# Eiropas Savienības L 51I/2019

| | ISSN 1977-0715 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | L 051I |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Tiesību akti | 62. gadagājums2019. gada 22. februāris |

ISSN 1977-0715

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

L 051I

Izdevums latviešu valodā

Tiesību akti

62. gadagājums2019. gada 22. februāris

---

| Saturs | | II   Neleģislatīvi akti | Lappuse |
| --- | --- | --- | --- |
| | | REGULAS |
| | * | Komisijas Regula (ES) 2019/316 (2019. gada 21. februāris), ar ko groza Regulu (ES) Nr. 1408/2013 par Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. un 108. panta piemērošanu de minimis atbalstam lauksaimniecības nozarē | 1 |

Saturs

II   Neleģislatīvi akti

Lappuse

REGULAS

*

Komisijas Regula (ES) 2019/316 (2019. gada 21. februāris), ar ko groza Regulu (ES) Nr. 1408/2013 par Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. un 108. panta piemērošanu de minimis atbalstam lauksaimniecības nozarē

de minimis

1

| LV | Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.
  Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte. |
| --- | --- |

LV

Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.

Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte.

---

II Neleģislatīvi akti

REGULAS

| 22.2.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | LI 51/1 |
| --- | --- | --- | --- |

22.2.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

LI 51/1

---

KOMISIJAS REGULA (ES) 2019/316

(2019. gada 21. februāris),

ar ko groza Regulu (ES) Nr. 1408/2013 par Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. un 108. panta piemērošanu de minimis atbalstam lauksaimniecības nozarē

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 4. punktu,

ņemot vērā Padomes 2015. gada 13. jūlija Regulu (ES) 2015/1588 par to, kā piemērot Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. un 108. pantu attiecībā uz dažu kategoriju valsts horizontālo atbalstu (1),

publicējusi šīs regulas projektu (2),

apspriedusies ar Valsts atbalsta padomdevēju komiteju,

tā kā:

| (1) | Valsts finansējums, kas atbilst Līguma par Eiropas Savienības darbību (“Līgums”) 107. panta 1. punkta kritērijiem, ir valsts atbalsts, un par to saskaņā ar Līguma 108. panta 3. punktu ir jāpaziņo Komisijai. Tomēr Padome saskaņā ar Līguma 109. pantu var noteikt atbalsta kategorijas, kas no minētās paziņošanas prasības ir atbrīvotas. Saskaņā ar Līguma 108. panta 4. punktu Komisija var pieņemt regulas par minētajām valsts atbalsta kategorijām. Saskaņā ar Regulu (ES) 2015/1588 un saskaņā ar Līguma 109. pantu Padome nolēma, ka viena no šādām kategorijām varētu būt de minimis atbalsts. Attiecīgi tiek uzskatīts, ka de minimis atbalsts, kas ir vienam vienotam uzņēmumam noteiktā laikposmā piešķirts atbalsts, kurš nepārsniedz konkrēti noteiktu summu, neatbilst visiem Līguma 107. panta 1. punkta kritērijiem, un tāpēc paziņošanas procedūra uz to neattiecas. Tomēr būtu jāatgādina dalībvalstīm, ka pat tad, ja de minimis atbalsts netiek uzskatīts par valsts atbalstu, šādam atbalstam nevajadzētu izraisīt ES tiesību aktu pārkāpumu. |
| --- | --- |

(1)

Valsts finansējums, kas atbilst Līguma par Eiropas Savienības darbību (“Līgums”) 107. panta 1. punkta kritērijiem, ir valsts atbalsts, un par to saskaņā ar Līguma 108. panta 3. punktu ir jāpaziņo Komisijai. Tomēr Padome saskaņā ar Līguma 109. pantu var noteikt atbalsta kategorijas, kas no minētās paziņošanas prasības ir atbrīvotas. Saskaņā ar Līguma 108. panta 4. punktu Komisija var pieņemt regulas par minētajām valsts atbalsta kategorijām. Saskaņā ar Regulu (ES) 2015/1588 un saskaņā ar Līguma 109. pantu Padome nolēma, ka viena no šādām kategorijām varētu būt de minimis atbalsts. Attiecīgi tiek uzskatīts, ka de minimis atbalsts, kas ir vienam vienotam uzņēmumam noteiktā laikposmā piešķirts atbalsts, kurš nepārsniedz konkrēti noteiktu summu, neatbilst visiem Līguma 107. panta 1. punkta kritērijiem, un tāpēc paziņošanas procedūra uz to neattiecas. Tomēr būtu jāatgādina dalībvalstīm, ka pat tad, ja de minimis atbalsts netiek uzskatīts par valsts atbalstu, šādam atbalstam nevajadzētu izraisīt ES tiesību aktu pārkāpumu.

| (2) | Komisija ir pieņēmusi vairākas regulas, ar kurām paredz noteikumus par de minimis atbalstu, kas piešķirts lauksaimniecības nozarē, un jaunākā no tām ir Komisijas Regula (ES) Nr. 1408/2013 (3). |
| --- | --- |

(2)

Komisija ir pieņēmusi vairākas regulas, ar kurām paredz noteikumus par de minimis atbalstu, kas piešķirts lauksaimniecības nozarē, un jaunākā no tām ir Komisijas Regula (ES) Nr. 1408/2013 (3).

| (3) | Ņemot vērā pieredzi, kas gūta, piemērojot Regulu (ES) Nr. 1408/2013, un de minimis atbalsta izmantošanas dažādību dalībvalstīs, būtu lietderīgi koriģēt dažus no regulā paredzētajiem nosacījumiem. Atbalsta maksimālā summa, ko piešķir vienam vienotam uzņēmumam trīs gadu periodā būtu jāpalielina līdz 20 000 EUR un valsts maksimālais apjoms – līdz 1,25 % no gadā saražotās produkcijas. |
| --- | --- |

(3)

Ņemot vērā pieredzi, kas gūta, piemērojot Regulu (ES) Nr. 1408/2013, un de minimis atbalsta izmantošanas dažādību dalībvalstīs, būtu lietderīgi koriģēt dažus no regulā paredzētajiem nosacījumiem. Atbalsta maksimālā summa, ko piešķir vienam vienotam uzņēmumam trīs gadu periodā būtu jāpalielina līdz 20 000 EUR un valsts maksimālais apjoms – līdz 1,25 % no gadā saražotās produkcijas.

| (4) | Ņemot vērā pieaugušo vajadzību dažās dalībvalstīs izmantot de minimis atbalstu, būtu lietderīgi atļaut vēl vairāk palielināt gan maksimālo atbalsta summu vienam vienotam uzņēmumam (līdz 25 000 EUR), gan valsts maksimālo apjomu (līdz 1,5 % no gadā saražotās produkcijas), ievērojot papildu nosacījumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu iekšējā tirgus pienācīgu darbību. Pirmajos Regulas (ES) Nr. 1408/2013 piemērošanas gados gūtā pieredze ir parādījusi, ka de minimis atbalsta koncentrēšana konkrētā produktu nozarē varētu izraisīt iespējamus konkurences un tirdzniecības kropļojumus. Tāpēc par priekšnoteikumu, lai piemērotu lielāku individuālo robežlielumu un valsts maksimālo apjomu, vajadzētu izvirzīt maksimālā apjoma piemērošanu nozarei; tādējādi dalībvalstīm tiktu liegts jebkurā trīs fiskālo gadu laikposmā piešķirt vairāk nekā 50 % no kopējās kumulatīvās de minimis atbalsta summas pasākumiem, kas dod labumu tikai vienai konkrētai produktu nozarei. Nozarei noteikts maksimālais apjoms nodrošinātu, ka par ikvienu Regulas (ES) Nr. 1408/2013 darbības jomā ietilpstošo pasākumu varētu uzskatīt, ka tas neietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm un nerada vai nedraud radīt konkurences izkropļojumus. |
| --- | --- |

(4)

Ņemot vērā pieaugušo vajadzību dažās dalībvalstīs izmantot de minimis atbalstu, būtu lietderīgi atļaut vēl vairāk palielināt gan maksimālo atbalsta summu vienam vienotam uzņēmumam (līdz 25 000 EUR), gan valsts maksimālo apjomu (līdz 1,5 % no gadā saražotās produkcijas), ievērojot papildu nosacījumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu iekšējā tirgus pienācīgu darbību. Pirmajos Regulas (ES) Nr. 1408/2013 piemērošanas gados gūtā pieredze ir parādījusi, ka de minimis atbalsta koncentrēšana konkrētā produktu nozarē varētu izraisīt iespējamus konkurences un tirdzniecības kropļojumus. Tāpēc par priekšnoteikumu, lai piemērotu lielāku individuālo robežlielumu un valsts maksimālo apjomu, vajadzētu izvirzīt maksimālā apjoma piemērošanu nozarei; tādējādi dalībvalstīm tiktu liegts jebkurā trīs fiskālo gadu laikposmā piešķirt vairāk nekā 50 % no kopējās kumulatīvās de minimis atbalsta summas pasākumiem, kas dod labumu tikai vienai konkrētai produktu nozarei. Nozarei noteikts maksimālais apjoms nodrošinātu, ka par ikvienu Regulas (ES) Nr. 1408/2013 darbības jomā ietilpstošo pasākumu varētu uzskatīt, ka tas neietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm un nerada vai nedraud radīt konkurences izkropļojumus.

| (5) | Pašlaik dalībvalstīm nav obligāti jāizmanto valsts centrālais reģistrs, lai pārbaudītu, vai netiek pārsniegts individuālais de minimis robežlielums vai valsts maksimālais apjoms. Tomēr tajās dalībvalstīs, kuras izvēlas piemērot augstāku individuālo robežlielumu un valsts maksimālo apjomu, centrālais reģistrs būtu jāizmanto, ņemot vērā, ka šīs izvēles priekšnoteikums – nozarei noteikts maksimālais apjoms – prasa vēl ciešāku piešķirtā atbalsta uzraudzību. Tādēļ šādām dalībvalstīm vajadzētu noteikt par obligātu pienākumu izmantot centrālu reģistru, kurā visu piešķirto de minimis atbalstu reģistrē, lai varētu pārbaudīt, ka netiek pārsniegts nedz individuālais robežlielums, nedz valsts vai nozares maksimālais apjoms. |
| --- | --- |

(5)

Pašlaik dalībvalstīm nav obligāti jāizmanto valsts centrālais reģistrs, lai pārbaudītu, vai netiek pārsniegts individuālais de minimis robežlielums vai valsts maksimālais apjoms. Tomēr tajās dalībvalstīs, kuras izvēlas piemērot augstāku individuālo robežlielumu un valsts maksimālo apjomu, centrālais reģistrs būtu jāizmanto, ņemot vērā, ka šīs izvēles priekšnoteikums – nozarei noteikts maksimālais apjoms – prasa vēl ciešāku piešķirtā atbalsta uzraudzību. Tādēļ šādām dalībvalstīm vajadzētu noteikt par obligātu pienākumu izmantot centrālu reģistru, kurā visu piešķirto de minimis atbalstu reģistrē, lai varētu pārbaudīt, ka netiek pārsniegts nedz individuālais robežlielums, nedz valsts vai nozares maksimālais apjoms.

| (6) | Ņemot vērā palielinātos de minimis robežlielumus, būtu attiecīgi jāpielāgo kritēriji, pēc kuriem aprēķina bruto dotācijas ekvivalentu aizdevumiem un garantijām. |
| --- | --- |

(6)

Ņemot vērā palielinātos de minimis robežlielumus, būtu attiecīgi jāpielāgo kritēriji, pēc kuriem aprēķina bruto dotācijas ekvivalentu aizdevumiem un garantijām.

| (7) | Ņemot vērā pieaugušo vajadzību pēc de minimis atbalsta un to, ka pašreizējie maksimālie apjomi ir pārmērīgi ierobežojoši, Regula (ES) Nr. 1408/2013 ir jāgroza pirms tās termiņa beigām, kas ir 2020. gada 31. decembris. Tādējādi laikposms starp šīs regulas stāšanos spēkā un Regulas (ES) Nr. 1408/2013 piemērošanas perioda beigām būtu ļoti īss. Procesuālās ekonomijas un juridiskās noteiktības labad Regulas (ES) Nr. 1408/2013 piemērošanas periods būtu jāpagarina līdz 2027. gada 31. decembrim. |
| --- | --- |

(7)

Ņemot vērā pieaugušo vajadzību pēc de minimis atbalsta un to, ka pašreizējie maksimālie apjomi ir pārmērīgi ierobežojoši, Regula (ES) Nr. 1408/2013 ir jāgroza pirms tās termiņa beigām, kas ir 2020. gada 31. decembris. Tādējādi laikposms starp šīs regulas stāšanos spēkā un Regulas (ES) Nr. 1408/2013 piemērošanas perioda beigām būtu ļoti īss. Procesuālās ekonomijas un juridiskās noteiktības labad Regulas (ES) Nr. 1408/2013 piemērošanas periods būtu jāpagarina līdz 2027. gada 31. decembrim.

| (8) | Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Regula (ES) Nr. 1408/2013, |
| --- | --- |

(8)

Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Regula (ES) Nr. 1408/2013,

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

1. pants

Regulu (ES) Nr. 1408/2013 groza šādi:

| 1) | pievieno šādu 2. panta 3. un 4. punktu:

  “3.   Šajā regulā “produktu nozare” ir nozare, kas uzskaitīta Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1308/2013 (*1) 1. panta 2. punkta a) līdz w) apakšpunktā.


  4.   Šajā regulā “nozares maksimālais apjoms” ir maksimālā kumulatīvā atbalsta summa, ko piemēro atbalsta pasākumiem, no kuriem labumu gūst tikai viena produktu nozare, un tas atbilst 50 % no katrai dalībvalstij piešķirtā de minimis atbalsta maksimālās summas, kura noteikta II pielikumā.”;


  (*1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regula (ES) Nr. 1308/2013, ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007 (OV L 347, 20.12.2013., 671. lpp.)." |
| --- | --- |

1)

pievieno šādu 2. panta 3. un 4. punktu:

“3.   Šajā regulā “produktu nozare” ir nozare, kas uzskaitīta Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1308/2013 (*1) 1. panta 2. punkta a) līdz w) apakšpunktā.

4.   Šajā regulā “nozares maksimālais apjoms” ir maksimālā kumulatīvā atbalsta summa, ko piemēro atbalsta pasākumiem, no kuriem labumu gūst tikai viena produktu nozare, un tas atbilst 50 % no katrai dalībvalstij piešķirtā de minimis atbalsta maksimālās summas, kura noteikta II pielikumā.”;

(*1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regula (ES) Nr. 1308/2013, ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007 (OV L 347, 20.12.2013., 671. lpp.)."

*1

| 2) | regulas 3. pantu aizstāj ar šādu:

  “3. pants

  De minimis atbalsts

  “1.   Atbalsta pasākumus, kas atbilst šajā regulā paredzētajiem nosacījumiem, uzskata par tādiem, kuri neatbilst visiem Līguma 107. panta 1. punkta kritērijiem un tādējādi ir atbrīvoti no Līguma 108. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības.


  2.   Kopējais de minimis atbalsts, ko viena dalībvalsts piešķīrusi vienam vienotam uzņēmumam, jebkurā trīs fiskālo gadu periodā nepārsniedz 20 000 EUR.


  3.   Kumulatīvā de minimis atbalsta summa, ko dalībvalsts trīs fiskālo gadu laikā piešķīrusi uzņēmumiem, kas nodarbojas ar lauksaimniecības produktu primāro ražošanu, nepārsniedz I pielikumā noteikto valsts maksimālo apjomu.


  3.a   Atkāpjoties no 2. un 3. punkta, dalībvalsts var nolemt, ka vienam vienotam uzņēmumam piešķirtā de minimis atbalsta kopējā summa jebkurā trīs fiskālo gadu periodā nepārsniedz 25 000 EUR un ka piešķirtais de minimis atbalsta kopējais kumulatīvais apjoms jebkurā trīs fiskālo gadu periodā nepārsniedz II pielikumā noteikto valsts maksimālo apjomu, ievērojot šādus nosacījumus:






  a) | attiecībā uz atbalsta pasākumiem, kas dod labumu tikai vienai produktu nozarei, kopējā piešķirtā kumulatīvā atbalsta summa jebkurā trīs fiskālo gadu periodā nepārsniedz 2. panta 4. punktā noteikto nozares maksimālo apjomu; |
| --- | --- | --- |

2)

regulas 3. pantu aizstāj ar šādu:

“3. pants

De minimis atbalsts

“1.   Atbalsta pasākumus, kas atbilst šajā regulā paredzētajiem nosacījumiem, uzskata par tādiem, kuri neatbilst visiem Līguma 107. panta 1. punkta kritērijiem un tādējādi ir atbrīvoti no Līguma 108. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības.

2.   Kopējais de minimis atbalsts, ko viena dalībvalsts piešķīrusi vienam vienotam uzņēmumam, jebkurā trīs fiskālo gadu periodā nepārsniedz 20 000 EUR.

3.   Kumulatīvā de minimis atbalsta summa, ko dalībvalsts trīs fiskālo gadu laikā piešķīrusi uzņēmumiem, kas nodarbojas ar lauksaimniecības produktu primāro ražošanu, nepārsniedz I pielikumā noteikto valsts maksimālo apjomu.

3.a   Atkāpjoties no 2. un 3. punkta, dalībvalsts var nolemt, ka vienam vienotam uzņēmumam piešķirtā de minimis atbalsta kopējā summa jebkurā trīs fiskālo gadu periodā nepārsniedz 25 000 EUR un ka piešķirtais de minimis atbalsta kopējais kumulatīvais apjoms jebkurā trīs fiskālo gadu periodā nepārsniedz II pielikumā noteikto valsts maksimālo apjomu, ievērojot šādus nosacījumus:

a)

attiecībā uz atbalsta pasākumiem, kas dod labumu tikai vienai produktu nozarei, kopējā piešķirtā kumulatīvā atbalsta summa jebkurā trīs fiskālo gadu periodā nepārsniedz 2. panta 4. punktā noteikto nozares maksimālo apjomu;

| b) | dalībvalsts ir izveidojusi valsts centrālo reģistru saskaņā ar 6. panta 2. punktu. |
| --- | --- |

b)

dalībvalsts ir izveidojusi valsts centrālo reģistru saskaņā ar 6. panta 2. punktu.

4.   De minimis atbalstu uzskata par piešķirtu brīdī, kad uzņēmumam saskaņā ar piemērojamo valsts tiesisko regulējumu ir piešķirtas likumīgās tiesības saņemt atbalstu, neatkarīgi no datuma, kurā de minimis atbalsts uzņēmumam faktiski izmaksāts.

5.   Šā panta 2., 3. un 3.a punktā noteiktos de minimis robežlielumus un valsts un nozares maksimālos apjomus piemēro neatkarīgi no de minimis atbalsta veida vai izvirzītā mērķa un neatkarīgi no tā, vai dalībvalsts piešķirto atbalstu pilnībā vai daļēji finansē no Savienības resursiem. Trīs fiskālo gadu periodu nosaka, ņemot vērā fiskālo gadu sistēmu, kuru uzņēmums izmanto attiecīgajā dalībvalstī.

6.   Attiecībā uz de minimis robežlielumiem un valsts un nozares maksimālajiem apjomiem, kas minēti 2., 3. un 3.a punktā, atbalstu izsaka kā naudas līdzekļu dotāciju. Izmanto bruto summas, tas ir, summas pirms nodokļiem vai citiem atskaitījumiem. Ja atbalstu piešķir citā veidā, nevis kā dotāciju, atbalsta summa ir atbalsta dotācijas bruto ekvivalents.

Atbalstu, kas izmaksājams vairākās daļās, diskontē atbilstoši tā vērtībai piešķiršanas brīdī. Procentu likme, ko izmanto diskontēšanai, ir atbalsta piešķiršanas laikā piemērojamā diskonta likme.

7.   Ja, piešķirot jaunu de minimis atbalstu, tiktu pārsniegti 2., 3. un 3.a punktā noteiktie de minimis robežlielumi, valsts vai nozares maksimālie apjomi, nevienai minētā jaunā atbalsta daļai šo regulu piemērot nevar.

8.   Lai uzņēmumu apvienošanās vai iegādes gadījumā noteiktu, vai ar jaunu de minimis atbalstu jaunajam uzņēmumam vai uzņēmumam, kas veic iegādi, netiek pārsniegti attiecīgie de minimis robežlielumi vai valsts vai nozares maksimālie apjomi, ņem vērā visu katram apvienošanā iesaistītajam uzņēmumam iepriekš piešķirto de minimis atbalstu. Pirms apvienošanās vai iegādes likumīgi piešķirtais de minimis atbalsts arī pēc tam tiek uzskatīts par likumīgu.

9.   Ja vienu uzņēmumu sadala divos vai vairākos atsevišķos uzņēmumos, pirms sadalīšanas piešķirto de minimis atbalstu attiecina uz uzņēmumu, kurš no šā atbalsta guva labumu un kurš principā ir uzņēmums, kas pārņem darbības, kurām tika izmantots attiecīgais de minimis atbalsts. Ja šāda attiecināšana nav iespējama, attiecīgo de minimis atbalstu attiecina proporcionāli, pamatojoties uz jauno uzņēmumu pašu kapitāla bilances vērtību sadales faktiskajā datumā.”;

| 3) | regulas 4. pantu groza šādi:






  a) | 3. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu:






  “b) | attiecībā uz pasākumiem, kuri ietilpst 3. panta 2. punkta darbības jomā, aizdevums ir nodrošināts ar nodrošinājumu, kas sedz vismaz 50 % no aizdevuma; aizdevums ir vai nu 100 000 EUR piecu gadu periodā, vai 50 000 EUR desmit gadu periodā, vai – 3. panta 3.a punktā minēto pasākumu gadījumā – vai nu 125 000 EUR piecu gadu periodā, vai 62 500 EUR desmit gadu periodā; ja aizdevuma summa ir mazāka par minētajām summām un/vai aizdevums ir piešķirts uz mazāk nekā attiecīgi pieciem vai desmit gadiem, aizdevuma bruto dotācijas ekvivalentu aprēķina kā atbilstīgo proporciju no de minimis robežlielumiem, kas noteikti 3. panta 2. vai 3.a punktā; vai”; |
| --- | --- | --- | --- |

3)

regulas 4. pantu groza šādi:

a)

3. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

“b)

attiecībā uz pasākumiem, kuri ietilpst 3. panta 2. punkta darbības jomā, aizdevums ir nodrošināts ar nodrošinājumu, kas sedz vismaz 50 % no aizdevuma; aizdevums ir vai nu 100 000 EUR piecu gadu periodā, vai 50 000 EUR desmit gadu periodā, vai – 3. panta 3.a punktā minēto pasākumu gadījumā – vai nu 125 000 EUR piecu gadu periodā, vai 62 500 EUR desmit gadu periodā; ja aizdevuma summa ir mazāka par minētajām summām un/vai aizdevums ir piešķirts uz mazāk nekā attiecīgi pieciem vai desmit gadiem, aizdevuma bruto dotācijas ekvivalentu aprēķina kā atbilstīgo proporciju no de minimis

| b) | 4. punktu aizstāj ar šādu:

  “4.   Atbalstu kapitāla iepludināšanas veidā uzskata par pārredzamu de minimis atbalstu vienīgi tad, ja iepludinātā publiskā kapitāla kopsumma nepārsniedz attiecīgo de minimis robežlielumu.”; |
| --- | --- |

b)

4. punktu aizstāj ar šādu:

“4.   Atbalstu kapitāla iepludināšanas veidā uzskata par pārredzamu de minimis atbalstu vienīgi tad, ja iepludinātā publiskā kapitāla kopsumma nepārsniedz attiecīgo de minimis robežlielumu.”;

| c) | 5. punktu aizstāj ar šādu:

  “5.   Atbalstu riska finansējuma pasākumu veidā, kas izpaužas kā pašu kapitāla vai kvazikapitāla ieguldījumi, uzskata par pārredzamu de minimis atbalstu tikai tad, ja vienam vienotam uzņēmumam nodrošinātais kapitāls nepārsniedz attiecīgo de minimis robežlielumu.”; |
| --- | --- |

c)

5. punktu aizstāj ar šādu:

“5.   Atbalstu riska finansējuma pasākumu veidā, kas izpaužas kā pašu kapitāla vai kvazikapitāla ieguldījumi, uzskata par pārredzamu de minimis atbalstu tikai tad, ja vienam vienotam uzņēmumam nodrošinātais kapitāls nepārsniedz attiecīgo de minimis robežlielumu.”;

| d) | 6. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu:






  “b) | attiecībā uz pasākumiem, kuri ietilpst 3. panta 2. punkta darbības jomā, garantijas apmērs nepārsniedz 80 % no attiecīgā aizdevuma un vai nu garantētā summa ir 150 000 EUR un garantijas ilgums ir pieci gadi, vai garantētā summa ir 75 000 EUR un garantijas ilgums ir desmit gadi, vai – attiecībā uz 3. panta 3.a punktā minētajiem pasākumiem – garantija nepārsniedz 80 % no pamatā esošā aizdevuma un vai nu garantētā summa ir 187 500 EUR un garantijas ilgums ir pieci gadi, vai garantētā summa ir 93 750 EUR un garantijas ilgums ir desmit gadi; ja garantētā summa ir mazāka par minētajām summām un/vai garantijas ilgums ir mazāks nekā attiecīgi pieci vai desmit gadi, šīs garantijas bruto dotācijas ekvivalentu aprēķina kā atbilstīgo proporciju no de minimis robežlielumiem, kas noteikti 3. panta 2. un 3.a punktā; vai”; |
| --- | --- | --- |

d)

6. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

“b)

attiecībā uz pasākumiem, kuri ietilpst 3. panta 2. punkta darbības jomā, garantijas apmērs nepārsniedz 80 % no attiecīgā aizdevuma un vai nu garantētā summa ir 150 000 EUR un garantijas ilgums ir pieci gadi, vai garantētā summa ir 75 000 EUR un garantijas ilgums ir desmit gadi, vai – attiecībā uz 3. panta 3.a punktā minētajiem pasākumiem – garantija nepārsniedz 80 % no pamatā esošā aizdevuma un vai nu garantētā summa ir 187 500 EUR un garantijas ilgums ir pieci gadi, vai garantētā summa ir 93 750 EUR un garantijas ilgums ir desmit gadi; ja garantētā summa ir mazāka par minētajām summām un/vai garantijas ilgums ir mazāks nekā attiecīgi pieci vai desmit gadi, šīs garantijas bruto dotācijas ekvivalentu aprēķina kā atbilstīgo proporciju no de minimis

| 4) | regulas 6. pantu groza šādi:






  a) | 2. punktā pievieno šādu otro daļu:
  “Dalībvalstij, kura piešķir atbalstu saskaņā ar 3. panta 3.a punktu, ir izveidots de minimis atbalsta centrālais reģistrs, kas satur pilnīgu informāciju par visu de minimis atbalstu, ko piešķīrusi jebkura šīs dalībvalsts iestāde. 1. punkta noteikumus pārtrauc piemērot no brīža, kad reģistrs aptver trīs fiskālo gadu periodu.”; |
| --- | --- | --- |

4)

regulas 6. pantu groza šādi:

a)

2. punktā pievieno šādu otro daļu:

“Dalībvalstij, kura piešķir atbalstu saskaņā ar 3. panta 3.a punktu, ir izveidots de minimis atbalsta centrālais reģistrs, kas satur pilnīgu informāciju par visu de minimis atbalstu, ko piešķīrusi jebkura šīs dalībvalsts iestāde. 1. punkta noteikumus pārtrauc piemērot no brīža, kad reģistrs aptver trīs fiskālo gadu periodu.”;

de minimis

de minimis

| b) | 3. punktu aizstāj ar šādu:

  “3.   Dalībvalsts jaunu de minimis atbalstu saskaņā ar šo regulu piešķir tikai pēc tam, kad ir pārbaudījusi, ka šis atbalsts nepalielina attiecīgajam uzņēmumam piešķirtā de minimis atbalsta kopsummu virs attiecīgajiem 3. panta 2., 3. un 3.a punktā noteiktajiem robežlielumiem un valsts un nozares maksimālajiem apjomiem un ka ir ievēroti visi šajā regulā iekļautie nosacījumi.”; |
| --- | --- |

b)

3. punktu aizstāj ar šādu:

“3.   Dalībvalsts jaunu de minimis atbalstu saskaņā ar šo regulu piešķir tikai pēc tam, kad ir pārbaudījusi, ka šis atbalsts nepalielina attiecīgajam uzņēmumam piešķirtā de minimis atbalsta kopsummu virs attiecīgajiem 3. panta 2., 3. un 3.a punktā noteiktajiem robežlielumiem un valsts un nozares maksimālajiem apjomiem un ka ir ievēroti visi šajā regulā iekļautie nosacījumi.”;

| 5) | regulas 8. panta otro daļu aizstāj ar šādu:
  “To piemēro līdz 2027. gada 31. decembrim.”; |
| --- | --- |

5)

regulas 8. panta otro daļu aizstāj ar šādu:

“To piemēro līdz 2027. gada 31. decembrim.”;

| 6) | regulas pielikumu aizstāj ar šīs regulas pielikuma tekstu. |
| --- | --- |

6)

regulas pielikumu aizstāj ar šīs regulas pielikuma tekstu.

2. pants

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Briselē, 2019. gada 21. februārī

Komisijas vārdā –

priekšsēdētājs

Jean-Claude JUNCKER

---

(1)  
  OV L 248, 24.9.2015., 1. lpp.

1

(2)  
  OV C 425, 26.11.2018., 2. lpp.

2

(3)  Komisijas 2013. gada 18. decembra Regula (ES) Nr. 1408/2013 par Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. un 108. panta piemērošanu de minimis atbalstam lauksaimniecības nozarē (OV L 352, 24.12.2013., 9. lpp.).

3

de minimis

---

PIELIKUMS

“I PIELIKUMS

Lauksaimniecības produktu primārajā ražošanā iesaistītiem uzņēmumiem piešķirtā de minimis atbalsta maksimālā kumulatīvā summa pa dalībvalstīm, kā minēts 3. panta 3. punktā

| (EUR) |
| --- |
| Dalībvalsts | De minimis atbalsta maksimālā summa (1) |
| Beļģija | 106 269 708 |
| Bulgārija | 53 020 042 |
| Čehija | 61 865 750 |
| Dānija | 141 464 625 |
| Vācija | 732 848 458 |
| Igaunija | 11 375 375 |
| Īrija | 98 460 375 |
| Grieķija | 134 272 042 |
| Spānija | 592 962 542 |
| Francija | 932 709 458 |
| Horvātija | 28 920 958 |
| Itālija | 700 419 125 |
| Kipra | 8 934 792 |
| Latvija | 16 853 708 |
| Lietuva | 34 649 958 |
| Luksemburga | 5 474 083 |
| Ungārija | 99 582 208 |
| Malta | 1 603 917 |
| Nīderlande | 352 512 625 |
| Austrija | 89 745 208 |
| Polija | 295 932 125 |
| Portugāle | 87 570 583 |
| Rumānija | 215 447 583 |
| Slovēnija | 15 523 667 |
| Slovākija | 29 947 167 |
| Somija | 55 693 958 |
| Zviedrija | 79 184 750 |
| Apvienotā Karaliste | 394 587 292 |

(EUR)

Dalībvalsts

De minimis atbalsta maksimālā summa (1)

Beļģija

106 269 708

Bulgārija

53 020 042

Čehija

61 865 750

Dānija

141 464 625

Vācija

732 848 458

Igaunija

11 375 375

Īrija

98 460 375

Grieķija

134 272 042

Spānija

592 962 542

Francija

932 709 458

Horvātija

28 920 958

Itālija

700 419 125

Kipra

8 934 792

Latvija

16 853 708

Lietuva

34 649 958

Luksemburga

5 474 083

Ungārija

99 582 208

Malta

1 603 917

Nīderlande

352 512 625

Austrija

89 745 208

Polija

295 932 125

Portugāle

87 570 583

Rumānija

215 447 583

Slovēnija

15 523 667

Slovākija

29 947 167

Somija

55 693 958

Zviedrija

79 184 750

Apvienotā Karaliste

394 587 292

II PIELIKUMS

Lauksaimniecības produktu primārajā ražošanā iesaistītiem uzņēmumiem piešķirtā de minimis atbalsta maksimālā kumulatīvā summa pa dalībvalstīm, kā minēts 3. panta 3.a punktā

| (EUR) |
| --- |
| Dalībvalsts | De minimis atbalsta maksimālā summa (2) |
| Beļģija | 127 523 650 |
| Bulgārija | 63 624 050 |
| Čehija | 74 238 900 |
| Dānija | 169 757 550 |
| Vācija | 879 418 150 |
| Igaunija | 13 650 450 |
| Īrija | 118 152 450 |
| Grieķija | 161 126 450 |
| Spānija | 711 555 050 |
| Francija | 1 119 251 350 |
| Horvātija | 34 705 150 |
| Itālija | 840 502 950 |
| Kipra | 10 721 750 |
| Latvija | 20 224 450 |
| Lietuva | 41 579 950 |
| Luksemburga | 6 568 900 |
| Ungārija | 119 498 650 |
| Malta | 1 924 700 |
| Nīderlande | 423 015 150 |
| Austrija | 107 694 250 |
| Polija | 355 118 550 |
| Portugāle | 105 084 700 |
| Rumānija | 258 537 100 |
| Slovēnija | 18 628 400 |
| Slovākija | 35 936 600 |
| Somija | 66 832 750 |
| Zviedrija | 95 021 700 |
| Apvienotā Karaliste | 473 504 750 |

(EUR)

Dalībvalsts

De minimis atbalsta maksimālā summa (2)

Beļģija

127 523 650

Bulgārija

63 624 050

Čehija

74 238 900

Dānija

169 757 550

Vācija

879 418 150

Igaunija

13 650 450

Īrija

118 152 450

Grieķija

161 126 450

Spānija

711 555 050

Francija

1 119 251 350

Horvātija

34 705 150

Itālija

840 502 950

Kipra

10 721 750

Latvija

20 224 450

Lietuva

41 579 950

Luksemburga

6 568 900

Ungārija

119 498 650

Malta

1 924 700

Nīderlande

423 015 150

Austrija

107 694 250

Polija

355 118 550

Portugāle

105 084 700

Rumānija

258 537 100

Slovēnija

18 628 400

Slovākija

35 936 600

Somija

66 832 750

Zviedrija

95 021 700

Apvienotā Karaliste

473 504 750

---

(1)  Maksimālās summas aprēķina, pamatojoties uz vidējo vērtību no katras dalībvalsts trīs lielākajām ikgadējās lauksaimnieciskās produkcijas vērtībām laikposmā no 2012. līdz 2017. gadam. Aprēķina metode nodrošina vienlīdzīgu attieksmi pret visām dalībvalstīm un to, ka neviena valsts vidējā vērtība nav mazāka par maksimālajām summām, kas iepriekš noteiktas 2014.–2020. gadam.

1

(2)  Maksimālās summas aprēķina, pamatojoties uz vidējo vērtību no katras dalībvalsts trīs lielākajām ikgadējās lauksaimnieciskās produkcijas vērtībām laikposmā no 2012. līdz 2017. gadam. Aprēķina metode nodrošina vienlīdzīgu attieksmi pret visām dalībvalstīm un to, ka neviena valsts vidējā vērtība nav mazāka par maksimālajām summām, kas iepriekš noteiktas 2014.–2020. gadam.

2

---