts | ir vidējais mērīto CO2 emisiju rādītājs katram ražotājam, ņemot vērā visus 2020. gadā reģistrētos jaunos vieglos komerciālos transportlīdzekļus, kā noteikts un paziņots saskaņā ar Īstenošanas regulas (ES) 2017/1152 7.a pantu; |
| --- | --- |
| NEDC
  2020,autoparka mērķrādītājs | ir 147 g/km; |
| NEDC
  CO2 | ir 3. punktā definētā vērtība; |
| Mø2021 | ir 2021. gadā reģistrēto ražotāja jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu vidējā masa nokomplektētā stāvoklī kilogramos (kg); |
| M0,2021 | ir visu 2021. gadā reģistrēto to ražotāju jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu vidējā masa nokomplektētā stāvoklī kilogramos (kg), kuriem saskaņā ar 4. punktu piemēro īpatnējo emisiju mērķrādītāju; |
| a | ir 4. punktā definētā vērtība; |

WLTP
  CO2,mērīts

ir vidējais mērīto CO2 emisiju rādītājs katram ražotājam, ņemot vērā visus 2020. gadā reģistrētos jaunos vieglos komerciālos transportlīdzekļus, kā noteikts un paziņots saskaņā ar Īstenošanas regulas (ES) 2017/1152 7.a pantu;

NEDC
  2020,autoparka mērķrādītājs

ir 147 g/km;

NEDC
  CO2

ir 3. punktā definētā vērtība;

Mø2021

ir 2021. gadā reģistrēto ražotāja jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu vidējā masa nokomplektētā stāvoklī kilogramos (kg);

M0,2021

ir visu 2021. gadā reģistrēto to ražotāju jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu vidējā masa nokomplektētā stāvoklī kilogramos (kg), kuriem saskaņā ar 4. punktu piemēro īpatnējo emisiju mērķrādītāju;

a

ir 4. punktā definētā vērtība;

6.1.   ES autoparka mērķrādītāji 2025. un 2030. gadam

6.1.1.   ES autoparka mērķrādītājs 2025. līdz 2029. gadam

ES autoparka mērķrādītājs2025 = ES autoparka mērķrādītājs2021 · (1 – samazinājuma koeficients2025)

kur:

| ES autoparka mērķrādītājs2021 | ir 6.0. punktā definētā vērtība; |
| --- | --- |
| samazinājuma koeficients2025 | ir 1. panta 4. punkta b) apakšpunktā norādītais samazinājums. |

ES autoparka mērķrādītājs2021

ir 6.0. punktā definētā vērtība;

samazinājuma koeficients2025

ir 1. panta 4. punkta b) apakšpunktā norādītais samazinājums.

6.1.2.   ES autoparka mērķrādītājs no 2030. gada

ES autoparka mērķrādītājs2030 = ES autoparka mērķrādītājs2021 · (1 – samazinājuma koeficients2030)

kur:

| ES autoparka mērķrādītājs2021 | ir 6.0. punktā definētā vērtība; |
| --- | --- |
| samazinājuma koeficients2030 | ir 1. panta 5. punkta b) apakšpunktā norādītais samazinājums. |

ES autoparka mērķrādītājs2021

ir 6.0. punktā definētā vērtība;

samazinājuma koeficients2030

ir 1. panta 5. punkta b) apakšpunktā norādītais samazinājums.

6.2.   Īpatnējo emisiju atsauces mērķrādītāji no 2025. gada

6.2.1.   Īpatnējo emisiju atsauces mērķrādītāji no 2025. līdz 2029. gadam

Īpatnējo emisiju atsauces mērķrādītājs = ES autoparka mērķrādītājs2025 + α · (TM – TM0)

kur:

| ES autoparka mērķrādītājs2025 | nosaka saskaņā ar 6.1.1. punktu; |
| --- | --- |
| α | ir a2025, ja ražotāja jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu vidējā testa masa ir vienāda vai mazāka par TM0, ko nosaka saskaņā ar 14. panta 1. punkta d) apakšpunktu, un a2021, ja ražotāja jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu vidējā testa masa ir lielāka par TM0, ko nosaka saskaņā ar 14. panta 1. punkta d) apakšpunktu, |

ES autoparka mērķrādītājs2025

nosaka saskaņā ar 6.1.1. punktu;

α

ir a2025, ja ražotāja jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu vidējā testa masa ir vienāda vai mazāka par TM0, ko nosaka saskaņā ar 14. panta 1. punkta d) apakšpunktu, un a2021, ja ražotāja jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu vidējā testa masa ir lielāka par TM0, ko nosaka saskaņā ar 14. panta 1. punkta d) apakšpunktu,

kur:

| a2025 | ir |
| --- | --- |
| a2021 | ir slīpums atbilstošākajai taisnei, kas iegūta, piemērojot lineāro mazāko kvadrātu metodi katra 2021. gadā reģistrētā jaunā vieglā komerciālā transportlīdzekļa testa masai (neatkarīgais mainīgais) un īpatnējām CO2 emisijām (atkarīgais mainīgais); |
| vidējās emisijas2021 | ir visu 2021. gadā reģistrēto to ražotāju jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu vidējās īpatnējās CO2 emisijas, kuriem īpatnējo emisiju mērķrādītāju aprēķina saskaņā ar 4. punktu; |
| TM | ir visu ražotāja attiecīgajā kalendārajā gadā reģistrēto jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu vidējā testa masa kilogramos (kg); |
| TM0 | ir saskaņā ar 14. panta 1. punkta d) apakšpunktu noteiktā vērtība kilogramos (kg). |

a2025

ir
  Formula

a2021

ir slīpums atbilstošākajai taisnei, kas iegūta, piemērojot lineāro mazāko kvadrātu metodi katra 2021. gadā reģistrētā jaunā vieglā komerciālā transportlīdzekļa testa masai (neatkarīgais mainīgais) un īpatnējām CO2 emisijām (atkarīgais mainīgais);

vidējās emisijas2021

ir visu 2021. gadā reģistrēto to ražotāju jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu vidējās īpatnējās CO2 emisijas, kuriem īpatnējo emisiju mērķrādītāju aprēķina saskaņā ar 4. punktu;

TM

ir visu ražotāja attiecīgajā kalendārajā gadā reģistrēto jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu vidējā testa masa kilogramos (kg);

TM0

ir saskaņā ar 14. panta 1. punkta d) apakšpunktu noteiktā vērtība kilogramos (kg).

6.2.2.   Īpatnējo emisiju atsauces mērķrādītāji no 2030. gada

Īpatnējo emisiju atsauces mērķrādītājs = ES autoparka mērķrādītājs2030 + α · (TM – TM0)

kur:

| ES autoparka mērķrādītājs2030 | tiek noteikts saskaņā ar 6.1.2. punktu; |
| --- | --- |
| α | ir a2030, ja ražotāja jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu vidējā testa masa ir vienāda vai mazāka par TM0, ko nosaka saskaņā ar 14. panta 1. punkta d) apakšpunktu, un a2021, ja ražotāja jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu vidējā testa masa ir lielāka par TM0, ko nosaka saskaņā ar 14. panta 1. punkta d) apakšpunktu, |

ES autoparka mērķrādītājs2030

tiek noteikts saskaņā ar 6.1.2. punktu;

α

ir a2030, ja ražotāja jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu vidējā testa masa ir vienāda vai mazāka par TM0, ko nosaka saskaņā ar 14. panta 1. punkta d) apakšpunktu, un a2021, ja ražotāja jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu vidējā testa masa ir lielāka par TM0, ko nosaka saskaņā ar 14. panta 1. punkta d) apakšpunktu,

kur:

| a2030 | ir |
| --- | --- |
| a2021 | kā noteikts 6.2.1. punktā; |
| vidējās emisijas2021 | kā noteikts 6.2.1. punktā; |
| TM | kā noteikts 6.2.1. punktā; |
| TM0 | kā noteikts 6.2.1. punktā. |

a2030

ir
  Formula

a2021

kā noteikts 6.2.1. punktā;

vidējās emisijas2021

kā noteikts 6.2.1. punktā;

TM

kā noteikts 6.2.1. punktā;

TM0

kā noteikts 6.2.1. punktā.

6.3.   Īpatnējo emisiju mērķrādītāji no 2025. gada

6.3.1.   Īpatnējo emisiju mērķrādītāji no 2025. līdz 2029. gadam

Īpatnējo emisiju mērķrādītājs = (īpatnējo emisiju atsauces mērķrādītājs – (ømērķrādītāji – ES autoparka mērķrādītājs2025)) · ZLEV koeficients

kur:

| īpatnējo emisiju mērķrādītājs | ir ražotāja īpatnējo emisiju atsauces mērķrādītājs, ko nosaka saskaņā ar 6.2.1. punktu; |
| --- | --- |
| ømērķrādītāji | ir vidējais rādītājs, izsverot pēc katra individuālā ražotāja jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu skaita, visiem īpatnējo emisiju atsauces mērķrādītājiem, ko nosaka saskaņā ar 6.2.1. punktu; |
| ZLEV koeficients | ir (1 + y – x), izņemot, ja šī summa ir lielāka par 1,05 vai mazāka par 1,0, tādā gadījumā par ZLEV koeficientu atkarībā no konkrētā gadījuma izvēlas 1,05 vai 1,0, |

īpatnējo emisiju mērķrādītājs

ir ražotāja īpatnējo emisiju atsauces mērķrādītājs, ko nosaka saskaņā ar 6.2.1. punktu;

ømērķrādītāji

ir vidējais rādītājs, izsverot pēc katra individuālā ražotāja jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu skaita, visiem īpatnējo emisiju atsauces mērķrādītājiem, ko nosaka saskaņā ar 6.2.1. punktu;

ZLEV koeficients

ir (1 + y – x), izņemot, ja šī summa ir lielāka par 1,05 vai mazāka par 1,0, tādā gadījumā par ZLEV koeficientu atkarībā no konkrētā gadījuma izvēlas 1,05 vai 1,0,

kur:

| y | ir bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu daļa ražotāja jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu autoparkā, ko aprēķina, jauno bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu kopskaitu dalot ar attiecīgajā kalendārajā gadā reģistrēto jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu kopskaitu un katru no bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļiem uzskaitot kā ZLEV
  īpatnējais saskaņā ar šādu formulu: |
| --- | --- |
| x | ir 15 %. |

y

ir bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu daļa ražotāja jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu autoparkā, ko aprēķina, jauno bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu kopskaitu dalot ar attiecīgajā kalendārajā gadā reģistrēto jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu kopskaitu un katru no bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļiem uzskaitot kā ZLEV
  īpatnējais saskaņā ar šādu formulu:

x

ir 15 %.

6.3.2.   Īpatnējo emisiju mērķrādītāji no 2030. gada

Īpatnējo emisiju mērķrādītājs = (īpatnējo emisiju atsauces mērķrādītājs – (ømērķrādītāji – ES autoparka mērķrādītājs2030)) · ZLEV koeficients

kur:

| īpatnējo emisiju mērķrādītājs | ir ražotāja īpatnējo emisiju atsauces mērķrādītājs, ko nosaka saskaņā ar 6.2.2. punktu; |
| --- | --- |
| ømērķrādītāji | ir vidējais rādītājs, izsverot pēc katra individuālā ražotāja jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu skaita, visiem īpatnējo emisiju atsauces mērķrādītājiem, ko nosaka saskaņā ar 6.2.2. punktu; |
| ZLEV koeficients | ir (1 + y – x), izņemot, ja šī summa ir lielāka par 1,05 vai mazāka par 1,0, tādā gadījumā par ZLEV koeficientu atkarībā no konkrētā gadījuma izvēlas 1,05 vai 1,0, |

īpatnējo emisiju mērķrādītājs

ir ražotāja īpatnējo emisiju atsauces mērķrādītājs, ko nosaka saskaņā ar 6.2.2. punktu;

ømērķrādītāji

ir vidējais rādītājs, izsverot pēc katra individuālā ražotāja jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu skaita, visiem īpatnējo emisiju atsauces mērķrādītājiem, ko nosaka saskaņā ar 6.2.2. punktu;

ZLEV koeficients

ir (1 + y – x), izņemot, ja šī summa ir lielāka par 1,05 vai mazāka par 1,0, tādā gadījumā par ZLEV koeficientu atkarībā no konkrētā gadījuma izvēlas 1,05 vai 1,0,

kur:

| y | ir bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu daļa ražotāja jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu autoparkā, ko aprēķina, jauno bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu kopskaitu dalot ar attiecīgajā kalendārajā gadā reģistrēto jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu kopskaitu un katru no bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļiem uzskaitot kā ZLEV
  īpatnējais saskaņā ar šādu formulu: |
| --- | --- |
| x | ir 30 %. |

y

ir bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu daļa ražotāja jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu autoparkā, ko aprēķina, jauno bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu kopskaitu dalot ar attiecīgajā kalendārajā gadā reģistrēto jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu kopskaitu un katru no bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļiem uzskaitot kā ZLEV
  īpatnējais saskaņā ar šādu formulu:

x

ir 30 %.

---

(1)  Bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu īpatsvaru dalībvalsts jaunu vieglo pasažieru automobiļu autoparkā 2017. gadā aprēķina: visu 2017. gadā reģistrēto jauno bezemisiju un mazemisiju transportlīdzekļu skaitu dalot ar tajā pašā gadā reģistrēto jauno vieglo pasažieru automobiļu kopskaitu.

---

II PIELIKUMS

JAUNU VIEGLO PASAŽIERU AUTOMOBIĻU EMISIJU MONITORINGS UN ZIŅOŠANA PAR TĀM

A DAĻA

Datu vākšana par jauniem vieglajiem pasažieru automobiļiem un CO2 emisiju monitoringa informācijas noteikšana

1.   Par katru kalendāro gadu dalībvalsts fiksē šādus detalizētus datus par katru jaunu vieglo pasažieru automobili, kurš reģistrēts tās teritorijā kā M1 kategorijas transportlīdzeklis:

| a) | ražotājs; |
| --- | --- |

a)

ražotājs;

| b) | tipa apstiprinājuma numurs un tā paplašinājums; |
| --- | --- |

b)

tipa apstiprinājuma numurs un tā paplašinājums;

| c) | tips, variants un versija (attiecīgā gadījumā); |
| --- | --- |

c)

tips, variants un versija (attiecīgā gadījumā);

| d) | marka un komercnosaukums; |
| --- | --- |

d)

marka un komercnosaukums;

| e) | apstiprinātā transportlīdzekļa tipa kategorija; |
| --- | --- |

e)

apstiprinātā transportlīdzekļa tipa kategorija;

| f) | pirmo reizi reģistrēto transportlīdzekļu kopskaits; |
| --- | --- |

f)

pirmo reizi reģistrēto transportlīdzekļu kopskaits;

| g) | transportlīdzekļa masa nokomplektētā stāvoklī; |
| --- | --- |

g)

transportlīdzekļa masa nokomplektētā stāvoklī;

| h) | īpatnējās CO2 emisijas (NEDC un WLTP); |
| --- | --- |

h)

īpatnējās CO2 emisijas (NEDC un WLTP);

| i) | balstvirsma: garenbāze, vadāmās ass šķērsbāze un pārējo asu šķērsbāze; |
| --- | --- |

i)

balstvirsma: garenbāze, vadāmās ass šķērsbāze un pārējo asu šķērsbāze;

| j) | degvielas tips un degvielas režīms; |
| --- | --- |

j)

degvielas tips un degvielas režīms;

| k) | dzinēja darba tilpums; |
| --- | --- |

k)

dzinēja darba tilpums;

| l) | elektroenerģijas patēriņš; |
| --- | --- |

l)

elektroenerģijas patēriņš;

| m) | inovatīvās tehnoloģijas vai inovatīvo tehnoloģiju grupas kods un šīs tehnoloģijas radītais CO2 emisiju samazinājums (NEDC un WLTP); |
| --- | --- |

m)

inovatīvās tehnoloģijas vai inovatīvo tehnoloģiju grupas kods un šīs tehnoloģijas radītais CO2 emisiju samazinājums (NEDC un WLTP);

| n) | maksimālā lietderīgā jauda; |
| --- | --- |

n)

maksimālā lietderīgā jauda;

| o) | transportlīdzekļa identifikācijas numurs; |
| --- | --- |

o)

transportlīdzekļa identifikācijas numurs;

| p) | WLTP testa masa; |
| --- | --- |

p)

WLTP testa masa;

| q) | Īstenošanas regulas (ES) 2017/1153 I pielikuma 3.2.8. punktā minētie novirzes un verifikācijas koeficienti; |
| --- | --- |

q)

Īstenošanas regulas (ES) 2017/1153 I pielikuma 3.2.8. punktā minētie novirzes un verifikācijas koeficienti;

| r) | reģistrētā transportlīdzekļa kategorija; |
| --- | --- |

r)

reģistrētā transportlīdzekļa kategorija;

| s) | transportlīdzekļu saimes identifikācijas numurs; |
| --- | --- |

s)

transportlīdzekļu saimes identifikācijas numurs;

| t) | attiecīgā gadījumā pilnuzlādes nobraukums. |
| --- | --- |

t)

attiecīgā gadījumā pilnuzlādes nobraukums.

Dalībvalstis saskaņā ar 7. pantu dara pieejamus Komisijai visus šajā punktā uzskaitītos datus B daļas 2. punktā norādītajā formātā.

2.   Detalizētos datus, kas minēti 1. punktā, ņem no attiecīgā vieglā pasažieru automobiļa atbilstības sertifikāta. Attiecībā uz divu degvielu (benzīns/gāze) transportlīdzekļiem, kuru atbilstības sertifikātā ir norādītas abu degvielas veidu īpatnējo CO2 emisiju vērtības, dalībvalstis izmanto tikai tos datus, kas mērīti attiecībā uz gāzi.

3.   Dalībvalstis katram kalendārajam gadam nosaka:

| a) | pirmo reizi reģistrēto to jauno vieglo pasažieru automobiļu kopskaitu, uz kuriem attiecas EK tipa apstiprinājums; |
| --- | --- |

a)

pirmo reizi reģistrēto to jauno vieglo pasažieru automobiļu kopskaitu, uz kuriem attiecas EK tipa apstiprinājums;

| b) | pirmo reizi reģistrēto to jauno vieglo pasažieru automobiļu kopskaitu, kuri saņēmuši individuālu apstiprinājumu; |
| --- | --- |

b)

pirmo reizi reģistrēto to jauno vieglo pasažieru automobiļu kopskaitu, kuri saņēmuši individuālu apstiprinājumu;

| c) | pirmo reizi reģistrēto to jauno vieglo pasažieru automobiļu kopskaitu, uz kuriem attiecas valsts tipa apstiprinājums mazām sērijām. |
| --- | --- |

c)

pirmo reizi reģistrēto to jauno vieglo pasažieru automobiļu kopskaitu, uz kuriem attiecas valsts tipa apstiprinājums mazām sērijām.

B DAĻA

Datu nosūtīšanas formāts

Dalībvalstis par katru gadu ziņo A daļas 1. un 3. punktā norādīto informāciju šādā formātā:

1. IEDAĻA

MONITORINGA DATU KOPSAVILKUMS

| Dalībvalsts (1) | |
| --- | --- |
| Gads | |
| Pirmo reizi reģistrēto to jauno vieglo pasažieru automobiļu kopskaits, uz kuriem attiecas EK tipa apstiprinājums | |
| Pirmo reizi reģistrēto to jauno vieglo pasažieru automobiļu kopskaits, kuri saņēmuši jaunu individuālu apstiprinājumu | |
| Pirmo reizi reģistrēto to jauno vieglo pasažieru automobiļu kopskaits, uz kuriem attiecas valsts tipa apstiprinājums mazām sērijām | |

Dalībvalsts (1)

Gads

Pirmo reizi reģistrēto to jauno vieglo pasažieru automobiļu kopskaits, uz kuriem attiecas EK tipa apstiprinājums

Pirmo reizi reģistrēto to jauno vieglo pasažieru automobiļu kopskaits, kuri saņēmuši jaunu individuālu apstiprinājumu

Pirmo reizi reģistrēto to jauno vieglo pasažieru automobiļu kopskaits, uz kuriem attiecas valsts tipa apstiprinājums mazām sērijām

2. IEDAĻA

DETALIZĒTI MONITORINGA DATI – VIENA TRANSPORTLĪDZEKĻA IERAKSTS

| Atsauce uz A daļas 1. punktu | Detalizēti dati par katru reģistrēto transportlīdzekli |
| --- | --- |
| a) | Ražotājs, ES standarta nosaukums |
| Ražotājs, OEM deklarācijā norādītais nosaukums |
| Ražotāja nosaukums dalībvalsts reģistrā (2) |
| b) | Tipa apstiprinājuma numurs un tā paplašinājums |
| c) | Tips |
| Variants |
| Versija |
| d) | Marka un komercnosaukums |
| e) | Apstiprinātā transportlīdzekļa tipa kategorija |
| f) | Jauno reģistrāciju kopējais skaits |
| g) | Transportlīdzekļa masa nokomplektētā stāvoklī |
| h) | Īpatnējās CO2 emisijas (kombinētās)

  NEDC vērtība līdz 2020. gada 31. decembrim, izņemot 5. panta piemērošanas jomā ietilpstošajiem transportlīdzekļiem, kuriem NEDC vērtību līdz 2022. gada 31. decembrim nosaka saskaņā ar Īstenošanas regulas (ES) 2017/1153 5. pantu |
| Īpatnējās CO2 emisijas (kombinētās)

  WLTP vērtība |
| i) | Garenbāze |
| Vadāmās ass (1. ass) šķērsbāze |
| Pārējo asu (2. ass) šķērsbāze |
| j) | Degvielas veids |
| Degvielas režīms |
| k) | Dzinēja darba tilpums (cm3) |
| l) | Elektroenerģijas patēriņš (Wh/km) |
| m) | Ekoinovācijas(-u) kods(-i) |
| Ekoinovācijas(-u) radītie kopējie NEDC CO2 emisiju aiztaupījumi līdz 2020. gada 31. decembrim |
| Ekoinovācijas(-u) radītie kopējie WLTP CO2 emisiju aiztaupījumi |
| n) | Maksimālā lietderīgā jauda |
| o) | Transportlīdzekļa identifikācijas numurs |
| p) | WLTP testa masa |
| q) | Novirzes koeficients De (ja pieejams) |
| Verifikācijas koeficients (ja pieejams) |
| r) | Reģistrētā transportlīdzekļa kategorija |
| s) | Transportlīdzekļu saimes identifikācijas numurs |
| t) | Attiecīgā gadījumā pilnuzlādes nobraukums |

Atsauce uz A daļas 1. punktu

Detalizēti dati par katru reģistrēto transportlīdzekli

a)

Ražotājs, ES standarta nosaukums

Ražotājs, OEM deklarācijā norādītais nosaukums

Ražotāja nosaukums dalībvalsts reģistrā (2)

b)

Tipa apstiprinājuma numurs un tā paplašinājums

c)

Tips

Variants

Versija

d)

Marka un komercnosaukums

e)

Apstiprinātā transportlīdzekļa tipa kategorija

f)

Jauno reģistrāciju kopējais skaits

g)

Transportlīdzekļa masa nokomplektētā stāvoklī

h)

Īpatnējās CO2 emisijas (kombinētās)

NEDC vērtība līdz 2020. gada 31. decembrim, izņemot 5. panta piemērošanas jomā ietilpstošajiem transportlīdzekļiem, kuriem NEDC vērtību līdz 2022. gada 31. decembrim nosaka saskaņā ar Īstenošanas regulas (ES) 2017/1153 5. pantu

Īpatnējās CO2 emisijas (kombinētās)

WLTP vērtība

i)

Garenbāze

Vadāmās ass (1. ass) šķērsbāze

Pārējo asu (2. ass) šķērsbāze

j)

Degvielas veids

Degvielas režīms

k)

Dzinēja darba tilpums (cm3)

l)

Elektroenerģijas patēriņš (Wh/km)

m)

Ekoinovācijas(-u) kods(-i)

Ekoinovācijas(-u) radītie kopējie NEDC CO2 emisiju aiztaupījumi līdz 2020. gada 31. decembrim

Ekoinovācijas(-u) radītie kopējie WLTP CO2 emisiju aiztaupījumi

n)

Maksimālā lietderīgā jauda

o)

Transportlīdzekļa identifikācijas numurs

p)

WLTP testa masa

q)

Novirzes koeficients De (ja pieejams)

Verifikācijas koeficients (ja pieejams)

r)

Reģistrētā transportlīdzekļa kategorija

s)

Transportlīdzekļu saimes identifikācijas numurs

t)

Attiecīgā gadījumā pilnuzlādes nobraukums

---

(1)  ISO 3166 divu burtu kodi, izņemot Grieķiju un Apvienoto Karalisti, kuru kodi ir attiecīgi “EL” un “UK”.

(2)  Attiecībā uz valsts tipa apstiprinājumiem mazām sērijām (NSS) vai individuālajiem apstiprinājumiem (IVA) ražotāja nosaukumu norāda slejā “Ražotāja nosaukums dalībvalsts reģistrā”, savukārt slejā “Ražotājs, ES standarta nosaukums” norāda “AA-NSS” vai “AA-IVA” atkarībā no konkrētā gadījuma.

---

III PIELIKUMS

JAUNO VIEGLO KOMERCIĀLO TRANSPORTLĪDZEKĻU EMISIJU MONITORINGS UN ZIŅOŠANA PAR TĀM

A.   Datu apkopošana par jaunajiem vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem un CO2 emisijām monitoringa informācijas noteikšana

1.   Detalizēti dati

1.1.   Pabeigti transportlīdzekļi, kas reģistrēti kā N1 kategorijas transportlīdzekļi

Attiecībā uz pabeigtiem transportlīdzekļiem ar EK tipa apstiprinājumu, kas reģistrēti kā N1 kategorijas transportlīdzekļi, dalībvalstis par katru kalendāro gadu reģistrē šādus detalizētus datus par katru jaunu vieglo komerciālo transportlīdzekli, kas pirmoreiz tiek reģistrēts attiecīgās dalībvalsts teritorijā:

| a) | ražotājs; |
| --- | --- |

a)

ražotājs;

| b) | tipa apstiprinājuma numurs un tā paplašinājumu; |
| --- | --- |

b)

tipa apstiprinājuma numurs un tā paplašinājumu;

| c) | tips, variants un versija; |
| --- | --- |

c)

tips, variants un versija;

| d) | marka; |
| --- | --- |

d)

marka;

| e) | apstiprinātā transportlīdzekļa tipa kategorija; |
| --- | --- |

e)

apstiprinātā transportlīdzekļa tipa kategorija;

| f) | reģistrētā transportlīdzekļa kategorija; |
| --- | --- |

f)

reģistrētā transportlīdzekļa kategorija;

| g) | īpatnējās CO2 emisijas (NEDC un WLTP); |
| --- | --- |

g)

īpatnējās CO2 emisijas (NEDC un WLTP);

| h) | transportlīdzekļa masa nokomplektētā stāvoklī; |
| --- | --- |

h)

transportlīdzekļa masa nokomplektētā stāvoklī;

| i) | tehniski pieļaujamā maksimālā pilnā masa; |
| --- | --- |

i)

tehniski pieļaujamā maksimālā pilnā masa;

| j) | balstvirsma: garenbāze, vadāmās ass šķērsbāze un pārējo asu šķērsbāze; |
| --- | --- |

j)

balstvirsma: garenbāze, vadāmās ass šķērsbāze un pārējo asu šķērsbāze;

| k) | degvielas tips un degvielas režīms; |
| --- | --- |

k)

degvielas tips un degvielas režīms;

| l) | dzinēja darba tilpums; |
| --- | --- |

l)

dzinēja darba tilpums;

| m) | elektroenerģijas patēriņš; |
| --- | --- |

m)

elektroenerģijas patēriņš;

| n) | inovatīvās tehnoloģijas vai inovatīvo tehnoloģiju grupas kods un CO2 emisiju samazinājums šīs tehnoloģijas iespaidā (NEDC un WLTP); |
| --- | --- |

n)

inovatīvās tehnoloģijas vai inovatīvo tehnoloģiju grupas kods un CO2 emisiju samazinājums šīs tehnoloģijas iespaidā (NEDC un WLTP);

| o) | transportlīdzekļa identifikācijas numurs; |
| --- | --- |

o)

transportlīdzekļa identifikācijas numurs;

| p) | WLTP testa masa; |
| --- | --- |

p)

WLTP testa masa;

| q) | Īstenošanas regulas (ES) 2017/1152 I pielikuma 3.2.8. punktā minētie novirzes un verifikācijas koeficienti; |
| --- | --- |

q)

Īstenošanas regulas (ES) 2017/1152 I pielikuma 3.2.8. punktā minētie novirzes un verifikācijas koeficienti;

| r) | transportlīdzekļu saimes identifikācijas numurs, ko nosaka saskaņā ar Regulas (ES) 2017/1151 XXI pielikuma 5.0. punktu; |
| --- | --- |

r)

transportlīdzekļu saimes identifikācijas numurs, ko nosaka saskaņā ar Regulas (ES) 2017/1151 XXI pielikuma 5.0. punktu;

| s) | attiecīgā gadījumā pilnuzlādes nobraukums. |
| --- | --- |

s)

attiecīgā gadījumā pilnuzlādes nobraukums.

Dalībvalstis saskaņā ar 7. pantu dara pieejamus Komisijai visus šajā punktā uzskaitītos datus šā pielikuma C daļas 2. iedaļā norādītajā formātā.

1.2.   Transportlīdzekļi, kas apstiprināti vairākposmu procesā un reģistrēti kā N1 kategorijas transportlīdzekļi

Attiecībā uz vairākposmu procesā apstiprinātiem transportlīdzekļiem, kas reģistrēti kā N1 kategorijas transportlīdzekļi, dalībvalstis par katru kalendāro gadu reģistrē šādus detalizētus datus:

| a) | par bāzes (nepabeigtu) transportlīdzekli – datus, kas minēti 1.1. apakšpunkta a), b), c), d), e), g), h), i), n) un o) punktā, vai – h) un i) punktā norādīto datu vietā – iepriekš noteikto papildmasu, kas norādīta kā daļa no tipa apstiprinājuma informācijas, kura noteikta Direktīvas 2007/46/EK I pielikuma 2.17.2. punktā; |
| --- | --- |

a)

par bāzes (nepabeigtu) transportlīdzekli – datus, kas minēti 1.1. apakšpunkta a), b), c), d), e), g), h), i), n) un o) punktā, vai – h) un i) punktā norādīto datu vietā – iepriekš noteikto papildmasu, kas norādīta kā daļa no tipa apstiprinājuma informācijas, kura noteikta Direktīvas 2007/46/EK I pielikuma 2.17.2. punktā;

| b) | par bāzes (pabeigtu) transportlīdzekli – datus, kas minēti 1.1. apakšpunkta a), b), c), d), e), g), h), i), n) un o) punktā; |
| --- | --- |

b)

par bāzes (pabeigtu) transportlīdzekli – datus, kas minēti 1.1. apakšpunkta a), b), c), d), e), g), h), i), n) un o) punktā;

| c) | par vairākos posmos pabeigtu transportlīdzekli – datus, kas minēti 1.1. apakšpunkta a), f), g), h), j), k), l), m) un o) punktā. |
| --- | --- |

c)

par vairākos posmos pabeigtu transportlīdzekli – datus, kas minēti 1.1. apakšpunkta a), f), g), h), j), k), l), m) un o) punktā.

Ja kādus pirmās daļas a) un b) punktā minētos datus par bāzes transportlīdzekli nevar sniegt, tad dalībvalsts to vietā sniedz datus par vairākos posmos pabeigto transportlīdzekli.

Datus par vairākos posmos pabeigtiem N1 kategorijas transportlīdzekļiem sniedz formātā, kas noteikts C daļas 2. iedaļā.

Transportlīdzekļa identifikācijas numuru, kas minēts 1.1. apakšpunkta o) punktā, nedrīkst publiskot.

2.   Informāciju, kas minēta 1. punktā, iegūst no atbilstības sertifikāta. Attiecībā uz divu degvielu (benzīns/gāze) transportlīdzekļiem, kuru atbilstības sertifikātā ir norādītas abu degvielas veidu īpatnējo CO2 emisiju vērtības, dalībvalstis izmanto tikai vērtību, kas izmērīta attiecībā uz gāzi.

3.   Dalībvalstis katram kalendārajam gadam nosaka:

| a) | to pirmo reizi reģistrēto jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu kopskaitu, uz kuriem attiecas EK tipa apstiprinājums; |
| --- | --- |

a)

to pirmo reizi reģistrēto jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu kopskaitu, uz kuriem attiecas EK tipa apstiprinājums;

| b) | to pirmo reizi reģistrēto jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu kopskaitu, uz kuriem attiecas vairākposmu tipa apstiprinājums, ja šāda informācija ir pieejama; |
| --- | --- |

b)

to pirmo reizi reģistrēto jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu kopskaitu, uz kuriem attiecas vairākposmu tipa apstiprinājums, ja šāda informācija ir pieejama;

| c) | to pirmo reizi reģistrēto jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu kopskaitu, uz kuriem attiecas individuāls apstiprinājums; |
| --- | --- |

c)

to pirmo reizi reģistrēto jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu kopskaitu, uz kuriem attiecas individuāls apstiprinājums;

| d) | to pirmo reizi reģistrēto jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu kopskaitu, uz kuriem attiecas valsts tipa apstiprinājums mazām sērijām. |
| --- | --- |

d)

to pirmo reizi reģistrēto jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu kopskaitu, uz kuriem attiecas valsts tipa apstiprinājums mazām sērijām.

B.   Metodika jaunu vieglo komerciālo transportlīdzekļu CO2 monitoringa informācijas noteikšanai

Monitoringa informāciju, kas dalībvalstīm jānosaka atbilstīgi A daļas 1. un 3. punktam, nosaka saskaņā ar šajā daļā norādīto metodiku.

1.   Reģistrēto jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu skaits

Dalībvalstis nosaka savā teritorijā reģistrēto jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu skaitu attiecīgajā monitoringa gadā, atsevišķi norādot transportlīdzekļus, uz kuriem attiecas EK tipa apstiprinājums, individuāls apstiprinājums un valsts tipa apstiprinājums mazām sērijām, un, attiecīgā gadījumā, uz kuriem attiecas vairākposmu tipa apstiprinājums.

2.   Vairākos posmos pabeigti transportlīdzekļi

Attiecībā uz vairākposmu transportlīdzekļiem vairākos posmos pabeigto transportlīdzekļu īpatnējo CO2 emisiju attiecina uz bāzes transportlīdzekļa ražotāju.

Lai, bāzes transportlīdzekļa ražotājam neradot pārmērīgi lielu slogu, nodrošinātu, ka vairākos posmos pabeigto transportlīdzekļu CO2 emisijas, degvielas ekonomijas un masas vērtības ir reprezentatīvas, Komisija ierosina īpašu uzraudzības procedūru un attiecīgā gadījumā izdara nepieciešamos grozījumus attiecīgajos tipa apstiprināšanas tiesību aktos.

Lai gan 2020. gada mērķrādītāja aprēķināšanai saskaņā ar I pielikuma B daļas 2. punktu iepriekš noteikto papildmasu ņem no šā pielikuma C daļas, ja šo masas vērtību nevar noteikt, 7. panta 4. punktā minētā īpatnējo emisiju mērķrādītāja provizoriskajam aprēķinam var izmantot vairākos posmos pabeigta transportlīdzekļa masu nokomplektētā stāvoklī.

Ja bāzes transportlīdzeklis ir pabeigts transportlīdzeklis, īpatnējo emisiju mērķrādītāja aprēķinam izmanto minētā transportlīdzekļa masu nokomplektētā stāvoklī. Savukārt, ja šo masas vērtību nevar noteikt, īpatnējo emisiju mērķrādītāja aprēķinam var izmantot vairākos posmos pabeigtā transportlīdzekļa masu nokomplektētā stāvoklī.

C.   Datu nosūtīšanas formāts

Dalībvalstis par katru gadu paziņo A daļas 1. un 3. punktā norādīto informāciju šādā formātā:

1. iedaļa

Monitoringa datu kopsavilkums

| Dalībvalsts (1) | |
| --- | --- |
| Gads | |
| To pirmo reizi reģistrēto jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu kopskaits, uz kuriem attiecas EK tipa apstiprinājums | |
| To pirmo reizi reģistrēto jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu kopskaits, kuriem piešķirts individuāls apstiprinājums | |
| To pirmo reizi reģistrēto jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu kopskaits, uz kuriem attiecas valsts tipa apstiprinājums mazām sērijām | |
| To pirmo reizi reģistrēto jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu kopskaits, uz kuriem attiecas vairākposmu tipa apstiprinājums (ja šāda informācija ir pieejama) | |

Dalībvalsts (1)

Gads

To pirmo reizi reģistrēto jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu kopskaits, uz kuriem attiecas EK tipa apstiprinājums

To pirmo reizi reģistrēto jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu kopskaits, kuriem piešķirts individuāls apstiprinājums

To pirmo reizi reģistrēto jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu kopskaits, uz kuriem attiecas valsts tipa apstiprinājums mazām sērijām

To pirmo reizi reģistrēto jauno vieglo komerciālo transportlīdzekļu kopskaits, uz kuriem attiecas vairākposmu tipa apstiprinājums (ja šāda informācija ir pieejama)

2. iedaļa

Detalizēti monitoringa dati – viena transportlīdzekļa ieraksts

| Atsauce uz A daļas 1.1. apakšpunktu | Detalizēti dati par katru reģistrēto transportlīdzekli (2) |
| --- | --- |
| a) | Ražotājs, ES standarta nosaukums (3) |
| Ražotājs, OEM deklarācijā norādītais nosaukums
  PABEIGTS TRANSPORTLĪDZEKLIS/BĀZES TRANSPORTLĪDZEKLIS (4) |
| Ražotājs, OEM deklarācijā norādītais nosaukums
  VAIRĀKOS POSMOS PABEIGTS TRANSPORTLĪDZEKLIS (4) |
| Ražotāja nosaukums dalībvalsts reģistrā (3) |
| b) | Tipa apstiprinājuma numurs un tā paplašinājums |
| c) | Tips |
| Variants |
| Versija |
| d) | Marka |
| e) | Apstiprinātā transportlīdzekļa tipa kategorija |
| f) | Reģistrētā transportlīdzekļa kategorija |
| g) | Īpatnējās CO2 emisijas (kombinētās)

  NEDC vērtība līdz 2020. gada 31. decembrim |
| Īpatnējās CO2 emisijas (kombinētās)

  WLTP vērtība |
| h) | Transportlīdzekļa masa nokomplektētā stāvoklī
  BĀZES TRANSPORTLĪDZEKLIS |
| Transportlīdzekļa masa nokomplektētā stāvoklī
  VAIRĀKOS POSMOS PABEIGTS TRANSPORTLĪDZEKLIS/PABEIGTS TRANSPORTLĪDZEKLIS |
| i) (5) | Tehniski pieļaujamā maksimālā pilnā masa |
| j) | Garenbāze |
| Vadāmās ass (1. ass) šķērsbāze |
| Pārējo asu (2. ass) šķērsbāze |
| k) | Degvielas tips |
| Degvielas režīms |
| l) | Dzinēja darba tilpums (cm3) |
| m) | Elektroenerģijas patēriņš (Wh/km) |
| n) | Ekoinovācijas(-u) kods(-i) |
| Ekoinovācijas(-u) radītie kopējie NEDC CO2 emisiju aiztaupījumi līdz 2020. gada 31. decembrim |
| Ekoinovācijas(-u) radītie kopējie WLTP CO2 emisiju aiztaupījumi |
| o) | Transportlīdzekļa identifikācijas numurs |
| p) | WLTP testa masa |
| q) | Novirzes koeficients De (ja pieejams) |
| Verifikācijas koeficients (ja pieejams) |
| r) | Transportlīdzekļu saimes identifikācijas numurs |
| s) | Pilnuzlādes nobraukums (ja pieejams) |
| Direktīvas 2007/46/EK I pielikuma 2.17.2. punkts (6) | Iepriekš noteiktā papildmasa (attiecīgā gadījumā vairākposmu procesā apstiprinātiem transportlīdzekļiem) |

Atsauce uz A daļas 1.1. apakšpunktu

Detalizēti dati par katru reģistrēto transportlīdzekli (2)

a)

Ražotājs, ES standarta nosaukums (3)

Ražotājs, OEM deklarācijā norādītais nosaukums

PABEIGTS TRANSPORTLĪDZEKLIS/BĀZES TRANSPORTLĪDZEKLIS (4)

Ražotājs, OEM deklarācijā norādītais nosaukums

VAIRĀKOS POSMOS PABEIGTS TRANSPORTLĪDZEKLIS (4)

Ražotāja nosaukums dalībvalsts reģistrā (3)

b)

Tipa apstiprinājuma numurs un tā paplašinājums

c)

Tips

Variants

Versija

d)

Marka

e)

Apstiprinātā transportlīdzekļa tipa kategorija

f)

Reģistrētā transportlīdzekļa kategorija

g)

Īpatnējās CO2 emisijas (kombinētās)

NEDC vērtība līdz 2020. gada 31. decembrim

Īpatnējās CO2 emisijas (kombinētās)

WLTP vērtība

h)

Transportlīdzekļa masa nokomplektētā stāvoklī

BĀZES TRANSPORTLĪDZEKLIS

Transportlīdzekļa masa nokomplektētā stāvoklī

VAIRĀKOS POSMOS PABEIGTS TRANSPORTLĪDZEKLIS/PABEIGTS TRANSPORTLĪDZEKLIS

i) (5)

Tehniski pieļaujamā maksimālā pilnā masa

j)

Garenbāze

Vadāmās ass (1. ass) šķērsbāze

Pārējo asu (2. ass) šķērsbāze

k)

Degvielas tips

Degvielas režīms

l)

Dzinēja darba tilpums (cm3)

m)

Elektroenerģijas patēriņš (Wh/km)

n)

Ekoinovācijas(-u) kods(-i)

Ekoinovācijas(-u) radītie kopējie NEDC CO2 emisiju aiztaupījumi līdz 2020. gada 31. decembrim

Ekoinovācijas(-u) radītie kopējie WLTP CO2 emisiju aiztaupījumi

o)

Transportlīdzekļa identifikācijas numurs

p)

WLTP testa masa

q)

Novirzes koeficients De (ja pieejams)

Verifikācijas koeficients (ja pieejams)

r)

Transportlīdzekļu saimes identifikācijas numurs

s)

Pilnuzlādes nobraukums (ja pieejams)

Direktīvas 2007/46/EK I pielikuma 2.17.2. punkts (6)

Iepriekš noteiktā papildmasa (attiecīgā gadījumā vairākposmu procesā apstiprinātiem transportlīdzekļiem)

---

(1)  ISO 3166 divu burtu kodi, izņemot Grieķiju un Apvienoto Karalisti, kuru kodi ir attiecīgi “EL” un “UK”.

(2)  Ja vairākposmu procesā apstiprināta transportlīdzekļa gadījumā nevar sniegt datus par bāzes transportlīdzekli, dalībvalsts sniedz vismaz šajā formātā sagatavotus datus par vairākos posmos pabeigto transportlīdzekli.

(3)  Attiecībā uz valsts tipa apstiprinājumu mazām sērijām (NSS) vai individuālu apstiprinājumu (IVA) ražotāja nosaukumu norāda slejā “Ražotāja nosaukums dalībvalsts reģistrā”, savukārt slejā “Ražotājs, ES standarta nosaukums” norāda “AA-NSS” vai “AA-IVA” atkarībā no konkrētā gadījuma.

(4)  Vairākposmu procesā apstiprinātu transportlīdzekļu gadījumā norāda (nepabeigtā/pabeigtā) bāzes transportlīdzekļa ražotāju. Ja informācija par bāzes transportlīdzekļa ražotāju nav pieejama, norāda tikai vairākos posmos pabeigtā transportlīdzekļa ražotāju.

(5)  Vairākposmu procesā apstiprinātu transportlīdzekļu gadījumā norāda bāzes transportlīdzekļa tehniski pieļaujamo maksimālo pilno masu.

(6)  Vairākposmu procesā apstiprinātu transportlīdzekļu gadījumā masu nokomplektētā stāvoklī un bāzes transportlīdzekļa tehniski pieļaujamo maksimālo pilno masu var aizstāt ar iepriekš noteikto papildmasu, kas norādīta tipa apstiprinājuma informācijā saskaņā ar Direktīvas 2007/46/EK I pielikuma 2.17.2. punktu.

---

IV PIELIKUMS

ATCELTĀS REGULAS AR TAJĀS SECĪGI VEIKTO GROZĪJUMU UZSKAITĪJUMU

| Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 443/2009 | (OV L 140, 5.6.2009., 1. lpp.) |
| --- | --- |
| Komisijas Regula (ES) Nr. 397/2013 | (OV L 120, 1.5.2013., 4. lpp.) |
| Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 333/2014 | (OV L 103, 5.4.2014., 15. lpp.) |
| Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/6 | (OV L 3, 7.1.2015., 1. lpp.) |
| Komisijas Deleģētā regula (ES) 2017/1502 | (OV L 221, 26.8.2017., 4. lpp.) |
| Komisijas Deleģētā regula (ES) 2018/649 | (OV L 108, 27.4.2018., 14. lpp.) |
| Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 510/2011 | (OV L 145, 31.5.2011., 1. lpp.) |
| Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 205/2012 | (OV L 72, 10.3.2012., 2. lpp.) |
| Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 253/2014 | (OV L 84, 20.3.2014., 38. lpp.) |
| Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 404/2014 | (OV L 121, 24.4.2014., 1. lpp.) |
| Komisijas Deleģētā regula (ES) 2017/748 | (OV L 113, 29.4.2017., 9. lpp.) |
| Komisijas Deleģētā regula (ES) 2017/1499 | (OV L 219, 25.8.2017., 1. lpp.) |

Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 443/2009

(OV L 140, 5.6.2009., 1. lpp.)

Komisijas Regula (ES) Nr. 397/2013

(OV L 120, 1.5.2013., 4. lpp.)

Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 333/2014

(OV L 103, 5.4.2014., 15. lpp.)

Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/6

(OV L 3, 7.1.2015., 1. lpp.)

Komisijas Deleģētā regula (ES) 2017/1502

(OV L 221, 26.8.2017., 4. lpp.)

Komisijas Deleģētā regula (ES) 2018/649

(OV L 108, 27.4.2018., 14. lpp.)

Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 510/2011

(OV L 145, 31.5.2011., 1. lpp.)

Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 205/2012

(OV L 72, 10.3.2012., 2. lpp.)

Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 253/2014

(OV L 84, 20.3.2014., 38. lpp.)

Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 404/2014

(OV L 121, 24.4.2014., 1. lpp.)

Komisijas Deleģētā regula (ES) 2017/748

(OV L 113, 29.4.2017., 9. lpp.)

Komisijas Deleģētā regula (ES) 2017/1499

(OV L 219, 25.8.2017., 1. lpp.)

---

V PIELIKUMS

ATBILSTĪBAS TABULA

| Regula (EK) Nr. 443/2009 | Regula (ES) Nr. 510/2011 | Šī regula |
| --- | --- | --- |
| 1. panta pirmā daļa | 1. panta 1. punkts | 1. panta 1. punkts |
| 1. panta otrā daļa | 1. panta 2. punkts | 1. panta 2. punkts |
| 1. panta trešā daļa | — | 1. panta 3. punkts |
| — | — | 1. panta 4. punkts |
| — | — | 1. panta 5. punkts |
| — | — | 1. panta 6. punkts |
| — | — | 1. panta 7. punkts |
| 2. panta 1. punkts | 2. panta 1. punkts | 2. panta 1. punkts |
| 2. panta 2. punkts | 2. panta 2. punkts | 2. panta 2. punkts |
| 2. panta 3. punkts | 2. panta 3. punkts | 2. panta 3. punkts |
| 2. panta 4. punkts | 2. panta 4. punkts | 2. panta 4. punkts |
| 3. panta 1. punkta ievaddaļa | 3. panta 1. punkta ievaddaļa | 3. panta 1. punkta ievaddaļa |
| 3. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts | 3. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts | 3. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts |
| — | 3. panta 1. punkta c), d) un e) apakšpunkts | 3. panta 1. punkta c), d) un e) apakšpunkts |
| 3. panta 1. punkta c) un d) apakšpunkts | 3. panta 1. punkta f) un g) apakšpunkts | 3. panta 1. punkta f) un g) apakšpunkts |
| 3. panta 1. punkta f) apakšpunkts | 3. panta 1. punkta h) apakšpunkts | 3. panta 1. punkta h) apakšpunkts |
| 3. panta 1. punkta e) apakšpunkts | 3. panta 1. punkta j) apakšpunkts | 3. panta 1. punkta i) apakšpunkts |
| 3. panta 1. punkta g) apakšpunkts | 3. panta 1. punkta i) apakšpunkts | 3. panta 1. punkta j) apakšpunkts |
| — | — | 3. panta 1. punkta k), l) un m) apakšpunkts |
| — | 3. panta 1. punkta k) apakšpunkts– | 3. panta 1. punkta n) apakšpunkts |
| 3. panta 2. punkts | 3. panta 2. punkts | 3. panta 2. punkts |
| 4. panta pirmā daļa | 4. panta pirmā daļa | 4. panta 1. punkta ievaddaļa un a) un b) apakšpunkts |
| — | — | 4. panta 1. punkta c) apakšpunkts |
| — | 4. panta otrā daļa | 4. panta 2. punkts |
| 4. panta otrā daļa | 4. panta trešā daļa | 4. panta 3. punkts |
| 5. pants | 5. pants | — |
| 5.a pants | — | 5. pants |
| 6. pants | 6. pants | — |
| 7. panta 1. punkts | 7. panta 1. punkts | 6. panta 1. punkts |
| 7. panta 2. punkta a), b) un c) apakšpunkts | 7. panta 2. punkta a), b) un c) apakšpunkts | 6. panta 2. punkta a), b) un c) apakšpunkts |
| — | — | 6. panta 2. punkta d) apakšpunkts |
| 7. panta 3. punkts | 7. panta 3. punkts | 6. panta 3. punkts |
| 7. panta 4. punkts | 7. panta 4. punkts | 6. panta 4. punkts |
| 7. panta 5. punkts | 7. panta 5. punkts | 6. panta 5. punkts |
| 7. panta 6. punkts | 7. panta 6. punkts | 6. panta 6. punkts |
| 7. panta 7. punkts | 7. panta 7. punkts | 6. panta 7. punkts |
| 8. panta 1. punkts | 8. panta 1. punkts | 7. panta 1. punkts |
| 8. panta 2. punkts | 8. panta 2. punkts | 7. panta 2. punkts |
| 8. panta 3. punkts | 8. panta 3. punkts | 7. panta 3. punkts |
| 8. panta 4. punkta pirmā un otrā daļa | 8. panta 4. punkta pirmā un otrā daļa | 7. panta 4. punkta pirmā un otrā daļa |
| 8. panta 4. punkta trešā daļa | 8. panta 4. punkta pirmā daļa | 7. panta 4. punkta trešā daļa |
| 8. panta 5. punkta pirmā daļa | 8. panta 5. punkts | 7. panta 5. punkta pirmā daļa |
| 8. panta 5. punkta otrā daļa | 8. panta 6. punkts | 7. panta 5. punkta otrā daļa |
| 8. panta 6. punkts | 8. panta 7. punkts | — |
| 8. panta 7. punkts | 8. panta 8. punkts | 7. panta 6. punkta pirmā daļa |
| — | — | 7. panta 6. punkta otrā daļa |
| 8. panta 8. punkts | — | — |
| 8. panta 9. punkta pirmā daļa | 8. panta 9. punkta pirmā daļa | 7. panta 7. punkts |
| 8. panta 9. punkta otrā daļa | 8. panta 9. punkta otrā daļa | 7. panta 8. punkts |
| — | — | 7. panta 9. punkts |
| — | — | 7. panta 10. punkts |
| — | 8. panta 10. punkts | 7. panta 11. punkts |
| 9. panta 1. punkts | 9. panta 1. punkts | 8. panta 1. punkts |
| 9. panta 2. punkta pirmās daļas ievaddaļa | 9. panta 2. punkta pirmās daļas ievaddaļa | 8. panta 2. punkta pirmās daļas pirmā daļa |
| 9. panta 2. punkta pirmā daļa, a) apakšpunkts | 9. panta 2. punkta pirmā daļa, a) apakšpunkts | — |
| 9. panta 2. punkta pirmā daļa, b) apakšpunkts | 9. panta 2. punkta pirmā daļa, b) apakšpunkts | 8. panta 2. punkta pirmās daļas otrā daļa |
| 9. panta 2. punkta otrā daļa | 9. panta 2. punkta otrā daļa | 8. panta 2. punkta otrā daļa |
| 9. panta 3. punkts | 9. panta 3. punkts | 8. panta 3. punkts |
| 9. panta 4. punkts | 9. panta 4. punkts | 8. panta 4. punkts |
| 10. panta 1. punkta ievaddaļa | 10. panta 1. punkta ievaddaļa | 9. panta 1. punkta ievaddaļa |
| 10. panta 1. punkta a) līdz e) apakšpunkts | 10. panta 1. punkta) līdz e) apakšpunkts | 9. panta 1. punkta) līdz e) apakšpunkts |
| — | — | 9. panta 1. punkta f) apakšpunkts |
| 10. panta 2. punkts | 10. panta 2. punkts | 9. panta 2. punkts |
| — | — | 9. panta 3. punkts |
| 11. panta 1. punkts | 11. panta 1. punkts | 10. panta 1. punkts |
| 11. panta 2. punkts | 11. panta 2. punkts | 10. panta 2. punkts |
| 11. panta 3. punkts | 11. panta 3. punkts | 10. panta 3. punkta pirmā daļa |
| — | — | 10. panta 3. punkta otrā daļa |
| 11. panta 4. punkta otrās daļas ievaddaļa | — | 10. panta 4. punkta otrās daļas ievaddaļa |
| 11. panta 4. punkta otrā daļa, a) apakšpunkts | — | 10. panta 4. punkta otrā daļa, a) apakšpunkts |
| 11. panta 4. punkta otrā daļa, b) apakšpunkts | — | — |
| 11. panta 4. punkta otrā daļa, c) apakšpunkts | — | 10. panta 4. punkta otrā daļa, b) apakšpunkts |
| — | — | 10. panta 4. punkta otrā daļa, c) apakšpunkts |
| 11. panta 4. punkta trešā un ceturtā daļa | — | 10. panta 4. punkta trešā un ceturtā daļa |
| 11. panta 5. punkts | 11. panta 4. punkts | 10. panta 5. punkts |
| 11. panta 6. punkts | 11. panta 5. punkts | 10. panta 6. punkts |
| 11. panta 7. punkts | 11. panta 6. punkts | 10. panta 7. punkts |
| 11. panta 8. punkts | 11. panta 7. punkts | 10. panta 8. punkts |
| 11. panta 9. punkts | 11. panta 8. punkts | 10. panta 9. punkts |
| 12. panta 1. punkta pirmā daļa | 12. panta 1. punkta pirmā daļa | 11. panta 1. punkta pirmā daļa |
| 12. panta 1. punkta otrā daļa | — | 11. panta 1. punkta otrā daļa |
| 12. panta 1. punkta trešā daļa | 12. panta 1. punkta otrā daļa | 11. panta 1. punkta trešā daļa |
| — | — | 11. panta 1. punkta ceturtā daļa |
| 12. panta 2. punkts | 12. panta 2. punkts | 11. panta 2. punkts, ievaddaļa, a), b) c) un d) apakšpunkts, pirmā daļa |
| — | — | 11. panta 2. punkta d) apakšpunkta pēdējā daļa |
| 12. panta 3. punkts | 12. panta 3. punkts | 11. panta 3. punkts |
| 12. panta 4. punkts | 12. panta 4. punkts | 11. panta 4. punkts |
| — | — | 12. pants |
| — | — | 13. pants |
| 13. panta 1. punkts | — | — |
| — | 13. panta 1. punkts | — |
| — | — | 14. panta nosaukums |
| — | — | 14. panta 1. punkta pirmās daļas ievaddaļa |
| 13. panta 2. punkta pirmā un otrā daļa | — | 14. panta 1. punkta a) apakšpunkts |
| — | 13. panta 5. punkts | 14. panta 1. punkta b) apakšpunkts |
| — | — | 14. panta 1. punkta c) un d) apakšpunkts |
| 13. panta 2. punkta trešā daļa | 13. panta 5. punkts | 14. panta 2. punkts |
| — | — | 15. panta 1. punkts |
| — | — | 15. panta 2. punkts |
| — | — | 15. panta 3. punkts |
| — | 13. panta 2. punkts | — |
| — | — | 15. panta 4. punkta pirmā daļa |
| 13. panta 3. punkts | 13. panta 6. punktsa pirmā daļa | 15. panta 4. punkta otrā daļa |
| — | 13. panta 4. punkts | — |
| 13. panta 4. punkts | 13. panta 6. punktsa otrā daļa | — |
| 13. panta 5. punkts | — | — |
| 13. panta 6. punkts | 13. panta 3. punkts | — |
| — | — | 15. panta 5. punkts |
| — | — | 15. panta 6. punkts |
| 13. panta 7. punkta pirmā daļa | 13. panta 6. punkta trešā daļa | 15. panta 7. punkts |
| 13. panta 7. punkta otrā daļa | 13. panta 6. punkta ceturtā daļa | 15. panta 8. punkts |
| 14. panta 1. punkts | 14. panta 1. punkts | 16. panta 1. punkts |
| 14. panta 2. punkts | 14. panta 2. punkts | 16. panta 2. punkts |
| 14. panta 3. punkts | 14. panta 2.a punkts | 16. panta 3. punkts |
| 14.a panta 1. punkts | 15. panta 3. punkts | 17. panta 1. punkts |
| 14.a panta 2. punkts | 15. panta 1. punkts | 17. panta 2. punkts |
| 14.a panta 3. punkts | 16. pants | 17. panta 3. punkts |
| 14.a panta 4. punkts | 15. panta 2. punkts | 17. panta 4. punkts |
| 14.a panta 5. punkts | 17. pants | 17. panta 5. punkts |
| 15. pants | — | — |
| — | — | 18. pants |
| 16. pants | 18. pants | 19. pants |
| I pielikums | — | I pielikuma A daļas 1. līdz 5. punkts |
| — | — | I pielikuma A daļas 6. punkts |
| — | I pielikums | I pielikuma B daļas 1. līdz 5. punkts |
| — | — | I pielikuma B daļas 6. punkts |
| II pielikuma A daļa | — | II pielikuma A daļa |
| II pielikuma B daļa | — | — |
| II pielikuma C daļa | — | II pielikuma B daļa |
| — | II pielikums | III pielikums |
| — | — | IV pielikums |
| — | — | V pielikums |

Regula (EK) Nr. 443/2009

Regula (ES) Nr. 510/2011

Šī regula

1. panta pirmā daļa

1. panta 1. punkts

1. panta 1. punkts

1. panta otrā daļa

1. panta 2. punkts

1. panta 2. punkts

1. panta trešā daļa

—

1. panta 3. punkts

—

—

1. panta 4. punkts

—

—

1. panta 5. punkts

—

—

1. panta 6. punkts

—

—

1. panta 7. punkts

2. panta 1. punkts

2. panta 1. punkts

2. panta 1. punkts

2. panta 2. punkts

2. panta 2. punkts

2. panta 2. punkts

2. panta 3. punkts

2. panta 3. punkts

2. panta 3. punkts

2. panta 4. punkts

2. panta 4. punkts

2. panta 4. punkts

3. panta 1. punkta ievaddaļa

3. panta 1. punkta ievaddaļa

3. panta 1. punkta ievaddaļa

3. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts

3. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts

3. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts

—

3. panta 1. punkta c), d) un e) apakšpunkts

3. panta 1. punkta c), d) un e) apakšpunkts

3. panta 1. punkta c) un d) apakšpunkts

3. panta 1. punkta f) un g) apakšpunkts

3. panta 1. punkta f) un g) apakšpunkts

3. panta 1. punkta f) apakšpunkts

3. panta 1. punkta h) apakšpunkts

3. panta 1. punkta h) apakšpunkts

3. panta 1. punkta e) apakšpunkts

3. panta 1. punkta j) apakšpunkts

3. panta 1. punkta i) apakšpunkts

3. panta 1. punkta g) apakšpunkts

3. panta 1. punkta i) apakšpunkts

3. panta 1. punkta j) apakšpunkts

—

—

3. panta 1. punkta k), l) un m) apakšpunkts

—

3. panta 1. punkta k) apakšpunkts–

3. panta 1. punkta n) apakšpunkts

3. panta 2. punkts

3. panta 2. punkts

3. panta 2. punkts

4. panta pirmā daļa

4. panta pirmā daļa

4. panta 1. punkta ievaddaļa un a) un b) apakšpunkts

—

—

4. panta 1. punkta c) apakšpunkts

—

4. panta otrā daļa

4. panta 2. punkts

4. panta otrā daļa

4. panta trešā daļa

4. panta 3. punkts

5. pants

5. pants

—

5.a pants

—

5. pants

6. pants

6. pants

—

7. panta 1. punkts

7. panta 1. punkts

6. panta 1. punkts

7. panta 2. punkta a), b) un c) apakšpunkts

7. panta 2. punkta a), b) un c) apakšpunkts

6. panta 2. punkta a), b) un c) apakšpunkts

—

—

6. panta 2. punkta d) apakšpunkts

7. panta 3. punkts

7. panta 3. punkts

6. panta 3. punkts

7. panta 4. punkts

7. panta 4. punkts

6. panta 4. punkts

7. panta 5. punkts

7. panta 5. punkts

6. panta 5. punkts

7. panta 6. punkts

7. panta 6. punkts

6. panta 6. punkts

7. panta 7. punkts

7. panta 7. punkts

6. panta 7. punkts

8. panta 1. punkts

8. panta 1. punkts

7. panta 1. punkts

8. panta 2. punkts

8. panta 2. punkts

7. panta 2. punkts

8. panta 3. punkts

8. panta 3. punkts

7. panta 3. punkts

8. panta 4. punkta pirmā un otrā daļa

8. panta 4. punkta pirmā un otrā daļa

7. panta 4. punkta pirmā un otrā daļa

8. panta 4. punkta trešā daļa

8. panta 4. punkta pirmā daļa

7. panta 4. punkta trešā daļa

8. panta 5. punkta pirmā daļa

8. panta 5. punkts

7. panta 5. punkta pirmā daļa

8. panta 5. punkta otrā daļa

8. panta 6. punkts

7. panta 5. punkta otrā daļa

8. panta 6. punkts

8. panta 7. punkts

—

8. panta 7. punkts

8. panta 8. punkts

7. panta 6. punkta pirmā daļa

—

—

7. panta 6. punkta otrā daļa

8. panta 8. punkts

—

—

8. panta 9. punkta pirmā daļa

8. panta 9. punkta pirmā daļa

7. panta 7. punkts

8. panta 9. punkta otrā daļa

8. panta 9. punkta otrā daļa

7. panta 8. punkts

—

—

7. panta 9. punkts

—

—

7. panta 10. punkts

—

8. panta 10. punkts

7. panta 11. punkts

9. panta 1. punkts

9. panta 1. punkts

8. panta 1. punkts

9. panta 2. punkta pirmās daļas ievaddaļa

9. panta 2. punkta pirmās daļas ievaddaļa

8. panta 2. punkta pirmās daļas pirmā daļa

9. panta 2. punkta pirmā daļa, a) apakšpunkts

9. panta 2. punkta pirmā daļa, a) apakšpunkts

—

9. panta 2. punkta pirmā daļa, b) apakšpunkts

9. panta 2. punkta pirmā daļa, b) apakšpunkts

8. panta 2. punkta pirmās daļas otrā daļa

9. panta 2. punkta otrā daļa

9. panta 2. punkta otrā daļa

8. panta 2. punkta otrā daļa

9. panta 3. punkts

9. panta 3. punkts

8. panta 3. punkts

9. panta 4. punkts

9. panta 4. punkts

8. panta 4. punkts

10. panta 1. punkta ievaddaļa

10. panta 1. punkta ievaddaļa

9. panta 1. punkta ievaddaļa

10. panta 1. punkta a) līdz e) apakšpunkts

10. panta 1. punkta) līdz e) apakšpunkts

9. panta 1. punkta) līdz e) apakšpunkts

—

—

9. panta 1. punkta f) apakšpunkts

10. panta 2. punkts

10. panta 2. punkts

9. panta 2. punkts

—

—

9. panta 3. punkts

11. panta 1. punkts

11. panta 1. punkts

10. panta 1. punkts

11. panta 2. punkts

11. panta 2. punkts

10. panta 2. punkts

11. panta 3. punkts

11. panta 3. punkts

10. panta 3. punkta pirmā daļa

—

—

10. panta 3. punkta otrā daļa

11. panta 4. punkta otrās daļas ievaddaļa

—

10. panta 4. punkta otrās daļas ievaddaļa

11. panta 4. punkta otrā daļa, a) apakšpunkts

—

10. panta 4. punkta otrā daļa, a) apakšpunkts

11. panta 4. punkta otrā daļa, b) apakšpunkts

—

—

11. panta 4. punkta otrā daļa, c) apakšpunkts

—

10. panta 4. punkta otrā daļa, b) apakšpunkts

—

—

10. panta 4. punkta otrā daļa, c) apakšpunkts

11. panta 4. punkta trešā un ceturtā daļa

—

10. panta 4. punkta trešā un ceturtā daļa

11. panta 5. punkts

11. panta 4. punkts

10. panta 5. punkts

11. panta 6. punkts

11. panta 5. punkts

10. panta 6. punkts

11. panta 7. punkts

11. panta 6. punkts

10. panta 7. punkts

11. panta 8. punkts

11. panta 7. punkts

10. panta 8. punkts

11. panta 9. punkts

11. panta 8. punkts

10. panta 9. punkts

12. panta 1. punkta pirmā daļa

12. panta 1. punkta pirmā daļa

11. panta 1. punkta pirmā daļa

12. panta 1. punkta otrā daļa

—

11. panta 1. punkta otrā daļa

12. panta 1. punkta trešā daļa

12. panta 1. punkta otrā daļa

11. panta 1. punkta trešā daļa

—

—

11. panta 1. punkta ceturtā daļa

12. panta 2. punkts

12. panta 2. punkts

11. panta 2. punkts, ievaddaļa, a), b) c) un d) apakšpunkts, pirmā daļa

—

—

11. panta 2. punkta d) apakšpunkta pēdējā daļa

12. panta 3. punkts

12. panta 3. punkts

11. panta 3. punkts

12. panta 4. punkts

12. panta 4. punkts

11. panta 4. punkts

—

—

12. pants

—

—

13. pants

13. panta 1. punkts

—

—

—

13. panta 1. punkts

—

—

—

14. panta nosaukums

—

—

14. panta 1. punkta pirmās daļas ievaddaļa

13. panta 2. punkta pirmā un otrā daļa

—

14. panta 1. punkta a) apakšpunkts

—

13. panta 5. punkts

14. panta 1. punkta b) apakšpunkts

—

—

14. panta 1. punkta c) un d) apakšpunkts

13. panta 2. punkta trešā daļa

13. panta 5. punkts

14. panta 2. punkts

—

—

15. panta 1. punkts

—

—

15. panta 2. punkts

—

—

15. panta 3. punkts

—

13. panta 2. punkts

—

—

—

15. panta 4. punkta pirmā daļa

13. panta 3. punkts

13. panta 6. punktsa pirmā daļa

15. panta 4. punkta otrā daļa

—

13. panta 4. punkts

—

13. panta 4. punkts

13. panta 6. punktsa otrā daļa

—

13. panta 5. punkts

—

—

13. panta 6. punkts

13. panta 3. punkts

—

—

—

15. panta 5. punkts

—

—

15. panta 6. punkts

13. panta 7. punkta pirmā daļa

13. panta 6. punkta trešā daļa

15. panta 7. punkts

13. panta 7. punkta otrā daļa

13. panta 6. punkta ceturtā daļa

15. panta 8. punkts

14. panta 1. punkts

14. panta 1. punkts

16. panta 1. punkts

14. panta 2. punkts

14. panta 2. punkts

16. panta 2. punkts

14. panta 3. punkts

14. panta 2.a punkts

16. panta 3. punkts

14.a panta 1. punkts

15. panta 3. punkts

17. panta 1. punkts

14.a panta 2. punkts

15. panta 1. punkts

17. panta 2. punkts

14.a panta 3. punkts

16. pants

17. panta 3. punkts

14.a panta 4. punkts

15. panta 2. punkts

17. panta 4. punkts

14.a panta 5. punkts

17. pants

17. panta 5. punkts

15. pants

—

—

—

—

18. pants

16. pants

18. pants

19. pants

I pielikums

—

I pielikuma A daļas 1. līdz 5. punkts

—

—

I pielikuma A daļas 6. punkts

—

I pielikums

I pielikuma B daļas 1. līdz 5. punkts

—

—

I pielikuma B daļas 6. punkts

II pielikuma A daļa

—

II pielikuma A daļa

II pielikuma B daļa

—

—

II pielikuma C daļa

—

II pielikuma B daļa

—

II pielikums

III pielikums

—

—

IV pielikums

—

—

V pielikums

---

| 25.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 111/54 |
| --- | --- | --- | --- |

25.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 111/54

---

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) 2019/632

(2019. gada 17. aprīlis),

ar ko groza Regulu (ES) Nr. 952/2013, lai pagarinātu Savienības Muitas kodeksā paredzēto līdzekļu, kas nav elektroniskās datu apstrādes metodes, izmantošanu pagaidu kārtā

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 33. un 207. pantu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),

tā kā:

| (1) | Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu (2) (turpmāk “Kodekss”), visa informācijas apmaiņa muitas dienestu starpā un starp uzņēmējiem un muitas dienestiem, kā arī šādas informācijas glabāšana jāveic, izmantojot elektroniskas datu apstrādes metodes. |
| --- | --- |

(1)

Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu (2) (turpmāk “Kodekss”), visa informācijas apmaiņa muitas dienestu starpā un starp uzņēmējiem un muitas dienestiem, kā arī šādas informācijas glabāšana jāveic, izmantojot elektroniskas datu apstrādes metodes.

| (2) | Kodeksā tomēr ļauts izmantot informācijas apmaiņas un uzglabāšanas līdzekļus, kas nav elektroniskas datu apstrādes metodes, kuras minētas tā 6. panta 1. punktā, pārejas periodā, ciktāl elektroniskās sistēmas, kas vajadzīgas Kodeksa noteikumu piemērošanai, vēl nedarbojas. Minētajam pārejas periodam jābeidzas vēlākais līdz 2020. gada 31. decembrim. |
| --- | --- |

(2)

Kodeksā tomēr ļauts izmantot informācijas apmaiņas un uzglabāšanas līdzekļus, kas nav elektroniskas datu apstrādes metodes, kuras minētas tā 6. panta 1. punktā, pārejas periodā, ciktāl elektroniskās sistēmas, kas vajadzīgas Kodeksa noteikumu piemērošanai, vēl nedarbojas. Minētajam pārejas periodam jābeidzas vēlākais līdz 2020. gada 31. decembrim.

| (3) | Saskaņā ar Kodeksu dalībvalstīm ir jāsadarbojas ar Komisiju, lai izveidotu, uzturētu un izmantotu elektroniskas sistēmas muitas informācijas apmaiņai un glabāšanai, un Komisijai ir jāizstrādā darba programma par minēto elektronisko sistēmu izstrādi un ieviešanu. |
| --- | --- |

(3)

Saskaņā ar Kodeksu dalībvalstīm ir jāsadarbojas ar Komisiju, lai izveidotu, uzturētu un izmantotu elektroniskas sistēmas muitas informācijas apmaiņai un glabāšanai, un Komisijai ir jāizstrādā darba programma par minēto elektronisko sistēmu izstrādi un ieviešanu.

| (4) | Darba programma tika izveidota ar Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2016/578 (3). Tā ietver tādu 17 elektronisku sistēmu sarakstu, kuras jāizstrādā Kodeksa piemērošanai, un to veic pašas dalībvalstis (ja sistēmas tiks pārvaldītas valstu līmenī – “valstu sistēmas”) vai to veic, dalībvalstīm un Komisijai cieši sadarbojoties (Savienības mēroga sistēmas, dažas no kurām ietver gan Savienības mēroga komponentus, gan valstu komponentus – “transeiropas sistēmas”). |
| --- | --- |

(4)

Darba programma tika izveidota ar Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2016/578 (3). Tā ietver tādu 17 elektronisku sistēmu sarakstu, kuras jāizstrādā Kodeksa piemērošanai, un to veic pašas dalībvalstis (ja sistēmas tiks pārvaldītas valstu līmenī – “valstu sistēmas”) vai to veic, dalībvalstīm un Komisijai cieši sadarbojoties (Savienības mēroga sistēmas, dažas no kurām ietver gan Savienības mēroga komponentus, gan valstu komponentus – “transeiropas sistēmas”).

| (5) | Darba programmā ir izklāstīts plānošanas grafiks minēto valstu un transeiropas sistēmu ieviešanai. |
| --- | --- |

(5)

Darba programmā ir izklāstīts plānošanas grafiks minēto valstu un transeiropas sistēmu ieviešanai.

| (6) | Pāreja uz elektronisko sistēmu pilnīgu izmantošanu mijiedarbībai starp uzņēmējiem un muitas dienestiem, kā arī muitas dienestu starpā ļaus pilnībā izmantot Kodeksā paredzētos vienkāršojumus, kā rezultātā tiks panākta labāka informācijas apmaiņa starp dalībniekiem, efektīvāka preču atvešanas, tranzīta un izvešanas reģistrācija, centralizēta muitošana un saskaņota muitas kontrole visā Savienības muitas teritorijā, tādējādi samazinot administratīvās izmaksas, birokrātiju, kļūdas un krāpšanu muitas deklarācijās un ievešanas punkta izraudzīšanos. |
| --- | --- |

(6)

Pāreja uz elektronisko sistēmu pilnīgu izmantošanu mijiedarbībai starp uzņēmējiem un muitas dienestiem, kā arī muitas dienestu starpā ļaus pilnībā izmantot Kodeksā paredzētos vienkāršojumus, kā rezultātā tiks panākta labāka informācijas apmaiņa starp dalībniekiem, efektīvāka preču atvešanas, tranzīta un izvešanas reģistrācija, centralizēta muitošana un saskaņota muitas kontrole visā Savienības muitas teritorijā, tādējādi samazinot administratīvās izmaksas, birokrātiju, kļūdas un krāpšanu muitas deklarācijās un ievešanas punkta izraudzīšanos.

| (7) | Veidojot elektroniskās sistēmas, Komisijai un dalībvalstīm ir nepieciešams saskaņot datu elementus, pamatojoties uz starptautiski pieņemtiem datu modeļiem, kā noteikts Kodeksā, veikt ieguldījumus gan finansiālā ziņā, gan laika ziņā, un dažos gadījumos pilnībā pārprogrammēt esošās elektroniskās sistēmas. Dalībvalstis minēto elektronisko sistēmu izstrādi ir plānojušas atšķirīgi, un tas Savienībā ir radījis atšķirības minēto sistēmu īstenošanas grafikā. Tā kā elektroniskās sistēmas ir savstarpēji cieši saistītas, ir svarīgi tās ieviest pareizajā secībā. Tāpēc vienas sistēmas izstrādes aizkavēšanās nenovēršami aizkavēs citu sistēmu izstrādi. Kodekss (tostarp pārejas pasākumu beigu datums – 2020. gada 31. decembris) tika pieņemts 2013. gadā, bet noteikumi, ar ko to papildina un īsteno, proti, Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/2446 (4), Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2015/2447 (5) un Komisijas Deleģētā regula (ES) 2016/341 (6), tika publicētas tikai 2015. un 2016. gadā. Tas aizkavēja elektronisko sistēmu izstrādei nepieciešamo funkcionālo un tehnisko specifikāciju noteikšanu. |
| --- | --- |

(7)

Veidojot elektroniskās sistēmas, Komisijai un dalībvalstīm ir nepieciešams saskaņot datu elementus, pamatojoties uz starptautiski pieņemtiem datu modeļiem, kā noteikts Kodeksā, veikt ieguldījumus gan finansiālā ziņā, gan laika ziņā, un dažos gadījumos pilnībā pārprogrammēt esošās elektroniskās sistēmas. Dalībvalstis minēto elektronisko sistēmu izstrādi ir plānojušas atšķirīgi, un tas Savienībā ir radījis atšķirības minēto sistēmu īstenošanas grafikā. Tā kā elektroniskās sistēmas ir savstarpēji cieši saistītas, ir svarīgi tās ieviest pareizajā secībā. Tāpēc vienas sistēmas izstrādes aizkavēšanās nenovēršami aizkavēs citu sistēmu izstrādi. Kodekss (tostarp pārejas pasākumu beigu datums – 2020. gada 31. decembris) tika pieņemts 2013. gadā, bet noteikumi, ar ko to papildina un īsteno, proti, Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/2446 (4), Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2015/2447 (5) un Komisijas Deleģētā regula (ES) 2016/341 (6), tika publicētas tikai 2015. un 2016. gadā. Tas aizkavēja elektronisko sistēmu izstrādei nepieciešamo funkcionālo un tehnisko specifikāciju noteikšanu.

| (8) | Lai gan Kodeksa 278. pantā tika noteikts, ka 2020. gada 31. decembris ir vienots termiņš visu minētajā pantā norādīto sistēmu ieviešanai, un neraugoties uz Savienības un dažu dalībvalstu budžeta un darbības līmenī īstenotajiem centieniem pabeigt darbu noteiktajā termiņā, ir kļuvis skaidrs, ka dažas sistēmas līdz minētajam datumam var ieviest tikai daļēji. Tas nozīmē to, ka dažas līdzšinējās sistēmas tiks joprojām izmantotas pēc minētā datuma. Neveicot tiesību aktu grozījumus minētā termiņa pagarināšanai, uzņēmumi un muitas dienesti nevarēs pildīt savus uzdevumus un juridiskās saistības attiecībā uz muitas operācijām. |
| --- | --- |

(8)

Lai gan Kodeksa 278. pantā tika noteikts, ka 2020. gada 31. decembris ir vienots termiņš visu minētajā pantā norādīto sistēmu ieviešanai, un neraugoties uz Savienības un dažu dalībvalstu budžeta un darbības līmenī īstenotajiem centieniem pabeigt darbu noteiktajā termiņā, ir kļuvis skaidrs, ka dažas sistēmas līdz minētajam datumam var ieviest tikai daļēji. Tas nozīmē to, ka dažas līdzšinējās sistēmas tiks joprojām izmantotas pēc minētā datuma. Neveicot tiesību aktu grozījumus minētā termiņa pagarināšanai, uzņēmumi un muitas dienesti nevarēs pildīt savus uzdevumus un juridiskās saistības attiecībā uz muitas operācijām.

| (9) | Darbs pēc 2020. gada 31. decembra būtu jāturpina pie trim sistēmu grupām. Pirmajā grupā ietilpst valstu elektroniskās sistēmas, kas saistītas ar ierašanās paziņojumiem, uzrādīšanu, pagaidu uzglabāšanas deklarācijām un Savienības muitas teritorijā ievesto preču muitas deklarācijām (tostarp īpašās procedūras, izņemot izvešanu pārstrādei) un kas jāatjaunina vai jāpārveido tā, lai varētu ņemt vērā konkrētas Kodeksa prasības, piemēram, minētajās sistēmās ievadāmo datu prasību saskaņošanu. Otrajā grupā ietilpst esošās elektroniskās sistēmas, kuras nepieciešams jaunināt, lai ņemtu vērā konkrētas Kodeksa prasības, piemēram, sistēmās ievadāmo datu prasību saskaņošanu. Šajā grupā ir trīs transeiropas sistēmas (sistēma saistībā ar ievešanas kopsavilkuma deklarācijām, sistēma saistībā ar ārējo un iekšējo tranzītu un sistēma saistībā ar precēm, ko izved no Savienības muitas teritorijas), kā arī valstu eksporta kontroles sistēma (tostarp valstu īpašo procedūru sistēmas eksporta komponents). Trešajā grupā ietilpst trīs jaunas transeiropas elektroniskās sistēmas (sistēmas saistībā ar galvojumiem iespējamiem vai esošiem muitas parādiem, preču muitas statusu un centralizēto muitošanu). Komisija, sadarbojoties ar dalībvalstīm, ir izstrādājusi detalizētu grafiku, lai ieviestu minētās sistēmas laikposmā līdz 2025. gada beigām. |
| --- | --- |

(9)

Darbs pēc 2020. gada 31. decembra būtu jāturpina pie trim sistēmu grupām. Pirmajā grupā ietilpst valstu elektroniskās sistēmas, kas saistītas ar ierašanās paziņojumiem, uzrādīšanu, pagaidu uzglabāšanas deklarācijām un Savienības muitas teritorijā ievesto preču muitas deklarācijām (tostarp īpašās procedūras, izņemot izvešanu pārstrādei) un kas jāatjaunina vai jāpārveido tā, lai varētu ņemt vērā konkrētas Kodeksa prasības, piemēram, minētajās sistēmās ievadāmo datu prasību saskaņošanu. Otrajā grupā ietilpst esošās elektroniskās sistēmas, kuras nepieciešams jaunināt, lai ņemtu vērā konkrētas Kodeksa prasības, piemēram, sistēmās ievadāmo datu prasību saskaņošanu. Šajā grupā ir trīs transeiropas sistēmas (sistēma saistībā ar ievešanas kopsavilkuma deklarācijām, sistēma saistībā ar ārējo un iekšējo tranzītu un sistēma saistībā ar precēm, ko izved no Savienības muitas teritorijas), kā arī valstu eksporta kontroles sistēma (tostarp valstu īpašo procedūru sistēmas eksporta komponents). Trešajā grupā ietilpst trīs jaunas transeiropas elektroniskās sistēmas (sistēmas saistībā ar galvojumiem iespējamiem vai esošiem muitas parādiem, preču muitas statusu un centralizēto muitošanu). Komisija, sadarbojoties ar dalībvalstīm, ir izstrādājusi detalizētu grafiku, lai ieviestu minētās sistēmas laikposmā līdz 2025. gada beigām.

| (10) | Saskaņā ar elektronisko sistēmu izstrādes jauno plānošanu Kodeksā paredzētais periods, kura laikā informācijas apmaiņas un glabāšanas līdzekļus, kas nav elektroniskas datu apstrādes metodes, kuras minētas Kodeksa 6. panta 1. punktā, var izmantot uz pagaidu laiku, attiecībā uz pirmo elektronisko sistēmu grupu arī būtu jāpagarina līdz 2022. gadam, savukārt attiecībā uz otro un trešo elektronisko sistēmu grupu – līdz 2025. gadam. |
| --- | --- |

(10)

Saskaņā ar elektronisko sistēmu izstrādes jauno plānošanu Kodeksā paredzētais periods, kura laikā informācijas apmaiņas un glabāšanas līdzekļus, kas nav elektroniskas datu apstrādes metodes, kuras minētas Kodeksa 6. panta 1. punktā, var izmantot uz pagaidu laiku, attiecībā uz pirmo elektronisko sistēmu grupu arī būtu jāpagarina līdz 2022. gadam, savukārt attiecībā uz otro un trešo elektronisko sistēmu grupu – līdz 2025. gadam.

| (11) | Attiecībā uz pārējām sistēmām, kas jāizveido, lai īstenotu Kodeksu, informācijas apmaiņas un glabāšanas līdzekļu, kas nav elektroniskas datu apstrādes metodes, kuras minētas Kodeksa 6. panta 1. punktā, izmantošanai būtu jāturpina piemērot vispārīgo beigu datumu, proti, 2020. gada 31. decembri. |
| --- | --- |

(11)

Attiecībā uz pārējām sistēmām, kas jāizveido, lai īstenotu Kodeksu, informācijas apmaiņas un glabāšanas līdzekļu, kas nav elektroniskas datu apstrādes metodes, kuras minētas Kodeksa 6. panta 1. punktā, izmantošanai būtu jāturpina piemērot vispārīgo beigu datumu, proti, 2020. gada 31. decembri.

| (12) | Lai dotu iespēju Eiropas Parlamentam un Padomei uzraudzīt visu to elektronisko sistēmu ieviešanu, kas vajadzīgas Kodeksa 278. pantā minēto noteikumu piemērošanai, Komisijai būtu regulāri jāziņo par panākto progresu un par starpposma mērķu sasniegšanu plānotajā termiņā. Šajā nolūkā dalībvalstīm divas reizes gadā būtu jāsniedz Komisijai attiecīga informācija. Tiklīdz visas elektroniskās sistēmas sāk darboties, Komisijai būtu jānovērtē minēto sistēmu atbilstība paredzētajam mērķim, veicot atbilstības pārbaudi viena gada laikā pēc pirmās dienas, kad minētās sistēmas sāk darboties. |
| --- | --- |

(12)

Lai dotu iespēju Eiropas Parlamentam un Padomei uzraudzīt visu to elektronisko sistēmu ieviešanu, kas vajadzīgas Kodeksa 278. pantā minēto noteikumu piemērošanai, Komisijai būtu regulāri jāziņo par panākto progresu un par starpposma mērķu sasniegšanu plānotajā termiņā. Šajā nolūkā dalībvalstīm divas reizes gadā būtu jāsniedz Komisijai attiecīga informācija. Tiklīdz visas elektroniskās sistēmas sāk darboties, Komisijai būtu jānovērtē minēto sistēmu atbilstība paredzētajam mērķim, veicot atbilstības pārbaudi viena gada laikā pēc pirmās dienas, kad minētās sistēmas sāk darboties.

| (13) | Tādēļ Kodekss būtu attiecīgi jāgroza, |
| --- | --- |

(13)

Tādēļ Kodekss būtu attiecīgi jāgroza,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.

1. pants

Grozījumi Regulā (ES) Nr. 952/2013

Regulu (ES) Nr. 952/2013 groza šādi:

| 1) | regulas 278. pantu aizstāj ar šādu:

  “278. pants
  Pārejas pasākumi

  1.   Vēlākais, līdz 2020. gada 31. decembrim tādus informācijas apmaiņas un uzglabāšanas līdzekļus, kas nav elektroniskas datu apstrādes metodes, kuras minētas 6. panta 1. punktā, var izmantot uz pagaidu laiku, ja vēl nedarbojas tās elektroniskās sistēmas, kuras vajadzīgas Kodeksa noteikumu piemērošanai, izņemot šā panta 2. un 3. punktā minētās sistēmas.


  2.   Vēlākais, līdz 2022. gada 31. decembrim tādus līdzekļus, kas nav elektroniskas datu apstrādes metodes, kuras minētas 6. panta 1. punktā, var izmantot uz pagaidu laiku, ja vēl nedarbojas elektroniskās sistēmas, kuras vajadzīgas šādu Kodeksa noteikumu piemērošanai:






  a) | regulas 133., 139., 145. un 146. panta noteikumi par ierašanās paziņojumu, uzrādīšanu un pagaidu uzglabāšanas deklarācijām; un |
| --- | --- | --- |

1)

regulas 278. pantu aizstāj ar šādu:

“278. pants

Pārejas pasākumi

1.   Vēlākais, līdz 2020. gada 31. decembrim tādus informācijas apmaiņas un uzglabāšanas līdzekļus, kas nav elektroniskas datu apstrādes metodes, kuras minētas 6. panta 1. punktā, var izmantot uz pagaidu laiku, ja vēl nedarbojas tās elektroniskās sistēmas, kuras vajadzīgas Kodeksa noteikumu piemērošanai, izņemot šā panta 2. un 3. punktā minētās sistēmas.

2.   Vēlākais, līdz 2022. gada 31. decembrim tādus līdzekļus, kas nav elektroniskas datu apstrādes metodes, kuras minētas 6. panta 1. punktā, var izmantot uz pagaidu laiku, ja vēl nedarbojas elektroniskās sistēmas, kuras vajadzīgas šādu Kodeksa noteikumu piemērošanai:

a)

regulas 133., 139., 145. un 146. panta noteikumi par ierašanās paziņojumu, uzrādīšanu un pagaidu uzglabāšanas deklarācijām; un

| b) | regulas 158., 162., 163., 166., 167., 170. – 174., 201., 240., 250., 254. un 256. panta noteikumi, kas saistīti ar Savienības muitas teritorijā ievesto preču muitas deklarāciju. |
| --- | --- |

b)

regulas 158., 162., 163., 166., 167., 170. – 174., 201., 240., 250., 254. un 256. panta noteikumi, kas saistīti ar Savienības muitas teritorijā ievesto preču muitas deklarāciju.

3.   Vēlākais, līdz 2025. gada 31. decembrim tādus līdzekļus, kas nav elektroniskas datu apstrādes metodes, kuras minētas 6. panta 1. punktā, var izmantot uz pagaidu laiku, ja vēl nedarbojas elektroniskās sistēmas, kuras vajadzīgas šādu Kodeksa noteikumu piemērošanai:

| a) | regulas 89. panta 2. punkta b) apakšpunkta un 89. panta 6. punkta noteikumi par galvojumiem iespējamam vai esošam muitas parādam; |
| --- | --- |

a)

regulas 89. panta 2. punkta b) apakšpunkta un 89. panta 6. punkta noteikumi par galvojumiem iespējamam vai esošam muitas parādam;

| b) | regulas 46., 47., 127., 128. un 129. panta noteikumi par ievešanas kopsavilkuma deklarācijām un riska analīzi; |
| --- | --- |

b)

regulas 46., 47., 127., 128. un 129. panta noteikumi par ievešanas kopsavilkuma deklarācijām un riska analīzi;

| c) | regulas 153. panta 2. punkta noteikumi par preču muitas statusu; |
| --- | --- |

c)

regulas 153. panta 2. punkta noteikumi par preču muitas statusu;

| d) | regulas 179. panta noteikumi par centralizēto muitošanu; |
| --- | --- |

d)

regulas 179. panta noteikumi par centralizēto muitošanu;

| e) | regulas 210. panta a) punkta, 215. panta 2. punkta, 226., 227., 233. un 234. panta noteikumi par tranzītu; un |
| --- | --- |

e)

regulas 210. panta a) punkta, 215. panta 2. punkta, 226., 227., 233. un 234. panta noteikumi par tranzītu; un

| f) | regulas 258., 259., 263., 267., 269., 270., 271., 272., 274. un 275. panta noteikumi par izvešanu pārstrādei, pirmsizvešanas deklarācijām, preču izvešanas formalitātēm, Savienības preču eksportu, ārpussavienības preču reeksportu, izvešanas kopsavilkuma deklarācijām tām precēm, ko izved no Savienības muitas teritorijas.” |
| --- | --- |

f)

regulas 258., 259., 263., 267., 269., 270., 271., 272., 274. un 275. panta noteikumi par izvešanu pārstrādei, pirmsizvešanas deklarācijām, preču izvešanas formalitātēm, Savienības preču eksportu, ārpussavienības preču reeksportu, izvešanas kopsavilkuma deklarācijām tām precēm, ko izved no Savienības muitas teritorijas.”

| 2) | iekļauj šādu pantu:

  “278.a pants
  Ziņošanas pienākums

  1.   Līdz 2019. gada 31. decembrim un pēc tam katru gadu līdz dienai, kad pilnībā sāk darboties 278. pantā minētās elektroniskās sistēmas, Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz gada ziņojumu par panākto progresu minēto elektronisko sistēmu izstrādē.


  2.   Gada ziņojumā novērtē Komisijas un dalībvalstu progresu, kas panākts, izstrādājot katru elektronisko sistēmu, un jo īpaši ņem vērā šādus pamatelementus:






  a) | tehnisko specifikāciju, kas attiecas uz elektroniskās sistēmas ārējo saziņu, publicēšanas datums; |
| --- | --- | --- |

2)

iekļauj šādu pantu:

“278.a pants

Ziņošanas pienākums

1.   Līdz 2019. gada 31. decembrim un pēc tam katru gadu līdz dienai, kad pilnībā sāk darboties 278. pantā minētās elektroniskās sistēmas, Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz gada ziņojumu par panākto progresu minēto elektronisko sistēmu izstrādē.

2.   Gada ziņojumā novērtē Komisijas un dalībvalstu progresu, kas panākts, izstrādājot katru elektronisko sistēmu, un jo īpaši ņem vērā šādus pamatelementus:

a)

tehnisko specifikāciju, kas attiecas uz elektroniskās sistēmas ārējo saziņu, publicēšanas datums;

| b) | atbilstības testēšanas laikposms uzņēmējiem; un |
| --- | --- |

b)

atbilstības testēšanas laikposms uzņēmējiem; un

| c) | paredzamie un faktiskie elektronisko sistēmu ieviešanas datumi. |
| --- | --- |

c)

paredzamie un faktiskie elektronisko sistēmu ieviešanas datumi.

3.   Ja novērtējums liecina, ka progress ir neapmierinošs, ziņojumā arī izklāsta seku mazināšanas pasākumus, kas jāveic, lai nodrošinātu elektronisko sistēmu ieviešanu pirms piemērojamā pārejas periodu beigām.

4.   Dalībvalstis divas reizes gadā Komisijai iesniedz atjauninātu tabulu par savu progresu elektronisko sistēmu izstrādē un ieviešanā. Komisija šādu atjauninātu informāciju publicē savā tīmekļa vietnē.”

| 3) | Regulas 279. pantu aizstāj ar šādu:

  “279. pants
  Pilnvaru deleģēšana
  Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 284. pantu, precizējot noteikumus attiecībā uz datu apmaiņu un uzglabāšanu 278. pantā minētajās situācijās.” |
| --- | --- |

3)

Regulas 279. pantu aizstāj ar šādu:

“279. pants

Pilnvaru deleģēšana

Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 284. pantu, precizējot noteikumus attiecībā uz datu apmaiņu un uzglabāšanu 278. pantā minētajās situācijās.”

2. pants

Stāšanās spēkā

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Strasbrūrā, 2019. gada 17. aprīlī

Eiropas Parlamenta vārdā –

priekšsēdētājs

A. TAJANI

Padomes vārdā –

priekšsēdētājs

G. CIAMBA

---

(1)  Eiropas Parlamenta 2019. gada 13. marta nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2019. gada 9. aprīļa lēmums.

1

Oficiālajā Vēstnesī

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 952/2013 (2013. gada 9. oktobris), ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu (OV L 269, 10.10.2013., 1. lpp.).

2

(3)  Komisijas Īstenošanas lēmums (ES) 2016/578 (2016. gada 11. aprīlis), ar ko izveido darba programmu par Savienības Muitas kodeksā paredzēto elektronisko sistēmu izstrādi un ieviešanu (OV L 99, 15.4.2016., 6. lpp.).

3

(4)  Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/2446 (2015. gada 28. jūlijs), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 952/2013 attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem, kuri attiecas uz dažiem Savienības Muitas kodeksa noteikumiem (OV L 343, 29.12.2015., 1. lpp.).

4

(5)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2015/2447 (2015. gada 24. novembris), ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu konkrētus noteikumus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu (OV L 343, 29.12.2015., 558. lpp.).

5

(6)  Komisijas Deleģētā regula (ES) 2016/341 (2015. gada 17. decembris), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 952/2013 attiecībā uz pārejas noteikumiem, kurus paredz attiecībā uz konkrētiem Savienības Muitas Kodeksa noteikumiem, ja attiecīgās elektroniskās sistēmas vēl nedarbojas, un groza Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2015/2446 (OV L 69, 15.3.2016., 1. lpp.).

6

---

Eiropas Parlamenta un Padomes kopīgs paziņojums

Eiropas Parlaments un Padome atzinīgi vērtē Eiropas Revīzijas palātas Īpašo ziņojumu Nr. 26/2018 “Kāpēc vairākkārt kavējās muitas IT sistēmu ieviešana?” un citus nesenus attiecīgus ziņojumus muitas jomā, jo tie abiem likumdevējiem ir nodrošinājuši labāku pārskatu par kavējumu iemesliem to IT sistēmu ieviešanā, kas ir nepieciešamas, lai uzlabotu muitas operācijas Eiropas Savienībā.

Eiropas Parlaments un Padome uzskata, ka Eiropas Revīzijas palātas jebkādas turpmākas revīzijas, novērtējot ziņojumus, ko Komisija sagatavojusi, pamatojoties uz Savienības Muitas kodeksa 278.a pantu, varētu sniegt ieguldījumu turpmāku kavējumu novēršanā.

Eiropas Parlaments un Padome aicina Komisiju un dalībvalstis pilnībā ņemt vērā šādas revīzijas.

---

DIREKTĪVAS

| 25.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 111/59 |
| --- | --- | --- | --- |

25.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 111/59

---

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA (ES) 2019/633

(2019. gada 17. aprīlis)

par negodīgu tirdzniecības praksi starpuzņēmumu attiecībās lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta 2. punktu,

ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),

saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),

tā kā:

| (1) | Lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē bieži trūkst līdzsvara starp lauksaimniecības un pārtikas produktu piegādātāju un pircēju spēju aizstāvēt savas intereses. Šāda nelīdzsvarotība attiecībā uz spēju aizstāvēt savas intereses var radīt negodīgu tirdzniecības praksi, kad lielāki un ietekmīgāki tirdzniecības partneri mēģina uzspiest tādu praksi vai līgumu nosacījumus, kuri tiem pārdošanas darījumā ir izdevīgāki. Šāda prakse, piemēram, var krasi atšķirties no labas komercprakses, būt pretrunā labticībai un godprātībai darījumos, un viens tirdzniecības partneris to var vienpusēji uzspiest otram, tā var uzspiest nepamatotu un nesamērīgu viena tirdzniecības partnera ekonomiskā riska nodošanu otram vai uzspiest vienam tirdzniecības partnerim tiesību un pienākumu būtisku nelīdzsvarotību. Noteikti prakses veidi var būt klaji negodīgi, pat ja abas puses par tiem ir vienojušās. Lai mazinātu šādas prakses izmantošanu, kura var negatīvi ietekmēt lauksaimniecībā nodarbināto iedzīvotāju dzīves līmeni, būtu jāievieš Savienības minimālais standarts aizsardzībai pret negodīgu tirdzniecības praksi. Šajā direktīvā paredzētā saskaņošanas minimuma pieeja ļauj dalībvalstīm pieņemt vai saglabāt valsts noteikumus arī par tādu negodīgu tirdzniecības praksi, kas nav minēta šajā direktīvā. |
| --- | --- |

(1)

Lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē bieži trūkst līdzsvara starp lauksaimniecības un pārtikas produktu piegādātāju un pircēju spēju aizstāvēt savas intereses. Šāda nelīdzsvarotība attiecībā uz spēju aizstāvēt savas intereses var radīt negodīgu tirdzniecības praksi, kad lielāki un ietekmīgāki tirdzniecības partneri mēģina uzspiest tādu praksi vai līgumu nosacījumus, kuri tiem pārdošanas darījumā ir izdevīgāki. Šāda prakse, piemēram, var krasi atšķirties no labas komercprakses, būt pretrunā labticībai un godprātībai darījumos, un viens tirdzniecības partneris to var vienpusēji uzspiest otram, tā var uzspiest nepamatotu un nesamērīgu viena tirdzniecības partnera ekonomiskā riska nodošanu otram vai uzspiest vienam tirdzniecības partnerim tiesību un pienākumu būtisku nelīdzsvarotību. Noteikti prakses veidi var būt klaji negodīgi, pat ja abas puses par tiem ir vienojušās. Lai mazinātu šādas prakses izmantošanu, kura var negatīvi ietekmēt lauksaimniecībā nodarbināto iedzīvotāju dzīves līmeni, būtu jāievieš Savienības minimālais standarts aizsardzībai pret negodīgu tirdzniecības praksi. Šajā direktīvā paredzētā saskaņošanas minimuma pieeja ļauj dalībvalstīm pieņemt vai saglabāt valsts noteikumus arī par tādu negodīgu tirdzniecības praksi, kas nav minēta šajā direktīvā.

| (2) | Kopš 2009. gada pārtikas piegādes ķēdes darbībai, tostarp negodīgas tirdzniecības prakses izmantošanai, ir bijušas veltītas trīs Komisijas publikācijas (Komisijas 2009. gada 28. oktobra paziņojums par labāku pārtikas apgādes ķēdes darbību Eiropā, Komisijas 2014. gada 15. jūlija paziņojums par negodīgas tirdzniecības prakses novēršanu uzņēmumu savstarpējā pārtikas apgādes ķēdē un Komisijas 2016. gada 29. janvāra ziņojums par uzņēmumu savstarpēju negodīgu tirdzniecības praksi pārtikas apgādes ķēdē). Komisija ierosināja elementus, kas vēlami valstu un brīvprātīgajās pārvaldības sistēmās, kuras vērstas pret negodīgu tirdzniecības praksi pārtikas piegādes ķēdē. Ne visi no minētajiem elementiem dalībvalstīs ir iekļauti tiesiskajā regulējumā vai brīvprātīgajos pārvaldības režīmos, tāpēc šādas prakses izmantošana joprojām Savienībā ir politisko debašu centrā. |
| --- | --- |

(2)

Kopš 2009. gada pārtikas piegādes ķēdes darbībai, tostarp negodīgas tirdzniecības prakses izmantošanai, ir bijušas veltītas trīs Komisijas publikācijas (Komisijas 2009. gada 28. oktobra paziņojums par labāku pārtikas apgādes ķēdes darbību Eiropā, Komisijas 2014. gada 15. jūlija paziņojums par negodīgas tirdzniecības prakses novēršanu uzņēmumu savstarpējā pārtikas apgādes ķēdē un Komisijas 2016. gada 29. janvāra ziņojums par uzņēmumu savstarpēju negodīgu tirdzniecības praksi pārtikas apgādes ķēdē). Komisija ierosināja elementus, kas vēlami valstu un brīvprātīgajās pārvaldības sistēmās, kuras vērstas pret negodīgu tirdzniecības praksi pārtikas piegādes ķēdē. Ne visi no minētajiem elementiem dalībvalstīs ir iekļauti tiesiskajā regulējumā vai brīvprātīgajos pārvaldības režīmos, tāpēc šādas prakses izmantošana joprojām Savienībā ir politisko debašu centrā.

| (3) | Komisijas vadītais Augsta līmeņa forums pārtikas piegādes ķēdes darbības uzlabošanai 2011. gadā apstiprināja labas prakses principu kopumu par vertikālām attiecībām pārtikas piegādes ķēdē, un par to vienojās organizācijas, kas pārstāv lielāko daļu tirgus dalībnieku pārtikas piegādes ķēdē. Minētie principi kļuva par pamatu 2013. gadā uzsāktajai Piegādes ķēdes iniciatīvai. |
| --- | --- |

(3)

Komisijas vadītais Augsta līmeņa forums pārtikas piegādes ķēdes darbības uzlabošanai 2011. gadā apstiprināja labas prakses principu kopumu par vertikālām attiecībām pārtikas piegādes ķēdē, un par to vienojās organizācijas, kas pārstāv lielāko daļu tirgus dalībnieku pārtikas piegādes ķēdē. Minētie principi kļuva par pamatu 2013. gadā uzsāktajai Piegādes ķēdes iniciatīvai.

| (4) | Eiropas Parlaments 2016. gada 7. jūnija rezolūcijā par negodīgu tirdzniecības praksi pārtikas piegādes ķēdē (4) aicināja Komisiju iesniegt priekšlikumu Savienības tiesiskajam regulējumam attiecībā uz negodīgu tirdzniecības praksi. Padome 2016. gada 12. decembra secinājumos par lauksaimnieku pozīcijas stiprināšanu pārtikas aprites ķēdē un negodīgas komercprakses novēršanu aicināja Komisiju savlaicīgi veikt ietekmes novērtējumu nolūkā ierosināt Savienības tiesisko regulējumu vai neleģislatīvus pasākumus negodīgas tirdzniecības prakses novēršanai. Komisija sagatavoja ietekmes novērtējumu, pirms kura notika atklāta sabiedriskā apspriešana, kā arī mērķorientētas apspriešanās. Turklāt leģislatīvajā procesā Komisija sniedza informāciju, kas liecina, ka lielie tirgus dalībnieki pārstāv ievērojamu daļu no kopējās ražošanas vērtības. |
| --- | --- |

(4)

Eiropas Parlaments 2016. gada 7. jūnija rezolūcijā par negodīgu tirdzniecības praksi pārtikas piegādes ķēdē (4) aicināja Komisiju iesniegt priekšlikumu Savienības tiesiskajam regulējumam attiecībā uz negodīgu tirdzniecības praksi. Padome 2016. gada 12. decembra secinājumos par lauksaimnieku pozīcijas stiprināšanu pārtikas aprites ķēdē un negodīgas komercprakses novēršanu aicināja Komisiju savlaicīgi veikt ietekmes novērtējumu nolūkā ierosināt Savienības tiesisko regulējumu vai neleģislatīvus pasākumus negodīgas tirdzniecības prakses novēršanai. Komisija sagatavoja ietekmes novērtējumu, pirms kura notika atklāta sabiedriskā apspriešana, kā arī mērķorientētas apspriešanās. Turklāt leģislatīvajā procesā Komisija sniedza informāciju, kas liecina, ka lielie tirgus dalībnieki pārstāv ievērojamu daļu no kopējās ražošanas vērtības.

| (5) | Lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē lauksaimniecības un pārtikas produktu ražošanas, pārstrādes, tirgvedības, izplatīšanas un mazumtirdzniecības dažādos posmos darbojas dažādi tirgus dalībnieki. Šī ķēde neapšaubāmi ir vissvarīgākais kanāls, pa kuru lauksaimniecības un pārtikas produkti nonāk “no lauka līdz galdam”. Minētie tirgus dalībnieki tirgo lauksaimniecības un pārtikas produktus, proti, primāros lauksaimniecības produktus, tostarp zivsaimniecības un akvakultūras produktus, kas uzskaitīti Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) I pielikumā, un produktus, kas nav uzskaitīti minētajā pielikumā, bet kas ir pārstrādāti par pārtikā lietojamiem produktiem, izmantojot minētajā pielikumā uzskaitītos produktus. |
| --- | --- |

(5)

Lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē lauksaimniecības un pārtikas produktu ražošanas, pārstrādes, tirgvedības, izplatīšanas un mazumtirdzniecības dažādos posmos darbojas dažādi tirgus dalībnieki. Šī ķēde neapšaubāmi ir vissvarīgākais kanāls, pa kuru lauksaimniecības un pārtikas produkti nonāk “no lauka līdz galdam”. Minētie tirgus dalībnieki tirgo lauksaimniecības un pārtikas produktus, proti, primāros lauksaimniecības produktus, tostarp zivsaimniecības un akvakultūras produktus, kas uzskaitīti Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) I pielikumā, un produktus, kas nav uzskaitīti minētajā pielikumā, bet kas ir pārstrādāti par pārtikā lietojamiem produktiem, izmantojot minētajā pielikumā uzskaitītos produktus.

| (6) | Kaut arī uzņēmējdarbības risks ir raksturīgs visai saimnieciskajai darbībai, lauksaimnieciskajā ražošanā ir jo īpaši daudz nenoteiktības, jo tā ir atkarīga no bioloģiskiem procesiem un to ietekmē laikapstākļi. Šādu nenoteiktību sarežģī vēl tas, ka lauksaimniecības un pārtikas produkti ir lielākā vai mazākā mērā ātrbojīgi un sezonāli. Lauksaimniecības politikas vidē, kura ir daudz izteiktāk orientēta uz tirgu nekā agrāk, tirgus dalībniekiem, kas darbojas lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē, aizsardzība pret negodīgu tirdzniecības praksi ir kļuvusi vēl svarīgāka. |
| --- | --- |

(6)

Kaut arī uzņēmējdarbības risks ir raksturīgs visai saimnieciskajai darbībai, lauksaimnieciskajā ražošanā ir jo īpaši daudz nenoteiktības, jo tā ir atkarīga no bioloģiskiem procesiem un to ietekmē laikapstākļi. Šādu nenoteiktību sarežģī vēl tas, ka lauksaimniecības un pārtikas produkti ir lielākā vai mazākā mērā ātrbojīgi un sezonāli. Lauksaimniecības politikas vidē, kura ir daudz izteiktāk orientēta uz tirgu nekā agrāk, tirgus dalībniekiem, kas darbojas lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē, aizsardzība pret negodīgu tirdzniecības praksi ir kļuvusi vēl svarīgāka.

| (7) | Šāda negodīga tirdzniecības prakse jo īpaši var negatīvi ietekmēt lauksaimniecībā nodarbināto iedzīvotāju dzīves līmeni. Šādu ietekmi uzskata vai nu par tiešu, kad tā skar lauksaimniecības produktu ražotājus un to organizācijas kā piegādātājus, vai arī par netiešu, kad sekas, ko lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē rada negodīgas tirdzniecības prakse, izraisa “domino efektu”, kurš negatīvi ietekmē primāros ražotājus minētajā ķēdē. |
| --- | --- |

(7)

Šāda negodīga tirdzniecības prakse jo īpaši var negatīvi ietekmēt lauksaimniecībā nodarbināto iedzīvotāju dzīves līmeni. Šādu ietekmi uzskata vai nu par tiešu, kad tā skar lauksaimniecības produktu ražotājus un to organizācijas kā piegādātājus, vai arī par netiešu, kad sekas, ko lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē rada negodīgas tirdzniecības prakse, izraisa “domino efektu”, kurš negatīvi ietekmē primāros ražotājus minētajā ķēdē.

| (8) | Lai arī ne visās, tomēr lielākajā daļā dalībvalstu ir īpaši valsts noteikumi, kas piegādātājus aizsargā pret negodīgu tirdzniecības praksi, kuru izmanto starpuzņēmumu attiecībās lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē. Kur ir iespējams paļauties uz līgumtiesībām vai pašregulējuma iniciatīvām, šādu tiesiskās aizsardzības veidu praktisko vērtību ierobežo bailes no komerciāliem pretpasākumiem pret sūdzības iesniedzēju, kā arī finansiālie riski, kas saistīti ar vēršanos pret šādu praksi. Tādēļ dažas dalībvalstis, kurām ir īpaši noteikumi attiecībā uz negodīgu tirdzniecības praksi, to izpildes panākšanu uztic administratīvām iestādēm. Tomēr dalībvalstu noteikumi attiecībā uz negodīgu tirdzniecības praksi, ja tādi ir, būtiski atšķiras. |
| --- | --- |

(8)

Lai arī ne visās, tomēr lielākajā daļā dalībvalstu ir īpaši valsts noteikumi, kas piegādātājus aizsargā pret negodīgu tirdzniecības praksi, kuru izmanto starpuzņēmumu attiecībās lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē. Kur ir iespējams paļauties uz līgumtiesībām vai pašregulējuma iniciatīvām, šādu tiesiskās aizsardzības veidu praktisko vērtību ierobežo bailes no komerciāliem pretpasākumiem pret sūdzības iesniedzēju, kā arī finansiālie riski, kas saistīti ar vēršanos pret šādu praksi. Tādēļ dažas dalībvalstis, kurām ir īpaši noteikumi attiecībā uz negodīgu tirdzniecības praksi, to izpildes panākšanu uztic administratīvām iestādēm. Tomēr dalībvalstu noteikumi attiecībā uz negodīgu tirdzniecības praksi, ja tādi ir, būtiski atšķiras.

| (9) | Tirgus dalībnieku skaits un lielums dažādos lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdes posmos ir atšķirīgs. Atšķirīga spēja aizstāvēt savas intereses, kas atbilst piegādātāja ekonomiskajai atkarībai no pircēja, var izraisīt to, ka lielākie tirgus dalībnieki uzspiež negodīgu tirdzniecības praksi mazākajiem tirgus dalībniekiem. Dinamiskai pieejai, kuras pamatā ir piegādātāja un pircēja relatīvais lielums apgrozījuma ziņā, būtu jānodrošina labāka aizsardzība pret negodīgu tirdzniecības praksi tiem tirgus dalībniekiem, kuriem tā visvairāk vajadzīga. Negodīga tirdzniecības prakse jo īpaši kaitē mazajiem un vidējiem uzņēmumiem (MVU) lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē. Uzņēmumi, kas ir lielāki nekā MVU, bet kuru gada apgrozījums nepārsniedz 350 000 000 EUR, arī būtu jāaizsargā pret negodīgu tirdzniecības praksi, lai nepieļautu, ka šādas prakses izmaksas tiek pārliktas uz lauksaimniecības produktu ražotājiem. “Domino efekta” sekas lauksaimniecības produktu ražotājiem kļūst jo īpaši nozīmīgas tādu uzņēmumu gadījumā, kuru gada apgrozījums ir līdz 350 000 000 EUR. Arī lauksaimniecības un pārtikas produktu, tostarp pārstrādātu produktu, starpniekpiegādātāju aizsardzība var palīdzēt novērst tirdzniecības novirzīšanos no lauksaimniecības produktu ražotājiem un to apvienībām, kas ražo pārstrādātus produktus, uz neaizsargātiem piegādātājiem. |
| --- | --- |

(9)

Tirgus dalībnieku skaits un lielums dažādos lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdes posmos ir atšķirīgs. Atšķirīga spēja aizstāvēt savas intereses, kas atbilst piegādātāja ekonomiskajai atkarībai no pircēja, var izraisīt to, ka lielākie tirgus dalībnieki uzspiež negodīgu tirdzniecības praksi mazākajiem tirgus dalībniekiem. Dinamiskai pieejai, kuras pamatā ir piegādātāja un pircēja relatīvais lielums apgrozījuma ziņā, būtu jānodrošina labāka aizsardzība pret negodīgu tirdzniecības praksi tiem tirgus dalībniekiem, kuriem tā visvairāk vajadzīga. Negodīga tirdzniecības prakse jo īpaši kaitē mazajiem un vidējiem uzņēmumiem (MVU) lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē. Uzņēmumi, kas ir lielāki nekā MVU, bet kuru gada apgrozījums nepārsniedz 350 000 000 EUR, arī būtu jāaizsargā pret negodīgu tirdzniecības praksi, lai nepieļautu, ka šādas prakses izmaksas tiek pārliktas uz lauksaimniecības produktu ražotājiem. “Domino efekta” sekas lauksaimniecības produktu ražotājiem kļūst jo īpaši nozīmīgas tādu uzņēmumu gadījumā, kuru gada apgrozījums ir līdz 350 000 000 EUR. Arī lauksaimniecības un pārtikas produktu, tostarp pārstrādātu produktu, starpniekpiegādātāju aizsardzība var palīdzēt novērst tirdzniecības novirzīšanos no lauksaimniecības produktu ražotājiem un to apvienībām, kas ražo pārstrādātus produktus, uz neaizsargātiem piegādātājiem.

| (10) | Šajā direktīvā paredzētajai aizsardzībai būtu jāaptver lauksaimniecības produktu ražotāji un fiziskas vai juridiskas personas, kas piegādā lauksaimniecības un pārtikas produktus, tostarp atzītas vai neatzītas ražotāju organizācijas un atzītas vai neatzītas ražotāju organizāciju apvienības atkarībā no to relatīvās spējas aizstāvēt savas intereses. Minētās ražotāju organizācijas un ražotāju organizāciju apvienības ietver kooperatīvus. Minētie ražotāji un personas ir īpaši neaizsargāti pret negodīgu tirdzniecības praksi, un tiem ir vismazākās iespējas pret to cīnīties, neradot nelabvēlīgu ietekmi uz savu ekonomisko dzīvotspēju. Kas attiecas uz piegādātāju kategorijām, kuras būtu jāaizsargā ar šo direktīvu, jāatzīmē, ka nozīmīga daļa lauksaimnieku kooperatīvu ir uzņēmumi, kas ir lielāki nekā MVU, bet kuru gada apgrozījums nepārsniedz 350 000 000 EUR. |
| --- | --- |

(10)

Šajā direktīvā paredzētajai aizsardzībai būtu jāaptver lauksaimniecības produktu ražotāji un fiziskas vai juridiskas personas, kas piegādā lauksaimniecības un pārtikas produktus, tostarp atzītas vai neatzītas ražotāju organizācijas un atzītas vai neatzītas ražotāju organizāciju apvienības atkarībā no to relatīvās spējas aizstāvēt savas intereses. Minētās ražotāju organizācijas un ražotāju organizāciju apvienības ietver kooperatīvus. Minētie ražotāji un personas ir īpaši neaizsargāti pret negodīgu tirdzniecības praksi, un tiem ir vismazākās iespējas pret to cīnīties, neradot nelabvēlīgu ietekmi uz savu ekonomisko dzīvotspēju. Kas attiecas uz piegādātāju kategorijām, kuras būtu jāaizsargā ar šo direktīvu, jāatzīmē, ka nozīmīga daļa lauksaimnieku kooperatīvu ir uzņēmumi, kas ir lielāki nekā MVU, bet kuru gada apgrozījums nepārsniedz 350 000 000 EUR.

| (11) | Šai direktīvai būtu jāaptver komercdarījumi neatkarīgi no tā, vai tie tiek veikti starp uzņēmumiem vai starp uzņēmumiem un publiskām iestādēm, jo publiskajām iestādēm, pērkot lauksaimniecības un pārtikas produktus, būtu jāievēro tie paši standarti. Šī direktīva būtu jāpiemēro visām publiskajām iestādēm, kas rīkojas kā pircēji. |
| --- | --- |

(11)

Šai direktīvai būtu jāaptver komercdarījumi neatkarīgi no tā, vai tie tiek veikti starp uzņēmumiem vai starp uzņēmumiem un publiskām iestādēm, jo publiskajām iestādēm, pērkot lauksaimniecības un pārtikas produktus, būtu jāievēro tie paši standarti. Šī direktīva būtu jāpiemēro visām publiskajām iestādēm, kas rīkojas kā pircēji.

| (12) | Piegādātāji Savienībā būtu jāizsargā ne vien pret negodīgu tirdzniecības praksi, ko īsteno pircēji, kas veic uzņēmējdarbību tajā pašā dalībvalstī, kurā to dara piegādātājs, vai arī citā dalībvalstī, bet arī pret negodīgu tirdzniecības praksi, ko īsteno pircēji, kas veic uzņēmējdarbību ārpus Savienības. Šāda aizsardzība novērstu iespējamas neparedzētas sekas, piemēram, uzņēmējdarbības vietas izvēli atkarībā no piemērojamajiem noteikumiem. Aizsardzībai pret negodīgu tirdzniecības praksi vajadzētu būt pieejamai arī piegādātājiem, kas veic uzņēmējdarbību ārpus Savienības, kad tie pārdod lauksaimniecības un pārtikas produktus Savienībā. Šādi piegādātāji ir vienlīdz neaizsargāti pret negodīgu tirdzniecības praksi, taču plašāks tvērums palīdzētu arī nepieļaut neparedzētu tirdzniecības novirzīšanos uz neaizsargātiem piegādātājiem, kas apdraudētu piegādātāju aizsardzību Savienībā. |
| --- | --- |

(12)

Piegādātāji Savienībā būtu jāizsargā ne vien pret negodīgu tirdzniecības praksi, ko īsteno pircēji, kas veic uzņēmējdarbību tajā pašā dalībvalstī, kurā to dara piegādātājs, vai arī citā dalībvalstī, bet arī pret negodīgu tirdzniecības praksi, ko īsteno pircēji, kas veic uzņēmējdarbību ārpus Savienības. Šāda aizsardzība novērstu iespējamas neparedzētas sekas, piemēram, uzņēmējdarbības vietas izvēli atkarībā no piemērojamajiem noteikumiem. Aizsardzībai pret negodīgu tirdzniecības praksi vajadzētu būt pieejamai arī piegādātājiem, kas veic uzņēmējdarbību ārpus Savienības, kad tie pārdod lauksaimniecības un pārtikas produktus Savienībā. Šādi piegādātāji ir vienlīdz neaizsargāti pret negodīgu tirdzniecības praksi, taču plašāks tvērums palīdzētu arī nepieļaut neparedzētu tirdzniecības novirzīšanos uz neaizsargātiem piegādātājiem, kas apdraudētu piegādātāju aizsardzību Savienībā.

| (13) | Šīs direktīvas darbības jomā būtu jāiekļauj noteikti lauksaimniecības un pārtikas produktu tirdzniecības papildpakalpojumi. |
| --- | --- |

(13)

Šīs direktīvas darbības jomā būtu jāiekļauj noteikti lauksaimniecības un pārtikas produktu tirdzniecības papildpakalpojumi.

| (14) | Šī direktīva būtu jāpiemēro lielāku tirgus dalībnieku komercpraksei pret tirgus dalībniekiem, kuriem ir mazāka spēja aizstāvēt savas intereses. Piemērots tuvinājums, ar ko izteikt relatīvo spēju aizstāvēt savas intereses, ir dažādo tirgus dalībnieku gada apgrozījums. Lai gan tas ir tikai tuvinājums, šāds kritērijs tirgus dalībniekiem dod paredzamību attiecībā uz to tiesībām un pienākumiem saskaņā ar šo direktīvu. Augšējai robežai būtu jānovērš tas, ka aizsardzība tiek sniegta tirgus dalībniekiem, kas nav neaizsargāti vai ir ievērojami mazāk neaizsargāti nekā to mazākie partneri vai konkurenti. Tādēļ šī direktīva nosaka uz apgrozījumu balstītas tirgus dalībnieku kategorijas, saskaņā ar kurām tiek sniegta aizsardzība. |
| --- | --- |

(14)

Šī direktīva būtu jāpiemēro lielāku tirgus dalībnieku komercpraksei pret tirgus dalībniekiem, kuriem ir mazāka spēja aizstāvēt savas intereses. Piemērots tuvinājums, ar ko izteikt relatīvo spēju aizstāvēt savas intereses, ir dažādo tirgus dalībnieku gada apgrozījums. Lai gan tas ir tikai tuvinājums, šāds kritērijs tirgus dalībniekiem dod paredzamību attiecībā uz to tiesībām un pienākumiem saskaņā ar šo direktīvu. Augšējai robežai būtu jānovērš tas, ka aizsardzība tiek sniegta tirgus dalībniekiem, kas nav neaizsargāti vai ir ievērojami mazāk neaizsargāti nekā to mazākie partneri vai konkurenti. Tādēļ šī direktīva nosaka uz apgrozījumu balstītas tirgus dalībnieku kategorijas, saskaņā ar kurām tiek sniegta aizsardzība.

| (15) | Tā kā negodīga tirdzniecības prakse var tikt izmantota jebkurā lauksaimniecības vai pārtikas produkta pārdošanas posmā, pirms vai pēc pārdošanas darījuma vai tā laikā, dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka šī direktīva attiecas uz šādu praksi neatkarīgi no tā, kurā brīdī tā tiek izmantota. |
| --- | --- |

(15)

Tā kā negodīga tirdzniecības prakse var tikt izmantota jebkurā lauksaimniecības vai pārtikas produkta pārdošanas posmā, pirms vai pēc pārdošanas darījuma vai tā laikā, dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka šī direktīva attiecas uz šādu praksi neatkarīgi no tā, kurā brīdī tā tiek izmantota.

| (16) | Lemjot par to, vai kāds konkrēts tirdzniecības prakses veids ir uzskatāms par negodīgu, ir svarīgi mazināt risku, ka var tikt ierobežota starp pusēm noslēgtu godīgu un efektivitāti veicinošu līgumu izmantošana. Tāpēc prakses veidus, kas ir skaidri un nepārprotami paredzēti starp pusēm noslēgtajos piegādes līgumos vai turpmākos līgumos, ir lietderīgi nošķirt no tādiem prakses veidiem, kuri tiek izmantoti pēc darījuma uzsākšanas un par kuriem puses iepriekš nav vienojušās, aizliedzot tikai vienpusējas un ar atpakaļejošu spēku piemērojamas izmaiņas skaidros un nepārprotamos piegādes līgumu noteikumos. Tomēr noteikti tirdzniecības prakses veidi tiek uzskatīti par negodīgiem pēc savas būtības, un uz tiem nebūtu jāattiecina pušu līgumslēgšanas brīvība. |
| --- | --- |

(16)

Lemjot par to, vai kāds konkrēts tirdzniecības prakses veids ir uzskatāms par negodīgu, ir svarīgi mazināt risku, ka var tikt ierobežota starp pusēm noslēgtu godīgu un efektivitāti veicinošu līgumu izmantošana. Tāpēc prakses veidus, kas ir skaidri un nepārprotami paredzēti starp pusēm noslēgtajos piegādes līgumos vai turpmākos līgumos, ir lietderīgi nošķirt no tādiem prakses veidiem, kuri tiek izmantoti pēc darījuma uzsākšanas un par kuriem puses iepriekš nav vienojušās, aizliedzot tikai vienpusējas un ar atpakaļejošu spēku piemērojamas izmaiņas skaidros un nepārprotamos piegādes līgumu noteikumos. Tomēr noteikti tirdzniecības prakses veidi tiek uzskatīti par negodīgiem pēc savas būtības, un uz tiem nebūtu jāattiecina pušu līgumslēgšanas brīvība.

| (17) | Maksājumu kavējumi par lauksaimniecības un pārtikas produktiem, tostarp maksājumu kavējumi par ātrbojīgiem produktiem, un ātrbojīgu produktu pasūtījumu atcelšana pēdējā brīdī negatīvi ietekmē piegādātāja ekonomisko dzīvotspēju, to nekādi nekompensējot. Tāpēc šāda prakse būtu jāaizliedz. Šajā sakarā ir lietderīgi šīs direktīvas nolūkiem sniegt ātrbojīgu lauksaimniecības un pārtikas produktu definīciju. Definīcijas, ko Savienības tiesībās izmanto pārtikas aprites tiesību aktos, attiecas uz citādiem mērķiem, tādiem kā veselība un pārtikas nekaitīgums, un tāpēc nav piemērotas šīs direktīvas nolūkiem. Produkts būtu jāuzskata par ātrbojīgu, ja tas var kļūt nederīgs pārdošanai 30 dienu laikā pēc piegādātāja veiktas pēdējās novākšanas, ražošanas vai pārstrādes darbības neatkarīgi no tā, vai produkts tiek tālāk pārstrādāts pēc pārdošanas, un neatkarīgi no tā, vai pēc pārdošanas ar produktu rīkojas saskaņā ar citiem noteikumiem, jo īpaši noteikumiem par pārtikas nekaitīgumu. Ātrbojīgus produktus parasti izlieto vai pārdod ātri. Maksājumi par ātrbojīgiem produktiem, ko veic vēlāk nekā 30 dienu laikā pēc piegādes vai vēlāk nekā 30 dienu laikā pēc tam, kad beidzies piegāžu laikposms, par kuru ir vienošanās, ja produkti tiek piegādāti regulāri, vai vēlāk nekā 30 dienu laikā pēc dienas, kurā noteikta summa, kas jāmaksā, nav saderīgi ar godīgu tirdzniecību. Lai nodrošinātu lauksaimnieku un viņu likviditātes lielāku aizsardzību, citu lauksaimniecības un pārtikas produktu piegādātājiem nevajadzētu gaidīt maksājumu ilgāk par 60 dienām pēc piegādes vai ilgāk par 60 dienām pēc tam, kad beidzies piegāžu laikposms, par kuru ir vienošanās, ja produkti tiek piegādāti regulāri, vai ilgāk par 60 dienām pēc dienas, kurā noteikta summa, kas jāmaksā.
  Minētie ierobežojumi būtu jāpiemēro tikai maksājumiem, kas saistīti ar lauksaimniecības un pārtikas produktu tirdzniecību, nevis citiem maksājumiem, piemēram, kooperatīva papildu maksājumiem tā biedriem. Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2011/7/ES (5) par dienu, kurā noteikta summa, kas jāmaksā par piegāžu laikposmu, par kuru ir vienošanās, šīs direktīvas nolūkos vajadzētu būt iespējamam uzskatīt rēķina izrakstīšanas dienu vai dienu, kad to saņem pircējs. |
| --- | --- |

(17)

Maksājumu kavējumi par lauksaimniecības un pārtikas produktiem, tostarp maksājumu kavējumi par ātrbojīgiem produktiem, un ātrbojīgu produktu pasūtījumu atcelšana pēdējā brīdī negatīvi ietekmē piegādātāja ekonomisko dzīvotspēju, to nekādi nekompensējot. Tāpēc šāda prakse būtu jāaizliedz. Šajā sakarā ir lietderīgi šīs direktīvas nolūkiem sniegt ātrbojīgu lauksaimniecības un pārtikas produktu definīciju. Definīcijas, ko Savienības tiesībās izmanto pārtikas aprites tiesību aktos, attiecas uz citādiem mērķiem, tādiem kā veselība un pārtikas nekaitīgums, un tāpēc nav piemērotas šīs direktīvas nolūkiem. Produkts būtu jāuzskata par ātrbojīgu, ja tas var kļūt nederīgs pārdošanai 30 dienu laikā pēc piegādātāja veiktas pēdējās novākšanas, ražošanas vai pārstrādes darbības neatkarīgi no tā, vai produkts tiek tālāk pārstrādāts pēc pārdošanas, un neatkarīgi no tā, vai pēc pārdošanas ar produktu rīkojas saskaņā ar citiem noteikumiem, jo īpaši noteikumiem par pārtikas nekaitīgumu. Ātrbojīgus produktus parasti izlieto vai pārdod ātri. Maksājumi par ātrbojīgiem produktiem, ko veic vēlāk nekā 30 dienu laikā pēc piegādes vai vēlāk nekā 30 dienu laikā pēc tam, kad beidzies piegāžu laikposms, par kuru ir vienošanās, ja produkti tiek piegādāti regulāri, vai vēlāk nekā 30 dienu laikā pēc dienas, kurā noteikta summa, kas jāmaksā, nav saderīgi ar godīgu tirdzniecību. Lai nodrošinātu lauksaimnieku un viņu likviditātes lielāku aizsardzību, citu lauksaimniecības un pārtikas produktu piegādātājiem nevajadzētu gaidīt maksājumu ilgāk par 60 dienām pēc piegādes vai ilgāk par 60 dienām pēc tam, kad beidzies piegāžu laikposms, par kuru ir vienošanās, ja produkti tiek piegādāti regulāri, vai ilgāk par 60 dienām pēc dienas, kurā noteikta summa, kas jāmaksā.

Minētie ierobežojumi būtu jāpiemēro tikai maksājumiem, kas saistīti ar lauksaimniecības un pārtikas produktu tirdzniecību, nevis citiem maksājumiem, piemēram, kooperatīva papildu maksājumiem tā biedriem. Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2011/7/ES (5) par dienu, kurā noteikta summa, kas jāmaksā par piegāžu laikposmu, par kuru ir vienošanās, šīs direktīvas nolūkos vajadzētu būt iespējamam uzskatīt rēķina izrakstīšanas dienu vai dienu, kad to saņem pircējs.

| (18) | Attiecībā pret Direktīvā 2011/7/ES paredzētajiem noteikumiem par samaksas termiņiem šajā direktīvā paredzētie noteikumi par maksājumu kavējumiem ir speciālie noteikumi lauksaimniecības un pārtikas nozarei. Šajā direktīvā paredzētajiem noteikumiem par maksājumu kavējumiem nebūtu jāskar vienošanās par vērtības sadales klauzulām Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1308/2013 (6) 172.a panta nozīmē. Lai aizsargātu skolu apgādes programmas raitu darbību, ievērojot Regulas (ES) Nr. 1308/2013 23. pantu, šajā direktīvā paredzētie noteikumi par maksājumu kavējumiem nebūtu jāpiemēro maksājumiem, ko pircējs (t. i., pieteikuma iesniedzējs par atbalstu) veic piegādātājam skolu apgādes programmas ietvaros. Ņemot vērā to, ka publiskām struktūrām, kas sniedz veselības aprūpes pakalpojumus, prioritātes veselības aprūpē jānosaka tā, lai individuālu pacientu vajadzības būtu līdzsvarā ar finanšu resursiem, šie noteikumi nebūtu jāpiemēro arī publiskām struktūrām, kas sniedz veselības aprūpes pakalpojumus, Direktīvas 2011/7/ES 4. panta 4. punkta b) apakšpunkta nozīmē. |
| --- | --- |

(18)

Attiecībā pret Direktīvā 2011/7/ES paredzētajiem noteikumiem par samaksas termiņiem šajā direktīvā paredzētie noteikumi par maksājumu kavējumiem ir speciālie noteikumi lauksaimniecības un pārtikas nozarei. Šajā direktīvā paredzētajiem noteikumiem par maksājumu kavējumiem nebūtu jāskar vienošanās par vērtības sadales klauzulām Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1308/2013 (6) 172.a panta nozīmē. Lai aizsargātu skolu apgādes programmas raitu darbību, ievērojot Regulas (ES) Nr. 1308/2013 23. pantu, šajā direktīvā paredzētie noteikumi par maksājumu kavējumiem nebūtu jāpiemēro maksājumiem, ko pircējs (t. i., pieteikuma iesniedzējs par atbalstu) veic piegādātājam skolu apgādes programmas ietvaros. Ņemot vērā to, ka publiskām struktūrām, kas sniedz veselības aprūpes pakalpojumus, prioritātes veselības aprūpē jānosaka tā, lai individuālu pacientu vajadzības būtu līdzsvarā ar finanšu resursiem, šie noteikumi nebūtu jāpiemēro arī publiskām struktūrām, kas sniedz veselības aprūpes pakalpojumus, Direktīvas 2011/7/ES 4. panta 4. punkta b) apakšpunkta nozīmē.

| (19) | Vīnogām un vīnogu misai vīna ražošanas nozarē ir īpašas iezīmes, jo vīnogas novāc tikai ļoti ierobežotā laikposmā gada laikā, bet izmanto, lai ražotu vīnu, ko dažos gadījumos pārdos tikai pēc daudziem gadiem. Lai ņemtu vērā šo īpašo situāciju, ražotāju organizācijas un starpnozaru organizācijas tradicionāli ir izstrādājušas standartlīgumus šādu produktu piegādei. Šādi standartlīgumi paredz īpašus termiņus maksājumiem pa daļām. Tā kā piegādātāji un pircēji minētos standartlīgumus izmanto daudzgadu vienošanos nolūkā, tie lauksaimniecības produktu ražotājiem sniedz ne tikai ilgstošu tirdzniecības attiecību drošību, bet arī veicina piegādes ķēdes stabilitāti. Ja šādus standartlīgumus izstrādājusi atzīta ražotāju organizācija, starpnozaru organizācija vai ražotāju organizāciju apvienība un dalībvalsts tos padarījusi par saistošiem saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 164. pantu (“piemērošanas paplašināšana”) pirms 2019. gada 1. janvāra vai ja dalībvalsts standartlīgumu piemērošanas paplašināšanu atjaunojusi bez nekādām būtiskām izmaiņām maksāšanas noteikumos par sliktu vīnogu un vīnogu misas piegādātājiem, šajā direktīvā paredzētie noteikumi par maksājumu kavējumiem nebūtu jāpiemēro šādiem līgumiem starp vīna ražošanai paredzētu vīnogu un vīnogu misas piegādātājiem un to tiešajiem pircējiem. Dalībvalstīm saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 164. panta 6. punktu ir pienākums paziņot Komisijai par atzītu ražotāju organizāciju, starpnozaru organizāciju un ražotāju organizāciju apvienību attiecīgajiem līgumiem. |
| --- | --- |

(19)

Vīnogām un vīnogu misai vīna ražošanas nozarē ir īpašas iezīmes, jo vīnogas novāc tikai ļoti ierobežotā laikposmā gada laikā, bet izmanto, lai ražotu vīnu, ko dažos gadījumos pārdos tikai pēc daudziem gadiem. Lai ņemtu vērā šo īpašo situāciju, ražotāju organizācijas un starpnozaru organizācijas tradicionāli ir izstrādājušas standartlīgumus šādu produktu piegādei. Šādi standartlīgumi paredz īpašus termiņus maksājumiem pa daļām. Tā kā piegādātāji un pircēji minētos standartlīgumus izmanto daudzgadu vienošanos nolūkā, tie lauksaimniecības produktu ražotājiem sniedz ne tikai ilgstošu tirdzniecības attiecību drošību, bet arī veicina piegādes ķēdes stabilitāti. Ja šādus standartlīgumus izstrādājusi atzīta ražotāju organizācija, starpnozaru organizācija vai ražotāju organizāciju apvienība un dalībvalsts tos padarījusi par saistošiem saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 164. pantu (“piemērošanas paplašināšana”) pirms 2019. gada 1. janvāra vai ja dalībvalsts standartlīgumu piemērošanas paplašināšanu atjaunojusi bez nekādām būtiskām izmaiņām maksāšanas noteikumos par sliktu vīnogu un vīnogu misas piegādātājiem, šajā direktīvā paredzētie noteikumi par maksājumu kavējumiem nebūtu jāpiemēro šādiem līgumiem starp vīna ražošanai paredzētu vīnogu un vīnogu misas piegādātājiem un to tiešajiem pircējiem. Dalībvalstīm saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 164. panta 6. punktu ir pienākums paziņot Komisijai par atzītu ražotāju organizāciju, starpnozaru organizāciju un ražotāju organizāciju apvienību attiecīgajiem līgumiem.

| (20) | Ātrbojīgu produktu pasūtījumu atcelšana, par ko paziņots termiņā, kas ir mazāks par 30 dienām, būtu jāuzskata par negodīgu, jo piegādātājs nespētu minētajiem produktiem rast alternatīvu noietu. Tomēr dažās nozarēs produktiem pat īsāki pasūtījumu atcelšanas termiņi varētu vēl atstāt pietiekamu laiku piegādātājiem pārdot produktus citur vai pašiem tos izmantot. Tādēļ dalībvalstīm būtu jāļauj šādās nozarēs pienācīgi pamatotos gadījumos paredzēt īsākus pasūtījumu atcelšanas termiņus. |
| --- | --- |

(20)

Ātrbojīgu produktu pasūtījumu atcelšana, par ko paziņots termiņā, kas ir mazāks par 30 dienām, būtu jāuzskata par negodīgu, jo piegādātājs nespētu minētajiem produktiem rast alternatīvu noietu. Tomēr dažās nozarēs produktiem pat īsāki pasūtījumu atcelšanas termiņi varētu vēl atstāt pietiekamu laiku piegādātājiem pārdot produktus citur vai pašiem tos izmantot. Tādēļ dalībvalstīm būtu jāļauj šādās nozarēs pienācīgi pamatotos gadījumos paredzēt īsākus pasūtījumu atcelšanas termiņus.

| (21) | Stiprākajiem pircējiem nevajadzētu vienpusēji mainīt līguma noteikumus, par kuriem ir vienošanās, piemēram, izņemot no sortimenta produktus, uz kuriem attiecas piegādes līgums. Tomēr tam nebūtu jāattiecas uz situācijām, kad starp piegādātāju un pircēju pastāv vienošanās, kas īpaši paredz, ka pircējs var vēlākā posmā precizēt konkrētu darījuma elementu attiecībā uz turpmākajiem pasūtījumiem. Tas varētu, piemēram, attiekties uz pasūtīto daudzumu. Kādā noteiktā brīdī noslēgta vienošanās ne vienmēr aptver visus darījuma aspektus starp piegādātāju un pircēju. |
| --- | --- |

(21)

Stiprākajiem pircējiem nevajadzētu vienpusēji mainīt līguma noteikumus, par kuriem ir vienošanās, piemēram, izņemot no sortimenta produktus, uz kuriem attiecas piegādes līgums. Tomēr tam nebūtu jāattiecas uz situācijām, kad starp piegādātāju un pircēju pastāv vienošanās, kas īpaši paredz, ka pircējs var vēlākā posmā precizēt konkrētu darījuma elementu attiecībā uz turpmākajiem pasūtījumiem. Tas varētu, piemēram, attiekties uz pasūtīto daudzumu. Kādā noteiktā brīdī noslēgta vienošanās ne vienmēr aptver visus darījuma aspektus starp piegādātāju un pircēju.

| (22) | Lauksaimniecības un pārtikas produktu piegādātājiem un pircējiem vajadzētu spēt brīvi risināt sarunas par pārdošanas darījumiem, tostarp cenām. Šādas sarunas aptver arī maksājumus par pakalpojumiem, ko pircējs sniedz piegādātājam, piemēram, iekļaušanu sortimentā, tirgvedību un veicināšanu. Tomēr, ja pircējs pieprasa piegādātājam maksājumus, kas nav saistīti ar konkrētu pārdošanas darījumu, tas būtu uzskatāms par negodīgu un būtu jāaizliedz saskaņā ar šo direktīvu. |
| --- | --- |

(22)

Lauksaimniecības un pārtikas produktu piegādātājiem un pircējiem vajadzētu spēt brīvi risināt sarunas par pārdošanas darījumiem, tostarp cenām. Šādas sarunas aptver arī maksājumus par pakalpojumiem, ko pircējs sniedz piegādātājam, piemēram, iekļaušanu sortimentā, tirgvedību un veicināšanu. Tomēr, ja pircējs pieprasa piegādātājam maksājumus, kas nav saistīti ar konkrētu pārdošanas darījumu, tas būtu uzskatāms par negodīgu un būtu jāaizliedz saskaņā ar šo direktīvu.

| (23) | Lai gan nevajadzētu būt pienākumam izmantot rakstiskus līgumus, rakstisku līgumu izmantošana lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē var palīdzēt izvairīties no negodīgas tirdzniecības prakses. Tādēļ, lai piegādātājus aizsargātu pret minēto negodīgo praksi, piegādātājiem vai to apvienībām vajadzētu būt tiesībām prasīt rakstisku apstiprinājumu par piegādes līguma noteikumiem, ja par minētajiem noteikumiem jau ir panākta vienošanās. Šādos gadījumos pircēja atteikums rakstiski apstiprināt piegādes līguma noteikumus būtu jāuzskata par negodīgu tirdzniecības praksi un būtu jāaizliedz. Turklāt dalībvalstis varētu apzināt, apmainīties un veicināt paraugpraksi attiecībā uz ilgtermiņa līgumu slēgšanu ar mērķi lauksaimniecības produktu un pārtikas piegādes ķēdē stiprināt ražotāju spēju aizstāvēt savas intereses. |
| --- | --- |

(23)

Lai gan nevajadzētu būt pienākumam izmantot rakstiskus līgumus, rakstisku līgumu izmantošana lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē var palīdzēt izvairīties no negodīgas tirdzniecības prakses. Tādēļ, lai piegādātājus aizsargātu pret minēto negodīgo praksi, piegādātājiem vai to apvienībām vajadzētu būt tiesībām prasīt rakstisku apstiprinājumu par piegādes līguma noteikumiem, ja par minētajiem noteikumiem jau ir panākta vienošanās. Šādos gadījumos pircēja atteikums rakstiski apstiprināt piegādes līguma noteikumus būtu jāuzskata par negodīgu tirdzniecības praksi un būtu jāaizliedz. Turklāt dalībvalstis varētu apzināt, apmainīties un veicināt paraugpraksi attiecībā uz ilgtermiņa līgumu slēgšanu ar mērķi lauksaimniecības produktu un pārtikas piegādes ķēdē stiprināt ražotāju spēju aizstāvēt savas intereses.

| (24) | Šī direktīva nesaskaņo noteikumus par pierādīšanas pienākumu, kas piemērojami procedūrās, kuras ierosinātas valstu izpildiestādēs, nedz arī saskaņo piegādes līgumu definīciju. Tādēļ piemērojami tie noteikumi par pierādīšanas pienākumu un piegādes līgumu definīcija, kas ir paredzēti dalībvalstu tiesību aktos. |
| --- | --- |

(24)

Šī direktīva nesaskaņo noteikumus par pierādīšanas pienākumu, kas piemērojami procedūrās, kuras ierosinātas valstu izpildiestādēs, nedz arī saskaņo piegādes līgumu definīciju. Tādēļ piemērojami tie noteikumi par pierādīšanas pienākumu un piegādes līgumu definīcija, kas ir paredzēti dalībvalstu tiesību aktos.

| (25) | Saskaņā ar šo direktīvu piegādātājiem vajadzētu spēt iesniegt sūdzības par konkrētu negodīgu tirdzniecības praksi. Komerciāli pretpasākumi, ko pircējs veic pret piegādātājiem, kuri izlieto savas tiesības, vai to draudi, piemēram, izņemot produktus no sortimenta, samazinot pasūtīto produktu daudzumu vai apturot konkrētus pakalpojumus, ko pircējs sniedz piegādātājam, piemēram, piegādātāja produktu tirgvedību vai veicināšanu, būtu jāaizliedz un jāuzskata par negodīgu tirdzniecības praksi. |
| --- | --- |

(25)

Saskaņā ar šo direktīvu piegādātājiem vajadzētu spēt iesniegt sūdzības par konkrētu negodīgu tirdzniecības praksi. Komerciāli pretpasākumi, ko pircējs veic pret piegādātājiem, kuri izlieto savas tiesības, vai to draudi, piemēram, izņemot produktus no sortimenta, samazinot pasūtīto produktu daudzumu vai apturot konkrētus pakalpojumus, ko pircējs sniedz piegādātājam, piemēram, piegādātāja produktu tirgvedību vai veicināšanu, būtu jāaizliedz un jāuzskata par negodīgu tirdzniecības praksi.

| (26) | Izmaksas par lauksaimniecības un pārtikas produktu glabāšanu, izvietošanu vai iekļaušanu sortimentā vai par to, ka šādus produktus dara pieejamus tirgū, parasti sedz pircējs. Līdz ar to ar šo direktīvu būtu jāaizliedz, ka par minētajiem pakalpojumiem piegādātājam tiek pieprasīts maksājums vai nu pircējam, vai kādai trešai personai, izņemot tad, ja par šādu maksājumu ir panākta skaidri un nepārprotami formulēta vienošanās, noslēdzot piegādes līgumu vai jebkādu turpmāku līgumu starp pircēju un piegādātāju. Ja par šādu maksājumu ir vienošanās, tā būtu jābalsta uz objektīvām un saprātīgām aplēsēm. |
| --- | --- |

(26)

Izmaksas par lauksaimniecības un pārtikas produktu glabāšanu, izvietošanu vai iekļaušanu sortimentā vai par to, ka šādus produktus dara pieejamus tirgū, parasti sedz pircējs. Līdz ar to ar šo direktīvu būtu jāaizliedz, ka par minētajiem pakalpojumiem piegādātājam tiek pieprasīts maksājums vai nu pircējam, vai kādai trešai personai, izņemot tad, ja par šādu maksājumu ir panākta skaidri un nepārprotami formulēta vienošanās, noslēdzot piegādes līgumu vai jebkādu turpmāku līgumu starp pircēju un piegādātāju. Ja par šādu maksājumu ir vienošanās, tā būtu jābalsta uz objektīvām un saprātīgām aplēsēm.

| (27) | Lai iemaksas, ko piegādātājs veic izmaksās par lauksaimniecības un pārtikas produktu veicināšanu, tirgvedību vai reklāmu, ieskaitot veicināšanas stendus veikalos un pārdošanas kampaņas, varētu uzskatīt par godīgām, par tām būtu jāvienojas ar skaidriem un nepārprotamiem noteikumiem, noslēdzot piegādes līgumu vai jebkādu turpmāku līgumu starp pircēju un piegādātāju. Pretējā gadījumā tās būtu jāaizliedz ar šo direktīvu. Ja par šādu iemaksu ir vienošanās, tā būtu jābalsta uz objektīvām un saprātīgām aplēsēm. |
| --- | --- |

(27)

Lai iemaksas, ko piegādātājs veic izmaksās par lauksaimniecības un pārtikas produktu veicināšanu, tirgvedību vai reklāmu, ieskaitot veicināšanas stendus veikalos un pārdošanas kampaņas, varētu uzskatīt par godīgām, par tām būtu jāvienojas ar skaidriem un nepārprotamiem noteikumiem, noslēdzot piegādes līgumu vai jebkādu turpmāku līgumu starp pircēju un piegādātāju. Pretējā gadījumā tās būtu jāaizliedz ar šo direktīvu. Ja par šādu iemaksu ir vienošanās, tā būtu jābalsta uz objektīvām un saprātīgām aplēsēm.

| (28) | Lai efektīvi nodrošinātu, ka tiek ievēroti šajā direktīvā noteiktie aizliegumi, dalībvalstīm būtu jānorīko izpildiestādes. Šādām iestādēm būtu jāspēj rīkoties pēc savas iniciatīvas vai pēc sūdzībām, ko iesniegušas puses, kuras skārusi negodīga tirdzniecības prakse lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē, pēc trauksmes cēlēju sūdzībām vai anonīmām sūdzībām. Izpildiestāde varētu atzīt, ka nav pietiekama pamata reaģēt uz sūdzību. Arī administratīvās prioritātes varētu novest pie šāda secinājuma. Ja izpildiestāde konstatē, ka tā kādai sūdzībai nevarēs piešķirt prioritāti, tai par to būtu jāinformē sūdzības iesniedzējs un attiecīgi jāsniedz pamatojums. Ja, baidoties no komerciāliem pretpasākumiem, sūdzības iesniedzējs prasa nodrošināt savas identitātes konfidencialitāti, dalībvalstu izpildiestādēm būtu jāveic atbilstīgi pasākumi. |
| --- | --- |

(28)

Lai efektīvi nodrošinātu, ka tiek ievēroti šajā direktīvā noteiktie aizliegumi, dalībvalstīm būtu jānorīko izpildiestādes. Šādām iestādēm būtu jāspēj rīkoties pēc savas iniciatīvas vai pēc sūdzībām, ko iesniegušas puses, kuras skārusi negodīga tirdzniecības prakse lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē, pēc trauksmes cēlēju sūdzībām vai anonīmām sūdzībām. Izpildiestāde varētu atzīt, ka nav pietiekama pamata reaģēt uz sūdzību. Arī administratīvās prioritātes varētu novest pie šāda secinājuma. Ja izpildiestāde konstatē, ka tā kādai sūdzībai nevarēs piešķirt prioritāti, tai par to būtu jāinformē sūdzības iesniedzējs un attiecīgi jāsniedz pamatojums. Ja, baidoties no komerciāliem pretpasākumiem, sūdzības iesniedzējs prasa nodrošināt savas identitātes konfidencialitāti, dalībvalstu izpildiestādēm būtu jāveic atbilstīgi pasākumi.

| (29) | Ja dalībvalstij ir vairāk nekā viena izpildiestāde, tai būtu jānorīko viens centrālais kontaktpunkts nolūkā sekmēt efektīvu sadarbību starp izpildiestādēm un sadarbību ar Komisiju. |
| --- | --- |

(29)

Ja dalībvalstij ir vairāk nekā viena izpildiestāde, tai būtu jānorīko viens centrālais kontaktpunkts nolūkā sekmēt efektīvu sadarbību starp izpildiestādēm un sadarbību ar Komisiju.

| (30) | Piegādātājiem varētu būt vieglāk iesniegt sūdzību savas dalībvalsts izpildiestādei, piemēram, valodas apsvērumu dēļ. Taču izpildes ziņā varētu būt efektīvāk sūdzību iesniegt tās dalībvalsts izpildiestādei, kurā pircējs veic uzņēmējdarbību. Piegādātājiem vajadzētu dot iespēju izvēlēties, kurai iestādei tie vēlas iesniegt sūdzības. |
| --- | --- |

(30)

Piegādātājiem varētu būt vieglāk iesniegt sūdzību savas dalībvalsts izpildiestādei, piemēram, valodas apsvērumu dēļ. Taču izpildes ziņā varētu būt efektīvāk sūdzību iesniegt tās dalībvalsts izpildiestādei, kurā pircējs veic uzņēmējdarbību. Piegādātājiem vajadzētu dot iespēju izvēlēties, kurai iestādei tie vēlas iesniegt sūdzības.

| (31) | Ražotāju organizāciju, citu piegādātāju organizāciju un šādu organizāciju apvienību, tostarp pārstāvošo organizāciju, sūdzības var kalpot tam, lai aizsargātu tādu atsevišķu organizācijas biedru identitāti, kuri uzskata, ka tos skārusi negodīga tirdzniecības prakse. Arī citām organizācijām, kurām ir likumīga interese pārstāvēt piegādātājus, vajadzētu būt tiesībām pēc piegādātāja lūguma un minētā piegādātāja interesēs iesniegt sūdzības, ar noteikumu, ka šādas organizācijas ir neatkarīgas bezpeļņas juridiskas personas. Tāpēc dalībvalstu izpildiestādēm būtu jāspēj pieņemt sūdzības no šādām struktūrām un rīkoties uz to pamata, vienlaikus aizsargājot pircēja procesuālās tiesības. |
| --- | --- |

(31)

Ražotāju organizāciju, citu piegādātāju organizāciju un šādu organizāciju apvienību, tostarp pārstāvošo organizāciju, sūdzības var kalpot tam, lai aizsargātu tādu atsevišķu organizācijas biedru identitāti, kuri uzskata, ka tos skārusi negodīga tirdzniecības prakse. Arī citām organizācijām, kurām ir likumīga interese pārstāvēt piegādātājus, vajadzētu būt tiesībām pēc piegādātāja lūguma un minētā piegādātāja interesēs iesniegt sūdzības, ar noteikumu, ka šādas organizācijas ir neatkarīgas bezpeļņas juridiskas personas. Tāpēc dalībvalstu izpildiestādēm būtu jāspēj pieņemt sūdzības no šādām struktūrām un rīkoties uz to pamata, vienlaikus aizsargājot pircēja procesuālās tiesības.

| (32) | Lai nodrošinātu, ka tiek efektīvi panākta negodīgas tirdzniecības prakses aizlieguma izpilde, norīkotajām izpildiestādēm vajadzētu būt vajadzīgajiem resursiem un zināšanām. |
| --- | --- |

(32)

Lai nodrošinātu, ka tiek efektīvi panākta negodīgas tirdzniecības prakses aizlieguma izpilde, norīkotajām izpildiestādēm vajadzētu būt vajadzīgajiem resursiem un zināšanām.

| (33) | Dalībvalstu izpildiestādēm vajadzētu būt pilnvarām un zināšanām, kas nepieciešamas, lai veiktu izmeklēšanu. Pilnvaru piešķiršana minētajām iestādēm nenozīmē, ka tām ir pienākums minētās pilnvaras izmantot katrā konkrētajā izmeklēšanā, ko tās veic. Izpildiestādēm vajadzētu būt pilnvarām, kas, piemēram, nepieciešamas, lai tās varētu efektīvi apkopot faktisko informāciju, un izpildiestādēm vajadzētu būt pilnvarotām attiecīgā gadījumā likt izbeigt aizliegtu praksi. |
| --- | --- |

(33)

Dalībvalstu izpildiestādēm vajadzētu būt pilnvarām un zināšanām, kas nepieciešamas, lai veiktu izmeklēšanu. Pilnvaru piešķiršana minētajām iestādēm nenozīmē, ka tām ir pienākums minētās pilnvaras izmantot katrā konkrētajā izmeklēšanā, ko tās veic. Izpildiestādēm vajadzētu būt pilnvarām, kas, piemēram, nepieciešamas, lai tās varētu efektīvi apkopot faktisko informāciju, un izpildiestādēm vajadzētu būt pilnvarotām attiecīgā gadījumā likt izbeigt aizliegtu praksi.

| (34) | Atturoši faktori, piemēram, pilnvaras uzlikt naudassodus un citus vienlīdz efektīvus sodus vai ierosināt procedūru, piemēram, tiesvedību, to uzlikšanai un publicēt izmeklēšanas rezultātus, tostarp publicēt informāciju par pircējiem, kas izdarījuši pārkāpumus, var veicināt uzvedības maiņu un pirmstiesas risinājumu rašanu starp pusēm, un tiem vajadzētu būt daļai no izpildiestāžu pilnvarām. Naudassodi var būt īpaši efektīvi un atturoši. Tomēr katrā konkrētajā izmeklēšanā izpildiestādei vajadzētu spēt nolemt, kuras no savām pilnvarām tā izmantos un vai tā uzliks naudassodu vai citu vienlīdz efektīvu sodu vai ierosinās procedūru to uzlikšanai. |
| --- | --- |

(34)

Atturoši faktori, piemēram, pilnvaras uzlikt naudassodus un citus vienlīdz efektīvus sodus vai ierosināt procedūru, piemēram, tiesvedību, to uzlikšanai un publicēt izmeklēšanas rezultātus, tostarp publicēt informāciju par pircējiem, kas izdarījuši pārkāpumus, var veicināt uzvedības maiņu un pirmstiesas risinājumu rašanu starp pusēm, un tiem vajadzētu būt daļai no izpildiestāžu pilnvarām. Naudassodi var būt īpaši efektīvi un atturoši. Tomēr katrā konkrētajā izmeklēšanā izpildiestādei vajadzētu spēt nolemt, kuras no savām pilnvarām tā izmantos un vai tā uzliks naudassodu vai citu vienlīdz efektīvu sodu vai ierosinās procedūru to uzlikšanai.

| (35) | Tam, kā izpildiestādes izmanto pilnvaras, kas tām piešķirtas, ievērojot šo direktīvu, vajadzētu būt pakļautam pienācīgām garantijām, kuras atbilst Savienības tiesību aktu vispārējo principu standartiem un Eiropas Savienības Pamattiesību hartai, saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas judikatūru, tostarp attiecībā uz to, ka ir jāievēro pircēja tiesības uz aizstāvību. |
| --- | --- |

(35)

Tam, kā izpildiestādes izmanto pilnvaras, kas tām piešķirtas, ievērojot šo direktīvu, vajadzētu būt pakļautam pienācīgām garantijām, kuras atbilst Savienības tiesību aktu vispārējo principu standartiem un Eiropas Savienības Pamattiesību hartai, saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas judikatūru, tostarp attiecībā uz to, ka ir jāievēro pircēja tiesības uz aizstāvību.

| (36) | Komisijai un dalībvalstu izpildiestādēm būtu cieši jāsadarbojas, lai nodrošinātu vienotu pieeju šajā direktīvā paredzēto noteikumu piemērošanā. Jo īpaši, izpildiestādēm būtu jāsniedz savstarpēja palīdzība, piemēram, apmainoties ar informāciju un palīdzot izmeklēšanā, kam ir pārrobežu dimensija. |
| --- | --- |

(36)

Komisijai un dalībvalstu izpildiestādēm būtu cieši jāsadarbojas, lai nodrošinātu vienotu pieeju šajā direktīvā paredzēto noteikumu piemērošanā. Jo īpaši, izpildiestādēm būtu jāsniedz savstarpēja palīdzība, piemēram, apmainoties ar informāciju un palīdzot izmeklēšanā, kam ir pārrobežu dimensija.

| (37) | Lai sekmētu efektīvu izpildi, Komisijai būtu jāpalīdz organizēt regulāras dalībvalstu izpildiestāžu sanāksmes, kurās var apmainīties ar būtisku informāciju, paraugpraksi, jaunākajām norisēm, izpildes pieredzi un ieteikumiem attiecībā uz šajā direktīvā paredzēto noteikumu piemērošanu. |
| --- | --- |

(37)

Lai sekmētu efektīvu izpildi, Komisijai būtu jāpalīdz organizēt regulāras dalībvalstu izpildiestāžu sanāksmes, kurās var apmainīties ar būtisku informāciju, paraugpraksi, jaunākajām norisēm, izpildes pieredzi un ieteikumiem attiecībā uz šajā direktīvā paredzēto noteikumu piemērošanu.

| (38) | Lai sekmētu minēto apmaiņu, Komisijai būtu jāizveido publiska tīmekļa vietne, kurā ir iekļautas atsauces uz valstu izpildiestādēm, tostarp informācija par valstu pasākumiem, ar kuriem transponē šo direktīvu. |
| --- | --- |

(38)

Lai sekmētu minēto apmaiņu, Komisijai būtu jāizveido publiska tīmekļa vietne, kurā ir iekļautas atsauces uz valstu izpildiestādēm, tostarp informācija par valstu pasākumiem, ar kuriem transponē šo direktīvu.

| (39) | Tā kā lielākajā daļā dalībvalstu jau ir valsts noteikumi attiecībā uz negodīgu tirdzniecības praksi, pat ja tie mēdz atšķirties, ir lietderīgi izmantot direktīvu, lai ieviestu minimālo aizsardzības standartu saskaņā ar Savienības tiesībām. Tas dalībvalstīm dotu iespēju savās valsts tiesību sistēmās iekļaut attiecīgos noteikumus tā, lai varētu izveidot saskaņotus režīmus. Ja vien tiek ievērotas iekšējā tirgus darbībai piemērojamās Savienības tiesību aktu prasības un ja šādi noteikumi ir samērīgi, nevajadzētu liegt dalībvalstīm savā teritorijā saglabāt vai ieviest stingrākus valsts noteikumus, kas paredz augstāka līmeņa aizsardzību pret negodīgu tirdzniecības praksi starpuzņēmumu attiecībās lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē. |
| --- | --- |

(39)

Tā kā lielākajā daļā dalībvalstu jau ir valsts noteikumi attiecībā uz negodīgu tirdzniecības praksi, pat ja tie mēdz atšķirties, ir lietderīgi izmantot direktīvu, lai ieviestu minimālo aizsardzības standartu saskaņā ar Savienības tiesībām. Tas dalībvalstīm dotu iespēju savās valsts tiesību sistēmās iekļaut attiecīgos noteikumus tā, lai varētu izveidot saskaņotus režīmus. Ja vien tiek ievērotas iekšējā tirgus darbībai piemērojamās Savienības tiesību aktu prasības un ja šādi noteikumi ir samērīgi, nevajadzētu liegt dalībvalstīm savā teritorijā saglabāt vai ieviest stingrākus valsts noteikumus, kas paredz augstāka līmeņa aizsardzību pret negodīgu tirdzniecības praksi starpuzņēmumu attiecībās lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē.

| (40) | Dalībvalstīm arī vajadzētu spēt saglabāt vai ieviest valsts noteikumus, kas iecerēti, lai apkarotu tādu negodīgu tirdzniecības praksi, kas nav šīs direktīvas darbības jomā, ja vien tiek ievērotas iekšējā tirgus darbībai piemērojamās Savienības tiesību aktu prasības un ja šādi noteikumi ir samērīgi. Šādi valsts noteikumi varētu būt plašāki par šo direktīvu, piemēram, attiecībā uz pircēju un piegādātāju lielumu, pircēju aizsardzību, produktu klāstu un pakalpojumu klāstu. Šādi valsts noteikumi varētu būt plašāki par šajā direktīvā minētajiem aizliegtas negodīgas tirdzniecības prakses veidiem un to skaitu. |
| --- | --- |

(40)

Dalībvalstīm arī vajadzētu spēt saglabāt vai ieviest valsts noteikumus, kas iecerēti, lai apkarotu tādu negodīgu tirdzniecības praksi, kas nav šīs direktīvas darbības jomā, ja vien tiek ievērotas iekšējā tirgus darbībai piemērojamās Savienības tiesību aktu prasības un ja šādi noteikumi ir samērīgi. Šādi valsts noteikumi varētu būt plašāki par šo direktīvu, piemēram, attiecībā uz pircēju un piegādātāju lielumu, pircēju aizsardzību, produktu klāstu un pakalpojumu klāstu. Šādi valsts noteikumi varētu būt plašāki par šajā direktīvā minētajiem aizliegtas negodīgas tirdzniecības prakses veidiem un to skaitu.

| (41) | Šādi valsts noteikumi būtu jāpiemēro līdztekus brīvprātīgiem pārvaldības pasākumiem, piemēram, nacionāliem rīcības kodeksiem vai Piegādes ķēdes iniciatīvai. Vajadzētu nepārprotami mudināt izmantot alternatīvas strīdu izšķiršanas procedūras starp piegādātājiem un pircējiem, neskarot piegādātāja tiesības iesniegt sūdzības vai vērsties civillietu tiesā. |
| --- | --- |

(41)

Šādi valsts noteikumi būtu jāpiemēro līdztekus brīvprātīgiem pārvaldības pasākumiem, piemēram, nacionāliem rīcības kodeksiem vai Piegādes ķēdes iniciatīvai. Vajadzētu nepārprotami mudināt izmantot alternatīvas strīdu izšķiršanas procedūras starp piegādātājiem un pircējiem, neskarot piegādātāja tiesības iesniegt sūdzības vai vērsties civillietu tiesā.

| (42) | Komisijai vajadzētu būt pārskatam par šīs direktīvas īstenošanu dalībvalstīs. Turklāt Komisijai būtu jāspēj novērtēt šīs direktīvas efektivitāti. Šim nolūkam dalībvalstu izpildiestādēm būtu jāiesniedz Komisijai gada ziņojumi. Minētajos ziņojumos attiecīgā gadījumā sniedz kvantitatīvu un kvalitatīvu informāciju par sūdzībām, izmeklēšanām un pieņemtajiem lēmumiem. Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus ziņošanas pienākuma īstenošanai, īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (7). |
| --- | --- |

(42)

Komisijai vajadzētu būt pārskatam par šīs direktīvas īstenošanu dalībvalstīs. Turklāt Komisijai būtu jāspēj novērtēt šīs direktīvas efektivitāti. Šim nolūkam dalībvalstu izpildiestādēm būtu jāiesniedz Komisijai gada ziņojumi. Minētajos ziņojumos attiecīgā gadījumā sniedz kvantitatīvu un kvalitatīvu informāciju par sūdzībām, izmeklēšanām un pieņemtajiem lēmumiem. Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus ziņošanas pienākuma īstenošanai, īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (7).

| (43) | Lai efektīvi īstenotu politiku attiecībā uz negodīgu tirdzniecības praksi starpuzņēmumu attiecībās lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē, Komisijai būtu jāpārskata šīs direktīvas piemērošana un jāiesniedz ziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai. Minētajā pārskatīšanā būtu jo īpaši jāizvērtē to valsts pasākumu efektivitāte, ar kuriem apkaro negodīgu tirdzniecības praksi lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē, un izpildiestāžu sadarbības efektivitāte. Pārskatīšanā īpaša uzmanība būtu jāvelta arī tam, vai papildus piegādātāju aizsardzībai nākotnē būtu pamats piegādes ķēdē esošo lauksaimniecības un pārtikas produktu pircēju aizsardzībai. Ziņojumam attiecīgā gadījumā būtu jāpievieno tiesību aktu priekšlikumi. |
| --- | --- |

(43)

Lai efektīvi īstenotu politiku attiecībā uz negodīgu tirdzniecības praksi starpuzņēmumu attiecībās lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē, Komisijai būtu jāpārskata šīs direktīvas piemērošana un jāiesniedz ziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai. Minētajā pārskatīšanā būtu jo īpaši jāizvērtē to valsts pasākumu efektivitāte, ar kuriem apkaro negodīgu tirdzniecības praksi lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē, un izpildiestāžu sadarbības efektivitāte. Pārskatīšanā īpaša uzmanība būtu jāvelta arī tam, vai papildus piegādātāju aizsardzībai nākotnē būtu pamats piegādes ķēdē esošo lauksaimniecības un pārtikas produktu pircēju aizsardzībai. Ziņojumam attiecīgā gadījumā būtu jāpievieno tiesību aktu priekšlikumi.

| (44) | Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, noteikt Savienības minimālo standartu aizsardzībai, saskaņojot dalībvalstu atšķirīgos pasākumus attiecībā uz negodīgu tirdzniecības praksi, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet tā mēroga un ietekmes dēļ minēto mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai, |
| --- | --- |

(44)

Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi, proti, noteikt Savienības minimālo standartu aizsardzībai, saskaņojot dalībvalstu atšķirīgos pasākumus attiecībā uz negodīgu tirdzniecības praksi, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet tā mēroga un ietekmes dēļ minēto mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.

1. pants

Priekšmets un piemērošanas joma

1.   Lai apkarotu praksi, kas krasi atšķiras no labas komercprakses, ir pretrunā labticībai un godprātībai darījumos un ko viens tirdzniecības partneris vienpusēji uzspiež otram, šajā direktīvā ir noteikts minimālais saraksts ar aizliegtas negodīgas tirdzniecības prakses veidiem attiecībās starp pircējiem un piegādātājiem lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē un ir paredzēti minimālie noteikumi minēto aizliegumu īstenošanai, un pasākumi koordinācijai starp izpildiestādēm.

2.   Šo direktīvu piemēro konkrētiem negodīgas tirdzniecības prakses veidiem, kas tiek izmantoti saistībā ar lauksaimniecības un pārtikas produktu pārdošanu, ko veic:

| a) | piegādātāji, kuru gada apgrozījums nepārsniedz 2 000 000 EUR, pircējiem, kuru gada apgrozījums ir vairāk nekā 2 000 000 EUR; |
| --- | --- |

a)

piegādātāji, kuru gada apgrozījums nepārsniedz 2 000 000 EUR, pircējiem, kuru gada apgrozījums ir vairāk nekā 2 000 000 EUR;

| b) | piegādātāji, kuru gada apgrozījums ir vairāk nekā 2 000 000 EUR un nepārsniedz 10 000 000 EUR, pircējiem, kuru gada apgrozījums ir vairāk nekā 10 000 000 EUR; |
| --- | --- |

b)

piegādātāji, kuru gada apgrozījums ir vairāk nekā 2 000 000 EUR un nepārsniedz 10 000 000 EUR, pircējiem, kuru gada apgrozījums ir vairāk nekā 10 000 000 EUR;

| c) | piegādātāji, kuru gada apgrozījums ir vairāk nekā 10 000 000 EUR un nepārsniedz 50 000 000 EUR, pircējiem, kuru gada apgrozījums ir vairāk nekā 50 000 000 EUR; |
| --- | --- |

c)

piegādātāji, kuru gada apgrozījums ir vairāk nekā 10 000 000 EUR un nepārsniedz 50 000 000 EUR, pircējiem, kuru gada apgrozījums ir vairāk nekā 50 000 000 EUR;

| d) | piegādātāji, kuru gada apgrozījums ir vairāk nekā 50 000 000 EUR un nepārsniedz 150 000 000 EUR, pircējiem, kuru gada apgrozījums ir vairāk nekā 150 000 000 EUR; |
| --- | --- |

d)

piegādātāji, kuru gada apgrozījums ir vairāk nekā 50 000 000 EUR un nepārsniedz 150 000 000 EUR, pircējiem, kuru gada apgrozījums ir vairāk nekā 150 000 000 EUR;

| e) | piegādātāji, kuru gada apgrozījums ir vairāk nekā 150 000 000 EUR un nepārsniedz 350 000 000 EUR, pircējiem, kuru gada apgrozījums ir vairāk nekā 350 000 000 EUR. |
| --- | --- |

e)

piegādātāji, kuru gada apgrozījums ir vairāk nekā 150 000 000 EUR un nepārsniedz 350 000 000 EUR, pircējiem, kuru gada apgrozījums ir vairāk nekā 350 000 000 EUR.

Piegādātāju un pircēju gada apgrozījumu, kas minēts pirmās daļas a)–e) apakšpunktā, saprot saskaņā ar Komisijas Ieteikuma 2003/361/EK (8) pielikuma attiecīgajām daļām un jo īpaši tā 3., 4. un 6. pantu, ieskaitot “autonoma uzņēmuma”, “partneruzņēmuma” un “saistīta uzņēmuma” definīcijas un citus ar gada apgrozījumu saistītus aspektus.

Atkāpjoties no pirmās daļas, šo direktīvu piemēro lauksaimniecības un pārtikas produktu pārdošanai, ko piegādātāji, kuru gada apgrozījums nepārsniedz 350 000 000 EUR, veic visiem pircējiem, kas ir publiskas iestādes.

Šo direktīvu piemēro pārdošanas darījumiem, kuros vai nu piegādātājs, vai pircējs, vai abi veic uzņēmējdarbību Savienībā.

Šo direktīvu piemēro arī pakalpojumiem, ciktāl tas skaidri minēts 3. pantā, ko pircējs sniedz piegādātājam.

Šo direktīvu nepiemēro līgumiem starp piegādātājiem un patērētājiem.

3.   Šo direktīvu piemēro piegādes līgumiem, kas noslēgti pēc to noteikumu piemērošanas dienas, ar kuriem transponē šo direktīvu saskaņā ar 13. panta 1. punkta otro daļu.

4.   Piegādes līgumiem, kas noslēgti pirms dienas, kurā saskaņā ar 13. panta 1. punkta pirmo daļu publicē noteikumus, ar kuriem transponē šo direktīvu, atbilstību šai direktīvai nodrošina 12 mēnešu laikā pēc minētās publicēšanas dienas.

2. pants

Definīcijas

Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:

| 1) | “lauksaimniecības un pārtikas produkti” ir produkti, kas uzskaitīti LESD I pielikumā, kā arī produkti, kuri nav uzskaitīti minētajā pielikumā, bet ir pārstrādāti par pārtikas produktiem, izmantojot minētajā pielikumā uzskaitītos produktus; |
| --- | --- |

1)

“lauksaimniecības un pārtikas produkti” ir produkti, kas uzskaitīti LESD I pielikumā, kā arī produkti, kuri nav uzskaitīti minētajā pielikumā, bet ir pārstrādāti par pārtikas produktiem, izmantojot minētajā pielikumā uzskaitītos produktus;

| 2) | “pircējs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, neatkarīgi no vietas, kurā minētā persona veic uzņēmējdarbību, vai jebkura publiska iestāde, kas Savienībā pērk lauksaimniecības un pārtikas produktus; termins “pircējs” var attiekties arī uz šādu fizisku vai juridisku personu grupu; |
| --- | --- |

2)

“pircējs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, neatkarīgi no vietas, kurā minētā persona veic uzņēmējdarbību, vai jebkura publiska iestāde, kas Savienībā pērk lauksaimniecības un pārtikas produktus; termins “pircējs” var attiekties arī uz šādu fizisku vai juridisku personu grupu;

| 3) | “publiska iestāde” ir valsts, reģionālās vai vietējās iestādes, publisko tiesību subjekti vai vienas vai vairāku šādu iestāžu vai viena vai vairāku šādu publisko tiesību subjektu veidotas apvienības; |
| --- | --- |

3)

“publiska iestāde” ir valsts, reģionālās vai vietējās iestādes, publisko tiesību subjekti vai vienas vai vairāku šādu iestāžu vai viena vai vairāku šādu publisko tiesību subjektu veidotas apvienības;

| 4) | “piegādātājs” ir jebkurš lauksaimniecības produktu ražotājs vai jebkura fiziska vai juridiska persona, kas neatkarīgi no vietas, kurā tie veic uzņēmējdarbību, pārdod lauksaimniecības un pārtikas produktus; termins “piegādātājs” var attiekties arī uz šādu lauksaimniecības produktu ražotāju grupu vai šādu fizisku vai juridisku personu grupu, piemēram, ražotāju organizācijām, piegādātāju organizācijām un šādu organizāciju apvienībām; |
| --- | --- |

4)

“piegādātājs” ir jebkurš lauksaimniecības produktu ražotājs vai jebkura fiziska vai juridiska persona, kas neatkarīgi no vietas, kurā tie veic uzņēmējdarbību, pārdod lauksaimniecības un pārtikas produktus; termins “piegādātājs” var attiekties arī uz šādu lauksaimniecības produktu ražotāju grupu vai šādu fizisku vai juridisku personu grupu, piemēram, ražotāju organizācijām, piegādātāju organizācijām un šādu organizāciju apvienībām;

| 5) | “ātrbojīgi lauksaimniecības un pārtikas produkti” ir lauksaimniecības un pārtikas produkti, kas pēc savām īpašībām vai attiecīgajā pārstrādes posmā var kļūt nederīgi pārdošanai 30 dienu laikā pēc to novākšanas, sagatavošanas vai pārstrādes. |
| --- | --- |

5)

“ātrbojīgi lauksaimniecības un pārtikas produkti” ir lauksaimniecības un pārtikas produkti, kas pēc savām īpašībām vai attiecīgajā pārstrādes posmā var kļūt nederīgi pārdošanai 30 dienu laikā pēc to novākšanas, sagatavošanas vai pārstrādes.

3. pants

Negodīgas tirdzniecības prakses aizliegums

1.   Dalībvalstis nodrošina, ka tiek aizliegti vismaz visi šādi negodīgas tirdzniecības prakses veidi:

| a) | pircējs maksā piegādātājam:






  i) | ja piegādes līgums paredz produktu regulāru piegādi:






  — | par ātrbojīgajiem lauksaimniecības un pārtikas produktiem – vēlāk nekā 30 dienu laikā pēc tam, kad beidzies piegāžu laikposms, par kuru ir vienošanās un kurā veiktas piegādes, vai vēlāk nekā 30 dienu laikā pēc dienas, kurā noteikta summa, kas jāmaksā par minēto piegāžu laikposmu, atkarībā no tā, kurš datums ir vēlāks, |
| --- | --- | --- | --- |

a)

pircējs maksā piegādātājam:

i)

ja piegādes līgums paredz produktu regulāru piegādi:

—

par ātrbojīgajiem lauksaimniecības un pārtikas produktiem – vēlāk nekā 30 dienu laikā pēc tam, kad beidzies piegāžu laikposms, par kuru ir vienošanās un kurā veiktas piegādes, vai vēlāk nekā 30 dienu laikā pēc dienas, kurā noteikta summa, kas jāmaksā par minēto piegāžu laikposmu, atkarībā no tā, kurš datums ir vēlāks,

| — | par citiem lauksaimniecības un pārtikas produktiem – vēlāk nekā 60 dienu laikā pēc tam, kad beidzies piegāžu laikposms, par kuru ir vienošanās un kurā veiktas piegādes, vai vēlāk nekā 60 dienu laikā pēc dienas, kurā noteikta summa, kas jāmaksā par minēto piegāžu laikposmu, atkarībā no tā, kurš datums ir vēlāks; |
| --- | --- |

—

par citiem lauksaimniecības un pārtikas produktiem – vēlāk nekā 60 dienu laikā pēc tam, kad beidzies piegāžu laikposms, par kuru ir vienošanās un kurā veiktas piegādes, vai vēlāk nekā 60 dienu laikā pēc dienas, kurā noteikta summa, kas jāmaksā par minēto piegāžu laikposmu, atkarībā no tā, kurš datums ir vēlāks;

attiecībā uz maksājumu laikposmiem šā punkta nolūkos uzskata, ka piegāžu laikposmi, par kuriem ir vienošanās, jebkurā gadījumā nepārsniedz vienu mēnesi;

| ii) | ja piegādes līgums neparedz produktu regulāru piegādi:






  — | par ātrbojīgajiem lauksaimniecības un pārtikas produktiem – vēlāk nekā 30 dienu laikā pēc piegādes dienas vai vēlāk nekā 30 dienu laikā pēc dienas, kurā noteikta summa, kas jāmaksā, atkarībā no tā, kurš datums ir vēlāks, |
| --- | --- | --- |

ii)

ja piegādes līgums neparedz produktu regulāru piegādi:

—

par ātrbojīgajiem lauksaimniecības un pārtikas produktiem – vēlāk nekā 30 dienu laikā pēc piegādes dienas vai vēlāk nekā 30 dienu laikā pēc dienas, kurā noteikta summa, kas jāmaksā, atkarībā no tā, kurš datums ir vēlāks,

| — | par citiem lauksaimniecības un pārtikas produktiem – vēlāk nekā 60 dienu laikā pēc piegādes dienas vai vēlāk nekā 60 dienu laikā pēc dienas, kurā noteikta summa, kas jāmaksā, atkarībā no tā, kurš datums ir vēlāks. |
| --- | --- |

—

par citiem lauksaimniecības un pārtikas produktiem – vēlāk nekā 60 dienu laikā pēc piegādes dienas vai vēlāk nekā 60 dienu laikā pēc dienas, kurā noteikta summa, kas jāmaksā, atkarībā no tā, kurš datums ir vēlāks.

Neatkarīgi no šā apakšpunkta i) un ii) punkta, ja summu, kas jāmaksā, nosaka pircējs:

| — | samaksas termiņi, kas minēti i) punktā, sākas no brīža, kad beidzies piegāžu laikposms, par kuru ir vienošanās un kurā veiktas piegādes, un |
| --- | --- |

—

samaksas termiņi, kas minēti i) punktā, sākas no brīža, kad beidzies piegāžu laikposms, par kuru ir vienošanās un kurā veiktas piegādes, un

| — | samaksas termiņi, kas minēti ii) punktā, sākas no piegādes dienas; |
| --- | --- |

—

samaksas termiņi, kas minēti ii) punktā, sākas no piegādes dienas;

| b) | pircējs ātrbojīgu lauksaimniecības un pārtikas produktu pasūtījumus atceļ ar tik īsu termiņu, ka pamatoti nav sagaidāms, ka piegādātājs radīs alternatīvu veidu, kā realizēt vai izmantot minētos produktus; termiņu, kas ir mazāks nekā 30 dienas, vienmēr uzskata par īsu termiņu; dalībvalstis pietiekami pamatotos gadījumos konkrētām nozarēm var noteikt termiņus, kas ir īsāki nekā 30 dienas; |
| --- | --- |

b)

pircējs ātrbojīgu lauksaimniecības un pārtikas produktu pasūtījumus atceļ ar tik īsu termiņu, ka pamatoti nav sagaidāms, ka piegādātājs radīs alternatīvu veidu, kā realizēt vai izmantot minētos produktus; termiņu, kas ir mazāks nekā 30 dienas, vienmēr uzskata par īsu termiņu; dalībvalstis pietiekami pamatotos gadījumos konkrētām nozarēm var noteikt termiņus, kas ir īsāki nekā 30 dienas;

| c) | pircējs lauksaimniecības un pārtikas produktu piegādes līgumā izdara vienpusējas izmaiņas, kas attiecas uz lauksaimniecības un pārtikas produktu piedāvājuma vai piegādes biežumu, metodi, vietu, laiku vai apjomu, kvalitātes standartiem, maksājuma nosacījumiem vai cenu, vai attiecībā uz pakalpojumu sniegšanu, ciktāl tie ir nepārprotami minēti 2. punktā; |
| --- | --- |

c)

pircējs lauksaimniecības un pārtikas produktu piegādes līgumā izdara vienpusējas izmaiņas, kas attiecas uz lauksaimniecības un pārtikas produktu piedāvājuma vai piegādes biežumu, metodi, vietu, laiku vai apjomu, kvalitātes standartiem, maksājuma nosacījumiem vai cenu, vai attiecībā uz pakalpojumu sniegšanu, ciktāl tie ir nepārprotami minēti 2. punktā;

| d) | pircējs pieprasa no piegādātāja maksājumus, kas nav saistīti ar piegādātāja lauksaimniecības un pārtikas produktu pārdošanu; |
| --- | --- |

d)

pircējs pieprasa no piegādātāja maksājumus, kas nav saistīti ar piegādātāja lauksaimniecības un pārtikas produktu pārdošanu;

| e) | pircējs prasa piegādātājam maksāt par lauksaimniecības un pārtikas produktu bojājumiem vai zudumiem vai abiem, kas notikuši pircēja telpās vai pēc tam, kad īpašumtiesības nodotas pircējam, ja šādi bojājumi vai zudumi nav radušies piegādātāja nolaidības vai vainas dēļ; |
| --- | --- |

e)

pircējs prasa piegādātājam maksāt par lauksaimniecības un pārtikas produktu bojājumiem vai zudumiem vai abiem, kas notikuši pircēja telpās vai pēc tam, kad īpašumtiesības nodotas pircējam, ja šādi bojājumi vai zudumi nav radušies piegādātāja nolaidības vai vainas dēļ;

| f) | pircējs atsakās rakstiski apstiprināt starp pircēju un piegādātāju noslēgta piegādes līguma noteikumus, par kuriem piegādātājs ir prasījis rakstisku apstiprinājumu; to nepiemēro, ja piegādes līgums attiecas uz produktiem, kas ražotāju organizācijas, tostarp kooperatīva, biedram ir jāpiegādā ražotāju organizācijai, kuras biedrs ir piegādātājs, ja minētās ražotāju organizācijas statūtos vai noteikumos un lēmumos, kas paredzēti minētajos statūtos vai pieņemti atbilstīgi minētajiem statūtiem, ir iekļauti noteikumi, kuru sekas ir tādas pašas kā piegādes līguma noteikumiem; |
| --- | --- |

f)

pircējs atsakās rakstiski apstiprināt starp pircēju un piegādātāju noslēgta piegādes līguma noteikumus, par kuriem piegādātājs ir prasījis rakstisku apstiprinājumu; to nepiemēro, ja piegādes līgums attiecas uz produktiem, kas ražotāju organizācijas, tostarp kooperatīva, biedram ir jāpiegādā ražotāju organizācijai, kuras biedrs ir piegādātājs, ja minētās ražotāju organizācijas statūtos vai noteikumos un lēmumos, kas paredzēti minētajos statūtos vai pieņemti atbilstīgi minētajiem statūtiem, ir iekļauti noteikumi, kuru sekas ir tādas pašas kā piegādes līguma noteikumiem;

| g) | pircējs nelikumīgi iegūst, izmanto vai izpauž piegādātāja komercnoslēpumus Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2016/943 (9) nozīmē; |
| --- | --- |

g)

pircējs nelikumīgi iegūst, izmanto vai izpauž piegādātāja komercnoslēpumus Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2016/943 (9) nozīmē;

| h) | pircējs draud veikt vai veic komerciālus pretpasākumus pret piegādātāju, ja piegādātājs izlieto savas līgumā vai likumā noteiktās tiesības, tostarp, iesniedzot sūdzību izpildiestādēm vai izmeklēšanas laikā sadarbojoties ar izpildiestādēm; |
| --- | --- |

h)

pircējs draud veikt vai veic komerciālus pretpasākumus pret piegādātāju, ja piegādātājs izlieto savas līgumā vai likumā noteiktās tiesības, tostarp, iesniedzot sūdzību izpildiestādēm vai izmeklēšanas laikā sadarbojoties ar izpildiestādēm;

| i) | pircējs pieprasa kompensāciju no piegādātāja par izmaksām, kas saistītas ar klientu sūdzību izskatīšanu saistībā ar piegādātāja produktu pārdošanu, lai arī no piegādātāja puses nav nolaidības vai vainas. |
| --- | --- |

i)

pircējs pieprasa kompensāciju no piegādātāja par izmaksām, kas saistītas ar klientu sūdzību izskatīšanu saistībā ar piegādātāja produktu pārdošanu, lai arī no piegādātāja puses nav nolaidības vai vainas.

Aizliegums, kas minēts pirmās daļas a) apakšpunktā, neskar:

| — | maksājumu kavējumu sekas un tiesiskās aizsardzības līdzekļus, kas noteikti Direktīvā 2011/7/ES, ko piemēro, atkāpjoties no minētajā direktīvā noteiktajiem samaksas termiņiem, uz šajā direktīvā paredzēto samaksas termiņu pamata, |
| --- | --- |

—

maksājumu kavējumu sekas un tiesiskās aizsardzības līdzekļus, kas noteikti Direktīvā 2011/7/ES, ko piemēro, atkāpjoties no minētajā direktīvā noteiktajiem samaksas termiņiem, uz šajā direktīvā paredzēto samaksas termiņu pamata,

| — | pircēja un piegādātāja iespēju vienoties par vērtības sadales klauzulu Regulas (ES) Nr. 1308/2013 172.a panta nozīmē. |
| --- | --- |

—

pircēja un piegādātāja iespēju vienoties par vērtības sadales klauzulu Regulas (ES) Nr. 1308/2013 172.a panta nozīmē.

Aizliegums, kas minēts pirmās daļas a) apakšpunktā, neskar maksājumus:

| — | ko pircējs veic piegādātājiem, ja šādi maksājumi notiek skolu apgādes programmas ietvaros, ievērojot Regulas (ES) Nr. 1308/2013 23. pantu, |
| --- | --- |

—

ko pircējs veic piegādātājiem, ja šādi maksājumi notiek skolu apgādes programmas ietvaros, ievērojot Regulas (ES) Nr. 1308/2013 23. pantu,

| — | ko veic publiskās struktūras, kas sniedz veselības aprūpes pakalpojumus Direktīvas 2011/7/ES 4. panta 4. punkta b) apakšpunkta nozīmē, |
| --- | --- |

—

ko veic publiskās struktūras, kas sniedz veselības aprūpes pakalpojumus Direktīvas 2011/7/ES 4. panta 4. punkta b) apakšpunkta nozīmē,

| — | piegādes līgumos starp vīna ražošanai paredzētu vīnogu vai vīnogu misas piegādātājiem un to tiešajiem pircējiem, ar noteikumu:






  i) | ka konkrēta maksājumu kārtība pārdošanas darījumos ir iekļauta standartlīgumos, kurus dalībvalsts ir padarījusi par saistošiem, ievērojot Regulas (ES) Nr. 1308/2013 164. pantu, pirms 2019. gada 1. janvāra, un ka dalībvalstis no minētās dienas šo standartlīgumu piemērošanas paplašināšanu ir atjauninājušas bez nekādām būtiskām izmaiņām maksājumu noteikumos par sliktu vīnogu vai vīnogu misas piegādātājiem; un |
| --- | --- | --- |

—

piegādes līgumos starp vīna ražošanai paredzētu vīnogu vai vīnogu misas piegādātājiem un to tiešajiem pircējiem, ar noteikumu:

i)

ka konkrēta maksājumu kārtība pārdošanas darījumos ir iekļauta standartlīgumos, kurus dalībvalsts ir padarījusi par saistošiem, ievērojot Regulas (ES) Nr. 1308/2013 164. pantu, pirms 2019. gada 1. janvāra, un ka dalībvalstis no minētās dienas šo standartlīgumu piemērošanas paplašināšanu ir atjauninājušas bez nekādām būtiskām izmaiņām maksājumu noteikumos par sliktu vīnogu vai vīnogu misas piegādātājiem; un

| ii) | ka piegādes līgumi starp vīna ražošanai paredzēto vīnogu vai vīnogu misas piegādātājiem un to tiešajiem pircējiem ir daudzgadu līgumi vai kļūst par daudzgadu līgumiem. |
| --- | --- |

ii)

ka piegādes līgumi starp vīna ražošanai paredzēto vīnogu vai vīnogu misas piegādātājiem un to tiešajiem pircējiem ir daudzgadu līgumi vai kļūst par daudzgadu līgumiem.

2.   Dalībvalstis nodrošina, ka tiek aizliegti vismaz visi šādi negodīgas tirdzniecības prakses veidi, izņemot tad, ja tie ir iepriekš skaidri un nepārprotami paredzēti piegādes līgumā vai jebkādā turpmākā līgumā starp piegādātāju un pircēju:

| a) | pircējs atgriež piegādātājam nepārdotus lauksaimniecības un pārtikas produktus, nesamaksājot par minētajiem nepārdotajiem produktiem vai nesamaksājot par to iznīcināšanu, vai par abiem; |
| --- | --- |

a)

pircējs atgriež piegādātājam nepārdotus lauksaimniecības un pārtikas produktus, nesamaksājot par minētajiem nepārdotajiem produktiem vai nesamaksājot par to iznīcināšanu, vai par abiem;

| b) | piegādātājam tiek pieprasīts maksājums kā nosacījums lauksaimniecības un pārtikas produktu glabāšanai, izvietošanai vai iekļaušanai sortimentā vai tam, lai šādus produktus darītu pieejamus tirgū; |
| --- | --- |

b)

piegādātājam tiek pieprasīts maksājums kā nosacījums lauksaimniecības un pārtikas produktu glabāšanai, izvietošanai vai iekļaušanai sortimentā vai tam, lai šādus produktus darītu pieejamus tirgū;

| c) | pircējs pieprasa piegādātājam uzņemties visas vai daļu no izmaksām, kas saistītas ar atlaidēm lauksaimniecības un pārtikas produktiem, kurus pircējs pārdod produktu veicināšanai; |
| --- | --- |

c)

pircējs pieprasa piegādātājam uzņemties visas vai daļu no izmaksām, kas saistītas ar atlaidēm lauksaimniecības un pārtikas produktiem, kurus pircējs pārdod produktu veicināšanai;

| d) | pircējs pieprasa piegādātājam maksāt par pircēja veikto lauksaimniecības un pārtikas produktu reklāmu; |
| --- | --- |

d)

pircējs pieprasa piegādātājam maksāt par pircēja veikto lauksaimniecības un pārtikas produktu reklāmu;

| e) | pircējs pieprasa piegādātājam maksāt par pircēja pārdoto lauksaimniecības un pārtikas produktu tirgvedību; |
| --- | --- |

e)

pircējs pieprasa piegādātājam maksāt par pircēja pārdoto lauksaimniecības un pārtikas produktu tirgvedību;

| f) | pircējs pieprasa piegādātājam maksāt par personālu, kas iekārto telpas, kuras izmanto piegādātāja produktu pārdošanai. |
| --- | --- |

f)

pircējs pieprasa piegādātājam maksāt par personālu, kas iekārto telpas, kuras izmanto piegādātāja produktu pārdošanai.

Dalībvalstis nodrošina, ka tiek aizliegti pirmās daļas c) apakšpunktā minētie tirdzniecības prakses veidi, izņemot tad, ja pircējs pirms veicināšanas, kuru uzsāk pircējs, norāda veicināšanas laikposmu un lauksaimniecības un pārtikas produktu gaidāmo daudzumu, kas pasūtāmi par atlaides cenu.

3.   Ja 2. punkta pirmās daļas b), c), d), e) vai f) apakšpunktā minētajās situācijās pircējs pieprasa maksājumu, tad pircējs pēc piegādātāja pieprasījuma sniedz piegādātājam rakstisku aplēsi par maksājumu par vienu vienību vai kopējo maksājumu, izvēloties piemērotāko, un, ciktāl tas skar 2. punkta pirmās daļas b), d), e) vai f) apakšpunktā minētās situācijas, piegādātājam sniedz arī rakstisku aplēsi par izmaksām un minētās aplēses pamatojumu.

4.   Dalībvalstis nodrošina, ka 1. un 2. punktā noteiktie aizliegumi ir prevalējošas imperatīvas normas, kuras ir piemērojamas ikvienai minēto aizliegumu darbības jomā esošai situācijai neatkarīgi no tiesību aktiem, ko citkārt piemērotu starp pusēm noslēgtajam piegādes līgumam.

4. pants

Norīkotās izpildiestādes

1.   Katra dalībvalsts norīko vienu vai vairākas iestādes, kas valsts līmenī panāk 3. pantā paredzēto aizliegumu izpildi (“izpildiestāde”), un par minēto norīkošanu informē Komisiju.

2.   Ja dalībvalsts savā teritorijā norīko vairāk nekā vienu izpildiestādi, tā norīko vienu centrālo kontaktpunktu sadarbībai starp izpildiestādēm un sadarbībai ar Komisiju.

5. pants

Sūdzības un konfidencialitāte

1.   Piegādātāji var iesniegt sūdzības vai nu tās dalībvalsts izpildiestādei, kurā piegādātājs veic uzņēmējdarbību, vai tās dalībvalsts izpildiestādei, kurā veic uzņēmējdarbību pircējs, kas tiek turēts aizdomās par iesaistīšanos aizliegtā tirdzniecības praksē. Izpildiestāde, kurai sūdzība ir adresēta, ir kompetenta panākt, ka tiek ievēroti 3. pantā noteiktie aizliegumi.

2.   Ražotāju organizācijām, citām piegādātāju organizācijām un šādu organizāciju apvienībām, ja to biedri uzskata, ka tos skar kāds aizliegts tirdzniecības prakses veids, pēc viena vai vairāku savu biedru lūguma vai attiecīgā gadījumā pēc tām piederošo organizāciju viena vai vairāku biedru lūguma ir tiesības iesniegt sūdzību. Citām organizācijām, kam ir likumīga interese pārstāvēt piegādātājus, ir tiesības pēc piegādātāja lūguma un minētā piegādātāja interesēs iesniegt sūdzību, ar noteikumu, ka šādas organizācijas ir neatkarīgas bezpeļņas juridiskas personas.

3.   Dalībvalstis nodrošina, ka gadījumā, ja sūdzības iesniedzējs to pieprasa, izpildiestāde veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai pienācīgi aizsargātu sūdzības iesniedzēja vai 2. punktā minēto biedru vai piegādātāju identitāti un lai pienācīgi aizsargātu jebkādu citu informāciju, par kuru sūdzības iesniedzējs uzskata, ka šādas informācijas izpaušana kaitētu sūdzības iesniedzēja vai minēto biedru vai piegādātāju interesēm. Sūdzības iesniedzējs norāda visu informāciju, kurai tas prasa konfidencialitāti.

4.   Dalībvalstis nodrošina, ka izpildiestāde, kas saņēmusi sūdzību, saprātīgā laikposmā pēc sūdzības saņemšanas informē sūdzības iesniedzēju par to, kā tā ir iecerējusi reaģēt uz sūdzību.

5.   Dalībvalstis nodrošina, ka tad, ja izpildiestāde uzskata, ka nav pietiekama pamata, lai uz sūdzības pamata rīkotos, tā saprātīgā laikposmā pēc sūdzības saņemšanas informē sūdzības iesniedzēju par tā iemesliem.

6.   Dalībvalstis nodrošina, ka tad, ja izpildiestāde uzskata, ka ir pietiekams pamats, lai uz sūdzības pamata rīkotos, tā saprātīgā laikposmā uzsāk, veic un izbeidz izmeklēšanu par sūdzību.

7.   Dalībvalstis nodrošina, ka tad, ja izpildiestāde konstatē, ka pircējs ir pārkāpis 3. pantā minētos aizliegumus, tā pieprasa pircējam izbeigt aizliegto tirdzniecības praksi.

6. pants

Izpildiestāžu pilnvaras

1.   Dalībvalstis nodrošina, ka katrai no to izpildiestādēm ir nepieciešamie resursi un zināšanas savu pienākumu pildīšanai, un piešķir tai šādas pilnvaras:

| a) | pilnvaras uzsākt un veikt izmeklēšanu pēc savas iniciatīvas vai uz sūdzības pamata; |
| --- | --- |

a)

pilnvaras uzsākt un veikt izmeklēšanu pēc savas iniciatīvas vai uz sūdzības pamata;

| b) | pilnvaras pieprasīt pircējiem un piegādātājiem sniegt visu informāciju, kas ir vajadzīga, lai veiktu izmeklēšanu par aizliegto tirdzniecības praksi; |
| --- | --- |

b)

pilnvaras pieprasīt pircējiem un piegādātājiem sniegt visu informāciju, kas ir vajadzīga, lai veiktu izmeklēšanu par aizliegto tirdzniecības praksi;

| c) | pilnvaras veikt nepieteiktas inspekcijas uz vietas izmeklēšanas ietvaros un saskaņā ar valsts tiesību aktiem un procedūrām; |
| --- | --- |

c)

pilnvaras veikt nepieteiktas inspekcijas uz vietas izmeklēšanas ietvaros un saskaņā ar valsts tiesību aktiem un procedūrām;

| d) | pilnvaras pieņemt lēmumus, ar ko konstatē 3. pantā noteikto aizliegumu pārkāpumu un pieprasa pircējam izbeigt aizliegto tirdzniecības praksi; iestāde var atturēties pieņemt šādu lēmumu, ja minētais lēmums radītu risku, ka var tikt atklāta sūdzības iesniedzēja identitāte, vai radītu risku, ka tiek izpausta jebkāda cita informācija, kuras izpaušana pēc sūdzības iesniedzēja ieskatiem kaitētu tā interesēm, un ar noteikumu, ka sūdzības iesniedzējs minēto informāciju ir norādījis saskaņā ar 5. panta 3. punktu; |
| --- | --- |

d)

pilnvaras pieņemt lēmumus, ar ko konstatē 3. pantā noteikto aizliegumu pārkāpumu un pieprasa pircējam izbeigt aizliegto tirdzniecības praksi; iestāde var atturēties pieņemt šādu lēmumu, ja minētais lēmums radītu risku, ka var tikt atklāta sūdzības iesniedzēja identitāte, vai radītu risku, ka tiek izpausta jebkāda cita informācija, kuras izpaušana pēc sūdzības iesniedzēja ieskatiem kaitētu tā interesēm, un ar noteikumu, ka sūdzības iesniedzējs minēto informāciju ir norādījis saskaņā ar 5. panta 3. punktu;

| e) | pilnvaras noteikt vai ierosināt procedūras, lai pārkāpuma izdarītājam uzliktu naudassodus un citus vienlīdz efektīvus sodus, un pagaidu noregulējumu saskaņā ar valsts noteikumiem un procedūrām; |
| --- | --- |

e)

pilnvaras noteikt vai ierosināt procedūras, lai pārkāpuma izdarītājam uzliktu naudassodus un citus vienlīdz efektīvus sodus, un pagaidu noregulējumu saskaņā ar valsts noteikumiem un procedūrām;

| f) | pilnvaras regulāri publicēt savus lēmumus, kas pieņemti saskaņā ar d) un e) apakšpunktu. |
| --- | --- |

f)

pilnvaras regulāri publicēt savus lēmumus, kas pieņemti saskaņā ar d) un e) apakšpunktu.

Sodi, kas minēti e) apakšpunktā ir iedarbīgi, samērīgi un atturoši, ņemot vērā pārkāpuma būtību, ilgumu, atkārtošanos un smagumu.

2.   Dalībvalstis nodrošina, ka 1. punktā minēto pilnvaru īstenošanā tiek ievērotas pienācīgas garantijas attiecībā uz aizstāvības tiesībām saskaņā ar vispārējiem Savienības tiesību aktu principiem un Eiropas Savienības Pamattiesību hartu, tostarp tad, ja sūdzības iesniedzējs pieprasa nodrošināt informācijas konfidencialitāti saskaņā ar 5. panta 3. punktu.

7. pants

Strīdu alternatīva izšķiršana

Neskarot piegādātāju tiesības iesniegt sūdzības saskaņā ar 5. pantu un izpildiestāžu pilnvaras saskaņā ar 6. pantu, dalībvalstis var veicināt efektīvu un neatkarīgu strīdu alternatīvas izšķiršanas mehānismu, piemēram, mediācijas, brīvprātīgu izmantošanu, lai izšķirtu strīdus starp piegādātājiem un pircējiem saistībā ar pircēja izmantoto negodīgo tirdzniecības praksi.

8. pants

Izpildiestāžu sadarbība

1.   Dalībvalstis nodrošina, ka izpildiestādes efektīvi sadarbojas savā starpā un ar Komisiju un ka tās cita citai sniedz savstarpēju palīdzību izmeklēšanā, kam ir pārrobežu dimensija.

2.   Izpildiestādes vismaz reizi gadā sanāk sanāksmē, lai apspriestu šīs direktīvas piemērošanu, pamatojoties uz 10. panta 2. punktā minētajiem gada ziņojumiem. Izpildiestādes apspriež paraugpraksi, jaunus gadījumus un jaunākās norises negodīgas tirdzniecības prakses jomā lauksaimniecības un pārtikas ķēdē un apmainās ar informāciju, jo īpaši par īstenošanas pasākumiem, ko tās ir pieņēmušas saskaņā ar šo direktīvu, un par to izpildes panākšanu. Izpildiestādes var pieņemt ieteikumus nolūkā veicināt šīs direktīvas konsekventu piemērošanu un uzlabot izpildes pasākumus. Komisija veicina minētās sanāksmes.

3.   Komisija izveido un pārvalda tīmekļa vietni, kas nodrošina informācijas apmaiņu starp izpildiestādēm un Komisiju, jo īpaši attiecībā uz ikgadējām sanāksmēm. Komisija izveido publisku tīmekļa vietni, kurā tiek sniegta norīkoto izpildiestāžu kontaktinformācija un saites uz dalībvalstu izpildiestāžu vai citu iestāžu tīmekļa vietnēm, kurās tiek sniegta informācija par 13. panta 1. punktā minētajiem pasākumiem, ar ko transponē šo direktīvu.

9. pants

Valsts noteikumi

1.   Lai nodrošinātu augstāku aizsardzības līmeni, dalībvalstis var saglabāt vai ieviest tādus noteikumus ar mērķi apkarot negodīgu tirdzniecības praksi, kuri ir stingrāki nekā šajā direktīvā paredzētie noteikumi, ar noteikumu, ka šādi valsts noteikumi ir saderīgi ar noteikumiem par iekšējā tirgus darbību.

2.   Šī direktīva neskar valsts noteikumus, kuri ir vērsti uz tādas negodīgas tirdzniecības prakses apkarošanu, kas nav šīs direktīvas darbības jomā, ar noteikumu, ka šādi noteikumi ir saderīgi ar noteikumiem par iekšējā tirgus darbību.

10. pants

Ziņošana

1.   Dalībvalstis nodrošina, ka izpildiestādes publicē gada ziņojumu par savām darbībām, kas ietilpst šīs direktīvas darbības jomā, kurā inter alia norāda saņemto sūdzību skaitu un uzsākto vai izbeigto izmeklēšanu skaitu iepriekšējā gada laikā. Par katru izbeigto izmeklēšanu ziņojumā ietver kopsavilkumu par izmeklēšanas būtību, rezultātu un attiecīgā gadījumā pieņemto lēmumu, ievērojot 5. panta 3. punktā paredzētās konfidencialitātes prasības.

2.   Līdz katra gada 15. martam dalībvalstis Komisijai nosūta ziņojumu par negodīgu tirdzniecības praksi starpuzņēmumu attiecībās lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē. Minētajā ziņojumā jo īpaši iekļauj visus attiecīgos datus par šajā direktīvā paredzēto noteikumu piemērošanu un to izpildes panākšanu iepriekšējā gadā attiecīgajā dalībvalstī.

3.   Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, ar kuriem paredz:

| a) | noteikumus par informāciju, kas ir vajadzīga 2. punkta piemērošanai; |
| --- | --- |

a)

noteikumus par informāciju, kas ir vajadzīga 2. punkta piemērošanai;

| b) | kārtību tās informācijas pārvaldībai, kura dalībvalstīm jāsūta Komisijai, un noteikumus par šādas informācijas saturu un formu; |
| --- | --- |

b)

kārtību tās informācijas pārvaldībai, kura dalībvalstīm jāsūta Komisijai, un noteikumus par šādas informācijas saturu un formu;

| c) | kārtību, kādā informāciju un dokumentus nosūta vai dara pieejamus dalībvalstīm, starptautiskām organizācijām, kompetentajām iestādēm trešās valstīs vai sabiedrībai, nodrošinot personas datu aizsardzību un lauksaimniecības produktu ražotāju un uzņēmumu likumīgās intereses uz savu komercnoslēpumu aizsardzību. |
| --- | --- |

c)

kārtību, kādā informāciju un dokumentus nosūta vai dara pieejamus dalībvalstīm, starptautiskām organizācijām, kompetentajām iestādēm trešās valstīs vai sabiedrībai, nodrošinot personas datu aizsardzību un lauksaimniecības produktu ražotāju un uzņēmumu likumīgās intereses uz savu komercnoslēpumu aizsardzību.

Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 11. panta 2. punktā.

11. pants

Komiteju procedūra

1.   Komisijai palīdz Lauksaimniecības tirgu kopīgās organizācijas komiteja, kas izveidota ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 229. pantu. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.

2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.

12. pants

Novērtēšana

1.   Līdz 2025. gada 1. novembrim Komisija veic šīs direktīvas pirmo izvērtējumu un par minētā izvērtējuma galvenajiem konstatējumiem sniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei, kā arī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai. Šādam ziņojumam vajadzības gadījumā pievieno tiesību aktu priekšlikumus.

2.   Minētajā ziņojumā novērtē vismaz:

| a) | to pasākumu efektivitāti, kas īstenoti valsts līmenī ar mērķi apkarot negodīgu tirdzniecības praksi lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē; |
| --- | --- |

a)

to pasākumu efektivitāti, kas īstenoti valsts līmenī ar mērķi apkarot negodīgu tirdzniecības praksi lauksaimniecības un pārtikas piegādes ķēdē;

| b) | kompetento izpildiestāžu sadarbības efektivitāti un vajadzības gadījumā apzina veidus, kā minēto sadarbību uzlabot. |
| --- | --- |

b)

kompetento izpildiestāžu sadarbības efektivitāti un vajadzības gadījumā apzina veidus, kā minēto sadarbību uzlabot.

3.   Komisija 1. punktā minēto ziņojumu balsta uz 10. panta 2. punktā minētajiem gada ziņojumiem. Vajadzības gadījumā Komisija var dalībvalstīm pieprasīt papildu informāciju, tostarp informāciju par valsts līmenī īstenoto pasākumu efektivitāti un sadarbības un savstarpējās palīdzības efektivitāti.

4.   Līdz 2021. gada 1. novembrim Komisija sniedz starpposma ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei, kā arī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai par šīs direktīvas transponēšanas un īstenošanas stāvokli.

13. pants

Transponēšana

1.   Dalībvalstis līdz 2021. gada 1. maijam pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Tās nekavējoties dara Komisijai zināmu minēto aktu tekstu.

Tās piemēro minētos noteikumus no 2021. gada 1. novembra.

Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.

2.   Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

14. pants

Stāšanās spēkā

Šī direktīva stājas spēkā piektajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

15. pants

Adresāti

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

Strasbūrā, 2019. gada 17. aprīlī

Eiropas Parlamenta vārdā –

priekšsēdētājs

A. TAJANI

Padomes vārdā –

priekšsēdētājs

G. CIAMBA

---

(1)  
  OV C 440, 6.12.2018., 165. lpp.

1

(2)  
  OV C 387, 25.10.2018., 48. lpp.

2

(3)  Eiropas Parlamenta 2019. gada 12. marta nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2019. gada 9. aprīļa lēmums.

3

Oficiālajā Vēstnesī

(4)  
  OV C 86, 6.3.2018., 40. lpp.

4

(5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/7/ES (2011. gada 16. februāris) par maksājumu kavējumu novēršanu komercdarījumos (OV L 48, 23.2.2011., 1. lpp.).

5

(6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1308/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007 (OV L 347, 20.12.2013., 671. lpp.).

6

(7)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.).

7

(8)  Komisijas Ieteikums 2003/361/EK (2003. gada 6. maijs) par mikrouzņēmumu, mazo un vidējo uzņēmumu definīciju (OV L 124, 20.5.2003., 36. lpp.).

8

(9)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2016/943 (2016. gada 8. jūnijs) par zinātības un darījumdarbības neizpaužamas informācijas (komercnoslēpumu) aizsardzību pret nelikumīgu iegūšanu, izmantošanu un izpaušanu (OV L 157, 15.6.2016., 1. lpp.).

9

---

II Neleģislatīvi akti

PROCESUĀLIE NOTEIKUMI

| 25.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 111/73 |
| --- | --- | --- | --- |

25.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 111/73

---

TIESAS REGLAMENTA GROZĪJUMI

TIESA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību, it īpaši tā 253. panta sesto daļu,

ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu, it īpaši tā 106.a panta 1. punktu,

ņemot vērā Protokolu par Eiropas Savienības Tiesas statūtiem, it īpaši tā 63. pantu,

tā kā Reglamentā būtu jāprecizē Eiropas Savienības Tiesas statūtu 58.a pantā paredzētā iepriekšēja apelācijas sūdzību pieļaujamības vērtējuma mehānisma ieviešanas kārtība un jānosaka gan kārtība, kādā tiek iesniegti un izvērtēti pieteikumi par apelācijas sūdzības atzīšanu par pieļaujamu, gan konkrētā tiesvedības norise pēc šādas izvērtēšanas,

ar Padomes apstiprinājumu, kas sniegts 2019. gada 9. aprīlī,

PIEŅEM ŠĀDUS REGLAMENTA GROZĪJUMUS.

1. pants

Tiesas 2012. gada 25. septembra Reglamenta (1) V sadaļā iekļauj šādu nodaļu:

“1.a nodaļa

IEPRIEKŠĒJS STATŪTU 58.A PANTĀ MINĒTO APELĀCIJAS SŪDZĪBU PIEĻAUJAMĪBAS VĒRTĒJUMS

170.a pants

Pieteikums par apelācijas sūdzības atzīšanu par pieļaujamu

1.   Statūtu 58.a panta pirmajā un otrajā daļā paredzētajās situācijās apelācijas sūdzības iesniedzējs pievieno savai apelācijas sūdzībai pieteikumu par apelācijas sūdzības atzīšanu par pieļaujamu, kurā tas izklāsta apelācijas sūdzībā izvirzīto jautājumu, kas ir nozīmīgs Savienības tiesību vienotībai, konsekvencei vai attīstībai, un kurā ir iekļauti visi nepieciešamie elementi, lai Tiesa varētu lemt par šo pieteikumu. Ja šāds pieteikums nav iesniegts, Tiesas priekšsēdētāja vietnieks atzīst apelācijas sūdzību par nepieņemamu.

2.   Pieteikums par apelācijas sūdzības atzīšanu par pieļaujamu nepārsniedz septiņas lappuses, kuru noformējumā ir ņemtas vērā visas formālās prasības, kas ietvertas uz šī reglamenta pamata pieņemtajos Praktiskos norādījumos lietas dalībniekiem par Tiesā iesniegtajām lietām.

3.   Ja pieteikums par apelācijas sūdzības atzīšanu par pieļaujamu neatbilst iepriekšējā punktā izklāstītajām prasībām, sekretārs nosaka īsu termiņu trūkumu novēršanai šajā pieteikumā. Ja noteiktajā termiņā trūkumi netiek novērsti, Tiesas priekšsēdētāja vietnieks pēc tiesneša referenta priekšlikuma, uzklausījis ģenerāladvokātu, lemj par to, vai šīs formalitātes neievērošana apelācijas sūdzību padara formāli nepieņemamu.

170.b pants

Lēmums attiecībā uz pieteikumu par apelācijas sūdzības atzīšanu par pieļaujamu

1.   Tiesa pēc iespējas ātrāk lemj par pieteikumu par apelācijas sūdzības atzīšanu par pieļaujamu.

2.   Lēmumu par šo pieteikumu pēc tiesneša referenta priekšlikuma, uzklausījusi ģenerāladvokātu, pieņem īpaši šim mērķim izveidota palāta, kuru vada Tiesas priekšsēdētāja vietnieks un kuras sastāvā turklāt ir tiesnesis referents un tās trīs tiesnešu palātas priekšsēdētājs, kurā tiesnesis referents ir darbojies pieteikuma iesniegšanas datumā.

3.   Par pieteikumu par apelācijas sūdzības atzīšanu par pieļaujamu lemj, izdodot motivētu rīkojumu.

4.   Ja apelācijas sūdzība ir atzīta par pilnībā vai daļēji pieļaujamu atbilstoši Statūtu 58.a panta trešajā daļā izklāstītajiem kritērijiem, tiesvedība turpinās saskaņā ar šī reglamenta 171.–190.a pantu. Iepriekšējā punktā minēto rīkojumu kopā ar apelācijas sūdzību izsniedz attiecīgās Vispārējā tiesā izskatītās lietas dalībniekiem un, ja apelācijas sūdzība ir atzīta par daļēji pieļaujamu, šajā rīkojumā norāda apelācijas sūdzības pamatus vai to daļas, uz kuriem ir jāattiecas atbildes rakstam uz apelācijas sūdzību.

5.   Sekretārs nekavējoties informē Vispārējo tiesu un – ja tie nebija attiecīgās Vispārējā tiesā izskatītās lietas dalībnieki – dalībvalstis, Eiropas Parlamentu, Padomi un Eiropas Komisiju par lēmumu atzīt apelācijas sūdzību par pieļaujamu.”

2. pants

Šos Reglamenta grozījumus, kas ir autentiski šī reglamenta 36. pantā minētajās valodās, publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, un tie stājas spēkā nākamā mēneša pirmajā dienā pēc to publicēšanas.

Luksemburgā, 2019. gada 9. aprīlī

---

(1)  
  OV L 265, 29.9.2012, 1. lpp., redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti 2013. gada 18. jūnijā (OV L 173, 26.6.2013, 65. lpp.) un 2016. gada 19. jūlijā (OV L 217, 12.8.2016, 69. lpp.).

1

---