# Az Európai Unió L 123/2019

| | ISSN 1977-0731 |
| --- | --- |
| Az Európai Unió
  Hivatalos Lapja | L 123 |
| | |
| Magyar nyelvű kiadás | Jogszabályok | 62. évfolyam2019. május 10. |

ISSN 1977-0731

Az Európai Unió

Hivatalos Lapja

L 123

Magyar nyelvű kiadás

Jogszabályok

62. évfolyam2019. május 10.

---

| Tartalom | | I   Jogalkotási aktusok | Oldal |
| --- | --- | --- | --- |
| | | RENDELETEK |
| | * | Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2019/711 rendelete (2019. április 17.) az 1303/2013/EU rendeletnek az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés számára elkülönített források tekintetében történő módosításáról | 1 |
| | * | Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2019/712 rendelete (2019. április 17.) a légi közlekedés területén zajló verseny védelméről és a 868/2004/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről | 4 |
| | | IRÁNYELVEK |
| | * | Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2019/713 irányelve (2019. április 17.) a készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalás és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítása elleni küzdelemről, valamint a 2001/413/IB tanácsi kerethatározat felváltásáról | 18 |

Tartalom

I   Jogalkotási aktusok

Oldal

RENDELETEK

*

Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2019/711 rendelete (2019. április 17.) az 1303/2013/EU rendeletnek az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés számára elkülönített források tekintetében történő módosításáról

1

*

Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2019/712 rendelete (2019. április 17.) a légi közlekedés területén zajló verseny védelméről és a 868/2004/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről

4

IRÁNYELVEK

*

Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2019/713 irányelve (2019. április 17.) a készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalás és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítása elleni küzdelemről, valamint a 2001/413/IB tanácsi kerethatározat felváltásáról

18

| | | II   Nem jogalkotási aktusok |
| --- | --- | --- |
| | | RENDELETEK |
| | * | A Bizottság (EU) 2019/714 felhatalmazáson alapuló rendelete (2019. március 7.) a polgári kezdeményezésről szóló 211/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet I. mellékletének felváltásáról, valamint II. és VII. mellékletének módosításáról | 30 |

II   Nem jogalkotási aktusok

RENDELETEK

*

A Bizottság (EU) 2019/714 felhatalmazáson alapuló rendelete (2019. március 7.) a polgári kezdeményezésről szóló 211/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet I. mellékletének felváltásáról, valamint II. és VII. mellékletének módosításáról

30

| HU | Azok a jogi aktusok, amelyek címe normál szedéssel jelenik meg, a mezőgazdasági ügyek napi intézésére vonatkoznak, és rendszerint csak korlátozott ideig maradnak hatályban.
  Valamennyi más jogszabály címét vastagon szedik, és előtte csillag szerepel. |
| --- | --- |

HU

Azok a jogi aktusok, amelyek címe normál szedéssel jelenik meg, a mezőgazdasági ügyek napi intézésére vonatkoznak, és rendszerint csak korlátozott ideig maradnak hatályban.

Valamennyi más jogszabály címét vastagon szedik, és előtte csillag szerepel.

---

I Jogalkotási aktusok

RENDELETEK

| 2019.5.10. | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 123/1 |
| --- | --- | --- | --- |

2019.5.10.

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 123/1

---

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS (EU) 2019/711 RENDELETE

(2019. április 17.)

az 1303/2013/EU rendeletnek az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés számára elkülönített források tekintetében történő módosításáról

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 177. cikkére,

tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),

a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,

rendes jogalkotási eljárás keretében (2),

mivel:

| (1) | Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet megállapítja (3) az európai strukturális és beruházási alapokra vonatkozó közös és általános szabályokat. |
| --- | --- |

(1)

Az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet megállapítja (3) az európai strukturális és beruházási alapokra vonatkozó közös és általános szabályokat.

| (2) | Az Európai Unió 2019-es pénzügyi évre vonatkozó általános költségvetése (4) módosította az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés forrásainak teljes összegét azáltal, hogy az e kezdeményezésre elkülönített kötelezettségvállalási előirányzatokat folyó árakon 116,7 millió EUR-val megnövelte, és azáltal, hogy az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés 2019-re elkülönített kötelezettségvállalási előirányzatainak teljes összegét folyó árakon 4 527 882 072 EUR-ra emelte. |
| --- | --- |

(2)

Az Európai Unió 2019-es pénzügyi évre vonatkozó általános költségvetése (4) módosította az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés forrásainak teljes összegét azáltal, hogy az e kezdeményezésre elkülönített kötelezettségvállalási előirányzatokat folyó árakon 116,7 millió EUR-val megnövelte, és azáltal, hogy az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés 2019-re elkülönített kötelezettségvállalási előirányzatainak teljes összegét folyó árakon 4 527 882 072 EUR-ra emelte.

| (3) | 2019-re a 2011. évi árakon számított 99 573 877 EUR összegű kiegészítő forrást a kötelezettségvállalásokra vonatkozó összesített tartalék fedezi a 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keret keretösszegén belül. |
| --- | --- |

(3)

2019-re a 2011. évi árakon számított 99 573 877 EUR összegű kiegészítő forrást a kötelezettségvállalásokra vonatkozó összesített tartalék fedezi a 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keret keretösszegén belül.

| (4) | Mivel a 2014–2020 közötti programozási időszak operatív programjainak végrehajtása előrehaladott szakaszban van, helyénvaló különleges intézkedéseket megállapítani az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés végrehajtásának megkönnyítésére. |
| --- | --- |

(4)

Mivel a 2014–2020 közötti programozási időszak operatív programjainak végrehajtása előrehaladott szakaszban van, helyénvaló különleges intézkedéseket megállapítani az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés végrehajtásának megkönnyítésére.

| (5) | Mivel sürgősen módosítani kell az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezést támogató programokat, hogy azok még 2019 vége előtt tartalmazzák az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezésre elkülönített kiegészítő forrásokat, e rendeletnek az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon hatályba kell lépnie. |
| --- | --- |

(5)

Mivel sürgősen módosítani kell az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezést támogató programokat, hogy azok még 2019 vége előtt tartalmazzák az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezésre elkülönített kiegészítő forrásokat, e rendeletnek az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon hatályba kell lépnie.

| (6) | Az 1303/2013/EU rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell, |
| --- | --- |

(6)

Az 1303/2013/EU rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

Az 1303/2013/EU rendelet a következőképpen módosul:

| 1. | A 91. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:

  „(1)   A 2014–2020 közötti időszak vonatkozásában a költségvetési kötelezettségvállalások tekintetében rendelkezésre álló gazdasági, társadalmi és területi kohéziós célú források összege 2011-es árakon 330 081 919 243 EUR a VI. mellékletben feltüntetett éves bontásban; ebből 325 938 694 233 EUR az ERFA, az ESZA és a Kohéziós Alap részére elkülönített globális forrás, 4 143 225 010 EUR pedig az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezésre elkülönített egyedi forrás. A programozás és az Unió költségvetésébe történő későbbi belefoglalás céljából a gazdasági, társadalmi és a területi kohéziót szolgáló források összegének évi 2 %-os indexálására kerül sor.” |
| --- | --- |

1.

A 91. cikk (1) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:

„(1)   A 2014–2020 közötti időszak vonatkozásában a költségvetési kötelezettségvállalások tekintetében rendelkezésre álló gazdasági, társadalmi és területi kohéziós célú források összege 2011-es árakon 330 081 919 243 EUR a VI. mellékletben feltüntetett éves bontásban; ebből 325 938 694 233 EUR az ERFA, az ESZA és a Kohéziós Alap részére elkülönített globális forrás, 4 143 225 010 EUR pedig az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezésre elkülönített egyedi forrás. A programozás és az Unió költségvetésébe történő későbbi belefoglalás céljából a gazdasági, társadalmi és a területi kohéziót szolgáló források összegének évi 2 %-os indexálására kerül sor.”

| 2. | A 92. cikk (5) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:

  „(5)   Az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés forrásai 4 143 225 010 EUR-t tesznek ki az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezésre elkülönített egyedi forrásból, amelyből 99 573 877 EUR a 2019. évre vonatkozó kiegészítő forrás. E forrásokat az ESZA-rendelet 22. cikkével összhangban célzott ESZA-beruházással kell kiegészíteni.
  Azok a tagállamok, amelyek az első albekezdésben említett, az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezésre elkülönített egyedi forrás 2019. évre vonatkozó kiegészítő forrásaiból részesülnek, az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés kiegészítő forrásai legfeljebb 50 %-ának az ESZA-hoz való átcsoportosítását kérelmezhetik annak érdekében, hogy létrehozzák az ESZA-rendelet 22. cikkében előírt kapcsolódó célzott ESZA-beruházást. Ezt az átcsoportosítást az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezésre elkülönített egyedi forrás megemelésére jogosult régiók osztályozásának megfelelő, vonatkozó régiókategóriák számára kell teljesíteni. A tagállamok az e rendelet 30. cikkének (1) bekezdése szerinti program-módosítási kérelmekben kérhetik az átcsoportosítást. A korábbi évekre elkülönített források nem csoportosíthatók át.
  E bekezdés második albekezdését az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezésre elkülönített egyedi források minden olyan kiegészítő forrására alkalmazni kell, amely a forrásokat 4 043 651 133 EUR fölé emeli.” |
| --- | --- |

2.

A 92. cikk (5) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:

„(5)   Az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés forrásai 4 143 225 010 EUR-t tesznek ki az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezésre elkülönített egyedi forrásból, amelyből 99 573 877 EUR a 2019. évre vonatkozó kiegészítő forrás. E forrásokat az ESZA-rendelet 22. cikkével összhangban célzott ESZA-beruházással kell kiegészíteni.

Azok a tagállamok, amelyek az első albekezdésben említett, az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezésre elkülönített egyedi forrás 2019. évre vonatkozó kiegészítő forrásaiból részesülnek, az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés kiegészítő forrásai legfeljebb 50 %-ának az ESZA-hoz való átcsoportosítását kérelmezhetik annak érdekében, hogy létrehozzák az ESZA-rendelet 22. cikkében előírt kapcsolódó célzott ESZA-beruházást. Ezt az átcsoportosítást az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezésre elkülönített egyedi forrás megemelésére jogosult régiók osztályozásának megfelelő, vonatkozó régiókategóriák számára kell teljesíteni. A tagállamok az e rendelet 30. cikkének (1) bekezdése szerinti program-módosítási kérelmekben kérhetik az átcsoportosítást. A korábbi évekre elkülönített források nem csoportosíthatók át.

E bekezdés második albekezdését az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezésre elkülönített egyedi források minden olyan kiegészítő forrására alkalmazni kell, amely a forrásokat 4 043 651 133 EUR fölé emeli.”

| 3. | A VI. melléklet helyébe e rendelet mellékletének szövege lép. |
| --- | --- |

3.

A VI. melléklet helyébe e rendelet mellékletének szövege lép.

2. cikk

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Strasbourgban, 2019. április 17-én.

az Európai Parlament részéről

az elnök

A. TAJANI

a Tanács részéről

az elnök

G. CIAMBA

---

(1)  
  2019. március 22-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

1

(2)  Az Európai Parlament 2019. március 27-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2019. április 9-i határozata.

2

(3)  Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).

3

(4)  
  HL L 67., 2019.3.7., 1. o.

4

---

MELLÉKLET

„VI. MELLÉKLET

A KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSI ELŐIRÁNYZATOK ÉVES BONTÁSA A 2014–2020 KÖZÖTTI IDŐSZAKBAN

Kiigazított éves megoszlás (az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés kiegészítő forrásait beleértve)

| | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 | Összesen |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| EUR, 2011-es árakon | 34 108 069 924 | 55 725 174 682 | 46 044 910 736 | 48 027 317 164 | 48 341 984 652 | 48 811 933 191 | 49 022 528 894 | 330 081 919 243 |

2014

2015

2016

2017

2018

2019

2020

Összesen

EUR, 2011-es árakon

34 108 069 924

55 725 174 682

46 044 910 736

48 027 317 164

48 341 984 652

48 811 933 191

49 022 528 894

330 081 919 243

---

| 2019.5.10. | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 123/4 |
| --- | --- | --- | --- |

2019.5.10.

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 123/4

---

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS (EU) 2019/712 RENDELETE

(2019. április 17.)

a légi közlekedés területén zajló verseny védelméről és a 868/2004/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 100. cikke (2) bekezdésére,

tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),

a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,

rendes jogalkotási eljárás keretében (2),

mivel:

| (1) | A légi közlekedés kulcsfontosságú szerepet játszik az Unió gazdaságában és az uniós polgárok mindennapi életében, és az egyik legjobban teljesítő és legdinamikusabb ágazatot jelenti az uniós gazdaságban. A gazdasági növekedésnek, a munkahelyteremtésnek, a kereskedelemnek és a turizmusnak, valamint a vállalkozások és a polgárok mobilitásának és a közöttük lévő összeköttetéseknek az egyik fő hajtóereje, mindenekelőtt az uniós légiközlekedési belső piacon. A légiközlekedési szolgáltatások terén megvalósuló növekedés az elmúlt évtizedekben jelentős mértékben hozzájárult az Unión belüli és a harmadik országokkal való összeköttetések javításához, és kulcsfontosságú tényezőt jelentett az uniós gazdaság egészének működése szempontjából. |
| --- | --- |

(1)

A légi közlekedés kulcsfontosságú szerepet játszik az Unió gazdaságában és az uniós polgárok mindennapi életében, és az egyik legjobban teljesítő és legdinamikusabb ágazatot jelenti az uniós gazdaságban. A gazdasági növekedésnek, a munkahelyteremtésnek, a kereskedelemnek és a turizmusnak, valamint a vállalkozások és a polgárok mobilitásának és a közöttük lévő összeköttetéseknek az egyik fő hajtóereje, mindenekelőtt az uniós légiközlekedési belső piacon. A légiközlekedési szolgáltatások terén megvalósuló növekedés az elmúlt évtizedekben jelentős mértékben hozzájárult az Unión belüli és a harmadik országokkal való összeköttetések javításához, és kulcsfontosságú tényezőt jelentett az uniós gazdaság egészének működése szempontjából.

| (2) | Az uniós légi fuvarozók az Európa országait egymással, illetve Európát a világ többi részével összekötő globális hálózat központi szereplői. Lehetővé kell tenni számukra, hogy a harmadik országbeli légi fuvarozókkal nyílt és tisztességes versenykörnyezetben versenyezzenek. Ez egyrészt előnyös a fogyasztók számára, másrészt szükséges a magas fokú uniós légi összekapcsoltságot lehetővé tevő feltételek fenntartásához, az átláthatóság, az egyenlő versenyfeltételek és a folyamatos versenyképesség biztosításához minden uniós légi fuvarozó számára, valamint az uniós légiközlekedési ágazatban a minőségi foglalkoztatás magas színvonalának garantálásához. |
| --- | --- |

(2)

Az uniós légi fuvarozók az Európa országait egymással, illetve Európát a világ többi részével összekötő globális hálózat központi szereplői. Lehetővé kell tenni számukra, hogy a harmadik országbeli légi fuvarozókkal nyílt és tisztességes versenykörnyezetben versenyezzenek. Ez egyrészt előnyös a fogyasztók számára, másrészt szükséges a magas fokú uniós légi összekapcsoltságot lehetővé tevő feltételek fenntartásához, az átláthatóság, az egyenlő versenyfeltételek és a folyamatos versenyképesség biztosításához minden uniós légi fuvarozó számára, valamint az uniós légiközlekedési ágazatban a minőségi foglalkoztatás magas színvonalának garantálásához.

| (3) | A légiközlekedési ágazat szereplői közötti, egyre fokozódó globális szintű versenyben a nemzetközi légiközlekedési szolgáltatások működtetése során elengedhetetlen általános alapelv a tisztességes verseny. Ezt az elvet mindenekelőtt a nemzetközi polgári repülésről szóló, Chicagóban 1944. december 7-én aláírt egyezmény (a továbbiakban: a Chicagói Egyezmény) szögezi le, amelynek preambuluma elismeri annak szükségességét, hogy a nemzetközi légiközlekedés alapját a lehetőségek egyenlőségénekelve képezze. A Chicagói Egyezmény 44. cikke azt is kimondja, hogy a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezetnek (a továbbiakban: ICAO) arra törekszik, hogy elősegítse a nemzetközi légi közlekedés fejlesztését és ezzel biztosítsa, hogy „minden Szerződő Állam megfelelő lehetőséget kapjon nemzetközi légi járatok fenntartására”, illetve „elkerülje a Szerződő Államok közötti megkülönböztetést”. |
| --- | --- |

(3)

A légiközlekedési ágazat szereplői közötti, egyre fokozódó globális szintű versenyben a nemzetközi légiközlekedési szolgáltatások működtetése során elengedhetetlen általános alapelv a tisztességes verseny. Ezt az elvet mindenekelőtt a nemzetközi polgári repülésről szóló, Chicagóban 1944. december 7-én aláírt egyezmény (a továbbiakban: a Chicagói Egyezmény) szögezi le, amelynek preambuluma elismeri annak szükségességét, hogy a nemzetközi légiközlekedés alapját a lehetőségek egyenlőségénekelve képezze. A Chicagói Egyezmény 44. cikke azt is kimondja, hogy a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezetnek (a továbbiakban: ICAO) arra törekszik, hogy elősegítse a nemzetközi légi közlekedés fejlesztését és ezzel biztosítsa, hogy „minden Szerződő Állam megfelelő lehetőséget kapjon nemzetközi légi járatok fenntartására”, illetve „elkerülje a Szerződő Államok közötti megkülönböztetést”.

| (4) | A tisztességes verseny elve jól megalapozott az Unión belül, ahol a piac torzítására alkalmas eszközök az uniós jog hatálya alá tartoznak, ami egyenlő esélyeket és tisztességes versenyfeltételeket garantál az Unióban működő valamennyi uniós vagy harmadik országbeli légi fuvarozó számára. |
| --- | --- |

(4)

A tisztességes verseny elve jól megalapozott az Unión belül, ahol a piac torzítására alkalmas eszközök az uniós jog hatálya alá tartoznak, ami egyenlő esélyeket és tisztességes versenyfeltételeket garantál az Unióban működő valamennyi uniós vagy harmadik országbeli légi fuvarozó számára.

| (5) | Az Unió és egyes harmadik országok folyamatos erőfeszítései ellenére azonban mindezidáig nem kerültek meghatározásra konkrét többoldalú szabályok a tisztességes verseny elvei tekintetében, különösen az ICAO és a Kereskedelmi Világszervezet (a továbbiakban: WTO) megállapodásaival, például a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezménnyel (a továbbiakban: GATS), valamint a légiközlekedési szolgáltatásokról szóló melléklettel összefüggésben sem, amelyeknek a hatóköréből a légiközlekedési szolgáltatásokat nagyrészt kizárták. |
| --- | --- |

(5)

Az Unió és egyes harmadik országok folyamatos erőfeszítései ellenére azonban mindezidáig nem kerültek meghatározásra konkrét többoldalú szabályok a tisztességes verseny elvei tekintetében, különösen az ICAO és a Kereskedelmi Világszervezet (a továbbiakban: WTO) megállapodásaival, például a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezménnyel (a továbbiakban: GATS), valamint a légiközlekedési szolgáltatásokról szóló melléklettel összefüggésben sem, amelyeknek a hatóköréből a légiközlekedési szolgáltatásokat nagyrészt kizárták.

| (6) | Ezért a minden légi fuvarozóra érvényes, tisztességes versenyfeltételeket garantáló nemzetközi szabályok kidolgozásának aktív támogatása érdekében meg kell erősíteni az ICAO és a WTO keretében tett erőfeszítéseket. |
| --- | --- |

(6)

Ezért a minden légi fuvarozóra érvényes, tisztességes versenyfeltételeket garantáló nemzetközi szabályok kidolgozásának aktív támogatása érdekében meg kell erősíteni az ICAO és a WTO keretében tett erőfeszítéseket.

| (7) | A légi fuvarozók közötti tisztességes versennyel lehetőleg a harmadik országokkal kötött légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodások összefüggésében kell foglalkozni. Az egyfelől az Unió és/vagy tagállamai, másfelől harmadik országok között létrejött légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodások többsége mindeddig nem írt elő a tisztességes versenyre vonatkozó megfelelő szabályokat. Ezért a tárgyalások során határozottabban kell törekedni arra, hogy a harmadik országokkal kötött és a jövőben kötendő légiközlekedési és légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodásokba a tisztességes versenyfeltételekről szóló rendelkezések kerüljenek. |
| --- | --- |

(7)

A légi fuvarozók közötti tisztességes versennyel lehetőleg a harmadik országokkal kötött légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodások összefüggésében kell foglalkozni. Az egyfelől az Unió és/vagy tagállamai, másfelől harmadik országok között létrejött légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodások többsége mindeddig nem írt elő a tisztességes versenyre vonatkozó megfelelő szabályokat. Ezért a tárgyalások során határozottabban kell törekedni arra, hogy a harmadik országokkal kötött és a jövőben kötendő légiközlekedési és légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodásokba a tisztességes versenyfeltételekről szóló rendelkezések kerüljenek.

| (8) | A légi fuvarozók közötti tisztességes verseny a megfelelő uniós jogszabályok, például a 95/93/EGK tanácsi rendelet (3) és a 96/67/EK tanácsi irányelv (4) révén is biztosítható. Amennyiben a tisztességes versenyen az uniós légi fuvarozóknak a harmadik országok vagy harmadik országbeli fuvarozók által alkalmazott bizonyos gyakorlatokkal szembeni védelmét értjük, ezt a kérdést korábban a 868/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) volt hivatott kezelni. A 868/2004/EK rendelet azonban hatástalannak bizonyult a tisztességes verseny biztosításának általános célja elérése tekintetében. Ez mindenekelőtt a rendeletben megfogalmazott egyes olyan szabályokkal kapcsolatban igaz, amelyek az adott – a szubvencionálástól eltérő – gyakorlatok meghatározására, valamint a vizsgálatok elindításával és lefolytatásával kapcsolatos követelményekre vonatkoznak. Ezenkívül a 868/2004/EK rendelet nem biztosította az olyan légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodásokkal való kiegészítő jelleget, amelyeknek az Unió részes fele. Tekintettel az e kérdések kezeléséhez szükséges módosítások számára és jelentőségére, helyénvaló, hogy a 868/2004/EK rendelet helyébe új jogi aktus lépjen. |
| --- | --- |

(8)

A légi fuvarozók közötti tisztességes verseny a megfelelő uniós jogszabályok, például a 95/93/EGK tanácsi rendelet (3) és a 96/67/EK tanácsi irányelv (4) révén is biztosítható. Amennyiben a tisztességes versenyen az uniós légi fuvarozóknak a harmadik országok vagy harmadik országbeli fuvarozók által alkalmazott bizonyos gyakorlatokkal szembeni védelmét értjük, ezt a kérdést korábban a 868/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) volt hivatott kezelni. A 868/2004/EK rendelet azonban hatástalannak bizonyult a tisztességes verseny biztosításának általános célja elérése tekintetében. Ez mindenekelőtt a rendeletben megfogalmazott egyes olyan szabályokkal kapcsolatban igaz, amelyek az adott – a szubvencionálástól eltérő – gyakorlatok meghatározására, valamint a vizsgálatok elindításával és lefolytatásával kapcsolatos követelményekre vonatkoznak. Ezenkívül a 868/2004/EK rendelet nem biztosította az olyan légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodásokkal való kiegészítő jelleget, amelyeknek az Unió részes fele. Tekintettel az e kérdések kezeléséhez szükséges módosítások számára és jelentőségére, helyénvaló, hogy a 868/2004/EK rendelet helyébe új jogi aktus lépjen.

| (9) | Az uniós légiközlekedési ágazat versenyképességéhez a légiközlekedési értéklánc minden elemének versenyképessége szükséges, és ezt a versenyképességet csak egymást kiegészítő szakpolitikai eszközökkel lehet fenntartani. Az Uniónak konstruktív párbeszédet kell folytatnia harmadik országokkal annak érdekében, hogy együtt fektessék le a tisztességes verseny alapjait. E tekintetben továbbra is szükség van hatékony, arányos és visszatartó erejű jogszabályokra az Unió magas fokú uniós összekapcsoltságát lehetővé tevő feltételek fenntartása, valamint a harmadik országbeli légi fuvarozókkal való tisztességes verseny biztosítása érdekében. E célból a Bizottságot hatáskörrel kell felruházni arra vonatkozóan, hogy vizsgálatot végezzen és szükség esetén intézkedéseket hozzon. Fontos, hogy lehessen ilyen intézkedéseket hozni olyankor, amikor a versenyt torzító gyakorlatok kárt okoznak az uniós légi fuvarozóknak. |
| --- | --- |

(9)

Az uniós légiközlekedési ágazat versenyképességéhez a légiközlekedési értéklánc minden elemének versenyképessége szükséges, és ezt a versenyképességet csak egymást kiegészítő szakpolitikai eszközökkel lehet fenntartani. Az Uniónak konstruktív párbeszédet kell folytatnia harmadik országokkal annak érdekében, hogy együtt fektessék le a tisztességes verseny alapjait. E tekintetben továbbra is szükség van hatékony, arányos és visszatartó erejű jogszabályokra az Unió magas fokú uniós összekapcsoltságát lehetővé tevő feltételek fenntartása, valamint a harmadik országbeli légi fuvarozókkal való tisztességes verseny biztosítása érdekében. E célból a Bizottságot hatáskörrel kell felruházni arra vonatkozóan, hogy vizsgálatot végezzen és szükség esetén intézkedéseket hozzon. Fontos, hogy lehessen ilyen intézkedéseket hozni olyankor, amikor a versenyt torzító gyakorlatok kárt okoznak az uniós légi fuvarozóknak.

| (10) | A megkülönböztetés magában foglalhat olyan helyzeteket, amelyekben egy uniós légi fuvarozó objektív indokolás nélkül eltérő bánásmódban részesül, nevezetesen a földi kiszolgáláshoz, a repülőtéri infrastruktúrához, a léginavigációs szolgáltatásokhoz, a résidők kiosztásához, az adminisztratív eljárásokhoz – például a külföldi fuvarozó személyzete számára szükséges vízumok megadásához – való hozzáférés és annak árai vagy a légiközlekedési szolgáltatások értékesítésére és forgalmazására vonatkozó részletes szabályok vagy bármely más, az „üzleti tevékenységgel kapcsolatos kérdések”, például a jelentős adminisztratív terhekkel járó vámkezelési eljárások vagy bármely egyéb pénzügyi vagy operatív jellegű tisztességtelen gyakorlat tekintetében. |
| --- | --- |

(10)

A megkülönböztetés magában foglalhat olyan helyzeteket, amelyekben egy uniós légi fuvarozó objektív indokolás nélkül eltérő bánásmódban részesül, nevezetesen a földi kiszolgáláshoz, a repülőtéri infrastruktúrához, a léginavigációs szolgáltatásokhoz, a résidők kiosztásához, az adminisztratív eljárásokhoz – például a külföldi fuvarozó személyzete számára szükséges vízumok megadásához – való hozzáférés és annak árai vagy a légiközlekedési szolgáltatások értékesítésére és forgalmazására vonatkozó részletes szabályok vagy bármely más, az „üzleti tevékenységgel kapcsolatos kérdések”, például a jelentős adminisztratív terhekkel járó vámkezelési eljárások vagy bármely egyéb pénzügyi vagy operatív jellegű tisztességtelen gyakorlat tekintetében.

| (11) | Az eljárást az e rendelet szerinti kártérítési intézkedések nélkül kell lezárni, amennyiben azok elfogadása – különös tekintettel a más személyekre, nevezetesen az uniós fogyasztókra vagy vállalkozásokra, valamint az Unión belüli magas szintű összekapcsoltságra gyakorolt hatásukra – ellentétes lenne az Unió érdekeivel. Az Unió érdekeinek vizsgálatakor külön figyelmet kell fordítani azon tagállamok helyzetére, amelyek kizárólagosan vagy jelentős részben a légi közlekedésre támaszkodnak a világ többi részével való összekapcsoltságuk tekintetében, továbbá gondoskodni kell az egyéb uniós szakpolitikákkal való összhangról is. Az eljárásokat akkor is intézkedések nélkül kell lezárni, ha az ilyen intézkedésekre vonatkozó követelmények nem teljesülnek vagy nem már teljesülnek. |
| --- | --- |

(11)

Az eljárást az e rendelet szerinti kártérítési intézkedések nélkül kell lezárni, amennyiben azok elfogadása – különös tekintettel a más személyekre, nevezetesen az uniós fogyasztókra vagy vállalkozásokra, valamint az Unión belüli magas szintű összekapcsoltságra gyakorolt hatásukra – ellentétes lenne az Unió érdekeivel. Az Unió érdekeinek vizsgálatakor külön figyelmet kell fordítani azon tagállamok helyzetére, amelyek kizárólagosan vagy jelentős részben a légi közlekedésre támaszkodnak a világ többi részével való összekapcsoltságuk tekintetében, továbbá gondoskodni kell az egyéb uniós szakpolitikákkal való összhangról is. Az eljárásokat akkor is intézkedések nélkül kell lezárni, ha az ilyen intézkedésekre vonatkozó követelmények nem teljesülnek vagy nem már teljesülnek.

| (12) | Annak megállapításakor, hogy a kártérítési intézkedések elfogadása az Unió érdekeivel ellentétes lenne-e, a Bizottságnak minden érdekelt fél nézeteit figyelembe kell vennie. A vizsgálat elindításáról szóló értesítésben határidőket kell megadni az információ nyújtására és a meghallgatás kérésére vonatkozóan annak érdekében, hogy minden érdekelt féllel konzultációkat lehessen szervezni és lehetőséget lehessen adni nekik nézeteik kifejtésére. Az érdekelt feleknek tisztában kell lenniük az általuk nyújtott információk nyilvánosságra hozatalának feltételeivel és jogosultnak kell lenniük válaszolni a más felek által tett észrevételekre. |
| --- | --- |

(12)

Annak megállapításakor, hogy a kártérítési intézkedések elfogadása az Unió érdekeivel ellentétes lenne-e, a Bizottságnak minden érdekelt fél nézeteit figyelembe kell vennie. A vizsgálat elindításáról szóló értesítésben határidőket kell megadni az információ nyújtására és a meghallgatás kérésére vonatkozóan annak érdekében, hogy minden érdekelt féllel konzultációkat lehessen szervezni és lehetőséget lehessen adni nekik nézeteik kifejtésére. Az érdekelt feleknek tisztában kell lenniük az általuk nyújtott információk nyilvánosságra hozatalának feltételeivel és jogosultnak kell lenniük válaszolni a más felek által tett észrevételekre.

| (13) | Annak érdekében, hogy a Bizottság megfelelő tájékoztatást kapjon a vizsgálat megindítását igazoló lehetséges tényezőkről, valamennyi tagállamnak, uniós légi fuvarozónak vagy uniós légi fuvarozói szövetségnek jogosulttá kell válni panasz benyújtására, amely panaszt észszerű időn belül el kell bírálni. |
| --- | --- |

(13)

Annak érdekében, hogy a Bizottság megfelelő tájékoztatást kapjon a vizsgálat megindítását igazoló lehetséges tényezőkről, valamennyi tagállamnak, uniós légi fuvarozónak vagy uniós légi fuvarozói szövetségnek jogosulttá kell válni panasz benyújtására, amely panaszt észszerű időn belül el kell bírálni.

| (14) | A rendelet hatékonyságának biztosítása érdekében elengedhetetlen, hogy a Bizottságnak lehetősége legyen eljárást indítani a kárveszélyre vonatkozóan meggyőző bizonyítékot tartalmazó panasz alapján. |
| --- | --- |

(14)

A rendelet hatékonyságának biztosítása érdekében elengedhetetlen, hogy a Bizottságnak lehetősége legyen eljárást indítani a kárveszélyre vonatkozóan meggyőző bizonyítékot tartalmazó panasz alapján.

| (15) | A Bizottságnak a vizsgálat során kellően figyelembe kell vennie az adott kontextusban a versenyt torzító gyakorlatokat. A lehetséges gyakorlatok sokféleségére tekintettel előfordulhat, hogy valamely gyakorlat és annak hatásai csak egy adott, két város közötti útvonalra vonatkozó légiközlekedési tevékenységre korlátozódnak, míg más esetekben célszerű lehet figyelembe venni azt, hogy a gyakorlat milyen hatással jár a légiközlekedési hálózat egy nagyobb szeletére vagy szélesebb körére nézve. |
| --- | --- |

(15)

A Bizottságnak a vizsgálat során kellően figyelembe kell vennie az adott kontextusban a versenyt torzító gyakorlatokat. A lehetséges gyakorlatok sokféleségére tekintettel előfordulhat, hogy valamely gyakorlat és annak hatásai csak egy adott, két város közötti útvonalra vonatkozó légiközlekedési tevékenységre korlátozódnak, míg más esetekben célszerű lehet figyelembe venni azt, hogy a gyakorlat milyen hatással jár a légiközlekedési hálózat egy nagyobb szeletére vagy szélesebb körére nézve.

| (16) | Fontos biztosítani, hogy a vizsgálat a releváns tényezők lehető legszélesebb körére kiterjedhessen. E célból a Bizottság számára lehetővé kell tenni, hogy harmadik országokban vizsgálatokat folytasson, amennyiben az érintett harmadik országbeli szervezetek ehhez hozzájárulnak, és ha ez ellen az érintett harmadik országok nem emelnek kifogást. Ugyanezen okokból és ugyanezen célból a tagállamokat kötelezni kell arra, hogy a Bizottságot legjobb képességeik szerint támogassák. A Bizottságnak a rendelkezésre álló legalkalmasabb bizonyítékok alapján kell lezárnia a vizsgálatot. |
| --- | --- |

(16)

Fontos biztosítani, hogy a vizsgálat a releváns tényezők lehető legszélesebb körére kiterjedhessen. E célból a Bizottság számára lehetővé kell tenni, hogy harmadik országokban vizsgálatokat folytasson, amennyiben az érintett harmadik országbeli szervezetek ehhez hozzájárulnak, és ha ez ellen az érintett harmadik országok nem emelnek kifogást. Ugyanezen okokból és ugyanezen célból a tagállamokat kötelezni kell arra, hogy a Bizottságot legjobb képességeik szerint támogassák. A Bizottságnak a rendelkezésre álló legalkalmasabb bizonyítékok alapján kell lezárnia a vizsgálatot.

| (17) | A vizsgálat során a Bizottság mérlegelheti, hogy a versenyt torzító gyakorlat olyan nemzetközi légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodást, illetve bármely egyéb olyan, a légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó rendelkezéseket is tartalmazó megállapodást is sért-e, amelynek az Unió részes fele. Ilyen esetben a Bizottság dönthet úgy, hogy a versenyt torzító gyakorlatot, amely olyan nemzetközi légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodást, illetve bármely egyéb olyan, a légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó rendelkezéseket is tartalmazó megállapodást is sért, amelynek az Unió részes fele, helyénvalóbb az adott megállapodás által megállapított vitarendezési eljárások alkalmazásával kezelni. Ilyen esetben a Bizottságnak jogosultnak kell lennie, hogy felfüggessze az e rendelet alapján indított vizsgálatot. Ha azon nemzetközi légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodás, illetve bármely egyéb, a légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó rendelkezéseket is tartalmazó megállapodás által megállapított vitarendezési eljárásokkal, amelynek az Unió részes fele, nem lehet megfelelően orvosolni a helyzetet, lehetővé kell tenni, hogy a Bizottság folytassa a vizsgálatot. |
| --- | --- |

(17)

A vizsgálat során a Bizottság mérlegelheti, hogy a versenyt torzító gyakorlat olyan nemzetközi légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodást, illetve bármely egyéb olyan, a légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó rendelkezéseket is tartalmazó megállapodást is sért-e, amelynek az Unió részes fele. Ilyen esetben a Bizottság dönthet úgy, hogy a versenyt torzító gyakorlatot, amely olyan nemzetközi légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodást, illetve bármely egyéb olyan, a légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó rendelkezéseket is tartalmazó megállapodást is sért, amelynek az Unió részes fele, helyénvalóbb az adott megállapodás által megállapított vitarendezési eljárások alkalmazásával kezelni. Ilyen esetben a Bizottságnak jogosultnak kell lennie, hogy felfüggessze az e rendelet alapján indított vizsgálatot. Ha azon nemzetközi légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodás, illetve bármely egyéb, a légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó rendelkezéseket is tartalmazó megállapodás által megállapított vitarendezési eljárásokkal, amelynek az Unió részes fele, nem lehet megfelelően orvosolni a helyzetet, lehetővé kell tenni, hogy a Bizottság folytassa a vizsgálatot.

| (18) | A légi közlekedést érintő megállapodásoknak és e rendeletnek a viták hatékony rendezése és a tisztességes verseny helyreállítása érdekében meg kell könnyíteniük a párbeszédet az érintett harmadik országgal. Amennyiben a Bizottság által végzett vizsgálat harmadik országgal kötött olyan légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodással, illetve bármely egyéb olyan, a légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó rendelkezéseket is tartalmazó megállapodással kapcsolatos tevékenységekre vonatkozik, amelynek az Unió nem részes fele, gondoskodni kell arról, hogy a Bizottság átfogóan ismerje az érintett tagállam által az ilyen megállapodás alapján tervezett vagy végrehajtott, a Bizottság vizsgálatának tárgyát képező helyzetre vonatkozó eljárásokat. A tagállamokat ezért kötelezni kell arra, hogy ennek megfelelően tájékoztassák a Bizottságot. Ilyen esetben minden érintett tagállam számára biztosítani kell a jogot, hogy értesítse a Bizottságot arról, hogy a versenyt torzító gyakorlatot kizárólag azon vitarendezési eljárás keretében kívánja kezelni, amelyről egy harmadik országgal kötött olyan légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodás, illetve bármely egyéb olyan, a légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó rendelkezéseket is tartalmazó megállapodás rendelkezik, amelynek az Unió nem részes fele. Ha minden érintett tagállam értesítette a Bizottságot és nem került sor kifogásemelésre, a Bizottságnak átmenetileg fel kell függesztenie a vizsgálatát. |
| --- | --- |

(18)

A légi közlekedést érintő megállapodásoknak és e rendeletnek a viták hatékony rendezése és a tisztességes verseny helyreállítása érdekében meg kell könnyíteniük a párbeszédet az érintett harmadik országgal. Amennyiben a Bizottság által végzett vizsgálat harmadik országgal kötött olyan légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodással, illetve bármely egyéb olyan, a légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó rendelkezéseket is tartalmazó megállapodással kapcsolatos tevékenységekre vonatkozik, amelynek az Unió nem részes fele, gondoskodni kell arról, hogy a Bizottság átfogóan ismerje az érintett tagállam által az ilyen megállapodás alapján tervezett vagy végrehajtott, a Bizottság vizsgálatának tárgyát képező helyzetre vonatkozó eljárásokat. A tagállamokat ezért kötelezni kell arra, hogy ennek megfelelően tájékoztassák a Bizottságot. Ilyen esetben minden érintett tagállam számára biztosítani kell a jogot, hogy értesítse a Bizottságot arról, hogy a versenyt torzító gyakorlatot kizárólag azon vitarendezési eljárás keretében kívánja kezelni, amelyről egy harmadik országgal kötött olyan légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodás, illetve bármely egyéb olyan, a légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó rendelkezéseket is tartalmazó megállapodás rendelkezik, amelynek az Unió nem részes fele. Ha minden érintett tagállam értesítette a Bizottságot és nem került sor kifogásemelésre, a Bizottságnak átmenetileg fel kell függesztenie a vizsgálatát.

| (19) | Ha az érintett tagállamok a versenyt torzító gyakorlatot kizárólag olyan vitarendezési eljárás keretében kívánják kezelni, amelyek olyan légiközlekedési és légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó vagy egyéb, légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó rendelkezéseket tartalmazó, az érintett harmadik országokkal e megállapodás szerinti kötelezettségeik teljesítése céljából kötött megállapodások értelmében alkalmazandók, a tagállamoknak meg kell kísérelniük haladéktalanul lefolytatni a kétoldalú vitarendezési eljárásokat, és erről teljes mértékben tájékoztatniuk kell a Bizottságot. Amennyiben a versenyt torzító gyakorlat továbbra is fennáll és a Bizottság folytatja a vizsgálatot, figyelembe kell venni az ilyen légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodás, illetve bármely egyéb ilyen, a légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó rendelkezéseket is tartalmazó megállapodás alkalmazása során tett megállapításokat annak érdekében, hogy a lehető leghamarabb helyre lehessen állítani a tisztességes versenyt. |
| --- | --- |

(19)

Ha az érintett tagállamok a versenyt torzító gyakorlatot kizárólag olyan vitarendezési eljárás keretében kívánják kezelni, amelyek olyan légiközlekedési és légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó vagy egyéb, légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó rendelkezéseket tartalmazó, az érintett harmadik országokkal e megállapodás szerinti kötelezettségeik teljesítése céljából kötött megállapodások értelmében alkalmazandók, a tagállamoknak meg kell kísérelniük haladéktalanul lefolytatni a kétoldalú vitarendezési eljárásokat, és erről teljes mértékben tájékoztatniuk kell a Bizottságot. Amennyiben a versenyt torzító gyakorlat továbbra is fennáll és a Bizottság folytatja a vizsgálatot, figyelembe kell venni az ilyen légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodás, illetve bármely egyéb ilyen, a légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó rendelkezéseket is tartalmazó megállapodás alkalmazása során tett megállapításokat annak érdekében, hogy a lehető leghamarabb helyre lehessen állítani a tisztességes versenyt.

| (20) | Figyelembe kell venni az olyan nemzetközi légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodás, illetve bármely egyéb olyan, a légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó rendelkezéseket is tartalmazó megállapodás által meghatározott vitarendezési eljárások alkalmazása során tett megállapításokat, amelynek az Unió vagy valamely tagállam részes fele. |
| --- | --- |

(20)

Figyelembe kell venni az olyan nemzetközi légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodás, illetve bármely egyéb olyan, a légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó rendelkezéseket is tartalmazó megállapodás által meghatározott vitarendezési eljárások alkalmazása során tett megállapításokat, amelynek az Unió vagy valamely tagállam részes fele.

| (21) | Az igazgatási hatékonyság érdekében, valamint az intézkedések nélküli megszüntetés lehetőségére tekintettel lehetővé kell tenni az eljárások felfüggesztését abban az esetben, ha az érintett harmadik ország vagy harmadik országbeli szervezet határozott lépéseket tett a versenyt torzító gyakorlatnak, illetve az abból eredő kárnak vagy kárveszélynek a felszámolása érdekében. |
| --- | --- |

(21)

Az igazgatási hatékonyság érdekében, valamint az intézkedések nélküli megszüntetés lehetőségére tekintettel lehetővé kell tenni az eljárások felfüggesztését abban az esetben, ha az érintett harmadik ország vagy harmadik országbeli szervezet határozott lépéseket tett a versenyt torzító gyakorlatnak, illetve az abból eredő kárnak vagy kárveszélynek a felszámolása érdekében.

| (22) | Az érintett uniós légi fuvarozók számára okozott kárra vagy kárveszélyre vonatkozó megállapításoknak a helyzet valós értékelését kell tükrözniük, ezért alapul kell venniük minden releváns tényezőt, különös tekintettel az adott fuvarozók és az érintett légiközlekedési piac általános helyzetére. |
| --- | --- |

(22)

Az érintett uniós légi fuvarozók számára okozott kárra vagy kárveszélyre vonatkozó megállapításoknak a helyzet valós értékelését kell tükrözniük, ezért alapul kell venniük minden releváns tényezőt, különös tekintettel az adott fuvarozók és az érintett légiközlekedési piac általános helyzetére.

| (23) | Meg kell határozni azokat a feltételeket, amelyek alapján az eljárások – kártérítési intézkedések meghozatalával vagy anélkül – lezárhatók. |
| --- | --- |

(23)

Meg kell határozni azokat a feltételeket, amelyek alapján az eljárások – kártérítési intézkedések meghozatalával vagy anélkül – lezárhatók.

| (24) | A versenyt torzító gyakorlatokkal kapcsolatos kártérítési intézkedések célja az említett gyakorlatok által okozott kár ellensúlyozása. Ezért ezeket olyan pénzügyi kötelezettségek vagy egyéb olyan intézkedések formájában kell meghozni, amelyek – pénzbeli értékben is kifejezhető – megfelelő ellenhatást képviselnek. Az arányosság elvének tiszteletben tartása érdekében az intézkedéseknek a megállapított kár ellensúlyozásához szükséges mértékre kell korlátozódniuk. A kártérítési intézkedést az uniós légiközlekedési piac megfelelő működésére tekintettel kell megállapítani, és az nem eredményezheti, hogy egy légi fuvarozó vagy légi fuvarozók egy csoportja jogtalan előnyhöz jusson. |
| --- | --- |

(24)

A versenyt torzító gyakorlatokkal kapcsolatos kártérítési intézkedések célja az említett gyakorlatok által okozott kár ellensúlyozása. Ezért ezeket olyan pénzügyi kötelezettségek vagy egyéb olyan intézkedések formájában kell meghozni, amelyek – pénzbeli értékben is kifejezhető – megfelelő ellenhatást képviselnek. Az arányosság elvének tiszteletben tartása érdekében az intézkedéseknek a megállapított kár ellensúlyozásához szükséges mértékre kell korlátozódniuk. A kártérítési intézkedést az uniós légiközlekedési piac megfelelő működésére tekintettel kell megállapítani, és az nem eredményezheti, hogy egy légi fuvarozó vagy légi fuvarozók egy csoportja jogtalan előnyhöz jusson.

| (25) | E rendeletnek nem célja, hogy szabályokat írjon elő harmadik országbeli légi fuvarozók számára például a szubvenciók esetében az uniós fuvarozókra alkalmazandó kötelezettségeknél szigorúbb kötelezettségek bevezetésével. |
| --- | --- |

(25)

E rendeletnek nem célja, hogy szabályokat írjon elő harmadik országbeli légi fuvarozók számára például a szubvenciók esetében az uniós fuvarozókra alkalmazandó kötelezettségeknél szigorúbb kötelezettségek bevezetésével.

| (26) | Az e rendelet alapján vizsgált helyzetek és azoknak a tagállamokra gyakorolt lehetséges hatásai a körülményektől függően eltérőek lehetnek. Ezért lehetségesnek kell lennie, hogy a kártérítési intézkedések esettől függően egy vagy több harmadik országbeli légi fuvarozóra, egy meghatározott földrajzi területre vagy egy meghatározott időtartamra, illetve egy jövőbeli dátumtól kezdődően legyenek alkalmazandók. |
| --- | --- |

(26)

Az e rendelet alapján vizsgált helyzetek és azoknak a tagállamokra gyakorolt lehetséges hatásai a körülményektől függően eltérőek lehetnek. Ezért lehetségesnek kell lennie, hogy a kártérítési intézkedések esettől függően egy vagy több harmadik országbeli légi fuvarozóra, egy meghatározott földrajzi területre vagy egy meghatározott időtartamra, illetve egy jövőbeli dátumtól kezdődően legyenek alkalmazandók.

| (27) | A kártérítési intézkedések nem tartalmazhatják egy tagállam által egy harmadik ország számára biztosított forgalmi jogok felfüggesztését vagy korlátozását. |
| --- | --- |

(27)

A kártérítési intézkedések nem tartalmazhatják egy tagállam által egy harmadik ország számára biztosított forgalmi jogok felfüggesztését vagy korlátozását.

| (28) | Az arányosság ezen elvével összhangban a versenyt torzító gyakorlatokkal kapcsolatos kártérítési intézkedéseknek csak addig és olyan mértékben szabad hatályban maradniuk, amennyire ez szükséges az ilyen gyakorlat, illetve az abból eredő kár szempontjából. Következésképpen amennyiben a körülmények indokolják, felülvizsgálatot kell végezni. |
| --- | --- |

(28)

Az arányosság ezen elvével összhangban a versenyt torzító gyakorlatokkal kapcsolatos kártérítési intézkedéseknek csak addig és olyan mértékben szabad hatályban maradniuk, amennyire ez szükséges az ilyen gyakorlat, illetve az abból eredő kár szempontjából. Következésképpen amennyiben a körülmények indokolják, felülvizsgálatot kell végezni.

| (29) | E rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a végrehajtási hatásköröket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (6) megfelelően kell gyakorolni. |
| --- | --- |

(29)

E rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a végrehajtási hatásköröket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (6) megfelelően kell gyakorolni.

| (30) | A Bizottságnak jelentés útján rendszeresen be kell számolnia az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e rendelet végrehajtásáról. Az említett jelentésben tájékoztatást kell adnia a kártérítési intézkedések alkalmazásáról, a kártérítés nélkül záruló vizsgálatokról, a kártérítési intézkedések felülvizsgálatáról, valamint a tagállamokkal, az érdekelt felekkel és a harmadik országokkal folytatott együttműködésről. Az említett jelentést a titoktartás megfelelő szintjének megfelelően kell megfogalmazni és kezelni. |
| --- | --- |

(30)

A Bizottságnak jelentés útján rendszeresen be kell számolnia az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e rendelet végrehajtásáról. Az említett jelentésben tájékoztatást kell adnia a kártérítési intézkedések alkalmazásáról, a kártérítés nélkül záruló vizsgálatokról, a kártérítési intézkedések felülvizsgálatáról, valamint a tagállamokkal, az érdekelt felekkel és a harmadik országokkal folytatott együttműködésről. Az említett jelentést a titoktartás megfelelő szintjének megfelelően kell megfogalmazni és kezelni.

| (31) | Mivel e rendelet célját, nevezetesen azt, hogy minden uniós fuvarozó egyenlő mértékű, valamint egységes kritériumokon és eljárásokon alapuló tényleges védelemben részesüljön azon károkkal vagy kárveszélyekkel szemben, amelyeket harmadik ország vagy harmadik országbeli szervezet által alkalmazott, a versenyt torzító gyakorlatok okoznak, a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban e cél jobban megvalósítható, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritási elvnek megfelelően. Az említett cikkben foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket. |
| --- | --- |

(31)

Mivel e rendelet célját, nevezetesen azt, hogy minden uniós fuvarozó egyenlő mértékű, valamint egységes kritériumokon és eljárásokon alapuló tényleges védelemben részesüljön azon károkkal vagy kárveszélyekkel szemben, amelyeket harmadik ország vagy harmadik országbeli szervezet által alkalmazott, a versenyt torzító gyakorlatok okoznak, a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban e cél jobban megvalósítható, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritási elvnek megfelelően. Az említett cikkben foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket.

| (32) | Mivel e rendelet a 868/2004/EK rendelet helyébe lép, ezért azt hatályon kívül kell helyezni, |
| --- | --- |

(32)

Mivel e rendelet a 868/2004/EK rendelet helyébe lép, ezért azt hatályon kívül kell helyezni,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

I. FEJEZET

ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

1. cikk

Tárgy

(1)   Ez a rendelet szabályokat állapít meg az uniós légi fuvarozók és harmadik országbeli légi fuvarozók közötti versenyt torzító és az uniós légi fuvarozók számára kárt okozó vagy kárveszéllyel fenyegető gyakorlatokra vonatkozóan a Bizottság által végzett vizsgálatok lefolytatásával és kártérítési intézkedések elfogadásával kapcsolatban.

(2)   Ez a rendelet a 95/93/EGK rendelet 12. cikkének és a 96/67/EK irányelv 20. cikkének sérelme nélkül alkalmazandó.

2. cikk

Fogalommeghatározások

E rendelet alkalmazásában a következő fogalommeghatározások alkalmazandók:

1.   „légi fuvarozó”: az 1008/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (7) meghatározott légi fuvarozó;

„légi fuvarozó”

7

2.   „légiközlekedési szolgáltatás”: olyan repülés vagy olyan repülések sorozata, amely során utasokat, árut vagy postai küldeményeket szállítanak díj vagy más térítés ellenében;

„légiközlekedési szolgáltatás”

3.   „érdekelt fél”: bármely olyan természetes vagy jogi személy, illetve bármely olyan hivatalos szerv, akár rendelkezik önálló jogi személyiséggel, akár nem, amelynek valószínűsíthetően jelentős érdeke fűződik az eljárások eredményéhez, beleértve, de nem kizárólagosan a légi fuvarozókat is;

„érdekelt fél”

4.   „érintett tagállam”: bármely tagállam:

„érintett tagállam”

| a) | amely az érintett uniós légi fuvarozók részére az 1008/2008/EK rendelet alapján működési engedélyt adott; vagy |
| --- | --- |

a)

amely az érintett uniós légi fuvarozók részére az 1008/2008/EK rendelet alapján működési engedélyt adott; vagy

| b) | amelynek az érintett harmadik országgal kötött légiközlekedési megállapodása, légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodása vagy bármely egyéb, a légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó rendelkezéseket tartalmazó megállapodása alapján az érintett uniós légi fuvarozók működnek; |
| --- | --- |

b)

amelynek az érintett harmadik országgal kötött légiközlekedési megállapodása, légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodása vagy bármely egyéb, a légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó rendelkezéseket tartalmazó megállapodása alapján az érintett uniós légi fuvarozók működnek;

5.   „harmadik országbeli szervezet”: bármely olyan természetes vagy jogi személy, akár folytat gazdasági célú tevékenységet, akár nem, illetve bármely olyan hivatalos szerv, akár rendelkezik önálló jogi személyiséggel, akár nem, amely harmadik ország joghatósága alá tartozik, akár harmadik ország kormányának ellenőrzése alatt áll, akár nem, és amely közvetlenül vagy közvetve részt vesz légiközlekedési szolgáltatásokban vagy kapcsolódó szolgáltatásokban, illetve légiközlekedési szolgáltatások vagy kapcsolódó szolgáltatások nyújtására szolgáló infrastruktúra biztosításában vagy szolgáltatások nyújtásában;

„harmadik országbeli szervezet”

6.   „versenyt torzító gyakorlatok”: megkülönböztetés és szubvencionálás;

„versenyt torzító gyakorlatok”

7.   „kárveszély”: olyan veszély, amelynek kárrá alakulása egyértelműen előrelátható, nagyon valószínű és bekövetkezés előtt álló, és amely minden észszerű kétséget kizáróan egy harmadik ország vagy egy harmadik országbeli szervezet tevékenységének vagy döntésének tulajdonítható;

„kárveszély”

8.   „megkülönböztetés”: bármilyen jellegű, objektív indokolás nélküli megkülönböztetés a légiközlekedési szolgáltatások működtetéséhez nyújtott áruknak vagy szolgáltatásoknak – köztük közszolgáltatásoknak – a biztosítása vagy az ilyen szolgáltatások tekintetében illetékes állami hatóságok általi kezelése során, beleértve a léginavigációs vagy repülőtéri létesítményekkel és szolgáltatásokkal, az üzemanyaggal, a földi kiszolgálással, a biztonsággal, a számítógépes helyfoglalási rendszerekkel, a résidőkiosztással, a díjakkal, valamint a légi szállítási szolgáltatások működtetéséhez használt egyéb eszközök vagy szolgáltatások igénybevételével kapcsolatos gyakorlatokat;

„megkülönböztetés”

9.   „szubvenció”: olyan pénzügyi hozzájárulás, amely:

„szubvenció”

| a) | harmadik ország kormánya vagy más állami szervezete által az alábbi formák valamelyikében valósul meg:






  i. | a kormány vagy más állami szervezet olyan gyakorlatot alkalmaz, amelynek során közvetlen pénzeszköztranszfert vagy potenciális közvetlen pénzeszköz- vagy forrásátadást hajt végre (például vissza nem térítendő támogatás, kölcsön, tőkeinjekció, hitelgarancia, működési veszteségek beszámítása vagy a hatóságok által kiszabott pénzügyi terhek kompenzációja formájában); |
| --- | --- | --- |

a)

harmadik ország kormánya vagy más állami szervezete által az alábbi formák valamelyikében valósul meg:

i.

a kormány vagy más állami szervezet olyan gyakorlatot alkalmaz, amelynek során közvetlen pénzeszköztranszfert vagy potenciális közvetlen pénzeszköz- vagy forrásátadást hajt végre (például vissza nem térítendő támogatás, kölcsön, tőkeinjekció, hitelgarancia, működési veszteségek beszámítása vagy a hatóságok által kiszabott pénzügyi terhek kompenzációja formájában);

| ii. | a kormány vagy más egyébként illetékes állami szervezet a részére fizetendő adót elengedi vagy nem szedi be (például kedvezményes adóügyi elbánás vagy olyan pénzügyi ösztönzők, mint az adójóváírás); |
| --- | --- |

ii.

a kormány vagy más egyébként illetékes állami szervezet a részére fizetendő adót elengedi vagy nem szedi be (például kedvezményes adóügyi elbánás vagy olyan pénzügyi ösztönzők, mint az adójóváírás);

| iii. | a kormány vagy más állami szervezet, ideértve az államilag ellenőrzött vállalkozásokat is, árukat vagy szolgáltatásokat értékesít vagy vásárol; |
| --- | --- |

iii.

a kormány vagy más állami szervezet, ideértve az államilag ellenőrzött vállalkozásokat is, árukat vagy szolgáltatásokat értékesít vagy vásárol;

| iv. | a kormány vagy más állami szervezet kifizetéseket teljesít egy finanszírozási mechanizmus részére, vagy egy magánszervezetet azzal bíz meg, illetve arra utasít, hogy hajtson végre egy vagy több olyan feladattípust az i., ii. és iii. alpontban említettek közül, amelyek rendes körülmények között a kormányra hárulnának, és a gyakorlatban valójában nem különböznek a kormányok által általában követett gyakorlattól; |
| --- | --- |

iv.

a kormány vagy más állami szervezet kifizetéseket teljesít egy finanszírozási mechanizmus részére, vagy egy magánszervezetet azzal bíz meg, illetve arra utasít, hogy hajtson végre egy vagy több olyan feladattípust az i., ii. és iii. alpontban említettek közül, amelyek rendes körülmények között a kormányra hárulnának, és a gyakorlatban valójában nem különböznek a kormányok által általában követett gyakorlattól;

| b) | előnyhöz juttat; |
| --- | --- |

b)

előnyhöz juttat;

| c) | jogilag vagy ténylegesen a szubvencionáló hatóság joghatósága alá tartozó szervezetre vagy iparágra, illetve szervezetek vagy iparágak csoportjára korlátozódik; |
| --- | --- |

c)

jogilag vagy ténylegesen a szubvencionáló hatóság joghatósága alá tartozó szervezetre vagy iparágra, illetve szervezetek vagy iparágak csoportjára korlátozódik;

10.   „uniós légi fuvarozó”: valamely tagállam által az 1008/2008/EK rendeletnek megfelelően kiadott működési engedéllyel rendelkező légi fuvarozó.

„uniós légi fuvarozó”

11.   „érintett uniós légi fuvarozó”: olyan légi fuvarozó, amely feltételezhetően a 4. cikk (1) bekezdésének b) pontja értelmében vett kár vagy kárveszély elszenvedője.

„érintett uniós légi fuvarozó”

3. cikk

Az Unió érdekei

(1)   A 13. cikk (2) bekezdése b) pontjában említett uniós érdekek megállapítását a Bizottság végzi az adott helyzetben releváns, összes érdek átfogó értékelése alapján. Az Unió érdekeinek megállapításakor prioritást kell élveznie a fogyasztói érdekek védelmének és az utasok, valamint az Unió magas szintű összekapcsoltsága fenntartásának. A teljes légiközlekedési lánc összefüggésében a Bizottság a vonatkozó szociális tényezőket is figyelembe veheti. A Bizottság szintén figyelembe veszi a versenyt torzító gyakorlat megszüntetésének, a tényleges és tisztességes verseny helyreállításának, továbbá a belső piaci torzulások elkerülésének szükségességét.

(2)   Az Unió érdekeit a Bizottság által végzett gazdasági elemzés alapján kell megállapítani. A Bizottság az említett elemzését az érdekelt felektől gyűjtött információkra alapozza. Az Unió érdekeinek meghatározásához a Bizottság beszerzi az általa szükségesnek vélt egyéb információkat, és figyelembe veszi különösképpen a 12. cikk (1) bekezdésében szereplő tényezőket. Az említett információk csak akkor vehetők figyelembe, ha azok hitelességét tényleges bizonyítékok támasztják alá.

(3)   A 13. cikk (2) bekezdése b) pontjában említett uniós érdekek megállapításához előzetesen minden érdekelt félnek lehetőséget kell adni, hogy a 4. cikk (8) bekezdésének b) pontjában említett határidővel összhangban jelentkezzen, írásban kifejtse véleményét, információkat küldjön a Bizottságnak, vagy meghallgatást kérjen a Bizottságtól. A meghallgatás iránti kérelemben fel kell tüntetni az Unió érdekeihez fűződő indokokat, amelyekkel kapcsolatban a felek meghallgatást kezdeményeznek.

(4)   Az e cikk (2) és (3) bekezdésében említett érdekelt felek kérhetik, hogy bocsássák rendelkezésükre azokat a tényeket és megfontolásokat, amelyek alapján a döntések valószínűsíthetően meghozatalra kerülnek. Ezen információk rendelkezésre bocsátására a lehetséges mértékben, a 8. cikknek megfelelően kerül sor, a Bizottság által a későbbiek során meghozandó döntések sérelme nélkül.

(5)   A (2) bekezdésben említett gazdasági elemzést tájékoztatás céljából továbbítani kell a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek.

II. FEJEZET

AZ ELJÁRÁSRA VONATKOZÓ KÖZÖS RENDELKEZÉSEK

4. cikk

Eljárás indítása

(1)   Vizsgálat megindítására egy tagállam, egy vagy több uniós légi fuvarozó vagy egy uniós légi fuvarozói szövetség által benyújtott írásbeli panasz alapján vagy a Bizottság saját kezdeményezésére kerülhet sor, amennyiben meggyőző bizonyítékok támasztják alá a következő feltételek mindegyikének fennállását:

| a) | harmadik ország vagy harmadik országbeli szervezet által alkalmazott, a versenyt torzító gyakorlat; |
| --- | --- |

a)

harmadik ország vagy harmadik országbeli szervezet által alkalmazott, a versenyt torzító gyakorlat;

| b) | egy vagy több uniós légi fuvarozót érintő kár vagy kárveszély; valamint |
| --- | --- |

b)

egy vagy több uniós légi fuvarozót érintő kár vagy kárveszély; valamint

| c) | a feltételezett gyakorlat és a feltételezett kár vagy kárveszély közötti ok-okozati összefüggés. |
| --- | --- |

c)

a feltételezett gyakorlat és a feltételezett kár vagy kárveszély közötti ok-okozati összefüggés.

(2)   A Bizottság valamennyi tagállamot tájékoztatja az (1) bekezdés szerinti panaszok beérkezéséről.

(3)   A Bizottság kellő időben megvizsgálja a panaszban foglalt vagy a Bizottság rendelkezésére álló elemek pontosságát és megfelelőségét annak megállapítása érdekében, hogy elegendő bizonyíték áll-e rendelkezésre az (1) bekezdés szerinti vizsgálat megindításához.

(4)   Amennyiben a panaszban előadott tények nem vetnek fel rendszerszintű kérdést, továbbá nem gyakorolnak jelentős hatást egy vagy több uniós légi fuvarozóra, a Bizottság nem indít vizsgálatot.

(5)   Amennyiben a Bizottság úgy dönt, hogy nem indít vizsgálatot, erről tájékoztatja a panaszost és valamennyi tagállamot. A tájékoztatásnak tartalmaznia kell a döntés indokolását. A tájékoztatást a 17. cikkel összhangban az Európai Parlamentnek is meg kell küldeni.

(6)   Amennyiben a benyújtott bizonyíték az (1) bekezdés alkalmazásában nem elegendő, a Bizottság a panasz benyújtásának napjától számított 60 napon belül tájékoztatja erről a panaszost. A panaszos számára 45 napot kell biztosítani, hogy további bizonyítékot szolgáltasson. Amennyiben a panaszos ezt a határidőn belül nem teszi meg, a Bizottság úgy dönthet, hogy nem indítja meg a vizsgálatot.

(7)   A Bizottság – a (4) és a (6) bekezdésre figyelemmel – a panasz benyújtásától számított legfeljebb öt hónapon belül dönt az (1) bekezdés szerinti vizsgálat megindításáról.

(8)   Amennyiben a Bizottság – a (4) bekezdésre is figyelemmel – úgy ítéli meg, hogy elegendő bizonyíték áll rendelkezésre a vizsgálat megindításához, a Bizottság megteszi a következő lépéseket:

| a) | az eljárás megindítása és a tagállamok, valamint az Európai Parlament erről történő értesítése; |
| --- | --- |

a)

az eljárás megindítása és a tagállamok, valamint az Európai Parlament erről történő értesítése;

| b) | értesítés közzététele az Európai Unió Hivatalos Lapjában; az értesítésnek tartalmaznia kell a vizsgálat megindításának tényét, ismertetnie kell a vizsgálat hatókörét, meg kell neveznie azon harmadik országot vagy harmadik országbeli szervezetet, amely a feltételezések szerint alkalmazta a versenyt torzító gyakorlatokat, továbbá ismertetnie kell a feltételezett kárt vagy kárveszélyt, meg kell neveznie az érintett uniós légi fuvarozókat, végül meg kell állapítania azt az időszakot, amelyen belül az érdekelt felek jelentkezhetnek, írásban véleményt nyilváníthatnak, információkat nyújthatnak be vagy meghallgatást kérhetnek a Bizottságtól. Az említett időszak nem lehet 30 napnál rövidebb; |
| --- | --- |

b)

értesítés közzététele az Európai Unió Hivatalos Lapjában; az értesítésnek tartalmaznia kell a vizsgálat megindításának tényét, ismertetnie kell a vizsgálat hatókörét, meg kell neveznie azon harmadik országot vagy harmadik országbeli szervezetet, amely a feltételezések szerint alkalmazta a versenyt torzító gyakorlatokat, továbbá ismertetnie kell a feltételezett kárt vagy kárveszélyt, meg kell neveznie az érintett uniós légi fuvarozókat, végül meg kell állapítania azt az időszakot, amelyen belül az érdekelt felek jelentkezhetnek, írásban véleményt nyilváníthatnak, információkat nyújthatnak be vagy meghallgatást kérhetnek a Bizottságtól. Az említett időszak nem lehet 30 napnál rövidebb;

| c) | az érintett harmadik ország és harmadik országbeli szervezet képviselőinek hivatalos értesítése a vizsgálat megindításáról; |
| --- | --- |

c)

az érintett harmadik ország és harmadik országbeli szervezet képviselőinek hivatalos értesítése a vizsgálat megindításáról;

| d) | a panaszos és a 16. cikk szerinti bizottság tájékoztatása a vizsgálat megindításáról. |
| --- | --- |

d)

a panaszos és a 16. cikk szerinti bizottság tájékoztatása a vizsgálat megindításáról.

(9)   Amennyiben a panaszt a vizsgálat megkezdése előtt visszavonják, úgy kell tekinteni, mintha a panaszt nem nyújtották volna be. Ez nem érinti a Bizottság azon jogát, hogy az (1) bekezdéssel összhangban saját kezdeményezésére vizsgálatot indítson.

5. cikk

Vizsgálat

(1)   A Bizottság az eljárás elindítását követően megkezdi a vizsgálatot.

(2)   A vizsgálat célja annak meghatározása, hogy okozott-e kárt, illetve idézett-e elő kárveszélyt az érintett uniós légi fuvarozóknál a valamely harmadik ország vagy harmadik országbeli szervezet által alkalmazott, a versenyt torzító gyakorlat.

(3)   Amennyiben az e cikk (2) bekezdésében említett vizsgálat során a Bizottság bizonyítékot talál arra, hogy egy gyakorlat kedvezőtlenül érintheti egy adott régió, tagállam, vagy a tagállamok valamely csoportjának légi összeköttetéseit – és ilyenformán kedvezőtlen következményekkel járhatnak az utasok számára –, e bizonyítékot figyelembe kell venni a 3. cikkben említett uniós érdekek megállapításakor.

(4)   A Bizottság felkutat minden olyan információt, amelyet szükségesnek tart a vizsgálat lefolytatásához, és ellenőrzi a hozzá beérkezett vagy általa az érintett uniós légi fuvarozóktól, illetve az érintett harmadik országtól, valamely érdekelt féltől vagy harmadik országbeli szervezettől bekért információk pontosságát.

(5)   Amennyiben a (4) bekezdéssel összhangban benyújtott információk hiányosak, ám nem hamisak vagy félrevezetőek, figyelembe kell őket venni.

(6)   Ha valamely bizonyíték vagy információ nem elfogadható, azonnal értesíteni kell az ilyen bizonyítékot vagy információt szolgáltató felet az elutasítás okairól, és lehetőséget kell biztosítani számára arra, hogy a megszabott határidőn belül további magyarázatokat nyújtson be.

(7)   A Bizottság megkeresheti az érintett tagállamokat, hogy legyenek segítségére a vizsgálatban. Különösképpen a bizottsági megkeresés esetében az érintett tagállamok megteszik az ahhoz szükséges lépéseket, hogy releváns és hozzáférhető információk benyújtásával segítsék a Bizottságot a vizsgálat elvégzésében. Bizottsági megkeresés esetében a tagállamok törekednek arra, hogy hozzájáruljanak a releváns ellenőrzések és elemzések elvégzéséhez.

(8)   Amennyiben szükségesnek ítéli, a Bizottság harmadik országok területén is folytathat vizsgálatot, amennyiben az érintett harmadik országbeli szervezet beleegyezését adta, továbbá amennyiben a Bizottság hivatalosan értesítette a szóban forgó harmadik ország kormányát, és az nem emelt kifogást.

(9)   Az eljárás megindításáról szóló értesítésben meghatározott határidőn belül jelentkező feleket meg kell hallgatni, amennyiben meghallgatás iránti kérelmükben jelezték, hogy érdekelt félnek minősülnek.

(10)   Azon belső dokumentumok kivételével, amelyeket kizárólag a Bizottság, az Unió, illetve az érintett tagállamok igazgatási szervei használhatnak, a panaszosok, az érdekelt felek, a tagállamok és az érintett harmadik ország vagy harmadik országbeli szervezet képviselői betekinthetnek a Bizottság rendelkezésére álló összes információba, amennyiben erre vonatkozóan a Bizottsághoz írásbeli kérelmet nyújtanak be, feltéve, hogy az említett információk nem minősülnek a 8. cikk szerint bizalmasnak.

6. cikk

Felfüggesztés

(1)   A Bizottság felfüggesztheti a vizsgálatot, amennyiben úgy ítéli meg, hogy a versenyt torzító gyakorlatot célszerűbb kizárólag valamely olyan vitarendezési eljárás útján kezelni, amelyet valamely olyan alkalmazandó légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodás, illetve bármely egyéb olyan, a légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó rendelkezéseket is tartalmazó megállapodás határoz meg, amelynek az Unió részes fele. A Bizottság értesíti a tagállamokat a vizsgálat felfüggesztéséről.

A Bizottság az alábbi esetekben folytathatja a vizsgálatot:

| a) | az alkalmazandó légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodásnak, illetve bármely egyéb, a légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó rendelkezéseket is tartalmazó megállapodásnak megfelelően lefolytatott eljárás során fény derült a megállapodás másik fél vagy felek általi megsértésére, amely megállapítás a szóban forgó félre vagy felekre nézve végleges és kötelező erejű, ám nem került sor azonnal, illetve a vonatkozó eljárásban előírt határidőn belül korrekciós intézkedésre; |
| --- | --- |

a)

az alkalmazandó légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodásnak, illetve bármely egyéb, a légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó rendelkezéseket is tartalmazó megállapodásnak megfelelően lefolytatott eljárás során fény derült a megállapodás másik fél vagy felek általi megsértésére, amely megállapítás a szóban forgó félre vagy felekre nézve végleges és kötelező erejű, ám nem került sor azonnal, illetve a vonatkozó eljárásban előírt határidőn belül korrekciós intézkedésre;

| b) | a vizsgálat felfüggesztésének időpontjától számított 12 hónapon belül nem került sor a versenyt torzító gyakorlat megszüntetésére. |
| --- | --- |

b)

a vizsgálat felfüggesztésének időpontjától számított 12 hónapon belül nem került sor a versenyt torzító gyakorlat megszüntetésére.

(2)   A Bizottság felfüggeszti a vizsgálatot, ha a vizsgálat elindításáról való értesítés időpontjától számított 15 napon belül

| a) | a 2. cikk 4. pontjának b) alpontjában említett valamennyi érintett tagállam arról értesítette a Bizottságot, hogy a versenyt torzító gyakorlatot kizárólag azon vitarendezési eljárás útján szándékozzák kezelni, amely az általuk az érintett harmadik országgal kötött légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodás, illetve bármely egyéb olyan, a légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó rendelkezéseket is tartalmazó megállapodás értelmében alkalmazandó, amelyet az érintett harmadik országgal kötöttek; és |
| --- | --- |

a)

a 2. cikk 4. pontjának b) alpontjában említett valamennyi érintett tagállam arról értesítette a Bizottságot, hogy a versenyt torzító gyakorlatot kizárólag azon vitarendezési eljárás útján szándékozzák kezelni, amely az általuk az érintett harmadik országgal kötött légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodás, illetve bármely egyéb olyan, a légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó rendelkezéseket is tartalmazó megállapodás értelmében alkalmazandó, amelyet az érintett harmadik országgal kötöttek; és

| b) | a 2. cikk 4. pontjának a) alpontjában említett érintett tagállamok egyike sem emelt kifogást. |
| --- | --- |

b)

a 2. cikk 4. pontjának a) alpontjában említett érintett tagállamok egyike sem emelt kifogást.

A felfüggesztés ilyen eseteiben a 7. cikk (1) és (2) bekezdését kell alkalmazni.

(3)   A Bizottság az alábbi esetek bármelyikében folytathatja a vizsgálatot:

| a) | a 2. cikk 4. pontjának b) alpontjában említett érintett tagállamok nem kezdeményezték a vonatkozó nemzetközi megállapodás értelmében alkalmazandó vitarendezési eljárás elindítását a (2) bekezdésben említett értesítést követő három hónapon belül; |
| --- | --- |

a)

a 2. cikk 4. pontjának b) alpontjában említett érintett tagállamok nem kezdeményezték a vonatkozó nemzetközi megállapodás értelmében alkalmazandó vitarendezési eljárás elindítását a (2) bekezdésben említett értesítést követő három hónapon belül;

| b) | a 2. cikk 4. pontjának b) alpontjában említett érintett tagállamok arról értesítik a Bizottságot, hogy az e cikk (2) bekezdésében említett vitarendezési eljárások eredménye nem került megfelelően, illetve kellő időben végrehajtásra; |
| --- | --- |

b)

a 2. cikk 4. pontjának b) alpontjában említett érintett tagállamok arról értesítik a Bizottságot, hogy az e cikk (2) bekezdésében említett vitarendezési eljárások eredménye nem került megfelelően, illetve kellő időben végrehajtásra;

| c) | az összes tagállam a vizsgálat folytatására kéri a Bizottságot; |
| --- | --- |

c)

az összes tagállam a vizsgálat folytatására kéri a Bizottságot;

| d) | a Bizottság arra a megállapításra jut, hogy nem került sor a versenyt torzító gyakorlat megszüntetésére az érintett tagállamok általi, a (2) bekezdés a) pontjában említett értesítés időpontjától számított 12 hónapon belül; |
| --- | --- |

d)

a Bizottság arra a megállapításra jut, hogy nem került sor a versenyt torzító gyakorlat megszüntetésére az érintett tagállamok általi, a (2) bekezdés a) pontjában említett értesítés időpontjától számított 12 hónapon belül;

| e) | a 11. cikk (3) bekezdésében említett sürgős esetekben, ha a 2. cikk 4. pontjának b) alpontjában említett érintett tagállamok általi, az e cikk (2) bekezdésének a) pontjában említett értesítés időpontjától számított kilenc hónapon belül nem került sor a versenyt torzító gyakorlat megszüntetésére; valamely érintett tagállam kérésére a Bizottság megfelelően indokolt esetben az említett időszakot legfeljebb három hónappal meghosszabbíthatja. |
| --- | --- |

e)

a 11. cikk (3) bekezdésében említett sürgős esetekben, ha a 2. cikk 4. pontjának b) alpontjában említett érintett tagállamok általi, az e cikk (2) bekezdésének a) pontjában említett értesítés időpontjától számított kilenc hónapon belül nem került sor a versenyt torzító gyakorlat megszüntetésére; valamely érintett tagállam kérésére a Bizottság megfelelően indokolt esetben az említett időszakot legfeljebb három hónappal meghosszabbíthatja.

7. cikk

Együttműködés a tagállamokkal a III. fejezet hatálya alá tartozó esetekkel kapcsolatos eljárások tekintetében

(1)   Az érintett tagállam tájékoztatja a Bizottságot valamennyi olyan releváns találkozóról, amelyet az érintett harmadik országgal kötött légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodás keretében, illetve az érintett harmadik országgal kötött egyéb megállapodásban foglalt, légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó rendelkezések alapján tervez annak érdekében, hogy a vizsgálat által érintett kérdést megvitassa. Az érintett tagállam megküldi a Bizottságnak a találkozó napirendjét és minden olyan lényeges információt, amely lehetővé teszi az adott találkozó megvitatandó témák megértését.

(2)   Az érintett tagállam folyamatosan tájékoztatja a Bizottságot az érintett harmadik országgal kötött légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodás, illetve bármely egyéb olyan, a légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó rendelkezéseket is tartalmazó megállapodás által biztosított vitarendezési eljárásról, és adott esetben felkéri a Bizottságot, hogy vegyen részt ezen találkozókon. E tekintetben a Bizottság további tájékoztatást kérhet az érintett tagállamtól.

8. cikk

Titoktartás

(1)   A Bizottság bizalmas jellegű információként kezel minden olyan információt, amely természeténél fogva bizalmas jellegű – köztük azokat is, amelyek nyilvánosságra hozatala jelentős versenyelőnyt biztosítana a versenytársak egyike számára, vagy jelentős mértékben hátrányosan befolyásolná az információt szolgáltató személynek vagy annak a személynek a helyzetét, akitől az információt szolgáltató személy az információt megszerezte –, vagy amelyet az érintett felek a vizsgálat lefolytatásához megfelelő indokkal alátámasztva bizalmas jelleggel bocsátottak rendelkezésre.

(2)   A bizalmas jellegű információkat szolgáltató érdekelt feleket fel kell szólítani, hogy bocsássák rendelkezésre ezen információk nem bizalmas jellegű összefoglalóját. Ezen összefoglalónak megfelelő részletességűnek kell lennie ahhoz, hogy abból a bizalmas jelleggel rendelkezésre bocsátott információk tartalmának lényege észszerű mértékig megismerhető legyen. Kivételes körülmények között az érdekelt felek jelezhetik, hogy a bizalmas információ nem foglalható össze. Ilyen rendkívüli esetekben indokolni kell, hogy az összefoglaló elkészítése miért nem lehetséges.

(3)   Az e rendelet értelmében kapott információk csak arra a célra használhatók fel, amelyre azokat kérték. Ez a bekezdés nem zárja ki, hogy a valamely vizsgálat keretében kapott információkat e rendelettel összhangban egy másik vizsgálat kezdeményezésének céljára is felhasználják.

(4)   A Bizottság és a tagállamok – ideértve tisztviselőiket – az információkat közlő fél kifejezett engedélye nélkül nem hozhatják nyilvánosságra az e rendelet alapján kapott bizalmas jellegű információkat vagy azokat az információkat, amelyeket a vizsgálatban részt vevő fél bizalmas jelleggel közölt. A Bizottság és a tagállamok által egymásnak eljuttatott információk, továbbá az Unió vagy a tagállamok hatóságai által készített belső dokumentumok nem hozhatók nyilvánosságra, kivéve, ha e rendelet kifejezetten erről rendelkezik.

(5)   Amennyiben a bizalmas információkezelés iránti kérelem indokolatlannak bizonyul, és az információt szolgáltató személy sem az információ nyilvánosságra hozatalához, sem annak általánosított vagy összefoglalt formában történő nyilvánossá tételéhez nem kíván hozzájárulni, akkor az érintett információ figyelmen kívül hagyható.

(6)   E cikk nem zárja ki általános jellegű információknak és különösen az e rendelet szerinti döntések alapjául szolgáló indokoknak az uniós hatóságok általi nyilvánosságra hozatalát, sem pedig az uniós hatóságok által hivatkozott bizonyítékok nyilvánosságra hozatalát, amennyiben arra a bírósági eljárások során ezen indokok kifejtése érdekében szükség van. A nyilvánosságra hozatalkor figyelembe kell venni az érintett feleknek az üzleti titkok vagy államtitkok megőrzéséhez fűződő jogos érdekét.

(7)   A tagállamok meghozzák az e rendelet alkalmazása szempontjából releváns információk bizalmas kezelésének biztosításához szükséges, e rendelettel összhangban álló intézkedéseket.

9. cikk

Az együttműködés hiánya esetén tett megállapítások alapja

Amennyiben valamely érintett megtagadja a szükséges információkhoz való hozzáférést, vagy azokat nem adja át az e rendeletben megszabott határidőn belül, illetve ha a vizsgálatot jelentősen hátráltatja, a rendelkezésre álló tények és bizonyítékok alapján átmeneti vagy végleges, helybenhagyó vagy elutasító megállapítások tehetők. Amennyiben a Bizottság úgy látja, hogy hamis vagy félrevezető információt bocsátottak rendelkezésre, ezek az információkat figyelmen kívül hagyja.

10. cikk

Nyilvánosságra hozatal

(1)   A Bizottság nyilvánosságra hozza az érintett harmadik ország, harmadik országbeli szervezet és harmadik országbeli légi fuvarozó, valamint a panaszos és az érintett érdekelt felek, tagállamok és uniós légi fuvarozók előtt a 16. cikkben említett bizottságnak a 13. cikk (2) bekezdésével vagy a 14. cikk (1) bekezdésével összhangban történő összehívása előtt legalább egy hónappal azon alapvető tényeket és megfontolásokat, amelyek alapján kártérítési intézkedések elfogadására vagy az eljárások kártérítési intézkedések elfogadása nélküli megszüntetésére sor kerülhet.

(2)   Az (1) bekezdésben említett nyilvánosságra hozatal nem érinti a Bizottság által hozható későbbi döntéseket. Amennyiben a Bizottság egy ilyen döntést további vagy eltérő tényekre és megfontolásokra kíván alapozni, azokat a lehető legrövidebb időn belül közzéteszi.

(3)   A nyilvánosságra hozatalt követően átadott további információkat csak akkor kell figyelembe venni, ha azok a Bizottság által eseti alapon megszabott határidőn belül érkeztek be, amely határidőnek – az eset sürgősségét kellően figyelembe véve – legalább 14 napnak kell lennie. Ennél rövidebb határidő is megállapítható, ha újabb végleges nyilvánosságra hozatalra van szükség.

11. cikk

Az eljárás időtartama és felfüggesztése

(1)   Az eljárásokat 20 hónapon belül le kell zárni. Kellően indokolt esetekben ez az időtartam meghosszabbítható. Amennyiben a (4) bekezdésnek megfelelően az eljárás felfüggesztésre kerül, úgy a felfüggesztés időtartama nem számít bele a vizsgálat időtartamába

(2)   A vizsgálatokat legfeljebb tizenkét hónapon belül le kell zárni. Kellően indokolt esetekben ez az időtartam meghosszabbítható. Amennyiben a 6. cikknek megfelelően a vizsgálat felfüggesztésre kerül, úgy a felfüggesztés időtartama nem számít bele a vizsgálat időtartamába. A vizsgálat időtartamának meghosszabbítása esetén a meghosszabbítás ideje hozzáadódik az eljárásnak az e cikk (1) bekezdésében meghatározott teljes időtartamához.

(3)   Sürgős esetekben – azaz olyan helyzetekben, ahol a panaszos, illetve az érdekelt felek által benyújtott egyértelmű bizonyítékok alapján az uniós légi fuvarozókat érő kár visszafordíthatatlan lehet, az eljárás időtartama kilenc hónapra rövidíthető.

(4)   A Bizottság felfüggeszti az eljárást, ha az érintett harmadik ország vagy harmadik országbeli szervezet határozott lépéseket tett annak érdekében, hogy megszüntesse a versenyt torzító gyakorlatot vagy az érintett uniós légi fuvarozók számára okozott kárt vagy előidézett kárveszélyt.

(5)   A (4) bekezdésben említett esetekben, amennyiben a versenyt torzító gyakorlat, illetve az érintett uniós légi fuvarozókat érő kár vagy kárveszély nem kerül észszerű, de hat hónapot semmiképp sem meghaladó időtartamon belül megszüntetésre, a Bizottság folytatja az eljárást.

III. FEJEZET

A VERSENYT TORZÍTÓ GYAKORLATOK

12. cikk

A kár vagy kárveszély meghatározása

(1)   A kár e fejezet alkalmazásában történő megállapításának bizonyítékon kell alapulnia, figyelembe véve a lényeges tényezőket, különösen a következőket:

| a) | az érintett uniós légi fuvarozók helyzete, különösen az olyan szempontok tekintetében, mint például a járatgyakoriság, a kapacitás kihasználása, a hálózatra gyakorolt hatás, az értékesítés, a piaci részesedés, a nyereség, a tőkemegtérülés, a beruházások és a foglalkoztatás; |
| --- | --- |

a)

az érintett uniós légi fuvarozók helyzete, különösen az olyan szempontok tekintetében, mint például a járatgyakoriság, a kapacitás kihasználása, a hálózatra gyakorolt hatás, az értékesítés, a piaci részesedés, a nyereség, a tőkemegtérülés, a beruházások és a foglalkoztatás;

| b) | az érintett légiközlekedési szolgáltatási piacok általános helyzete, különös tekintettel a szolgáltatási díjak szintjére, a légiközlekedési szolgáltatások kapacitására és gyakoriságára, valamint a hálózat használatára. |
| --- | --- |

b)

az érintett légiközlekedési szolgáltatási piacok általános helyzete, különös tekintettel a szolgáltatási díjak szintjére, a légiközlekedési szolgáltatások kapacitására és gyakoriságára, valamint a hálózat használatára.

(2)   A kárveszély meghatározásának egyértelmű bizonyítékokon és nem pusztán állításon, feltevésen vagy távoli eshetőségen kell alapulnia. A kárveszély kárrá alakulása egyértelmű, előre látható, nagyon valószínű és bekövetkezés előtt álló, valamint minden észszerű kétséget kizáróan egy harmadik ország vagy egy harmadik országbeli szervezet tevékenységének vagy döntésének tulajdonítható kell, hogy legyen.

(3)   A kárveszély fennállásának meghatározásakor olyan tényezőkre kell figyelemmel lenni, mint:

| a) | az érintett uniós légi fuvarozók helyzetének előre látható alakulása különösen a járatgyakoriság, a kapacitás kihasználása, a hálózatra gyakorolt hatás, az értékesítés, a piaci részesedés, a nyereség, a tőkemegtérülés, a beruházások és a foglalkoztatás tekintetében; |
| --- | --- |

a)

az érintett uniós légi fuvarozók helyzetének előre látható alakulása különösen a járatgyakoriság, a kapacitás kihasználása, a hálózatra gyakorolt hatás, az értékesítés, a piaci részesedés, a nyereség, a tőkemegtérülés, a beruházások és a foglalkoztatás tekintetében;

| b) | a potenciálisan érintett légiközlekedési szolgáltatási piacok általános helyzetének előre látható alakulása, különösen a szolgáltatási díjak szintje, a légiközlekedési szolgáltatások kapacitása és gyakorisága, valamint a hálózat használata tekintetében. |
| --- | --- |

b)

a potenciálisan érintett légiközlekedési szolgáltatási piacok általános helyzetének előre látható alakulása, különösen a szolgáltatási díjak szintje, a légiközlekedési szolgáltatások kapacitása és gyakorisága, valamint a hálózat használata tekintetében.

Az a) és a b) pontban felsorolt tényezők közül önmagában ugyan egyik fennállása sem lehet döntő, az összes számba vett tényező alapján azonban meg lehet állapítani, hogy a közeljövőben a versenyt torzító gyakorlatok további folytatása várható-e, és amennyiben nem kerül sor intézkedésekre, kár keletkezik-e.

(4)   A Bizottság kiválasztja a vizsgálati időszakot – amely magában foglalja azt az időszakot, amely alatt a károkozásra a feltételezés szerint sor került, ám nem korlátozódik arra –, és elemzi az adott időszakra vonatkozó releváns bizonyítékokat.

(5)   Amennyiben az érintett uniós légi fuvarozók számára okozott kárt vagy előidézett kárveszélyt a versenyt torzító gyakorlattól eltérő tényezők okozzák, úgy ezek nem tulajdoníthatók a vizsgált gyakorlatnak, és figyelmen kívül kell hagyni őket.

13. cikk

A vizsgálat megszüntetése kártérítési intézkedések nélkül

(1)   A Bizottság a panasz visszavonása esetén kártérítési intézkedések meghozatala nélkül lezárja a vizsgálatot, kivéve, ha saját kezdeményezésére a vizsgálat folytatása mellett dönt.

(2)   A Bizottság végrehajtási jogi aktusok elfogadásával kártérítési intézkedések elfogadása nélkül megszünteti a 5. cikknek megfelelően indított vizsgálatot, amennyiben:

| a) | a Bizottság megállapítja, hogy az alábbi tényezők bármelyikének a megléte nem igazolható:






  i. | egy harmadik ország vagy harmadik országbeli szervezet által alkalmazott, a versenyt torzító gyakorlat; |
| --- | --- | --- |

a)

a Bizottság megállapítja, hogy az alábbi tényezők bármelyikének a megléte nem igazolható:

i.

egy harmadik ország vagy harmadik országbeli szervezet által alkalmazott, a versenyt torzító gyakorlat;

| ii. | az érintett uniós légi fuvarozók számára okozott kár vagy előidézett kárveszély; |
| --- | --- |

ii.

az érintett uniós légi fuvarozók számára okozott kár vagy előidézett kárveszély;

| iii. | a kár vagy kárveszély és a figyelembe vett gyakorlat közötti ok-okozati összefüggés; |
| --- | --- |

iii.

a kár vagy kárveszély és a figyelembe vett gyakorlat közötti ok-okozati összefüggés;

| b) | a Bizottság megállapítja, hogy a 14. cikk szerinti kártérítési intézkedések elfogadása ellentétes lenne az Unió érdekeivel; |
| --- | --- |

b)

a Bizottság megállapítja, hogy a 14. cikk szerinti kártérítési intézkedések elfogadása ellentétes lenne az Unió érdekeivel;

| c) | az érintett harmadik ország vagy harmadik országbeli szervezet megszüntette a versenyt torzító gyakorlatot; vagy |
| --- | --- |

c)

az érintett harmadik ország vagy harmadik országbeli szervezet megszüntette a versenyt torzító gyakorlatot; vagy

| d) | az érintett harmadik ország vagy harmadik országbeli szervezet elhárította az érintett uniós légi fuvarozó(k) számára okozott kárt vagy kárveszélyt. |
| --- | --- |

d)

az érintett harmadik ország vagy harmadik országbeli szervezet elhárította az érintett uniós légi fuvarozó(k) számára okozott kárt vagy kárveszélyt.

Az említett végrehajtási jogi aktusokat a 16. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.

(3)   A vizsgálatnak a (2) bekezdés szerinti megszüntetésére vonatkozó határozatot indokolással kell ellátni és közzé kell tenni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

14. cikk

Kártérítési intézkedések

(1)   A 13. cikk sérelme nélkül a Bizottság végrehajtási jogi aktusok elfogadásával kártérítési intézkedéseket határoz meg, amennyiben az 5. cikk alapján lefolytatott vizsgálat megállapítja, hogy a harmadik ország vagy harmadik országbeli szervezet által alkalmazott, a versenyt torzító gyakorlat az érintett uniós légi fuvarozók számára kárt okozott.

Az e cikk (3) bekezdésének a) pontjában említett kártérítési intézkedéseket meghatározó végrehajtási jogi aktusokat a 16. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.

Az e cikk (3) bekezdésének b) pontjában említett kártérítési intézkedéseket meghatározó végrehajtási jogi aktusokat a 16. cikk (2) és (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.

(2)   A 13. cikk sérelme nélkül a Bizottság végrehajtási jogi aktusok elfogadásával kártérítési intézkedéseket határozhat meg, amennyiben az 5. cikk alapján lefolytatott vizsgálat megállapítja, hogy a harmadik ország vagy harmadik országbeli szervezet által alkalmazott, a versenyt torzító gyakorlat az érintett uniós légi fuvarozóknál a 12. cikk (2) és (3) bekezdésével összhangban vett kárveszélyt idéz elő. E kártérítési intézkedések mindaddig nem lépnek hatályba, amíg a kárveszélyből tényleges károkozás nem válik.

Az e cikk (3) bekezdésének a) pontjában említett kártérítési intézkedéseket meghatározó végrehajtási jogi aktusokat a 16. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.

Az e cikk (3) bekezdésének b) pontjában említett kártérítési intézkedéseket meghatározó végrehajtási jogi aktusokat a 16. cikk (2) és (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.

(3)   Az (1) és (2) bekezdésben említett kártérítési intézkedéseket azon harmadik országbeli légi fuvarozókra kell alkalmazni, amelyek a versenyt torzító gyakorlat előnyeit élvezik; a kártérítési intézkedések az alábbiak lehetnek:

| a) | pénzügyi kötelezettségek; |
| --- | --- |

a)

pénzügyi kötelezettségek;

| b) | bármilyen más, azonos vagy alacsonyabb értékű operatív intézkedés, például a harmadik országbeli légi fuvarozóknak biztosított engedmények, szolgáltatások vagy egyéb jogok felfüggesztése. Előnyben kell részesíteni a kölcsönös operatív intézkedéseket, amennyiben azok nem ellentétesek az Unió érdekeivel, továbbá amennyiben összeegyeztethetők az uniós joggal és a nemzetközi kötelezettségekkel. |
| --- | --- |

b)

bármilyen más, azonos vagy alacsonyabb értékű operatív intézkedés, például a harmadik országbeli légi fuvarozóknak biztosított engedmények, szolgáltatások vagy egyéb jogok felfüggesztése. Előnyben kell részesíteni a kölcsönös operatív intézkedéseket, amennyiben azok nem ellentétesek az Unió érdekeivel, továbbá amennyiben összeegyeztethetők az uniós joggal és a nemzetközi kötelezettségekkel.

(4)   Az (1) és (2) bekezdésben említett kártérítési intézkedések nem haladhatják meg az érintett uniós légi fuvarozók számára okozott kár ellensúlyozásához szükséges mértéket. Ennek érdekében az említett kártérítési intézkedések adott földrajzi területre, illetve adott időtartamra korlátozódhatnak.

(5)   A kártérítési intézkedéseknek nem lehet része egy tagállam által egy harmadik országgal kötött valamely légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodás, illetve bármely más megállapodásban foglalt bármilyen légiszolgáltatási rendelkezés értelmében a szóban forgó harmadik ország számára biztosított forgalmi jogok felfüggesztése vagy korlátozása.

(6)   Az (1) és a (2) bekezdésben említett kártérítési intézkedések nem vezethetnek ahhoz, hogy az Unió vagy az érintett tagállamok megsértsék az adott harmadik országgal kötött légiközlekedési vagy légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodásokat vagy az adott harmadik országgal kötött valamely kereskedelmi megállapodásban, illetve bármely egyéb megállapodásban foglalt légiszolgáltatási rendelkezéseket.

(7)   A vizsgálatnak az (1) és a (2) bekezdésben említett kártérítési intézkedések elfogadásával való megszüntetésére vonatkozó határozatot indokolással kell ellátni és közzé kell tenni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

15. cikk

A kártérítési intézkedések felülvizsgálata

(1)   A 14. cikkben említett kártérítési intézkedések csak addig és olyan mértékig maradnak hatályban, ameddig és amennyire ez a versenyt torzító gyakorlat megléte, valamint az általa okozott kár miatt szükséges. Ezzel összefüggésben az e cikk (2), a (3) és a (4) bekezdésében meghatározott felülvizsgálati eljárás alkalmazandó. A Bizottságnak rendszeresen írásbeli jelentést kell benyújtania az Európai Parlament és a Tanács részére a kártérítési intézkedések hatékonyságáról és hatásáról.

(2)   Amennyiben a körülmények indokolják, a Bizottság vagy a panaszos kezdeményezésére, illetve az érintett tagállamok, harmadik ország vagy harmadik országbeli szervezet indokolással ellátott kérelmére felül lehet vizsgálni a kártérítési intézkedések eredeti formájukban történő fenntartásának szükségességét.

(3)   A felülvizsgálat során a Bizottság megvizsgálja, hogy továbbra is fennáll-e a versenyt torzító gyakorlat, a kár, valamint a gyakorlat és a kár közötti ok-okozati összefüggés.

(4)   A Bizottság végrehajtási jogi aktusok elfogadásával – a helyzetnek megfelelően – hatályon kívül helyezi, módosítja vagy fenntartja a 14. cikkben meghatározott kártérítési intézkedéseket. Az említett végrehajtási jogi aktusokat a 16. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.

IV. FEJEZET

ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

16. cikk

Bizottsági eljárás

(1)   A Bizottságot egy bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.

(2)   Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.

(3)   Ha a bizottság nem nyilvánít véleményt, a Bizottság nem fogadhatja el a végrehajtási jogi aktus tervezetét, és a 182/2011/EU rendelet 5. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdése alkalmazandó.

17. cikk

Jelentéstétel és tájékoztatás

(1)   A Bizottság rendszeresen jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e rendelet alkalmazásáról és végrehajtásáról. E jelentésben – a 8. cikkben említett bizalmas információk megfelelő védelme mellett – tájékoztatást kell adnia a kártérítési intézkedések alkalmazásáról, a kártérítési intézkedések nélkül záruló vizsgálatokról, a kártérítési intézkedések felülvizsgálatáról, valamint a tagállamokkal, az érdekelt felekkel és a harmadik országokkal folytatott együttműködésről.

(2)   Az Európai Parlament és a Tanács felkérheti a Bizottságot, hogy az e rendelet alkalmazásával kapcsolatos kérdésekről tájékoztatással, illetve magyarázattal szolgáljon.

18. cikk

Hatályon kívül helyezés

A 868/2004/EK rendelet hatályát veszti. A hatályon kívül helyezett rendeletre történő hivatkozásokat erre a rendeletre történő hivatkozásként kell értelmezni.

19. cikk

Hatálybalépés

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

Európai Unió Hivatalos Lapjában

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Strasbourgban, 2019. április 17-én.

az Európai Parlament részéről

az elnök

A. TAJANI

a Tanács részéről

az elnök

G. CIAMBA

---

(1)  
  HL C 197., 2018.6.8., 58. o.

1

(2)  Az Európai Parlament 2019. március 14-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2019. április 9-i határozata.

2

(3)  A Tanács 95/93/EGK rendelete (1993. január 18.) a Közösség repülőterein alkalmazandó résidőkiosztás egységes szabályairól (HL L 14., 1993.1.22., 1. o.).

3

(4)  A Tanács 96/67/EK irányelve (1996. október 15.) a közösségi repülőterek földi kiszolgálási piacára való bejutásról (HL L 272., 1996.10.25., 36. o.).

4

(5)  Az Európai Parlament és a Tanács 868/2004/EK rendelete (2004. április 21.) az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból származó légi közlekedési szolgáltatások keretében a közösségi légifuvarozóknak kárt okozó támogatásnyújtással és tisztességtelen árképzési gyakorlattal szembeni védelemről (HL L 162., 2004.4.30., 1. o.).

5

(6)  Az Európai Parlament és a Tanács 182/2011/EU rendelete (2011. február 16.) a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról (HL L 55., 2011.2.28., 13. o.).

6

(7)  Az Európai Parlament és a Tanács 1008/2008/EK rendelete (2008. szeptember 24.) a Közösségben a légi járatok működtetésére vonatkozó közös szabályokról (HL L 293., 2008.10.31., 3. o.).

7

---

IRÁNYELVEK

| 2019.5.10. | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 123/18 |
| --- | --- | --- | --- |

2019.5.10.

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 123/18

---

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS (EU) 2019/713 IRÁNYELVE

(2019. április 17.)

a készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalás és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítása elleni küzdelemről, valamint a 2001/413/IB tanácsi kerethatározat felváltásáról

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 83. cikke (1) bekezdésére,

tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),

rendes jogalkotási eljárás keretében (2),

mivel:

| (1) | A készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalás és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítása fenyegeti a biztonságot, mivel ezek bevételi forrást jelentenek a szervezett bűnözés számára, és ezzel lehetővé tesznek olyan más bűncselekményeket, mint például a terrorizmus, a kábítószer-kereskedelem és az emberkereskedelem. |
| --- | --- |

(1)

A készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalás és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítása fenyegeti a biztonságot, mivel ezek bevételi forrást jelentenek a szervezett bűnözés számára, és ezzel lehetővé tesznek olyan más bűncselekményeket, mint például a terrorizmus, a kábítószer-kereskedelem és az emberkereskedelem.

| (2) | A készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalás és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítása emellett akadályt képez a digitális egységes piacon, mivel azok aláássák a fogyasztók bizalmát, és közvetlen gazdasági veszteséget okoznak. |
| --- | --- |

(2)

A készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalás és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítása emellett akadályt képez a digitális egységes piacon, mivel azok aláássák a fogyasztók bizalmát, és közvetlen gazdasági veszteséget okoznak.

| (3) | A 2001/413/IB tanácsi kerethatározatot (3) frissíteni kell és ki kell egészíteni a – különösen a számítógépes csalással összefüggő – bűncselekményekre, továbbá a büntetésekre, a megelőzésre, a sértettek segítésére, valamint a határokon átnyúló együttműködésre vonatkozó további rendelkezésekkel. |
| --- | --- |

(3)

A 2001/413/IB tanácsi kerethatározatot (3) frissíteni kell és ki kell egészíteni a – különösen a számítógépes csalással összefüggő – bűncselekményekre, továbbá a büntetésekre, a megelőzésre, a sértettek segítésére, valamint a határokon átnyúló együttműködésre vonatkozó további rendelkezésekkel.

| (4) | A készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalás és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítása területére vonatkozó tagállami jogi szabályozás hiányossága és a tagállami jogszabályok közötti eltérések akadályozhatják az ilyen bűncselekménytípusok és a hozzájuk kapcsolódó és általuk lehetővé tett egyéb súlyos és szervezett bűncselekmények megelőzését, felderítését és szankcionálását, valamint megnehezítik és ezért kevésbé hatékonnyá teszik a rendőrségi és igazságügyi együttműködést ezen a területen, ami negatív következményekkel jár a biztonságra nézve. |
| --- | --- |

(4)

A készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalás és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítása területére vonatkozó tagállami jogi szabályozás hiányossága és a tagállami jogszabályok közötti eltérések akadályozhatják az ilyen bűncselekménytípusok és a hozzájuk kapcsolódó és általuk lehetővé tett egyéb súlyos és szervezett bűncselekmények megelőzését, felderítését és szankcionálását, valamint megnehezítik és ezért kevésbé hatékonnyá teszik a rendőrségi és igazságügyi együttműködést ezen a területen, ami negatív következményekkel jár a biztonságra nézve.

| (5) | A készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalásnak és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisításának jelentős határokon átnyúló dimenziója van, egyre erősebb digitális vonulattal, ez pedig még hangsúlyosabban szükségessé teszi a készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalás és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítása területén a büntetőjogi szabályok közelítését célzó további fellépést. |
| --- | --- |

(5)

A készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalásnak és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisításának jelentős határokon átnyúló dimenziója van, egyre erősebb digitális vonulattal, ez pedig még hangsúlyosabban szükségessé teszi a készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalás és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítása területén a büntetőjogi szabályok közelítését célzó további fellépést.

| (6) | Az utóbbi években nemcsak a digitális gazdaság növekedett exponenciálisan, hanem az innováció is sok területre kiterjedt, többek között a fizetési technológiák területére. Az új fizetési technológiák maguk után vonják új típusú fizetési eszközök használatát, amelyek – miközben új lehetőségeket teremtenek a fogyasztók és a vállalkozások számára – a csalások lehetőségét is növelik. Következésképpen a jogi keretnek e technológiai fejlődést tekintve relevánsnak és naprakésznek kell maradnia, és technológiai szempontból semleges megközelítésen kell alapulnia. |
| --- | --- |

(6)

Az utóbbi években nemcsak a digitális gazdaság növekedett exponenciálisan, hanem az innováció is sok területre kiterjedt, többek között a fizetési technológiák területére. Az új fizetési technológiák maguk után vonják új típusú fizetési eszközök használatát, amelyek – miközben új lehetőségeket teremtenek a fogyasztók és a vállalkozások számára – a csalások lehetőségét is növelik. Következésképpen a jogi keretnek e technológiai fejlődést tekintve relevánsnak és naprakésznek kell maradnia, és technológiai szempontból semleges megközelítésen kell alapulnia.

| (7) | A csalást nem csak a bűnszervezetek finanszírozására használják, hanem az a digitális egységes piac fejlődését is korlátozza, és emiatt a lakosság kevésbé szívesen vásárol az interneten. |
| --- | --- |

(7)

A csalást nem csak a bűnszervezetek finanszírozására használják, hanem az a digitális egységes piac fejlődését is korlátozza, és emiatt a lakosság kevésbé szívesen vásárol az interneten.

| (8) | Annak biztosítása érdekében, hogy ezen irányelv tagállamok általi alkalmazásakor következetes megközelítés érvényesüljön, valamint az illetékes hatóságok közötti információcsere és együttműködés megkönnyítése érdekében fontos, hogy a készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalás és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítása területén közös fogalommeghatározások álljanak rendelkezésre. A fogalommeghatározásoknak ki kell terjedniük a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök olyan új típusaira is, amelyek lehetővé teszik az elektronikus pénz és a virtuális fizetési eszközök átutalását. A készpénz-helyettesítő fizetési eszközök fogalommeghatározásába bele kell foglalni, hogy a készpénz-helyettesítő fizetési eszköz több különböző, együttesen ható elemből állhat, például egy fizetési mobilalkalmazásból és egy ahhoz társuló engedélyezésből (pl. jelszó). A készpénz-helyettesítő fizetési eszközök fogalmát ezen irányelv azzal az értelmezéssel alkalmazza, hogy az eszköz ténylegesen lehetővé teszi, hogy birtokosa vagy felhasználója pénzt vagy pénzbeli értéket utaljon át, vagy fizetési megbízást kezdeményezzen. Így például egy fizetési mobilalkalmazásnak a hozzá tartozó szükséges engedélyezés nélküli, jogellenes megszerzése nem minősül készpénz-helyettesítő fizetési eszköz jogellenes megszerzésének, mivel ténylegesen nem teszi lehetővé felhasználója számára pénz vagy pénzbeli érték átutalását. |
| --- | --- |

(8)

Annak biztosítása érdekében, hogy ezen irányelv tagállamok általi alkalmazásakor következetes megközelítés érvényesüljön, valamint az illetékes hatóságok közötti információcsere és együttműködés megkönnyítése érdekében fontos, hogy a készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalás és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítása területén közös fogalommeghatározások álljanak rendelkezésre. A fogalommeghatározásoknak ki kell terjedniük a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök olyan új típusaira is, amelyek lehetővé teszik az elektronikus pénz és a virtuális fizetési eszközök átutalását. A készpénz-helyettesítő fizetési eszközök fogalommeghatározásába bele kell foglalni, hogy a készpénz-helyettesítő fizetési eszköz több különböző, együttesen ható elemből állhat, például egy fizetési mobilalkalmazásból és egy ahhoz társuló engedélyezésből (pl. jelszó). A készpénz-helyettesítő fizetési eszközök fogalmát ezen irányelv azzal az értelmezéssel alkalmazza, hogy az eszköz ténylegesen lehetővé teszi, hogy birtokosa vagy felhasználója pénzt vagy pénzbeli értéket utaljon át, vagy fizetési megbízást kezdeményezzen. Így például egy fizetési mobilalkalmazásnak a hozzá tartozó szükséges engedélyezés nélküli, jogellenes megszerzése nem minősül készpénz-helyettesítő fizetési eszköz jogellenes megszerzésének, mivel ténylegesen nem teszi lehetővé felhasználója számára pénz vagy pénzbeli érték átutalását.

| (9) | Ez az irányelv csak annyiban alkalmazandó a készpénz-helyettesítő fizetési eszközökre, amennyiben az eszköz fizetési funkciójáról van szó. |
| --- | --- |

(9)

Ez az irányelv csak annyiban alkalmazandó a készpénz-helyettesítő fizetési eszközökre, amennyiben az eszköz fizetési funkciójáról van szó.

| (10) | Ez az irányelv csak annyiban alkalmazandó a virtuális fizetési eszközökre, amennyiben azok általánosan felhasználhatók fizetés céljára. A tagállamokat ösztönözni kell annak biztosítására, hogy nemzeti joguk a csalárd bűncselekmények vonatkozásában ugyanolyan szintű védelmet írjon elő a nemzeti bankjuk vagy más hatóságaik által kibocsátott, virtuális jellegű jövőbeli fizetőeszközökre, mint általában a készpénz-helyettesítő fizetési eszközökre. A virtuális fizetési eszközök átutalását lehetővé tevő digitális pénztárcáknak ugyanolyan mértékben kell ezen irányelv hatálya alá tartozniuk, mint a készpénz-helyettesítő fizetési eszközöknek. A „digitális csereeszközök” fogalommeghatározásával ennek az irányelvnek el kell ismernie, hogy a virtuális fizetési eszközök átutalására szolgáló digitális pénztárcák rendelkezhetnek – de nem szükségszerűen rendelkeznek – a fizetési eszközök sajátosságaival, és nem terjeszthetik ki a fizetési eszköz fogalommeghatározását. |
| --- | --- |

(10)

Ez az irányelv csak annyiban alkalmazandó a virtuális fizetési eszközökre, amennyiben azok általánosan felhasználhatók fizetés céljára. A tagállamokat ösztönözni kell annak biztosítására, hogy nemzeti joguk a csalárd bűncselekmények vonatkozásában ugyanolyan szintű védelmet írjon elő a nemzeti bankjuk vagy más hatóságaik által kibocsátott, virtuális jellegű jövőbeli fizetőeszközökre, mint általában a készpénz-helyettesítő fizetési eszközökre. A virtuális fizetési eszközök átutalását lehetővé tevő digitális pénztárcáknak ugyanolyan mértékben kell ezen irányelv hatálya alá tartozniuk, mint a készpénz-helyettesítő fizetési eszközöknek. A „digitális csereeszközök” fogalommeghatározásával ennek az irányelvnek el kell ismernie, hogy a virtuális fizetési eszközök átutalására szolgáló digitális pénztárcák rendelkezhetnek – de nem szükségszerűen rendelkeznek – a fizetési eszközök sajátosságaival, és nem terjeszthetik ki a fizetési eszköz fogalommeghatározását.

| (11) | A fizetési azonosító adatok megszerzését célzó hamis számlák kiküldését ezen irányelv hatálya alá tartozó jogellenes eltulajdonítási kísérletnek kell tekinteni. |
| --- | --- |

(11)

A fizetési azonosító adatok megszerzését célzó hamis számlák kiküldését ezen irányelv hatálya alá tartozó jogellenes eltulajdonítási kísérletnek kell tekinteni.

| (12) | Ez az irányelv azáltal, hogy elsődlegesen olyan fizetési eszközöket részesít büntetőjogi eszközök felhasználásával jogi védelemben, amelyek speciális védelmi jellemzőkkel vannak ellátva az utánzással és a visszaéléssel szemben, arra kívánja ösztönözni a gazdasági szereplőket, hogy az általuk kibocsátott fizetési eszközöket ellássák ilyen speciális védelmi jellemzőkkel. |
| --- | --- |

(12)

Ez az irányelv azáltal, hogy elsődlegesen olyan fizetési eszközöket részesít büntetőjogi eszközök felhasználásával jogi védelemben, amelyek speciális védelmi jellemzőkkel vannak ellátva az utánzással és a visszaéléssel szemben, arra kívánja ösztönözni a gazdasági szereplőket, hogy az általuk kibocsátott fizetési eszközöket ellássák ilyen speciális védelmi jellemzőkkel.

| (13) | Az eredményes és hatékony büntetőjogi intézkedések elengedhetetlenek a készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalással és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisításával szembeni védelméhez. Mindenekelőtt közös büntetőjogi megközelítést kell kialakítani a büntetendő cselekmény azon tényállási elemei tekintetében, amelyek hozzájárulnak a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök csalárd felhasználásához, vagy előkészítik azt. Ezért már önmagukban, a készpénz-helyettesítő fizetési eszköz tényleges csalárd felhasználása nélkül is bűncselekménynek kell tekinteni az olyan cselekményeket, mint a fizetési eszközök csalás céljából történő gyűjtése és birtoklása – például adathalászat, kártyaadat-lefölözés vagy a pénzforgalmi szolgáltatások igénybevevőinek hamis honlapokra való irányítása vagy átirányítása útján – és azok megosztása, például hitelkártyaadatok interneten történő értékesítése révén. Ezért a büntetendő cselekmény fogalmának ki kell terjednie azokra az esetekre is, ahol a birtoklás, megszerzés vagy terjesztés nem feltétlenül vezet az adott fizetési eszközök csalárd felhasználásához. Mindazonáltal, bár ezen irányelv büntetni rendeli a birtoklást, illetve a tartást, ez nem vonatkozik az egyszerű mulasztás eseteire. Helyénvaló, hogy ez az irányelv ne szankcionálja a fizetési eszközök jogszerű használatát, ideértve az innovatív pénzforgalmi szolgáltatások, így például a jellemzően pénzügyi technológiai társaságok által kifejlesztett szolgáltatások nyújtását és az ahhoz kapcsolódó felhasználást is. |
| --- | --- |

(13)

Az eredményes és hatékony büntetőjogi intézkedések elengedhetetlenek a készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalással és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisításával szembeni védelméhez. Mindenekelőtt közös büntetőjogi megközelítést kell kialakítani a büntetendő cselekmény azon tényállási elemei tekintetében, amelyek hozzájárulnak a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök csalárd felhasználásához, vagy előkészítik azt. Ezért már önmagukban, a készpénz-helyettesítő fizetési eszköz tényleges csalárd felhasználása nélkül is bűncselekménynek kell tekinteni az olyan cselekményeket, mint a fizetési eszközök csalás céljából történő gyűjtése és birtoklása – például adathalászat, kártyaadat-lefölözés vagy a pénzforgalmi szolgáltatások igénybevevőinek hamis honlapokra való irányítása vagy átirányítása útján – és azok megosztása, például hitelkártyaadatok interneten történő értékesítése révén. Ezért a büntetendő cselekmény fogalmának ki kell terjednie azokra az esetekre is, ahol a birtoklás, megszerzés vagy terjesztés nem feltétlenül vezet az adott fizetési eszközök csalárd felhasználásához. Mindazonáltal, bár ezen irányelv büntetni rendeli a birtoklást, illetve a tartást, ez nem vonatkozik az egyszerű mulasztás eseteire. Helyénvaló, hogy ez az irányelv ne szankcionálja a fizetési eszközök jogszerű használatát, ideértve az innovatív pénzforgalmi szolgáltatások, így például a jellemzően pénzügyi technológiai társaságok által kifejlesztett szolgáltatások nyújtását és az ahhoz kapcsolódó felhasználást is.

| (14) | Az ezen irányelvben említett bűncselekmények esetében a szándékosság fogalmát a nemzeti joggal összhangban az érintett bűncselekmény minden egyes tényállási elemére alkalmazni kell. Valamely cselekmény szándékos jellegére, valamint az ismeretre vagy a szándékolt célra – mint a bűncselekmények szükséges tényállási elemeire – objektív, ténybeli körülményekből lehet következtetni. Helyénvaló, hogy a szándékosságot nem szükségszerűen magukban foglaló bűncselekmények ne tartozzanak ezen irányelv hatálya alá. |
| --- | --- |

(14)

Az ezen irányelvben említett bűncselekmények esetében a szándékosság fogalmát a nemzeti joggal összhangban az érintett bűncselekmény minden egyes tényállási elemére alkalmazni kell. Valamely cselekmény szándékos jellegére, valamint az ismeretre vagy a szándékolt célra – mint a bűncselekmények szükséges tényállási elemeire – objektív, ténybeli körülményekből lehet következtetni. Helyénvaló, hogy a szándékosságot nem szükségszerűen magukban foglaló bűncselekmények ne tartozzanak ezen irányelv hatálya alá.

| (15) | Ez az irányelv a büntetendő cselekmények hagyományos formáit említi, például a csalást, a hamisítást, a lopást és a jogellenes eltulajdonítást, amelyek a nemzeti jogrendekben már a digitális korszak előtt kialakultak. Ezen irányelvnek az immateriális fizetési eszközök tekintetében való kiterjesztett hatálya ezért megköveteli a cselekmények digitális környezetben elkövetett, az említettekkel egyenértékű formái fogalmának a meghatározását, a 2013/40/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvet (4) kiegészítve és megerősítve. Az immateriális készpénz-helyettesítő fizetési eszközök jogellenes megszerzésének bűncselekménynek kell minősülnie legalább azokban az esetekben, amikor a jogellenes megszerzés a 2013/40/EU irányelv 3–6. cikkében említett bűncselekmények egyikének elkövetésével, illetve az immateriális készpénz-helyettesítő fizetési eszköz jogosulatlan használatával jár. A „jogosulatlan használatot” úgy kell érteni, hogy az valamely személy azon cselekményét jelenti, hogy a rá bízott immateriális készpénz-helyettesítő fizetési eszközt jogosulatlanul és tudatosan saját vagy más személy javára használja fel. Az ilyen, jogellenesen megszerzett eszközök csalárd felhasználása céljából történő beszerzésének büntetendőnek kell lennie, méghozzá anélkül, hogy meg kellene állapítani a jogellenes megszerzés összes tényállási elemét, illetve anélkül, hogy a büntethetőség feltétele lenne a jogellenes megszerzést eredményező alap-bűncselekmény miatti bűnösség előzetes vagy egyidejű megállapítása. |
| --- | --- |

(15)

Ez az irányelv a büntetendő cselekmények hagyományos formáit említi, például a csalást, a hamisítást, a lopást és a jogellenes eltulajdonítást, amelyek a nemzeti jogrendekben már a digitális korszak előtt kialakultak. Ezen irányelvnek az immateriális fizetési eszközök tekintetében való kiterjesztett hatálya ezért megköveteli a cselekmények digitális környezetben elkövetett, az említettekkel egyenértékű formái fogalmának a meghatározását, a 2013/40/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvet (4) kiegészítve és megerősítve. Az immateriális készpénz-helyettesítő fizetési eszközök jogellenes megszerzésének bűncselekménynek kell minősülnie legalább azokban az esetekben, amikor a jogellenes megszerzés a 2013/40/EU irányelv 3–6. cikkében említett bűncselekmények egyikének elkövetésével, illetve az immateriális készpénz-helyettesítő fizetési eszköz jogosulatlan használatával jár. A „jogosulatlan használatot” úgy kell érteni, hogy az valamely személy azon cselekményét jelenti, hogy a rá bízott immateriális készpénz-helyettesítő fizetési eszközt jogosulatlanul és tudatosan saját vagy más személy javára használja fel. Az ilyen, jogellenesen megszerzett eszközök csalárd felhasználása céljából történő beszerzésének büntetendőnek kell lennie, méghozzá anélkül, hogy meg kellene állapítani a jogellenes megszerzés összes tényállási elemét, illetve anélkül, hogy a büntethetőség feltétele lenne a jogellenes megszerzést eredményező alap-bűncselekmény miatti bűnösség előzetes vagy egyidejű megállapítása.

| (16) | Ez az irányelv olyan eszközökre is utal, amelyek felhasználhatók az ezen irányelvben említett bűncselekmények elkövetéséhez. Annak szükségessége okán, hogy a jogszerű célokra gyártott és forgalomba hozott ilyen eszközök esetében – amelyek tehát önmagukban nem jelentenek veszélyt, még ha azokat fel is lehet használni bűncselekmény elkövetésére – ne álljon fenn büntethetőség, a büntethetőség kizárólag azokra az eszközökre korlátozódik, amelyeket elsődlegesen az ezen irányelvben említett bűncselekmények elkövetésére terveztek, illetve amelyeket kifejezetten erre a célra alakítottak át. |
| --- | --- |

(16)

Ez az irányelv olyan eszközökre is utal, amelyek felhasználhatók az ezen irányelvben említett bűncselekmények elkövetéséhez. Annak szükségessége okán, hogy a jogszerű célokra gyártott és forgalomba hozott ilyen eszközök esetében – amelyek tehát önmagukban nem jelentenek veszélyt, még ha azokat fel is lehet használni bűncselekmény elkövetésére – ne álljon fenn büntethetőség, a büntethetőség kizárólag azokra az eszközökre korlátozódik, amelyeket elsődlegesen az ezen irányelvben említett bűncselekmények elkövetésére terveztek, illetve amelyeket kifejezetten erre a célra alakítottak át.

| (17) | A készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalásra és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítására vonatkozó szankcióknak és büntetéseknek hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük az Unió egész területén. Ez az irányelv nem érinti azt, hogy az ügy körülményeinek és a nemzeti büntetőjog általános szabályainak megfelelően, egyedileg kell meghatározni és alkalmazni a büntetéseket, illetve végrehajtani az ítéleteket. |
| --- | --- |

(17)

A készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalásra és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítására vonatkozó szankcióknak és büntetéseknek hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük az Unió egész területén. Ez az irányelv nem érinti azt, hogy az ügy körülményeinek és a nemzeti büntetőjog általános szabályainak megfelelően, egyedileg kell meghatározni és alkalmazni a büntetéseket, illetve végrehajtani az ítéleteket.

| (18) | mivel ez az irányelv minimumszabályokat ír elő, a tagállamok szigorúbb büntetőjogi szabályokat is elfogadhatnak, illetve fenntarthatnak a készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalást és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítását illetően, többek között tágabban határozhatják meg a bűncselekmények fogalmát. |
| --- | --- |

(18)

mivel ez az irányelv minimumszabályokat ír elő, a tagállamok szigorúbb büntetőjogi szabályokat is elfogadhatnak, illetve fenntarthatnak a készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalást és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítását illetően, többek között tágabban határozhatják meg a bűncselekmények fogalmát.

| (19) | Helyénvaló súlyosabb büntetéseket előírni, ha a bűncselekményt a 2008/841/IB tanácsi kerethatározatban (5) meghatározott bűnszervezet keretében követik el. A tagállamoknak nem kell kötelező jelleggel külön súlyosbító körülményekről rendelkezniük, amennyiben nemzeti joguk külön bűncselekményekről rendelkezik, és azokkal kapcsolatban súlyosabb szankciók szabhatók ki. Amikor egyazon személy az ezen irányelvben említett bűncselekményt egy másik, szintén ezen irányelvben említett bűncselekménnyel összefüggésben követ el, és az említett bűncselekmények közül az egyik lényegében egy másik bűncselekmény szükséges alkotóeleme, a tagállamok – nemzeti joguk általános elveivel összhangban – rendelkezhetnek úgy, hogy az említett cselekmény a fő bűncselekmény tekintetében súlyosbító körülménynek minősül. |
| --- | --- |

(19)

Helyénvaló súlyosabb büntetéseket előírni, ha a bűncselekményt a 2008/841/IB tanácsi kerethatározatban (5) meghatározott bűnszervezet keretében követik el. A tagállamoknak nem kell kötelező jelleggel külön súlyosbító körülményekről rendelkezniük, amennyiben nemzeti joguk külön bűncselekményekről rendelkezik, és azokkal kapcsolatban súlyosabb szankciók szabhatók ki. Amikor egyazon személy az ezen irányelvben említett bűncselekményt egy másik, szintén ezen irányelvben említett bűncselekménnyel összefüggésben követ el, és az említett bűncselekmények közül az egyik lényegében egy másik bűncselekmény szükséges alkotóeleme, a tagállamok – nemzeti joguk általános elveivel összhangban – rendelkezhetnek úgy, hogy az említett cselekmény a fő bűncselekmény tekintetében súlyosbító körülménynek minősül.

| (20) | A joghatósági szabályoknak biztosítaniuk kell az ebben az irányelvben említett bűncselekmények tényleges büntetőeljárás alá vonását. A bűncselekményekkel szemben általában annak az országnak a büntető igazságszolgáltatási rendszere tud a leghatékonyabban fellépni, ahol azokat elkövetik. Az egyes tagállamoknak ezért meg kell állapítaniuk a joghatóságot a területükön elkövetett bűncselekmények és az állampolgáraik által elkövetett bűncselekmények tekintetében. A tagállamok megállapíthatják a joghatóságot a területükön kárt okozó bűncselekmények tekintetében is. A tagállamok számára erőteljesen ajánlott, hogy így járjanak el. |
| --- | --- |

(20)

A joghatósági szabályoknak biztosítaniuk kell az ebben az irányelvben említett bűncselekmények tényleges büntetőeljárás alá vonását. A bűncselekményekkel szemben általában annak az országnak a büntető igazságszolgáltatási rendszere tud a leghatékonyabban fellépni, ahol azokat elkövetik. Az egyes tagállamoknak ezért meg kell állapítaniuk a joghatóságot a területükön elkövetett bűncselekmények és az állampolgáraik által elkövetett bűncselekmények tekintetében. A tagállamok megállapíthatják a joghatóságot a területükön kárt okozó bűncselekmények tekintetében is. A tagállamok számára erőteljesen ajánlott, hogy így járjanak el.

| (21) | Az illetékes hatóságokat ösztönözni kell arra, hogy a 2009/948/IB tanácsi kerethatározat (6) és a 2002/187/IB tanácsi határozat (7) szerinti kötelezettségekkel összhangban joghatósági összeütközés esetén éljenek az Európai Unió Büntető Igazságügyi Együttműködési Ügynöksége (Eurojust) közreműködésével lefolytatott közvetlen konzultáció lehetőségével. |
| --- | --- |

(21)

Az illetékes hatóságokat ösztönözni kell arra, hogy a 2009/948/IB tanácsi kerethatározat (6) és a 2002/187/IB tanácsi határozat (7) szerinti kötelezettségekkel összhangban joghatósági összeütközés esetén éljenek az Európai Unió Büntető Igazságügyi Együttműködési Ügynöksége (Eurojust) közreműködésével lefolytatott közvetlen konzultáció lehetőségével.

| (22) | Mivel speciális eszközökre van szükség a készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalásnak és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisításának a hatékony kivizsgálásához, és mivel ezen eszközök fontosak a nemzeti hatóságok közötti hatékony nemzetközi együttműködéshez, a szervezett bűnözést vagy más súlyos bűncselekményeket érintő ügyekben jellemzően használt nyomozási eszközöknek minden tagállamban az illetékes hatóságok rendelkezésére kell állniuk, ha és amilyen mértékben ezen eszközök alkalmazása megfelelő és az arányban áll a bűncselekmények jellegével és súlyosságával, a nemzeti jogban meghatározottak szerint. Ezenfelül a bűnüldöző és egyéb illetékes hatóságoknak kellő időben hozzá kell férniük a releváns információkhoz az ezen irányelvben említett bűncselekmények nyomozása és büntetőeljárás alá vonása érdekében. A tagállamokat ösztönözni kell arra, hogy biztosítsák a megfelelő emberi és pénzügyi erőforrásokat az illetékes hatóságok számára annak érdekében, hogy azok megfelelően el tudják látni az ezen irányelvben említett bűncselekmények kivizsgálásával és ügyükben a büntetőeljárás megfelelő lefolytatásával kapcsolatos feladataikat. |
| --- | --- |

(22)

Mivel speciális eszközökre van szükség a készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalásnak és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisításának a hatékony kivizsgálásához, és mivel ezen eszközök fontosak a nemzeti hatóságok közötti hatékony nemzetközi együttműködéshez, a szervezett bűnözést vagy más súlyos bűncselekményeket érintő ügyekben jellemzően használt nyomozási eszközöknek minden tagállamban az illetékes hatóságok rendelkezésére kell állniuk, ha és amilyen mértékben ezen eszközök alkalmazása megfelelő és az arányban áll a bűncselekmények jellegével és súlyosságával, a nemzeti jogban meghatározottak szerint. Ezenfelül a bűnüldöző és egyéb illetékes hatóságoknak kellő időben hozzá kell férniük a releváns információkhoz az ezen irányelvben említett bűncselekmények nyomozása és büntetőeljárás alá vonása érdekében. A tagállamokat ösztönözni kell arra, hogy biztosítsák a megfelelő emberi és pénzügyi erőforrásokat az illetékes hatóságok számára annak érdekében, hogy azok megfelelően el tudják látni az ezen irányelvben említett bűncselekmények kivizsgálásával és ügyükben a büntetőeljárás megfelelő lefolytatásával kapcsolatos feladataikat.

| (23) | Az ezen irányelvben említett bűncselekmények ügyében nyomozó vagy büntetőeljárást folytató nemzeti hatóságokat fel kell hatalmazni arra, hogy együttműködjenek az ugyanabban a tagállamban működő más nemzeti hatóságokkal, valamint a más tagállambeli társintézményekkel. |
| --- | --- |

(23)

Az ezen irányelvben említett bűncselekmények ügyében nyomozó vagy büntetőeljárást folytató nemzeti hatóságokat fel kell hatalmazni arra, hogy együttműködjenek az ugyanabban a tagállamban működő más nemzeti hatóságokkal, valamint a más tagállambeli társintézményekkel.

| (24) | Számos esetben bűncselekmény áll olyan események hátterében, amelyekről az (EU) 2016/1148 európai parlamenti és tanácsi irányelv (8) értelmében értesíteni kell a releváns illetékes nemzeti hatóságokat. Az ilyen események tekintetében fennállhat a gyanú, hogy azok bűnügyi jellegűek, még ha abban a szakaszban nincs is elegendő bizonyíték arra vonatkozóan, hogy bűncselekmény történt. Ebben az összefüggésben az alapvető szolgáltatásokat nyújtó érintett gazdasági szereplőket és digitális szolgáltatókat arra kell ösztönözni, hogy az (EU) 2016/1148 irányelvben előírt jelentéseket osszák meg a bűnüldöző hatóságokkal annak érdekében, hogy hatékonyan és átfogó módon lehessen reagálni, valamint hogy könnyebbé váljon az elkövetők cselekményeikért való felelősségre vonása és elszámoltatása. A biztonságos, védett és reziliensebb környezetre való törekvés jegyében különösen kívánatos a vélhetően súlyos bűncselekménynek minősülő események bűnüldöző hatóságoknál való szisztematikus bejelentése. Ezenkívül adott esetben az (EU) 2016/1148 irányelv alapján kijelölt számítógép-biztonsági eseményekre reagáló csoportokat is be kell vonni a bűnüldöző hatóságok általi nyomozásokba azzal a céllal, hogy – a nemzeti szinten megfelelőnek ítélt módon – tájékoztatást nyújtsanak, valamint hogy igénybe lehessen venni az információs rendszerekkel kapcsolatos szakértelmüket. |
| --- | --- |

(24)

Számos esetben bűncselekmény áll olyan események hátterében, amelyekről az (EU) 2016/1148 európai parlamenti és tanácsi irányelv (8) értelmében értesíteni kell a releváns illetékes nemzeti hatóságokat. Az ilyen események tekintetében fennállhat a gyanú, hogy azok bűnügyi jellegűek, még ha abban a szakaszban nincs is elegendő bizonyíték arra vonatkozóan, hogy bűncselekmény történt. Ebben az összefüggésben az alapvető szolgáltatásokat nyújtó érintett gazdasági szereplőket és digitális szolgáltatókat arra kell ösztönözni, hogy az (EU) 2016/1148 irányelvben előírt jelentéseket osszák meg a bűnüldöző hatóságokkal annak érdekében, hogy hatékonyan és átfogó módon lehessen reagálni, valamint hogy könnyebbé váljon az elkövetők cselekményeikért való felelősségre vonása és elszámoltatása. A biztonságos, védett és reziliensebb környezetre való törekvés jegyében különösen kívánatos a vélhetően súlyos bűncselekménynek minősülő események bűnüldöző hatóságoknál való szisztematikus bejelentése. Ezenkívül adott esetben az (EU) 2016/1148 irányelv alapján kijelölt számítógép-biztonsági eseményekre reagáló csoportokat is be kell vonni a bűnüldöző hatóságok általi nyomozásokba azzal a céllal, hogy – a nemzeti szinten megfelelőnek ítélt módon – tájékoztatást nyújtsanak, valamint hogy igénybe lehessen venni az információs rendszerekkel kapcsolatos szakértelmüket.

| (25) | Az (EU) 2015/2366 európai parlamenti és tanácsi irányelvben (9) említett súlyosabb biztonsági események bűnügyi eredetűek is lehetnek. Adott esetben a pénzforgalmi szolgáltatókat arra kell ösztönözni, hogy osszák meg a bűnüldöző hatóságokkal azokat a jelentéseket, amelyeket az (EU) 2015/2366 irányelv értelmében saját tagállamuk illetékes hatóságához kell benyújtaniuk. |
| --- | --- |

(25)

Az (EU) 2015/2366 európai parlamenti és tanácsi irányelvben (9) említett súlyosabb biztonsági események bűnügyi eredetűek is lehetnek. Adott esetben a pénzforgalmi szolgáltatókat arra kell ösztönözni, hogy osszák meg a bűnüldöző hatóságokkal azokat a jelentéseket, amelyeket az (EU) 2015/2366 irányelv értelmében saját tagállamuk illetékes hatóságához kell benyújtaniuk.

| (26) | Az Unió szintjén többféle olyan eszköz és mechanizmus is létezik, amely lehetővé teszi a nemzeti bűnüldöző hatóságok közötti információcserét a bűncselekmények ügyében a nyomozás és a büntetőeljárás lefolytatása céljából. A nemzeti bűnüldöző hatóságok közötti együttműködés megkönnyítése és felgyorsítása érdekében, valamint annak biztosítására, hogy az említett eszközökben és mechanizmusokban rejlő lehetőségeket a legteljesebb mértékben kihasználják, ezen irányelvnek meg kell erősítenie a 2001/413/IB kerethatározattal bevezetett operatív kapcsolattartó pontok fontosságát. A tagállamok úgy is dönthetnek, hogy az operatív kapcsolattartó pontok már meglévő hálózatait veszik igénybe, így például a 2013/40/EU irányelv által felállított hálózatot. A kapcsolattartó pontoknak hatékony segítséget kell nyújtaniuk, például meg kell könnyíteniük a releváns információk cseréjét, valamint technikai tanácsadással, illetve jogi információkkal kell szolgálniuk. A hálózat zavartalan működésének biztosítása érdekében valamennyi kapcsolattartó pontnak képesnek kell lennie arra, hogy egy másik tagállamban lévő kapcsolattartó ponttal gyorsan kommunikáljon. Tekintettel az ezen irányelv hatálya alá tartozó bűncselekmények jelentős, határokon átnyúló dimenziójára és különösen az elektronikus bizonyítékok változékony természetére, a tagállamoknak képesnek kell lenniük arra, hogy késedelem nélkül eljárjanak a hálózattól érkező sürgős megkeresések ügyében és nyolc órán belül visszajelzést küldjenek. Nagyon sürgős és súlyos esetekben a tagállamoknak tájékoztatniuk kell a Bűnüldözési Együttműködés Európai Uniós Ügynökségét (Europol). |
| --- | --- |

(26)

Az Unió szintjén többféle olyan eszköz és mechanizmus is létezik, amely lehetővé teszi a nemzeti bűnüldöző hatóságok közötti információcserét a bűncselekmények ügyében a nyomozás és a büntetőeljárás lefolytatása céljából. A nemzeti bűnüldöző hatóságok közötti együttműködés megkönnyítése és felgyorsítása érdekében, valamint annak biztosítására, hogy az említett eszközökben és mechanizmusokban rejlő lehetőségeket a legteljesebb mértékben kihasználják, ezen irányelvnek meg kell erősítenie a 2001/413/IB kerethatározattal bevezetett operatív kapcsolattartó pontok fontosságát. A tagállamok úgy is dönthetnek, hogy az operatív kapcsolattartó pontok már meglévő hálózatait veszik igénybe, így például a 2013/40/EU irányelv által felállított hálózatot. A kapcsolattartó pontoknak hatékony segítséget kell nyújtaniuk, például meg kell könnyíteniük a releváns információk cseréjét, valamint technikai tanácsadással, illetve jogi információkkal kell szolgálniuk. A hálózat zavartalan működésének biztosítása érdekében valamennyi kapcsolattartó pontnak képesnek kell lennie arra, hogy egy másik tagállamban lévő kapcsolattartó ponttal gyorsan kommunikáljon. Tekintettel az ezen irányelv hatálya alá tartozó bűncselekmények jelentős, határokon átnyúló dimenziójára és különösen az elektronikus bizonyítékok változékony természetére, a tagállamoknak képesnek kell lenniük arra, hogy késedelem nélkül eljárjanak a hálózattól érkező sürgős megkeresések ügyében és nyolc órán belül visszajelzést küldjenek. Nagyon sürgős és súlyos esetekben a tagállamoknak tájékoztatniuk kell a Bűnüldözési Együttműködés Európai Uniós Ügynökségét (Europol).

| (27) | A készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalás és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítása elleni küzdelem szempontjából nagy jelentőséggel bír, hogy a hatóságok indokolatlan késedelem nélkül bejelentést kapjanak a bűncselekményekről, mivel gyakran ez szolgál a nyomozások kiindulópontjaként. Intézkedéseket kell hozni a bűnüldöző és az igazságügyi hatóságok felé történő, természetes és jogi személyek – különösen a pénzügyi intézmények – általi bejelentés ösztönzésére. Az említett intézkedések különböző típusú intézkedéseken alapulhatnak, többek között a csalás gyanújának bejelentésére vonatkozó kötelezettséget tartalmazó jogalkotási aktusokon, vagy olyan nem jogalkotási intézkedéseken, mint például az információcserét előmozdító szervezetek vagy mechanizmusok létrehozása vagy támogatása, illetve a figyelemfelhívás. A természetes személyek személyes adatainak kezelésével járó minden ilyen intézkedést az (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelettel (10) összhangban kell végrehajtani. Így például a készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalással és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisításával kapcsolatos bűncselekmények megelőzését és az azok elleni küzdelmet szolgáló bármely adattovábbításnak meg kell felelnie az említett rendeletben megállapított követelményeknek, mindenekelőtt az adatkezelés jogszerű indokaira vonatkozó előírásnak. |
| --- | --- |

(27)

A készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalás és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítása elleni küzdelem szempontjából nagy jelentőséggel bír, hogy a hatóságok indokolatlan késedelem nélkül bejelentést kapjanak a bűncselekményekről, mivel gyakran ez szolgál a nyomozások kiindulópontjaként. Intézkedéseket kell hozni a bűnüldöző és az igazságügyi hatóságok felé történő, természetes és jogi személyek – különösen a pénzügyi intézmények – általi bejelentés ösztönzésére. Az említett intézkedések különböző típusú intézkedéseken alapulhatnak, többek között a csalás gyanújának bejelentésére vonatkozó kötelezettséget tartalmazó jogalkotási aktusokon, vagy olyan nem jogalkotási intézkedéseken, mint például az információcserét előmozdító szervezetek vagy mechanizmusok létrehozása vagy támogatása, illetve a figyelemfelhívás. A természetes személyek személyes adatainak kezelésével járó minden ilyen intézkedést az (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelettel (10) összhangban kell végrehajtani. Így például a készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalással és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisításával kapcsolatos bűncselekmények megelőzését és az azok elleni küzdelmet szolgáló bármely adattovábbításnak meg kell felelnie az említett rendeletben megállapított követelményeknek, mindenekelőtt az adatkezelés jogszerű indokaira vonatkozó előírásnak.

| (28) | A bűncselekmények késedelem nélküli és közvetlen bejelentésének elősegítése érdekében a Bizottságnak körültekintően meg kell vizsgálnia a csalások hatékony online bejelentésére a tagállamok által létrehozott rendszereket, illetve az uniós szintű egységesített bejelentőlapokat. Az ilyen rendszerekkel elő lehetne segíteni a készpénz-helyettesítő fizetési eszközökkel való, gyakran online környezetben elkövetett csalások bejelentését, megerősítve ezzel a sértettek támogatását, a kiberbűnözés fenyegetéseinek azonosítását és elemzését, valamint az illetékes nemzeti hatóságok munkáját és határokon átnyúló együttműködését. |
| --- | --- |

(28)

A bűncselekmények késedelem nélküli és közvetlen bejelentésének elősegítése érdekében a Bizottságnak körültekintően meg kell vizsgálnia a csalások hatékony online bejelentésére a tagállamok által létrehozott rendszereket, illetve az uniós szintű egységesített bejelentőlapokat. Az ilyen rendszerekkel elő lehetne segíteni a készpénz-helyettesítő fizetési eszközökkel való, gyakran online környezetben elkövetett csalások bejelentését, megerősítve ezzel a sértettek támogatását, a kiberbűnözés fenyegetéseinek azonosítását és elemzését, valamint az illetékes nemzeti hatóságok munkáját és határokon átnyúló együttműködését.

| (29) | Az ezen irányelvben említett bűncselekmények gyakran határokon átnyúló jellegűek. Az ilyen bűncselekmények elleni küzdelemhez ezért a tagállamok közötti szoros együttműködés szükséges. A tagállamokat ösztönözni kell annak biztosítására, hogy az ezen irányelv hatálya alá tartozó bűncselekményekkel kapcsolatban – a megfelelő mértékben – gondoskodjanak a kölcsönös elismerési és kölcsönös jogsegély-eszközök tényleges alkalmazásáról. |
| --- | --- |

(29)

Az ezen irányelvben említett bűncselekmények gyakran határokon átnyúló jellegűek. Az ilyen bűncselekmények elleni küzdelemhez ezért a tagállamok közötti szoros együttműködés szükséges. A tagállamokat ösztönözni kell annak biztosítására, hogy az ezen irányelv hatálya alá tartozó bűncselekményekkel kapcsolatban – a megfelelő mértékben – gondoskodjanak a kölcsönös elismerési és kölcsönös jogsegély-eszközök tényleges alkalmazásáról.

| (30) | A készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalás és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítása minden formájával, köztük a kisebb összegűekkel szembeni nyomozás és büntetőeljárás különösen fontos ahhoz, hogy hatékonyan fel lehessen venni a küzdelmet velük szemben. A bejelentési kötelezettségek, az információcsere és a statisztikai jelentések a csalárd tevékenységek felderítésének hatékony módját jelentik, különösen a külön-külön kisebb pénzösszegeket képviselő, hasonló jellegű tevékenységek esetében. |
| --- | --- |

(30)

A készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalás és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítása minden formájával, köztük a kisebb összegűekkel szembeni nyomozás és büntetőeljárás különösen fontos ahhoz, hogy hatékonyan fel lehessen venni a küzdelmet velük szemben. A bejelentési kötelezettségek, az információcsere és a statisztikai jelentések a csalárd tevékenységek felderítésének hatékony módját jelentik, különösen a külön-külön kisebb pénzösszegeket képviselő, hasonló jellegű tevékenységek esetében.

| (31) | A készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalás és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítása súlyos gazdasági és nem gazdasági következményekkel járhat a sértettek számára. Amennyiben az ilyen csalás például személyazonosság-lopással jár, a következményeit gyakran súlyosbítja a jó hírnevet, a szakmai hírnevet vagy a magánszemély hitelminősítését érő kár és a súlyos érzelmi károsodás. A tagállamoknak segítő, támogató és védő intézkedéseket kell elfogadniuk az említett következmények enyhítése érdekében. |
| --- | --- |

(31)

A készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalás és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítása súlyos gazdasági és nem gazdasági következményekkel járhat a sértettek számára. Amennyiben az ilyen csalás például személyazonosság-lopással jár, a következményeit gyakran súlyosbítja a jó hírnevet, a szakmai hírnevet vagy a magánszemély hitelminősítését érő kár és a súlyos érzelmi károsodás. A tagállamoknak segítő, támogató és védő intézkedéseket kell elfogadniuk az említett következmények enyhítése érdekében.

| (32) | A sértettek gyakran csak jelentős késedelemmel veszik észre, hogy csalás vagy hamisítás következtében kár érte őket. Ez idő alatt az egymással összefüggő bűncselekmények láncolata indulhat be, ezzel is súlyosbítva a sértetteket érő negatív következményeket. |
| --- | --- |

(32)

A sértettek gyakran csak jelentős késedelemmel veszik észre, hogy csalás vagy hamisítás következtében kár érte őket. Ez idő alatt az egymással összefüggő bűncselekmények láncolata indulhat be, ezzel is súlyosbítva a sértetteket érő negatív következményeket.

| (33) | A készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalás sértettjévé vált természetes személyek a 2012/29/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (11) szerinti jogokkal rendelkeznek. A tagállamoknak az ilyen sértettek számára történő segítség- és támogatásnyújtás céljából intézkedéseket kell elfogadniuk, amelyekben építeniük kell az említett irányelv által előírt intézkedésekre, de egyúttal közvetlenebb módon kell reagálniuk a személyazonosság-lopáshoz kapcsolódó csalások sértettjeinek sajátos szükségleteire. Az ilyen intézkedések részeként mindenekelőtt rendelkezésre kell bocsátani egy jegyzéket a személyazonossággal kapcsolatos bűncselekményeknek és azok sértettjei támogatásának a különböző aspektusaival foglakozó, kifejezetten erre szakosodott intézményekről, szakpszichológiai támogatást, illetve a pénzügyi, gyakorlati és jogi kérdésekre vonatkozóan tanácsadást kell biztosítani, valamint segítséget kell nyújtani a lehetséges kártérítés igénybevételében. A tagállamokat ösztönözni kell arra, hogy egységes nemzeti online információs eszközt hozzanak létre a sértettek segítséghez és támogatáshoz jutásának a megkönnyítésére. Az ilyen bűncselekmények negatív következményeivel szembeni védelemre vonatkozó konkrét tájékoztatást és tanácsokat a jogi személyek számára is biztosítani kell. |
| --- | --- |

(33)

A készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalás sértettjévé vált természetes személyek a 2012/29/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (11) szerinti jogokkal rendelkeznek. A tagállamoknak az ilyen sértettek számára történő segítség- és támogatásnyújtás céljából intézkedéseket kell elfogadniuk, amelyekben építeniük kell az említett irányelv által előírt intézkedésekre, de egyúttal közvetlenebb módon kell reagálniuk a személyazonosság-lopáshoz kapcsolódó csalások sértettjeinek sajátos szükségleteire. Az ilyen intézkedések részeként mindenekelőtt rendelkezésre kell bocsátani egy jegyzéket a személyazonossággal kapcsolatos bűncselekményeknek és azok sértettjei támogatásának a különböző aspektusaival foglakozó, kifejezetten erre szakosodott intézményekről, szakpszichológiai támogatást, illetve a pénzügyi, gyakorlati és jogi kérdésekre vonatkozóan tanácsadást kell biztosítani, valamint segítséget kell nyújtani a lehetséges kártérítés igénybevételében. A tagállamokat ösztönözni kell arra, hogy egységes nemzeti online információs eszközt hozzanak létre a sértettek segítséghez és támogatáshoz jutásának a megkönnyítésére. Az ilyen bűncselekmények negatív következményeivel szembeni védelemre vonatkozó konkrét tájékoztatást és tanácsokat a jogi személyek számára is biztosítani kell.

| (34) | Ezen irányelvnek a jogi személyeknek a nemzeti jog szerinti, panasztételi eljárásokkal kapcsolatos tájékoztatáshoz való jogáról is rendelkeznie kell. Ez a jog különösen a kis- és középvállalkozások esetében szükséges, és várhatóan hozzá fog járulni a kis- és középvállalkozások számára kedvezőbb üzleti környezet kialakításához. A természetes személyeket már a 2012/29/EU irányelv alapján megilleti ez a jog. |
| --- | --- |

(34)

Ezen irányelvnek a jogi személyeknek a nemzeti jog szerinti, panasztételi eljárásokkal kapcsolatos tájékoztatáshoz való jogáról is rendelkeznie kell. Ez a jog különösen a kis- és középvállalkozások esetében szükséges, és várhatóan hozzá fog járulni a kis- és középvállalkozások számára kedvezőbb üzleti környezet kialakításához. A természetes személyeket már a 2012/29/EU irányelv alapján megilleti ez a jog.

| (35) | A tagállamoknak a Bizottság segítségével a készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalás és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítása megelőzésére szakpolitikákat kell kialakítaniuk, illetve a meglévőket meg kell erősíteniük, továbbá – tájékoztató és figyelemfelkeltő kampányok révén – intézkedéseket kell kialakítaniuk, illetve megerősíteniük az ilyen bűncselekmények bekövetkezése kockázatának a csökkentésére. Ebben az összefüggésben a tagállamok kifejleszthetnek és naprakészen tarthatnak egy a csalási módszerekre vonatkozóan gyakorlati példákkal szolgáló, könnyen érthető formátumú, állandó online figyelemfelkeltő eszközt. Az említett eszköz kapcsolódhat az egységes nemzeti online, sértetteknek szóló információs eszközhöz, vagy annak részét képezheti. A tagállamok továbbá kutatási és oktatási programokat is kialakíthatnak. Különös figyelmet kell fordítani a kiszolgáltatott személyek szükségleteire és érdekeire. A tagállamokat ösztönözni kell annak biztosítására, hogy az ilyen kampányokhoz elegendő forrás álljon rendelkezésre. |
| --- | --- |

(35)

A tagállamoknak a Bizottság segítségével a készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalás és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítása megelőzésére szakpolitikákat kell kialakítaniuk, illetve a meglévőket meg kell erősíteniük, továbbá – tájékoztató és figyelemfelkeltő kampányok révén – intézkedéseket kell kialakítaniuk, illetve megerősíteniük az ilyen bűncselekmények bekövetkezése kockázatának a csökkentésére. Ebben az összefüggésben a tagállamok kifejleszthetnek és naprakészen tarthatnak egy a csalási módszerekre vonatkozóan gyakorlati példákkal szolgáló, könnyen érthető formátumú, állandó online figyelemfelkeltő eszközt. Az említett eszköz kapcsolódhat az egységes nemzeti online, sértetteknek szóló információs eszközhöz, vagy annak részét képezheti. A tagállamok továbbá kutatási és oktatási programokat is kialakíthatnak. Különös figyelmet kell fordítani a kiszolgáltatott személyek szükségleteire és érdekeire. A tagállamokat ösztönözni kell annak biztosítására, hogy az ilyen kampányokhoz elegendő forrás álljon rendelkezésre.

| (36) | Szükség van statisztikai adatok gyűjtésére a készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalásról és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisításáról. A tagállamokat ezért kötelezni kell arra, hogy megfelelő rendszert működtessenek az ezen irányelvben említett bűncselekményekre vonatkozó statisztikai adatok rögzítésére, előállítására és rendelkezésre bocsátására. |
| --- | --- |

(36)

Szükség van statisztikai adatok gyűjtésére a készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalásról és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisításáról. A tagállamokat ezért kötelezni kell arra, hogy megfelelő rendszert működtessenek az ezen irányelvben említett bűncselekményekre vonatkozó statisztikai adatok rögzítésére, előállítására és rendelkezésre bocsátására.

| (37) | Ezen irányelv célja a 2001/413/IB kerethatározat rendelkezéseinek módosítása és kiterjesztése. Mivel nagyszámú és lényeges módosításról van szó, az egyértelműség érdekében a 2001/413/IB kerethatározatot azon tagállamok tekintetében, amelyekre nézve ezen irányelv kötelező, teljes egészében fel kell váltani. |
| --- | --- |

(37)

Ezen irányelv célja a 2001/413/IB kerethatározat rendelkezéseinek módosítása és kiterjesztése. Mivel nagyszámú és lényeges módosításról van szó, az egyértelműség érdekében a 2001/413/IB kerethatározatot azon tagállamok tekintetében, amelyekre nézve ezen irányelv kötelező, teljes egészében fel kell váltani.

| (38) | Az Európai Unióról szóló szerződéshez (EUSZ) és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez (EUMSZ) csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló 21. jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban, az említett jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül, ezek a tagállamok nem vesznek részt ennek az irányelvnek az elfogadásában, az rájuk nézve nem kötelező és nem alkalmazandó. |
| --- | --- |

(38)

Az Európai Unióról szóló szerződéshez (EUSZ) és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez (EUMSZ) csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló 21. jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban, az említett jegyzőkönyv 4. cikkének sérelme nélkül, ezek a tagállamok nem vesznek részt ennek az irányelvnek az elfogadásában, az rájuk nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.

| (39) | Az EUSZ-hez és az EUMSZ-hez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt ennek az irányelvnek az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó. |
| --- | --- |

(39)

Az EUSZ-hez és az EUMSZ-hez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt ennek az irányelvnek az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.

| (40) | Mivel ezen irányelv céljait, nevezetesen azt, hogy a készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalásra és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítására hatékony, arányos és visszatartó erejű, büntetőjogi szankciók legyenek alkalmazandók, valamint a mind az illetékes hatóságok közötti, mint a természetes és jogi személyek és az illetékes hatóságok közötti, határokon átnyúló együttműködés javítását és ösztönzését a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban terjedelmük vagy hatásuk miatt e célok jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az EUSZ 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket. |
| --- | --- |

(40)

Mivel ezen irányelv céljait, nevezetesen azt, hogy a készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalásra és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítására hatékony, arányos és visszatartó erejű, büntetőjogi szankciók legyenek alkalmazandók, valamint a mind az illetékes hatóságok közötti, mint a természetes és jogi személyek és az illetékes hatóságok közötti, határokon átnyúló együttműködés javítását és ösztönzését a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban terjedelmük vagy hatásuk miatt e célok jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az EUSZ 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.

| (41) | Ez az irányelv tiszteletben tartja az alapvető jogokat és különösen az Európai Unió Alapjogi Chartájában elismert elveket, ideértve a szabadsághoz és a biztonsághoz való jogot, a magán- és családi élet tiszteletben tartásához való jogot, a személyes adatok védelmét, a vállalkozás szabadságát, a tulajdonhoz való jogot, a hatékony jogorvoslathoz és a tisztességes eljáráshoz való jogot, az ártatlanság vélelmét és a védelemhez való jogot, a bűncselekmények és a büntetések törvényességének és arányosságának elveit, továbbá a kétszeres eljárás alá vonás és a kétszeres büntetés tilalmát. Ez az irányelv az említett jogok és elvek teljeskörű tiszteletben tartására irányul, és azt ennek megfelelően kell végrehajtani, |
| --- | --- |

(41)

Ez az irányelv tiszteletben tartja az alapvető jogokat és különösen az Európai Unió Alapjogi Chartájában elismert elveket, ideértve a szabadsághoz és a biztonsághoz való jogot, a magán- és családi élet tiszteletben tartásához való jogot, a személyes adatok védelmét, a vállalkozás szabadságát, a tulajdonhoz való jogot, a hatékony jogorvoslathoz és a tisztességes eljáráshoz való jogot, az ártatlanság vélelmét és a védelemhez való jogot, a bűncselekmények és a büntetések törvényességének és arányosságának elveit, továbbá a kétszeres eljárás alá vonás és a kétszeres büntetés tilalmát. Ez az irányelv az említett jogok és elvek teljeskörű tiszteletben tartására irányul, és azt ennek megfelelően kell végrehajtani,

ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:

I. CÍM

TÁRGY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

1. cikk

Tárgy

Ez az irányelv a bűncselekmények és szankciók meghatározására vonatkozó minimumszabályokat állapít meg a készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalás és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítása területén. Megkönnyíti az ilyen bűncselekmények megelőzését, valamint a sértettek segítését és támogatását.

2. cikk

Fogalommeghatározások

Ezen irányelv alkalmazásában:

a)   „készpénz-helyettesítő fizetési eszköz”: olyan immateriális vagy materiális védett készülék, tárgy vagy rögzített adat, vagy ezek kombinációja, ide nem értve a törvényes fizetőeszközöket, amely önállóan, illetve egy eljárás vagy eljárások alkalmazásával lehetővé teszi, hogy birtokosa vagy felhasználója pénzt vagy pénzbeli értéket utaljon át, többek között digitális csereeszközök révén;

„készpénz-helyettesítő fizetési eszköz”

b)   „védett készülék, tárgy vagy rögzített adat”: az utánzással vagy csalárd felhasználással szemben például tervezés, kódolás vagy aláírás útján védett készülék, tárgy vagy rögzített adat;

„védett készülék, tárgy vagy rögzített adat”

c)   „digitális csereeszköz”: a 2009/110/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (12) 2. cikkének 2. pontjában meghatározott bármely elektronikus pénz, vagy virtuális fizetési eszköz;

„digitális csereeszköz”

12

d)   „virtuális fizetési eszköz”: olyan digitális értékmegjelenítő, amelyet nem központi bank vagy hatóság bocsát ki vagy garantál, nem feltétlenül kapcsolódik törvényes fizetőeszközhöz, és nem minősül pénznemnek vagy pénznek, de amelyet természetes vagy jogi személyek csereeszközként elfogadnak, és amely elektronikusan átutalható, tárolható és értékesíthető;

„virtuális fizetési eszköz”

e)   „információs rendszer”: a 2013/40/EU irányelv 2. cikkének a. pontjában meghatározott információs rendszer;

„információs rendszer”

f)   „számítógépes adatok”: a 2013/40/EU irányelv 2. cikkének b) pontjában meghatározott számítógépes adatok;

„számítógépes adatok”

g)   „jogi személy”: az alkalmazandó jog alapján jogi személyiséggel rendelkező jogalany, kivéve az államokat, illetve az állami hatásköröket gyakorló közjogi szerveket, valamint a közjogi nemzetközi szervezeteket.

„jogi személy”

II. CÍM

BŰNCSELEKMÉNYEK

3. cikk

A készpénz-helyettesítő fizetési eszközök csalárd felhasználása

A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy szándékos elkövetés esetén bűncselekményként büntetendők legyenek az alábbi cselekmények:

| a) | lopott vagy más módon jogellenesen eltulajdonított vagy megszerzett készpénz-helyettesítő fizetési eszközök csalárd felhasználása; |
| --- | --- |

a)

lopott vagy más módon jogellenesen eltulajdonított vagy megszerzett készpénz-helyettesítő fizetési eszközök csalárd felhasználása;

| b) | hamis vagy meghamisított készpénz-helyettesítő fizetési eszközök csalárd felhasználása. |
| --- | --- |

b)

hamis vagy meghamisított készpénz-helyettesítő fizetési eszközök csalárd felhasználása.

4. cikk

Materiális készpénz-helyettesítő fizetési eszközök csalárd felhasználásával kapcsolatos bűncselekmények

A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy szándékos elkövetés esetén bűncselekményként büntetendők legyenek az alábbi cselekmények:

| a) | materiális készpénz-helyettesítő fizetési eszköz ellopása vagy más módon történő jogellenes eltulajdonítása; |
| --- | --- |

a)

materiális készpénz-helyettesítő fizetési eszköz ellopása vagy más módon történő jogellenes eltulajdonítása;

| b) | materiális készpénz-helyettesítő fizetési eszköz csalárd hamisítása vagy meghamisítása; |
| --- | --- |

b)

materiális készpénz-helyettesítő fizetési eszköz csalárd hamisítása vagy meghamisítása;

| c) | lopott vagy más módon jogellenesen eltulajdonított, illetve hamis vagy meghamisított materiális készpénz-helyettesítő fizetési eszköz csalárd felhasználás érdekében történő birtoklása; |
| --- | --- |

c)

lopott vagy más módon jogellenesen eltulajdonított, illetve hamis vagy meghamisított materiális készpénz-helyettesítő fizetési eszköz csalárd felhasználás érdekében történő birtoklása;

| d) | lopott, hamis vagy meghamisított materiális készpénz-helyettesítő fizetési eszköz csalárd felhasználás érdekében történő beszerzése saját részre vagy más személy részére, beleértve azok átvételét, eltulajdonítását, megvásárlását, átadását, behozatalát, kivitelét, eladását, szállítását, illetve terjesztését is. |
| --- | --- |

d)

lopott, hamis vagy meghamisított materiális készpénz-helyettesítő fizetési eszköz csalárd felhasználás érdekében történő beszerzése saját részre vagy más személy részére, beleértve azok átvételét, eltulajdonítását, megvásárlását, átadását, behozatalát, kivitelét, eladását, szállítását, illetve terjesztését is.

5. cikk

Immateriális készpénz-helyettesítő fizetési eszközök csalárd felhasználásával kapcsolatos bűncselekmények

A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy szándékos elkövetés esetén bűncselekményként büntetendők legyenek az alábbi cselekmények:

| a) | immateriális készpénz-helyettesítő fizetési eszköz jogellenes megszerzése, legalább azokban az esetekben, amikor a jogellenes megszerzés a 2013/40/EU irányelv 3–6. cikkében említett bűncselekmények egyikének elkövetésével, illetve az immateriális készpénz-helyettesítő fizetési eszköz jogosulatlan használatával járt; |
| --- | --- |

a)

immateriális készpénz-helyettesítő fizetési eszköz jogellenes megszerzése, legalább azokban az esetekben, amikor a jogellenes megszerzés a 2013/40/EU irányelv 3–6. cikkében említett bűncselekmények egyikének elkövetésével, illetve az immateriális készpénz-helyettesítő fizetési eszköz jogosulatlan használatával járt;

| b) | immateriális készpénz-helyettesítő fizetési eszköz csalárd hamisítása vagy meghamisítása; |
| --- | --- |

b)

immateriális készpénz-helyettesítő fizetési eszköz csalárd hamisítása vagy meghamisítása;

| c) | jogellenesen megszerzett, hamis vagy meghamisított immateriális készpénz-helyettesítő fizetési eszköz csalárd felhasználás érdekében történő birtoklása, legalább azokban az esetekben, amikor az eszköz birtoklásakor a birtokos tudatában volt az eszköz jogellenes eredetének; |
| --- | --- |

c)

jogellenesen megszerzett, hamis vagy meghamisított immateriális készpénz-helyettesítő fizetési eszköz csalárd felhasználás érdekében történő birtoklása, legalább azokban az esetekben, amikor az eszköz birtoklásakor a birtokos tudatában volt az eszköz jogellenes eredetének;

| d) | jogellenesen megszerzett, hamis vagy meghamisított immateriális készpénz-helyettesítő fizetési eszközök csalárd felhasználás érdekében történő beszerzése saját részre vagy más személy részére, beleértve azok eladását, átadását vagy terjesztését, illetve rendelkezésre bocsátását is. |
| --- | --- |

d)

jogellenesen megszerzett, hamis vagy meghamisított immateriális készpénz-helyettesítő fizetési eszközök csalárd felhasználás érdekében történő beszerzése saját részre vagy más személy részére, beleértve azok eladását, átadását vagy terjesztését, illetve rendelkezésre bocsátását is.

6. cikk

Információs rendszerekkel kapcsolatos csalás

A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy bűncselekményként büntetendő legyen a pénz, a pénzbeli érték vagy virtuális fizetési eszköz – más személy számára jogellenes vagyoni veszteséget előidéző – átutalása vagy átutaltatása abból a célból, hogy a bűncselekmény elkövetője vagy harmadik személy jogellenesen hasznot szerezzen jusson, mégpedig az alábbi módszerekkel történő szándékos elkövetés esetén:

| a) | egy információs rendszer működésének jogosulatlan akadályozása vagy a működésébe való jogosulatlan beavatkozás; |
| --- | --- |

a)

egy információs rendszer működésének jogosulatlan akadályozása vagy a működésébe való jogosulatlan beavatkozás;

| b) | számítógépes adatok jogosulatlan bevitele, módosítása, törlése, továbbítása vagy hozzáférhetetlenné tétele. |
| --- | --- |

b)

számítógépes adatok jogosulatlan bevitele, módosítása, törlése, továbbítása vagy hozzáférhetetlenné tétele.

7. cikk

A bűncselekmények elkövetéséhez használt eszközök

A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy bűncselekményként büntetendő legyen minden olyan készülék vagy eszköz, számítógépes adat vagy bármilyen más eszköz előállítása, saját részre vagy más személy részére történő beszerzése – beleértve azok behozatalát, kivitelét, eladását, szállítását vagy terjesztését is – vagy hozzáférhetővé tétele, amelyet elsődlegesen arra terveztek vagy kifejezetten arra alakítottak át, hogy a 4. cikk a) és b) pontjában, az 5. cikk a) és b) pontjában vagy a 6. cikkben említett bűncselekmények bármelyikét elkövessék, legalább akkor, ha azt az említett eszközök felhasználásának szándékával követték el.

8. cikk

Felbujtás, bűnsegély és kísérlet

(1)   A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy bűncselekményként büntetendő legyen a 3–7. cikkben említett bűncselekmények elkövetésére való felbujtás és az azok elkövetéséhez nyújtott bűnsegély.

(2)   A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a 3. cikkben, a 4. cikk a), b) vagy d) pontjában, az 5. cikk a) vagy b) pontjában vagy a 6. cikkben említett bűncselekmények elkövetésének kísérlete bűncselekményként büntetendő legyen. Az 5. cikk d) pontját illetően a tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy legalább a jogellenesen megszerzett, hamis vagy meghamisított immateriális készpénz-helyettesítő fizetési eszközök saját részre vagy más személy részére történő csalárd megszerzésének kísérlete bűncselekményként büntetendő legyen.

9. cikk

Természetes személyekkel szemben kiszabható büntetések

(1)   A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a 3–8. cikkben említett bűncselekmények hatékony, arányos és visszatartó erejű büntetőjogi szankciókkal legyenek büntetendők.

(2)   A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a 3. cikkben, a 4. cikk a) és b) pontjában és az 5. cikk a) és b) pontjában említett bűncselekmények büntetési tételének felső határa legalább két év szabadságvesztés legyen.

(3)   A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a 4. cikk c) és d) pontjában és az 5. cikk c) és d) pontjában említett bűncselekmények büntetési tételének felső határa legalább egy év szabadságvesztés legyen.

(4)   A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a 6. cikkben említett bűncselekmény büntetési tételének felső határa legalább három év szabadságvesztés legyen.

(5)   A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a 7. cikkben említett bűncselekmény büntetési tételének felső határa legalább két év szabadságvesztés legyen.

(6)   A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a 3–6. cikkben említett bűncselekmények büntetési tételének felső határa legalább öt év szabadságvesztés legyen, amennyiben azokat a 2008/841/IB kerethatározatban meghatározott bűnszervezet keretében követték el, függetlenül az említett kerethatározatban meghatározott büntetéstől.

10. cikk

Jogi személyek felelőssége

(1)   A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a jogi személyek felelősségre vonhatók legyenek a 3–8. cikkben említett azon bűncselekményekért, amelyeket a jogi személyen belül vezető beosztásban lévő személy akár egyedül eljárva, akár a jogi személy valamely szervének tagjaként eljárva követett el a jogi személy javára, a következők valamelyike alapján:

| a) | a jogi személy képviseletére való felhatalmazás; |
| --- | --- |

a)

a jogi személy képviseletére való felhatalmazás;

| b) | a jogi személy nevében történő döntéshozatalra való felhatalmazás; |
| --- | --- |

b)

a jogi személy nevében történő döntéshozatalra való felhatalmazás;

| c) | a jogi személyen belüli ellenőrzés gyakorlására való felhatalmazás. |
| --- | --- |

c)

a jogi személyen belüli ellenőrzés gyakorlására való felhatalmazás.

(2)   A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a jogi személyek felelősségre vonhatók legyenek, amennyiben az (1) bekezdésben említett valamely személy általi felügyelet vagy ellenőrzés hiánya lehetővé tette, hogy egy neki alárendelt személy elkövesse a 3–8. cikkben említett valamely bűncselekményt a jogi személy javára.

(3)   A jogi személyeknek az (1) és (2) bekezdés alapján fennálló felelőssége nem zárja ki a büntetőeljárást azon természetes személyek ellen, akik a 3–8. cikkben említett bármely bűncselekményben tettesként, felbujtóként vagy bűnsegédként közreműködtek.

11. cikk

Jogi személyekkel szembeni szankciók

A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a 10. cikk (1) vagy (2) bekezdése alapján felelősségre vont jogi személy hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciókkal legyen sújtható, amelyek büntetőjogi vagy nem büntetőjogi pénzbírságokat is magukban foglalnak, és amelyekbe egyéb szankciók is beletartozhatnak, mint például:

| a) | az állami kedvezményekre vagy támogatásokra való jogosultságból történő kizárás; |
| --- | --- |

a)

az állami kedvezményekre vagy támogatásokra való jogosultságból történő kizárás;

| b) | a közfinanszírozásból való ideiglenes kizárás, ideértve a közbeszerzési eljárásokat, a vissza nem térítendő támogatásokat és a koncessziókat is; |
| --- | --- |

b)

a közfinanszírozásból való ideiglenes kizárás, ideértve a közbeszerzési eljárásokat, a vissza nem térítendő támogatásokat és a koncessziókat is;

| c) | üzleti tevékenységek gyakorlásától való ideiglenes vagy végleges eltiltás; |
| --- | --- |

c)

üzleti tevékenységek gyakorlásától való ideiglenes vagy végleges eltiltás;

| d) | bírósági felügyelet alá helyezés; |
| --- | --- |

d)

bírósági felügyelet alá helyezés;

| e) | bíróság által elrendelt felszámolás; |
| --- | --- |

e)

bíróság által elrendelt felszámolás;

| f) | a bűncselekmény elkövetésére használt létesítmények ideiglenes vagy végleges bezárása. |
| --- | --- |

f)

a bűncselekmény elkövetésére használt létesítmények ideiglenes vagy végleges bezárása.

III. CÍM

JOGHATÓSÁG ÉS NYOMOZÁS

12. cikk

Joghatóság

(1)   Minden tagállam meghozza a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a 3–8. cikkben említett bűncselekményekre vonatkozó joghatóságát megállapítsa, amennyiben az alábbiak közül egy vagy több érvényesül:

| a) | a bűncselekményt teljes egészében vagy részben a területén követték el; |
| --- | --- |

a)

a bűncselekményt teljes egészében vagy részben a területén követték el;

| b) | az elkövető a tagállam állampolgára. |
| --- | --- |

b)

az elkövető a tagállam állampolgára.

(2)   A joghatóságnak az (1) bekezdés a) pontja szerinti megállapítása céljából úgy kell tekinteni, hogy egy bűncselekményt teljes egészében vagy részben egy tagállam területén követtek el, ha az elkövető a bűncselekmény elkövetésekor fizikailag jelen van az említett területen, függetlenül attól, hogy a bűncselekményt az említett területen található információs rendszer felhasználásával követték-e el.

(3)   Egy tagállam tájékoztatja a Bizottságot, ha úgy dönt, hogy a 3–8. cikkben említett, a területén kívül elkövetett bűncselekményekre vonatkozóan joghatóságot állapít meg, többek között amennyiben:

| a) | az elkövető szokásos tartózkodási helye a területén van; |
| --- | --- |

a)

az elkövető szokásos tartózkodási helye a területén van;

| b) | a bűncselekményt a területén letelepedett jogi személy hasznára követték el; |
| --- | --- |

b)

a bűncselekményt a területén letelepedett jogi személy hasznára követték el;

| c) | a bűncselekményt valamely állampolgára vagy olyan személy sérelmére követték el, akinek a szokásos tartózkodási helye a területén van. |
| --- | --- |

c)

a bűncselekményt valamely állampolgára vagy olyan személy sérelmére követték el, akinek a szokásos tartózkodási helye a területén van.

13. cikk

Hatékony nyomozás és együttműködés

(1)   A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a szervezett bűnözéssel vagy egyéb súlyos bűncselekményekkel szembeni fellépés keretében alkalmazottakhoz hasonló, hatékony és az elkövetett bűncselekménnyel arányos nyomozási eszközök álljanak a 3–8. cikkben említett bűncselekmények ügyében folytatott nyomozásért vagy a büntetőeljárás lefolytatásáért felelős személyek, egységek vagy szolgálatok rendelkezésére.

(2)   A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy ha a nemzeti jog természetes és jogi személyeket arra kötelez, hogy információkat nyújtsanak a 3–8. cikkben említett bűncselekményekkel kapcsolatban, akkor az ilyen információk indokolatlan késedelem nélkül eljussanak az említett bűncselekményekkel kapcsolatos nyomozásért vagy büntetőeljárásért felelős hatóságokhoz.

IV. CÍM

INFORMÁCIÓCSERE ÉS A BŰNCSELEKMÉNY BEJELENTÉSE

14. cikk

Információcsere

(1)   A tagállamok a 3–8. cikkben említett bűncselekményekre vonatkozó információk cseréjének céljából biztosítják, hogy a saját nemzeti operatív kapcsolattartó pontjuk a hét minden napján napi 24 órában rendelkezésre álljon. A tagállamok olyan eljárások rendelkezésre állását is biztosítják, amelyek keretében a sürgős segítségkérésekkel késedelem nélkül foglalkoznak, és az illetékes hatóság a segítségkérés kézhezvételétől számított nyolc órán belül visszajelzést küld, legalább azt jelezve, hogy fog-e válaszolni, valamint hogy a választ milyen formában és várhatóan milyen időkereten belül küldi meg. A tagállamok úgy is dönthetnek, hogy az operatív kapcsolattartó pontok meglevő hálózatait használják.

(2)   A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot, az Europolt és az Eurojustot az (1) bekezdésben említett kijelölt kapcsolattartó pontjukról. A tagállamok szükség esetén frissítik ezt az információt. A Bizottság ezt az információt továbbítja a többi tagállamnak.

15. cikk

A bűncselekmény bejelentése

(1)   A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy megfelelő jelentéstételi csatornák álljanak rendelkezésre annak elősegítéséhez, hogy indokolatlan késedelem nélkül be lehessen jelenteni a bűnüldöző hatóságok és az egyéb illetékes nemzeti hatóságok részére a 3–8. cikkben említett bűncselekményeket.

(2)   A tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a területükön működő pénzügyi intézményeket és más jogi személyeket ösztönözzék a csalás gyanújának a bűnüldöző hatóságok és egyéb illetékes hatóságok részére történő, indokolatlan késedelem nélküli bejelentésére a 3–8. cikkben említett bűncselekmények felderítése, megelőzése, nyomozása, illetve büntetőeljárás alá vonása céljából.

16. cikk

A sértetteknek nyújtott segítség és támogatás

(1)   A tagállamok biztosítják, hogy a 3–8. cikkben említett, a személyes adatokkal való visszaélés révén elkövetett bármely bűncselekmény következtében kárt elszenvedett természetes és jogi személyek:

| a) | a bűncselekmények hátrányos következményeivel – például a jó hírnevük megsértésével – szembeni védekezésre vonatkozó konkrét tájékoztatást és tanácsadást kapjanak; és |
| --- | --- |

a)

a bűncselekmények hátrányos következményeivel – például a jó hírnevük megsértésével – szembeni védekezésre vonatkozó konkrét tájékoztatást és tanácsadást kapjanak; és

| b) | megkapják azon intézmények jegyzékét, amelyek kifejezetten a személyazonossággal kapcsolatos bűncselekmények különböző aspektusaival és a sértetteknek nyújtott támogatással foglalkoznak. |
| --- | --- |

b)

megkapják azon intézmények jegyzékét, amelyek kifejezetten a személyazonossággal kapcsolatos bűncselekmények különböző aspektusaival és a sértetteknek nyújtott támogatással foglalkoznak.

(2)   A tagállamokat ösztönözni kell arra, hogy egységes nemzeti online információs eszközöket hozzanak létre annak érdekében, hogy megkönnyítsék a segítséghez és támogatáshoz való hozzáférést a 3–8. cikkben említett, a személyes adatokkal való visszaélés révén elkövetett bűncselekmények következtében kárt elszenvedett természetes és jogi személyek számára.

(3)   A tagállamok biztosítják, hogy az ezen irányelv 3–8. cikkében említett bűncselekmények sértettjévé vált jogi személyek az illetékes hatósággal való első kapcsolatfelvételt követően indokolatlan késedelem nélkül tájékoztatást kapjanak az alábbiakról:

| a) | a bűncselekménnyel kapcsolatos feljelentés megtételére szolgáló eljárások, és a sértettnek az ilyen eljárásokban betöltött szerepe; |
| --- | --- |

a)

a bűncselekménnyel kapcsolatos feljelentés megtételére szolgáló eljárások, és a sértettnek az ilyen eljárásokban betöltött szerepe;

| b) | a nemzeti jognak megfelelően az ügyre vonatkozó tájékoztatáshoz való jog; |
| --- | --- |

b)

a nemzeti jognak megfelelően az ügyre vonatkozó tájékoztatáshoz való jog;

| c) | a rendelkezésre álló panasztételi eljárások, amennyiben a büntetőeljárás során az illetékes hatóság nem tartja tiszteletben a sértett jogait; |
| --- | --- |

c)

a rendelkezésre álló panasztételi eljárások, amennyiben a büntetőeljárás során az illetékes hatóság nem tartja tiszteletben a sértett jogait;

| d) | elérhetőségek az üggyel kapcsolatos kommunikáció céljára. |
| --- | --- |

d)

elérhetőségek az üggyel kapcsolatos kommunikáció céljára.

17. cikk

Megelőzés

A tagállamok, többek között az interneten keresztül, meghozzák azon megfelelő intézkedéseket – például tájékoztató és figyelemfelhívó kampányok, valamint kutatási és oktatási programok –, amelyek célja általában a csalás visszaszorítása, a figyelemfelhívás, és a csalás sértettjévé válás kockázatának csökkentése. Adott esetben a tagállamok együttműködnek az érdekelt felekkel.

18. cikk

Nyomon követés és statisztika

(1)   A Bizottság 2019. augusztus 31-ig részletes programot dolgoz ki ezen irányelv kimenetelének, eredményeinek és hatásainak nyomon követésére. A nyomonkövetési programban meg kell határozni, hogy milyen eszközökkel és milyen gyakorisággal kell gyűjteni a szükséges adatokat és az egyéb bizonyítékokat. A programban meg kell határozni, hogy a Bizottságnak és a tagállamoknak milyen feladatai vannak az adatok és egyéb bizonyítékok gyűjtésével, megosztásával és elemzésével kapcsolatban.

(2)   A tagállamok biztosítják egy olyan rendszer működését, amely lehetővé teszi a 3–8. cikkben említett bűncselekményekkel kapcsolatos bejelentési, nyomozati és bírósági szakaszokra vonatkozó, anonimizált statisztikai adatok rögzítését, előállítását és szolgáltatását.

(3)   A (2) bekezdésben említett statisztikai adatoknak legalább a tagállamok által rögzített, a 3–8. cikkben említett bűncselekmények számára és a 3–7. cikkben említett bűncselekmények miatt büntetőeljárás alá vont és elítélt személyek számára vonatkozó, meglévő adatokat kell magukban foglalniuk.

(4)   A tagállamok évente továbbítják a Bizottságnak az (1), a (2) és a (3) bekezdésnek megfelelően gyűjtött adatokat. A Bizottság gondoskodik a statisztikai jelentések összevont áttekintésének évenkénti közzétételéről, és annak az illetékes szakosodott uniós ügynökségek és szervek részére történő megküldéséről.

19. cikk

A 2001/413/IB kerethatározat felváltása

Ezen irányelv a 2001/413/IB kerethatározat helyébe lép azon tagállamok tekintetében, amelyekre nézve ez az irányelv kötelező, a kerethatározatnak a nemzeti jogba történő átültetésére vonatkozó határidővel kapcsolatban az említett tagállamokra háruló kötelezettségek sérelme nélkül.

Azon tagállamok tekintetében, amelyekre nézve ezen irányelv kötelező, a 2001/413/IB kerethatározatra való hivatkozásokat az ezen irányelvre való hivatkozásként kell értelmezni.

20. cikk

Átültetés

(1)   A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2021. május 31-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.

Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.

(2)   A tagállamok közlik a Bizottsággal azon intézkedések szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.

21. cikk

Értékelés és jelentéstétel

(1)   A Bizottság 2023. május 31-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amelyben értékeli, hogy a tagállamok milyen mértékben tették meg az irányelvnek való megfeleléshez szükséges intézkedéseket. A tagállamok megküldik az említett jelentés elkészítéséhez szükséges információkat a Bizottságnak.

(2)   A Bizottság 2026. május 31-ig elvégzi az ezen irányelv által a készpénz-helyettesítő fizetési eszközzel elkövetett csalásra és a készpénz-helyettesítő fizetési eszközök hamisítására, valamint az alapvető jogokra gyakorolt hatás értékelését, és jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. A tagállamok megküldik az említett jelentés elkészítéséhez szükséges információkat a Bizottságnak.

(3)   Az e cikk (2) bekezdésében említett értékelés keretében a Bizottság arról is beszámol, hogy szükséges, megvalósítható és hatékony-e egyrészt olyan biztonságos nemzeti online rendszereket létrehozni, amelyek révén a sértettek bejelenthetik a 3–8. cikkben említett bűncselekményeket, másrészt bevezetni egy olyan egységes uniós bejelentőlapot, amely alapként szolgálna a tagállamok számára.

22. cikk

Hatálybalépés

Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

Európai Unió Hivatalos Lapjában

Ennek az irányelvnek a Szerződéseknek megfelelően a tagállamok a címzettjei.

Kelt Strasbourgban, 2019. április 17-én.

az Európai Parlament részéről

az elnök

A. TAJANI

a Tanács részéről

az elnök

G. CIAMBA

---

(1)  
  HL C 197., 2018.6.8., 24. o.

1

(2)  Az Európai Parlament 2019. március 13-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2019. április 9-i határozata.

2

(3)  A Tanács 2001/413/IB kerethatározata (2001. május 28.) a nem készpénzes fizetőeszközökkel összefüggő csalás és hamisítás elleni küzdelemről (HL L 149., 2001.6.2., 1. o.).

3

(4)  Az Európai Parlament és a Tanács 2013/40/EU irányelve (2013. augusztus 12.) az információs rendszerek elleni támadásokról és a 2005/222/IB tanácsi kerethatározat felváltásáról (HL L 218., 2013.8.14., 8. o.).

4

(5)  A Tanács 2008/841/IB kerethatározata (2008. október 24.) a szervezett bűnözés elleni küzdelemről (HL L 300., 2008.11.11., 42. o.).

5

(6)  A Tanács 2009/948/IB kerethatározata (2009. november 30.) a joghatóság gyakorlásával kapcsolatos, büntetőeljárások során felmerülő összeütközések megelőzéséről és rendezéséről (HL L 328., 2009.12.15., 42. o.).

6

(7)  A Tanács 2002/187/IB határozata (2002. február 28.) a bűnözés súlyos formái elleni fokozott küzdelem céljából az Eurojust létrehozásáról (HL L 63., 2002.3.6., 1. o.).

7

(8)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/1148 irányelve (2016. július 6.) a hálózati és információs rendszerek biztonságának az egész Unióban egységesen magas szintjét biztosító intézkedésekről (HL L 194., 2016.7.19., 1. o.).

8

(9)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2015/2366 irányelve (2015. november 25.) a belső piaci pénzforgalmi szolgáltatásokról és a 2002/65/EK, a 2009/110/EK és a 2013/36/EU irányelv és a 1093/2010/EU rendelet módosításáról, valamint a 2007/64/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 337., 2015.12.23., 35. o.).

9

(10)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/679 rendelete (2016. április 27.) a természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (általános adatvédelmi rendelet) (HL L 119., 2016.5.4., 1. o.).

10

(11)  Az Európai Parlament és a Tanács 2012/29/EU irányelve (2012. október 25.) a bűncselekmények áldozatainak jogaira, támogatására és védelmére vonatkozó minimumszabályok megállapításáról és a 2001/220/IB tanácsi kerethatározat felváltásáról (HL L 315., 2012.11.14., 57. o.).

11

(12)  Az Európai Parlament és a Tanács 2009/110/EK irányelve (2009. szeptember 16.) az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények tevékenységének megkezdéséről, folytatásáról és prudenciális felügyeletéről, a 2005/60/EK és a 2006/48/EK irányelv módosításáról, valamint a 2000/46/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 267., 2009.10.10., 7. o.).

12

---

II Nem jogalkotási aktusok

RENDELETEK

| 2019.5.10. | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 123/30 |
| --- | --- | --- | --- |

2019.5.10.

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 123/30

---

A BIZOTTSÁG (EU) 2019/714 FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE

(2019. március 7.)

a polgári kezdeményezésről szóló 211/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet I. mellékletének felváltásáról, valamint II. és VII. mellékletének módosításáról

AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

tekintettel a polgári kezdeményezésről szóló, 2011. február 16-i 211/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 16. cikkére,

mivel:

| (1) | A 211/2011/EU rendelet 7. cikkének (2) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a polgári kezdeményezés aláírói legalacsonyabb számának a tagállamok legalább egynegyedében meg kell felelniük az Európai Parlament képviselői tagállamonként megválasztott száma 750-szeresének. E minimumszámokat az említett rendelet I. melléklete rögzíti. |
| --- | --- |

(1)

A 211/2011/EU rendelet 7. cikkének (2) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a polgári kezdeményezés aláírói legalacsonyabb számának a tagállamok legalább egynegyedében meg kell felelniük az Európai Parlament képviselői tagállamonként megválasztott száma 750-szeresének. E minimumszámokat az említett rendelet I. melléklete rögzíti.

| (2) | Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (a továbbiakban: az Egyesült Királyság) 2017. március 29-én az Európai Unióról szóló szerződés 50. cikkének megfelelően bejelentette az Unióból való kilépésre vonatkozó szándékát. A kilépésről rendelkező megállapodás hatálybalépésének időpontjában, illetve ennek hiányában a kilépés bejelentésétől számított két év elteltével, azaz 2019. március 30-án a Szerződések az Egyesült Királyság tekintetében többé nem alkalmazandók, kivéve abban az esetben, ha az Európai Tanács az Egyesült Királysággal egyetértésben egyhangúlag ezen időszak meghosszabbításáról határoz. |
| --- | --- |

(2)

Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (a továbbiakban: az Egyesült Királyság) 2017. március 29-én az Európai Unióról szóló szerződés 50. cikkének megfelelően bejelentette az Unióból való kilépésre vonatkozó szándékát. A kilépésről rendelkező megállapodás hatálybalépésének időpontjában, illetve ennek hiányában a kilépés bejelentésétől számított két év elteltével, azaz 2019. március 30-án a Szerződések az Egyesült Királyság tekintetében többé nem alkalmazandók, kivéve abban az esetben, ha az Európai Tanács az Egyesült Királysággal egyetértésben egyhangúlag ezen időszak meghosszabbításáról határoz.

| (3) | 2018. június 28-án az Európai Tanács elfogadta az Európai Parlament összetételének megállapításáról szóló (EU) 2018/937 európai tanácsi határozatot (2). Ez a határozat, amely 2018. július 3-án lépett hatályba, meghatározza az egyes tagállamokban megválasztott európai parlamenti képviselők számát a 2019. július 2-án kezdődő 2019-2024-es parlamenti ciklusban.
  Annak érdekében, hogy tükrözzék ezeket a szabályokat az aláíróknak a 211/2011/EU rendelet I. mellékletében foglalt legalacsonyabb száma tekintetében, helyénvaló módosítani a 211/2011/EU rendelet I. mellékletét. E módosítást 2019. július 2-től kell alkalmazni, amikor megkezdődik a 2019–2024-es parlamenti ciklus. Amennyiben azonban ezen időponton túlra meghosszabbítják az Európai Unióról szóló szerződés 50. cikkének (3) bekezdésében említett kétéves időszakot, a módosítást a meghosszabbított időszak lejárta után kell alkalmazni. Az egyértelműség érdekében az I. mellékletet fel kell váltani. |
| --- | --- |

(3)

2018. június 28-án az Európai Tanács elfogadta az Európai Parlament összetételének megállapításáról szóló (EU) 2018/937 európai tanácsi határozatot (2). Ez a határozat, amely 2018. július 3-án lépett hatályba, meghatározza az egyes tagállamokban megválasztott európai parlamenti képviselők számát a 2019. július 2-án kezdődő 2019-2024-es parlamenti ciklusban.

Annak érdekében, hogy tükrözzék ezeket a szabályokat az aláíróknak a 211/2011/EU rendelet I. mellékletében foglalt legalacsonyabb száma tekintetében, helyénvaló módosítani a 211/2011/EU rendelet I. mellékletét. E módosítást 2019. július 2-től kell alkalmazni, amikor megkezdődik a 2019–2024-es parlamenti ciklus. Amennyiben azonban ezen időponton túlra meghosszabbítják az Európai Unióról szóló szerződés 50. cikkének (3) bekezdésében említett kétéves időszakot, a módosítást a meghosszabbított időszak lejárta után kell alkalmazni. Az egyértelműség érdekében az I. mellékletet fel kell váltani.

| (4) | A 211/2011/EU rendelet 4. cikkének (1) bekezdése értelmében a javasolt polgári kezdeményezés szervezőinek a rendelet II. mellékletében meghatározott információk rendelkezésre bocsátása révén nyilvántartásba kell vetetniük a polgári kezdeményezést a Bizottsággal. |
| --- | --- |

(4)

A 211/2011/EU rendelet 4. cikkének (1) bekezdése értelmében a javasolt polgári kezdeményezés szervezőinek a rendelet II. mellékletében meghatározott információk rendelkezésre bocsátása révén nyilvántartásba kell vetetniük a polgári kezdeményezést a Bizottsággal.

| (5) | A 211/2011/EU rendelet 9. cikke úgy rendelkezik, hogy a polgári kezdeményezésnek a Bizottsághoz történő benyújtásához a szervezőknek az említett rendelet VII. mellékletben meghatározott formanyomtatványt kell használniuk. |
| --- | --- |

(5)

A 211/2011/EU rendelet 9. cikke úgy rendelkezik, hogy a polgári kezdeményezésnek a Bizottsághoz történő benyújtásához a szervezőknek az említett rendelet VII. mellékletben meghatározott formanyomtatványt kell használniuk.

| (6) | A 211/2011/EU rendelet II. és VII. mellékletében szereplő formanyomtatványok olyan lábjegyzetet tartalmaznak, amely tájékoztatást nyújt arról, hogy miként kezelik a kezdeményezés szervezőinek és a szponzorainak személyes adatait. Az érintett adatkezeléshez használt adatvédelmi nyilatkozattal való összetévesztés elkerülése érdekében le kell rövidíteni és egyszerűsíteni kell az említett lábjegyzetben szereplő információkat. |
| --- | --- |

(6)

A 211/2011/EU rendelet II. és VII. mellékletében szereplő formanyomtatványok olyan lábjegyzetet tartalmaznak, amely tájékoztatást nyújt arról, hogy miként kezelik a kezdeményezés szervezőinek és a szponzorainak személyes adatait. Az érintett adatkezeléshez használt adatvédelmi nyilatkozattal való összetévesztés elkerülése érdekében le kell rövidíteni és egyszerűsíteni kell az említett lábjegyzetben szereplő információkat.

| (7) | A lábjegyzetek szövege a 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (3) hivatkozik. A 45/2001/EK rendelet 2018. december 11-től hatályát vesztette és az (EU) 2018/1725 európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) váltotta fel azt. A 45/2001/EK rendelet való hivatkozást ezért törölni kell az említett lábjegyzetekből. |
| --- | --- |

(7)

A lábjegyzetek szövege a 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (3) hivatkozik. A 45/2001/EK rendelet 2018. december 11-től hatályát vesztette és az (EU) 2018/1725 európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) váltotta fel azt. A 45/2001/EK rendelet való hivatkozást ezért törölni kell az említett lábjegyzetekből.

| (8) | A 211/2011/EU rendelet I. mellékletét ezért fel kell váltani, és az említett rendelet II. és VII. mellékletét ennélfogva megfelelően módosítani kell, |
| --- | --- |

(8)

A 211/2011/EU rendelet I. mellékletét ezért fel kell váltani, és az említett rendelet II. és VII. mellékletét ennélfogva megfelelően módosítani kell,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

A 211/2011/EU rendelet a következőképpen módosul:

| (1) | Az I. melléklet helyébe e rendelet mellékletének szövege lép; |
| --- | --- |

(1)

Az I. melléklet helyébe e rendelet mellékletének szövege lép;

| (2) | a II. mellékletben a lábjegyzet szövegének (1) helyébe a következő szöveg lép:






  „(1) | A Bizottság online nyilvántartásában kizárólag a szervezők nevét, a kapcsolattartók e-mail-címét és a támogatással és finanszírozással kapcsolatos információkat bocsátják rendelkezésre a nyilvánosság számára.
  Az adatalanyoknak jogukban áll, hogy sajátos helyzetükkel összefüggő lényeges jogos érdekből tiltakozzanak személyes adataik közzététele ellen.”; |
| --- | --- | --- |

(2)

a II. mellékletben a lábjegyzet szövegének (1) helyébe a következő szöveg lép:

„(1)

Az adatalanyoknak jogukban áll, hogy sajátos helyzetükkel összefüggő lényeges jogos érdekből tiltakozzanak személyes adataik közzététele ellen.”;

| (3) | A VII. melléklet a lábjegyzet szövegének (1) helyébe a következő szöveg lép:






  „(1) | A Bizottság online nyilvántartásában kizárólag a szervezők nevét, a kapcsolattartók e-mail-címét és a támogatással és finanszírozással kapcsolatos információkat bocsátják rendelkezésre a nyilvánosság számára.
  Az adatalanyoknak jogukban áll, hogy sajátos helyzetükkel összefüggő lényeges jogos érdekből tiltakozzanak személyes adataik közzététele ellen.”. |
| --- | --- | --- |

(3)

A VII. melléklet a lábjegyzet szövegének (1) helyébe a következő szöveg lép:

„(1)

Az adatalanyoknak jogukban áll, hogy sajátos helyzetükkel összefüggő lényeges jogos érdekből tiltakozzanak személyes adataik közzététele ellen.”.

2. cikk

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

Az 1. cikk 1. pontja 2019. július 2-től, vagy az azt követő naptól alkalmazandó, amikor az Európai Unióról szóló szerződés 50. cikkének (3) bekezdése alapján a Szerződések az Egyesült Királyságra többé nem alkalmazandók, attól függően, hogy melyik a későbbi időpont.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, 2019. március 7-én.

a Bizottság részéről

az elnök

Jean-Claude JUNCKER

---

(1)  
  HL L 65., 2011.3.11., 1. o.

1

(2)  Az Európai Tanács (EU) 2018/937 határozata (2018. június 28.) az Európai Parlament összetételének megállapításáról (HL L 165 I, 2018.7.2., 1. o.).

2

(3)  Az Európai Parlament és a Tanács 45/2001/EK rendelete (2000. december 18.) a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról (HL L 8., 2001.1.12., 1. o.).

3

(4)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2018/1725 rendelete (2018. október 23.) a természetes személyeknek a személyes adatok uniós intézmények, szervek, hivatalok és ügynökségek általi kezelése tekintetében való védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 45/2001/EK rendelet és az 1247/2002/EK határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 295., 2018.11.21., 39. o.).

4

---

MELLÉKLET

A TAGÁLLAMONKÉNTI ALÁÍRÓK LEGALACSONYABB SZÁMA

| Belgium | 15 750 |
| --- | --- |
| Bulgária | 12 750 |
| Cseh Köztársaság | 15 750 |
| Dánia | 10 500 |
| Németország | 72 000 |
| Észtország | 5 250 |
| Írország | 9 750 |
| Görögország | 15 750 |
| Spanyolország | 44 250 |
| Franciaország | 59 250 |
| Horvátország | 9 000 |
| Olaszország | 57 000 |
| Ciprus | 4 500 |
| Lettország | 6 000 |
| Litvánia | 8 250 |
| Luxemburg | 4 500 |
| Magyarország | 15 750 |
| Málta | 4 500 |
| Hollandia | 21 750 |
| Ausztria | 14 250 |
| Lengyelország | 39 000 |
| Portugália | 15 750 |
| Románia | 24 750 |
| Szlovénia | 6 000 |
| Szlovákia | 10 500 |
| Finnország | 10 500 |
| Svédország | 15 750 |

Belgium

15 750

Bulgária

12 750

Cseh Köztársaság

15 750

Dánia

10 500

Németország

72 000

Észtország

5 250

Írország

9 750

Görögország

15 750

Spanyolország

44 250

Franciaország

59 250

Horvátország

9 000

Olaszország

57 000

Ciprus

4 500

Lettország

6 000

Litvánia

8 250

Luxemburg

4 500

Magyarország

15 750

Málta

4 500

Hollandia

21 750

Ausztria

14 250

Lengyelország

39 000

Portugália

15 750

Románia

24 750

Szlovénia

6 000

Szlovákia

10 500

Finnország

10 500

Svédország

15 750

---