# Europos Sąjungos L 76/2019

| | ISSN 1977-0723 |
| --- | --- |
| Europos Sąjungos
  oficialusis leidinys | L 76 |
| | |
| Leidimas lietuvių kalba | Teisės aktai | 62 metai2019m. kovo 19d. |

ISSN 1977-0723

Europos Sąjungos

oficialusis leidinys

L 76

Leidimas lietuvių kalba

Teisės aktai

62 metai2019m. kovo 19d.

---

| Turinys | | II   Ne teisėkūros procedūra priimami aktai | Puslapis |
| --- | --- | --- | --- |
| | | SPRENDIMAI |
| | * | 2019 m. sausio 23 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2019/419, pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2016/679 dėl tinkamos asmens duomenų apsaugos Japonijoje pagal Asmeninės informacijos apsaugos įstatymą (
  1
  ) | 1 |

Turinys

II   Ne teisėkūros procedūra priimami aktai

Puslapis

SPRENDIMAI

*

2019 m. sausio 23 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimas (ES) 2019/419, pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2016/679 dėl tinkamos asmens duomenų apsaugos Japonijoje pagal Asmeninės informacijos apsaugos įstatymą (
  1
  )

1

1

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Tekstas svarbus EEE |

---

(1)   Tekstas svarbus EEE

1

| LT | Aktai, kurių pavadinimai spausdinami paprastu šriftu, yra susiję su kasdieniu žemės ūkio reikalų valdymu ir paprastai galioja ribotą laikotarpį.
  Visų kitų aktų pavadinimai spausdinami ryškesniu šriftu ir prieš juos dedama žvaigždutė. |
| --- | --- |

LT

Aktai, kurių pavadinimai spausdinami paprastu šriftu, yra susiję su kasdieniu žemės ūkio reikalų valdymu ir paprastai galioja ribotą laikotarpį.

Visų kitų aktų pavadinimai spausdinami ryškesniu šriftu ir prieš juos dedama žvaigždutė.

---

II Ne teisėkūros procedūra priimami aktai

SPRENDIMAI

| 2019 3 19 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 76/1 |
| --- | --- | --- | --- |

2019 3 19

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 76/1

---

KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS (ES) 2019/419

2019 m. sausio 23 d.

pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2016/679 dėl tinkamos asmens duomenų apsaugos Japonijoje pagal Asmeninės informacijos apsaugos įstatymą

(pranešta dokumentu Nr. C(2019) 304)

(Tekstas svarbus EEE)

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

atsižvelgdama į 2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (toliau – Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas) (1) (BDAR), ypač į jo 45 straipsnio 3 dalį,

pasikonsultavusi su Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnu,

1.   ĮVADAS

ĮVADAS

| (1) | Reglamente (ES) 2016/679 nustatytos asmens duomenų perdavimo iš Europos Sąjungoje įsikūrusių duomenų valdytojų arba duomenų tvarkytojų į trečiąsias valstybes ir tarptautinėms organizacijoms taisyklės, susijusios su tomis duomenų perdavimo operacijoms, kurioms taikomas minėtas reglamentas. Tarptautinio asmens duomenų perdavimo taisyklės yra nustatytos to reglamento V skyriuje, konkrečiai – 44–55 straipsniuose. Asmens duomenų judėjimas į Europos Sąjungai nepriklausančias valstybes ir iš jų reikalingas tarptautinio bendradarbiavimo ir tarptautinės prekybos plėtrai, tuo pačiu metu užtikrinant, kad asmens duomenų apsaugos lygis Europos Sąjungoje nebus sumažintas. |
| --- | --- |

(1)

Reglamente (ES) 2016/679 nustatytos asmens duomenų perdavimo iš Europos Sąjungoje įsikūrusių duomenų valdytojų arba duomenų tvarkytojų į trečiąsias valstybes ir tarptautinėms organizacijoms taisyklės, susijusios su tomis duomenų perdavimo operacijoms, kurioms taikomas minėtas reglamentas. Tarptautinio asmens duomenų perdavimo taisyklės yra nustatytos to reglamento V skyriuje, konkrečiai – 44–55 straipsniuose. Asmens duomenų judėjimas į Europos Sąjungai nepriklausančias valstybes ir iš jų reikalingas tarptautinio bendradarbiavimo ir tarptautinės prekybos plėtrai, tuo pačiu metu užtikrinant, kad asmens duomenų apsaugos lygis Europos Sąjungoje nebus sumažintas.

| (2) | Pagal Reglamento (ES) 2016/679 45 straipsnio 3 dalį Komisija, priimdama įgyvendinimo aktą, gali nuspręsti, kad trečioji valstybė, teritorija arba vienas ar daugiau nurodytų sektorių toje trečiojoje valstybėje, arba tarptautinė organizacija užtikrina tinkamo lygio apsaugą. Jei ši sąlyga tenkinama, asmens duomenys į tokią trečiąją valstybę, teritoriją, sektorių, arba tarptautinei organizacijai gali būti perduodami be papildomo leidimo, kaip nustatyta Reglamento 45 straipsnio 1 dalyje ir 103 konstatuojamojoje dalyje. |
| --- | --- |

(2)

Pagal Reglamento (ES) 2016/679 45 straipsnio 3 dalį Komisija, priimdama įgyvendinimo aktą, gali nuspręsti, kad trečioji valstybė, teritorija arba vienas ar daugiau nurodytų sektorių toje trečiojoje valstybėje, arba tarptautinė organizacija užtikrina tinkamo lygio apsaugą. Jei ši sąlyga tenkinama, asmens duomenys į tokią trečiąją valstybę, teritoriją, sektorių, arba tarptautinei organizacijai gali būti perduodami be papildomo leidimo, kaip nustatyta Reglamento 45 straipsnio 1 dalyje ir 103 konstatuojamojoje dalyje.

| (3) | Kaip nurodyta Reglamento (ES) 2016/679 45 straipsnio 2 dalyje, priimant sprendimą dėl tinkamumo turi būti remiamasi išsamia trečiosios valstybės teisinės sistemos analize, susijusia ir su duomenų importuotojams taikomomis taisyklėmis, ir su apribojimais bei apsaugos priemonėmis, taikomais valdžios institucijų galimybei susipažinti su asmens duomenimis. Vertinimo metu turi būti nustatyta, ar atitinkama valstybė garantuoja tokio lygio apsaugą, kuri yra „iš esmės lygiavertė“ Europos Sąjungoje užtikrinamai apsaugai (Reglamento (ES) 2016/679 104 konstatuojamoji dalis). Kaip išaiškino Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, šia nuostata nėra reikalaujama, kad apsauga būtų tokio paties lygio (2). Visų pirma, priemonės, kurių gali imtis atitinkama trečioji valstybė, gali skirtis nuo Europos Sąjungoje taikomų priemonių, jeigu praktiškai šios priemonės yra veiksmingos, kad būtų užtikrinta tinkamo lygio apsauga (3). Todėl tinkamumo standartu nereikalaujama papunkčiui atkartoti ES taisykles. Veikiau turi būti patikrinama, ar visoje užsienio sistemoje užtikrinamas reikiamas apsaugos lygis – teisių į privatumą esmė, veiksmingas jų įgyvendinimas, priežiūra ir įgyvendinimo užtikrinimas (4). |
| --- | --- |

(3)

Kaip nurodyta Reglamento (ES) 2016/679 45 straipsnio 2 dalyje, priimant sprendimą dėl tinkamumo turi būti remiamasi išsamia trečiosios valstybės teisinės sistemos analize, susijusia ir su duomenų importuotojams taikomomis taisyklėmis, ir su apribojimais bei apsaugos priemonėmis, taikomais valdžios institucijų galimybei susipažinti su asmens duomenimis. Vertinimo metu turi būti nustatyta, ar atitinkama valstybė garantuoja tokio lygio apsaugą, kuri yra „iš esmės lygiavertė“ Europos Sąjungoje užtikrinamai apsaugai (Reglamento (ES) 2016/679 104 konstatuojamoji dalis). Kaip išaiškino Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, šia nuostata nėra reikalaujama, kad apsauga būtų tokio paties lygio (2). Visų pirma, priemonės, kurių gali imtis atitinkama trečioji valstybė, gali skirtis nuo Europos Sąjungoje taikomų priemonių, jeigu praktiškai šios priemonės yra veiksmingos, kad būtų užtikrinta tinkamo lygio apsauga (3). Todėl tinkamumo standartu nereikalaujama papunkčiui atkartoti ES taisykles. Veikiau turi būti patikrinama, ar visoje užsienio sistemoje užtikrinamas reikiamas apsaugos lygis – teisių į privatumą esmė, veiksmingas jų įgyvendinimas, priežiūra ir įgyvendinimo užtikrinimas (4).

2

3

4

| (4) | Komisija atidžiai išanalizavo Japonijos teisės aktus ir praktiką. Remdamasi 6 ir 175 konstatuojamosiose dalyse išdėstytomis išvadomis Komisija daro išvadą, kad Japonija užtikrina tinkamo lygio asmens duomenų, perduodamų organizacijoms, kurioms taikomas Asmeninės informacijos apsaugos įstatymas (5) ir papildomos šiame sprendime nurodytos sąlygos, apsaugą. Šios sąlygos yra išdėstytos Asmeninės informacijos apsaugos komisijos (6) (toliau – AIAK) priimtose Papildomose taisyklėse (I priedas) ir Japonijos vyriausybės oficialiuose pareiškimuose, garantijose ir įsipareigojimuose, adresuotuose Europos Komisijai (II priedas). |
| --- | --- |

(4)

Komisija atidžiai išanalizavo Japonijos teisės aktus ir praktiką. Remdamasi 6 ir 175 konstatuojamosiose dalyse išdėstytomis išvadomis Komisija daro išvadą, kad Japonija užtikrina tinkamo lygio asmens duomenų, perduodamų organizacijoms, kurioms taikomas Asmeninės informacijos apsaugos įstatymas (5) ir papildomos šiame sprendime nurodytos sąlygos, apsaugą. Šios sąlygos yra išdėstytos Asmeninės informacijos apsaugos komisijos (6) (toliau – AIAK) priimtose Papildomose taisyklėse (I priedas) ir Japonijos vyriausybės oficialiuose pareiškimuose, garantijose ir įsipareigojimuose, adresuotuose Europos Komisijai (II priedas).

5

6

| (5) | Pagal šį sprendimą duomenų valdytojas arba duomenų tvarkytojas Europos ekonominėje erdvėje (toliau – EEA) (7) gali perduoti duomenis tokioms organizacijoms Japonijoje be papildomo leidimo. Sprendimas neturi įtakos Reglamento (ES) 2016/679 tiesioginiam taikymui tokioms organizacijoms, kai tenkinamos jo 3 straipsnio sąlygos. |
| --- | --- |

(5)

Pagal šį sprendimą duomenų valdytojas arba duomenų tvarkytojas Europos ekonominėje erdvėje (toliau – EEA) (7) gali perduoti duomenis tokioms organizacijoms Japonijoje be papildomo leidimo. Sprendimas neturi įtakos Reglamento (ES) 2016/679 tiesioginiam taikymui tokioms organizacijoms, kai tenkinamos jo 3 straipsnio sąlygos.

7

2.   TAISYKLĖS, TAIKOMOS VERSLO SUBJEKTAMS TVARKANT DUOMENIS

TAISYKLĖS, TAIKOMOS VERSLO SUBJEKTAMS TVARKANT DUOMENIS

2.1.   Japonijos duomenų apsaugos sistema

Japonijos duomenų apsaugos sistema

| (6) | Teisinė sistema, kuria Japonijoje reglamentuojama privatumo ir duomenų apsauga, siejama su 1946 m. paskelbta Konstitucija. |
| --- | --- |

(6)

Teisinė sistema, kuria Japonijoje reglamentuojama privatumo ir duomenų apsauga, siejama su 1946 m. paskelbta Konstitucija.

| (7) | Konstitucijos 13 straipsnyje nustatyta:

  „Visi žmonės turi būti gerbiami kaip asmenys. Leidžiant teisės aktus ir kituose valdžios reikaluose jų teisei į gyvybę, laisvę ir teisei siekti laimės turi būti skiriamas pagrindinis dėmesys, jei ši teisė netrukdo visuomenės gerovei.“ |
| --- | --- |

(7)

Konstitucijos 13 straipsnyje nustatyta:

„Visi žmonės turi būti gerbiami kaip asmenys. Leidžiant teisės aktus ir kituose valdžios reikaluose jų teisei į gyvybę, laisvę ir teisei siekti laimės turi būti skiriamas pagrindinis dėmesys, jei ši teisė netrukdo visuomenės gerovei.“

| (8) | Remdamasis šiuo straipsniu Japonijos Aukščiausiasis Teismas išaiškino asmenų teises, susijusias su asmens duomenų apsauga. 1969 m. sprendime teisę į privatumą ir duomenų apsaugą jis pripažino konstitucine teise (8). Visų pirma Teismas pareiškė, kad „kiekvienas asmuo yra laisvas apsaugoti savo asmeninę informaciją, kad be pateisinamos priežasties ji nebūtų atskleista trečiajai šaliai arba paskelbta viešai“. Be to, 2008 m. kovo 6 d. sprendime (toliau – Juki-Net) (9) Aukščiausias Teismas pareiškė, kad „piliečių privataus gyvenimo laisvė turi būti apsaugota nuo viešosios valdžios funkcijų vykdymo ir galima daryti išvadą, kad viena iš asmens privataus gyvenimo laisvių yra kiekvieno asmens laisvė apsaugoti savo asmeninę informaciją, kad ji be pateisinamos priežasties nebūtų atskleista trečiajai šaliai arba paskelbta viešai“ (10). |
| --- | --- |

(8)

Remdamasis šiuo straipsniu Japonijos Aukščiausiasis Teismas išaiškino asmenų teises, susijusias su asmens duomenų apsauga. 1969 m. sprendime teisę į privatumą ir duomenų apsaugą jis pripažino konstitucine teise (8). Visų pirma Teismas pareiškė, kad „kiekvienas asmuo yra laisvas apsaugoti savo asmeninę informaciją, kad be pateisinamos priežasties ji nebūtų atskleista trečiajai šaliai arba paskelbta viešai“. Be to, 2008 m. kovo 6 d. sprendime (toliau – Juki-Net) (9) Aukščiausias Teismas pareiškė, kad „piliečių privataus gyvenimo laisvė turi būti apsaugota nuo viešosios valdžios funkcijų vykdymo ir galima daryti išvadą, kad viena iš asmens privataus gyvenimo laisvių yra kiekvieno asmens laisvė apsaugoti savo asmeninę informaciją, kad ji be pateisinamos priežasties nebūtų atskleista trečiajai šaliai arba paskelbta viešai“ (10).

8

9

10

| (9) | 2003 m. gegužės 30 d. Japonija priėmė keletą duomenų apsaugos srities įstatymų:






  — | Asmeninės informacijos apsaugos įstatymą (toliau – AIAĮ), |
| --- | --- | --- |

(9)

2003 m. gegužės 30 d. Japonija priėmė keletą duomenų apsaugos srities įstatymų:

—

Asmeninės informacijos apsaugos įstatymą (toliau – AIAĮ),

| — | Administravimo organų turimos asmeninės informacijos apsaugos įstatymą (toliau – AOTAIAĮ), |
| --- | --- |

—

Administravimo organų turimos asmeninės informacijos apsaugos įstatymą (toliau – AOTAIAĮ),

| — | Įsteigtų administracinių įstaigų turimos asmeninės informacijos apsaugos įstatymą (toliau – ĮAĮTAIAĮ). |
| --- | --- |

—

Įsteigtų administracinių įstaigų turimos asmeninės informacijos apsaugos įstatymą (toliau – ĮAĮTAIAĮ).

| (10) | Dviejuose pastaruosiuose įstatymuose (iš dalies pakeistuose 2016 m.) yra nuostatų, taikomų viešojo sektoriaus subjektų vykdomai asmeninės informacijos apsaugai. Duomenų tvarkymo veikla, kuriai taikomi šie įstatymai, nėra šiame sprendime pateiktos tinkamumo išvados objektas. Šis sprendimas taikomas tik „asmeninę informaciją tvarkančių verslo subjektų“ (toliau – AITVS), kaip nustatyta AIAĮ, vykdomai asmeninės informacijos apsaugai. |
| --- | --- |

(10)

Dviejuose pastaruosiuose įstatymuose (iš dalies pakeistuose 2016 m.) yra nuostatų, taikomų viešojo sektoriaus subjektų vykdomai asmeninės informacijos apsaugai. Duomenų tvarkymo veikla, kuriai taikomi šie įstatymai, nėra šiame sprendime pateiktos tinkamumo išvados objektas. Šis sprendimas taikomas tik „asmeninę informaciją tvarkančių verslo subjektų“ (toliau – AITVS), kaip nustatyta AIAĮ, vykdomai asmeninės informacijos apsaugai.

| (11) | Pastaraisiais metais AIAĮ buvo pertvarkytas. Iš dalies pakeistas AIAĮ buvo paskelbtas 2015 m. rugsėjo 9 d., o įsigaliojo 2017 m. gegužės 30 d. Pakeitimu buvo įvesta daug naujų apsaugos priemonių ir sustiprintos esamos apsaugos priemonės, ir taip Japonijos duomenų apsaugos sistema priartinta prie europinės. Pavyzdžiui, prie šių priemonių priskiriamos tam tikros įgyvendinamos asmenų teisės arba nepriklausomos priežiūros institucijos (AIAK), kuriai paskirta AIAĮ priežiūra ir vykdymo užtikrinimas, įkūrimas. |
| --- | --- |

(11)

Pastaraisiais metais AIAĮ buvo pertvarkytas. Iš dalies pakeistas AIAĮ buvo paskelbtas 2015 m. rugsėjo 9 d., o įsigaliojo 2017 m. gegužės 30 d. Pakeitimu buvo įvesta daug naujų apsaugos priemonių ir sustiprintos esamos apsaugos priemonės, ir taip Japonijos duomenų apsaugos sistema priartinta prie europinės. Pavyzdžiui, prie šių priemonių priskiriamos tam tikros įgyvendinamos asmenų teisės arba nepriklausomos priežiūros institucijos (AIAK), kuriai paskirta AIAĮ priežiūra ir vykdymo užtikrinimas, įkūrimas.

| (12) | Be AIAĮ tvarkant asmeninę informaciją, kuriai taikomas šis sprendimas, taikomos pagal AIAĮ priimtos įgyvendinimo taisyklės. Prie jų priskiriamas Ministrų kabineto įsakymo dėl Asmeninės informacijos apsaugos įstatymo įgyvendinimo 2016 m spalio 5 d. pakeitimas ir AIAK priimtos Asmeninės informacijos apsaugos įstatymo vykdymo užtikrinimo taisyklės (11). Abu taisyklių rinkiniai yra teisiškai privalomi bei vykdytini ir įsigaliojo tuo pačiu metu, kaip ir pakeistas AIAĮ. |
| --- | --- |

(12)

Be AIAĮ tvarkant asmeninę informaciją, kuriai taikomas šis sprendimas, taikomos pagal AIAĮ priimtos įgyvendinimo taisyklės. Prie jų priskiriamas Ministrų kabineto įsakymo dėl Asmeninės informacijos apsaugos įstatymo įgyvendinimo 2016 m spalio 5 d. pakeitimas ir AIAK priimtos Asmeninės informacijos apsaugos įstatymo vykdymo užtikrinimo taisyklės (11). Abu taisyklių rinkiniai yra teisiškai privalomi bei vykdytini ir įsigaliojo tuo pačiu metu, kaip ir pakeistas AIAĮ.

11

| (13) | Be to, 2018 m. spalio 28 d. Japonijos Ministrų Kabinetas (sudarytas iš Ministro Pirmininko ir jo vyriausybę sudarančių ministrų) priėmė „Pagrindinę politiką“, skirtą „visapusiškai ir vientisai skatinti asmeninės informacijos apsaugos priemones“. Pagal AIAĮ 7 straipsnį „Pagrindinė politika“ priimama kaip Ministrų Kabineto sprendimas, o joje pateikiamos AIAĮ vykdymo užtikrinimo politikos gairės, skirtos ir centrinei valdžiai, ir vietos valdžios institucijoms. |
| --- | --- |

(13)

Be to, 2018 m. spalio 28 d. Japonijos Ministrų Kabinetas (sudarytas iš Ministro Pirmininko ir jo vyriausybę sudarančių ministrų) priėmė „Pagrindinę politiką“, skirtą „visapusiškai ir vientisai skatinti asmeninės informacijos apsaugos priemones“. Pagal AIAĮ 7 straipsnį „Pagrindinė politika“ priimama kaip Ministrų Kabineto sprendimas, o joje pateikiamos AIAĮ vykdymo užtikrinimo politikos gairės, skirtos ir centrinei valdžiai, ir vietos valdžios institucijoms.

| (14) | Neseniai Japonijos vyriausybė 2018 m. birželio 12 d. priimtu Ministrų kabineto Sprendimu pakeitė „Pagrindinę politiką“. Siekiant palengvinti tarptautinį duomenų perdavimą, Ministrų kabineto sprendimu AIAK, kaip institucijai, kompetentingai administruoti ir įgyvendinti AIAĮ, suteikiami „įgaliojimai pagal Įstatymo 6 straipsnį imtis reikiamų veiksmų, kad būtų įveikti Japonijos ir atitinkamos užsienio valstybės sistemų ir operacijų skirtumai siekiant užtikrinti, kad iš tokios valstybės gauta asmeninė informacija būtų tvarkoma tinkamai“. Ministrų Kabineto sprendime nustatyta, kad tai apima įgaliojimus nustatyti sustiprintas apsaugos priemones, AIAK priimant griežtesnes taisykles, papildančias AIAĮ ir Ministrų Kabineto įsakyme numatytas taisykles ir už jas išsamesnes. Pagal tą sprendimą tos griežtesnės taisyklės Japonijos verslo subjektams yra privalomos ir vykdytinos jų atžvilgiu. |
| --- | --- |

(14)

Neseniai Japonijos vyriausybė 2018 m. birželio 12 d. priimtu Ministrų kabineto Sprendimu pakeitė „Pagrindinę politiką“. Siekiant palengvinti tarptautinį duomenų perdavimą, Ministrų kabineto sprendimu AIAK, kaip institucijai, kompetentingai administruoti ir įgyvendinti AIAĮ, suteikiami „įgaliojimai pagal Įstatymo 6 straipsnį imtis reikiamų veiksmų, kad būtų įveikti Japonijos ir atitinkamos užsienio valstybės sistemų ir operacijų skirtumai siekiant užtikrinti, kad iš tokios valstybės gauta asmeninė informacija būtų tvarkoma tinkamai“. Ministrų Kabineto sprendime nustatyta, kad tai apima įgaliojimus nustatyti sustiprintas apsaugos priemones, AIAK priimant griežtesnes taisykles, papildančias AIAĮ ir Ministrų Kabineto įsakyme numatytas taisykles ir už jas išsamesnes. Pagal tą sprendimą tos griežtesnės taisyklės Japonijos verslo subjektams yra privalomos ir vykdytinos jų atžvilgiu.

| (15) | Remdamasi AIAĮ 6 straipsniu ir tuo Ministrų Kabineto sprendimu, 2018 m. birželio 15 d. AIAK priėmė „Papildomas taisykles pagal Asmeninės informacijos apsaugos įstatymą dėl asmens duomenų, perduodamų iš ES pagal sprendimą dėl tinkamumo, tvarkymo“ (toliau – Papildomos taisyklės), skirtas sustiprinti asmeninės informacijos, perduodamos iš Europos Sąjungos į Japoniją pagal esamą sprendimą dėl tinkamumo, apsaugą. Šios Papildomos taisyklės yra teisiškai privalomos Japonijos verslo subjektams, o jų vykdymą taip pat, kaip AIAĮ nuostatų, kurias šios taisyklės papildo nustatydamos griežtesnes ir (arba) išsamesnes taisykles, užtikrina AIAK ir teismai (12). Kadangi Japonijos verslo subjektai, gaunantys ir (arba) toliau tvarkantys asmens duomenis iš Europos Sąjungos, bus teisiškai įpareigoti laikytis Papildomų taisyklių, jie turės užtikrinti (pavyzdžiui, naudodami technines („žymėjimas“) arba organizacines priemones (saugojimas skirtojoje duomenų bazėje)), kad galės atpažinti tokius asmens duomenis per visą jų „gyvavimo ciklą“ (13). Tolesniuose skirsniuose kiekvienos papildomos taisyklės turinys analizuojamas vertinant AIAĮ straipsnius, kuriuos jos papildo. |
| --- | --- |

(15)

Remdamasi AIAĮ 6 straipsniu ir tuo Ministrų Kabineto sprendimu, 2018 m. birželio 15 d. AIAK priėmė „Papildomas taisykles pagal Asmeninės informacijos apsaugos įstatymą dėl asmens duomenų, perduodamų iš ES pagal sprendimą dėl tinkamumo, tvarkymo“ (toliau – Papildomos taisyklės), skirtas sustiprinti asmeninės informacijos, perduodamos iš Europos Sąjungos į Japoniją pagal esamą sprendimą dėl tinkamumo, apsaugą. Šios Papildomos taisyklės yra teisiškai privalomos Japonijos verslo subjektams, o jų vykdymą taip pat, kaip AIAĮ nuostatų, kurias šios taisyklės papildo nustatydamos griežtesnes ir (arba) išsamesnes taisykles, užtikrina AIAK ir teismai (12). Kadangi Japonijos verslo subjektai, gaunantys ir (arba) toliau tvarkantys asmens duomenis iš Europos Sąjungos, bus teisiškai įpareigoti laikytis Papildomų taisyklių, jie turės užtikrinti (pavyzdžiui, naudodami technines („žymėjimas“) arba organizacines priemones (saugojimas skirtojoje duomenų bazėje)), kad galės atpažinti tokius asmens duomenis per visą jų „gyvavimo ciklą“ (13). Tolesniuose skirsniuose kiekvienos papildomos taisyklės turinys analizuojamas vertinant AIAĮ straipsnius, kuriuos jos papildo.

12

13

| (16) | Priešingai nei iki 2015 m. pakeitimo, kai ši sritis priklausė įvairių Japonijos atitinkamų sektorių ministerijų kompetencijai, AIAĮ AIAK suteikiami įgaliojimai priimti duomenų apsaugos taisyklėmis grindžiamas Gaires „siekiant, kad būtų tinkamai ir veiksmingai įgyvendinti veiksmai, kurių turi imtis verslo subjektas“. Savo Gairėse AIAK pateikia autoritetingą šių taisyklių, visų pirma AIAĮ, aiškinimą. Remiantis AIAK pateikta informacija, šios gairės laikomos neatskiriama teisinės sistemos dalimi ir turi būti skaitomos kartu su AIAĮ, Ministrų kabineto įsakymu, AIAK taisyklėmis ir AIAK parengtu klausimų ir atsakymų rinkiniu (14). Todėl jos „verslo subjektams privalomos“. Jei Gairėse nurodyta, kad verslo subjektas „privalo“ arba „neturėtų“ elgtis taip, kaip nurodyta, AIAK laikysis nuomonės, kad atitinkamų nuostatų nesilaikymas yra teisės pažeidimas (15). |
| --- | --- |

(16)

Priešingai nei iki 2015 m. pakeitimo, kai ši sritis priklausė įvairių Japonijos atitinkamų sektorių ministerijų kompetencijai, AIAĮ AIAK suteikiami įgaliojimai priimti duomenų apsaugos taisyklėmis grindžiamas Gaires „siekiant, kad būtų tinkamai ir veiksmingai įgyvendinti veiksmai, kurių turi imtis verslo subjektas“. Savo Gairėse AIAK pateikia autoritetingą šių taisyklių, visų pirma AIAĮ, aiškinimą. Remiantis AIAK pateikta informacija, šios gairės laikomos neatskiriama teisinės sistemos dalimi ir turi būti skaitomos kartu su AIAĮ, Ministrų kabineto įsakymu, AIAK taisyklėmis ir AIAK parengtu klausimų ir atsakymų rinkiniu (14). Todėl jos „verslo subjektams privalomos“. Jei Gairėse nurodyta, kad verslo subjektas „privalo“ arba „neturėtų“ elgtis taip, kaip nurodyta, AIAK laikysis nuomonės, kad atitinkamų nuostatų nesilaikymas yra teisės pažeidimas (15).

14

15

2.2.   Materialinė taikymo sritis ir taikymo sritis asmenų atžvilgiu

Materialinė taikymo sritis ir taikymo sritis asmenų atžvilgiu

| (17) | AIAĮ taikymo sritis nustatoma pagal apibrėžtas asmeninės informacijos, asmens duomenų ir asmeninę informaciją tvarkančio verslo subjekto sąvokas. Kartu AIAĮ nustatytos kelios svarbios taikymo išimtys, visų pirma, dėl anonimiškai apdorotų asmens duomenų ir konkrečių rūšių duomenų tvarkymo, vykdomo tam tikrų subjektų. Nors AIAĮ nėra vartojamas terminas „duomenų tvarkymas“, jame remiamasi lygiaverte sąvoka „tvarkymas“, kuri, remiantis AIAK pateikta informacija, apima „bet kokius veiksmus su asmens duomenimis“, įskaitant asmeninės informacijos gavimą, įvedimą, kaupimą, organizavimą, saugojimą, redagavimą / apdorojimą, atnaujinimą, ištrynimą, išvedimą, sunaikinimą arba teikimą. |
| --- | --- |

(17)

AIAĮ taikymo sritis nustatoma pagal apibrėžtas asmeninės informacijos, asmens duomenų ir asmeninę informaciją tvarkančio verslo subjekto sąvokas. Kartu AIAĮ nustatytos kelios svarbios taikymo išimtys, visų pirma, dėl anonimiškai apdorotų asmens duomenų ir konkrečių rūšių duomenų tvarkymo, vykdomo tam tikrų subjektų. Nors AIAĮ nėra vartojamas terminas „duomenų tvarkymas“, jame remiamasi lygiaverte sąvoka „tvarkymas“, kuri, remiantis AIAK pateikta informacija, apima „bet kokius veiksmus su asmens duomenimis“, įskaitant asmeninės informacijos gavimą, įvedimą, kaupimą, organizavimą, saugojimą, redagavimą / apdorojimą, atnaujinimą, ištrynimą, išvedimą, sunaikinimą arba teikimą.

2.2.1.   Asmeninės informacijos apibrėžimas

Asmeninės informacijos apibrėžimas

| (18) | Visų pirma, kalbant apie AIAĮ materialinę taikymo sritį, šiame įstatyme asmeninė informacija atskiriama nuo asmens duomenų, o pastarajai kategorijai taikomos tik kai kurios įstatymo nuostatos. Pagal AIAĮ 2 straipsnio 1 dalį asmeninės informacijos sąvoka apima bet kokią su gyvu asmeniu susijusią informaciją, kuria remiantis galima nustatyti to asmens tapatybę. Apibrėžime išskiriamos dvi asmeninės informacijos kategorijos: i) asmeniniai atpažinimo kodai ir ii) kita asmeninė informacija, kuria remiantis galima nustatyti konkretaus asmens tapatybę. Pastarajai kategorijai taip pat priskiriama informacija, kuria remiantis savaime negalima nustatyti tapatybės, tačiau ją „lengvai sugretinus“ su kita informacija, galima nustatyti konkretaus asmens tapatybę. Atsižvelgiant į AIAK gaires (16), ar informacija gali būti laikoma „lengvai sugretinama“ turi būti sprendžiama kiekvienu konkrečiu atveju atskirai, atsižvelgiant į faktinę verslo subjekto situaciją („padėtį“). Bus laikoma, kad informacija yra „lengvai sugretinama“, jei tokį sugretinimą atlieka (arba gali atlikti) vidutinis („įprastas“) verslo subjektas, naudodamas jam prieinamas priemones. Pavyzdžiui, informacija nėra „lengvai sugretinama“ su kita informacija, jei verslo subjektas turi dėti neįprastai dideles pastangas arba atlikti neteisėtus veiksmus, kad iš vieno arba daugiau kitų verslo subjektų gautų informaciją, kurią reikia sugretinti. |
| --- | --- |

(18)

Visų pirma, kalbant apie AIAĮ materialinę taikymo sritį, šiame įstatyme asmeninė informacija atskiriama nuo asmens duomenų, o pastarajai kategorijai taikomos tik kai kurios įstatymo nuostatos. Pagal AIAĮ 2 straipsnio 1 dalį asmeninės informacijos sąvoka apima bet kokią su gyvu asmeniu susijusią informaciją, kuria remiantis galima nustatyti to asmens tapatybę. Apibrėžime išskiriamos dvi asmeninės informacijos kategorijos: i) asmeniniai atpažinimo kodai ir ii) kita asmeninė informacija, kuria remiantis galima nustatyti konkretaus asmens tapatybę. Pastarajai kategorijai taip pat priskiriama informacija, kuria remiantis savaime negalima nustatyti tapatybės, tačiau ją „lengvai sugretinus“ su kita informacija, galima nustatyti konkretaus asmens tapatybę. Atsižvelgiant į AIAK gaires (16), ar informacija gali būti laikoma „lengvai sugretinama“ turi būti sprendžiama kiekvienu konkrečiu atveju atskirai, atsižvelgiant į faktinę verslo subjekto situaciją („padėtį“). Bus laikoma, kad informacija yra „lengvai sugretinama“, jei tokį sugretinimą atlieka (arba gali atlikti) vidutinis („įprastas“) verslo subjektas, naudodamas jam prieinamas priemones. Pavyzdžiui, informacija nėra „lengvai sugretinama“ su kita informacija, jei verslo subjektas turi dėti neįprastai dideles pastangas arba atlikti neteisėtus veiksmus, kad iš vieno arba daugiau kitų verslo subjektų gautų informaciją, kurią reikia sugretinti.

16

2.2.2.   Asmens duomenų apibrėžtis

Asmens duomenų apibrėžtis

| (19) | Pagal AIAĮ asmens duomenų sąvoka taikoma tik tam tikrų rūšių asmeninei informacijai. Iš tikrųjų, asmens duomenys apibrėžiami kaip „asmeninė informacija, sudaranti asmeninės informacijos duomenų bazę“, t. y. „bendras informacijos rinkinys“, apimantis asmeninę informaciją, kuri yra „susisteminta taip, kad būtų galima ieškoti konkrečios asmeninės informacijos naudojant kompiuterį“ (17) arba „Ministrų Kabineto įsakymu pripažinta susisteminta taip, kad būtų galima lengvai ieškoti konkrečios asmeninės informacijos“, tačiau „neįtraukiant tos informacijos, kuri Ministrų Kabineto įsakymu buvo pripažinta kaip turinti mažai galimybių pažeisti asmens teises ir interesus atsižvelgiant į jos naudojimo būdą“ (18). |
| --- | --- |

(19)

Pagal AIAĮ asmens duomenų sąvoka taikoma tik tam tikrų rūšių asmeninei informacijai. Iš tikrųjų, asmens duomenys apibrėžiami kaip „asmeninė informacija, sudaranti asmeninės informacijos duomenų bazę“, t. y. „bendras informacijos rinkinys“, apimantis asmeninę informaciją, kuri yra „susisteminta taip, kad būtų galima ieškoti konkrečios asmeninės informacijos naudojant kompiuterį“ (17) arba „Ministrų Kabineto įsakymu pripažinta susisteminta taip, kad būtų galima lengvai ieškoti konkrečios asmeninės informacijos“, tačiau „neįtraukiant tos informacijos, kuri Ministrų Kabineto įsakymu buvo pripažinta kaip turinti mažai galimybių pažeisti asmens teises ir interesus atsižvelgiant į jos naudojimo būdą“ (18).

17

18

| (20) | Ši išimtis išsamiau apibrėžta Ministrų Kabineto įsakymo 3 straipsnio 1 dalyje, kurioje nustatyta, kad turi būti įvykdomos visos šios trys sąlygos: i) bendras informacijos rinkinys turi būti „išleistas siekiant jį parduoti dideliam skaičiui nenustatytų asmenų, o jį išleidžiant nebuvo pažeistos teisės aktų nuostatos ar jose nustatyta tvarka“; ii) šį rinkinį turi būti įmanoma „bet kuriuo metu įsigyti dideliam skaičiui nenustatytų asmenų“ ir iii) jame esantys asmens duomenys turi būti „teikiami jų pradiniu tikslu nepridedant kitos su gyvu asmeniu susijusios informacijos“. Atsižvelgiant į AIAK pateiktus paaiškinimus ši siaura išimtis buvo nustatyta tam, kad nebūtų įtrauktos telefonų knygos ar panašių rūšių registrai. |
| --- | --- |

(20)

Ši išimtis išsamiau apibrėžta Ministrų Kabineto įsakymo 3 straipsnio 1 dalyje, kurioje nustatyta, kad turi būti įvykdomos visos šios trys sąlygos: i) bendras informacijos rinkinys turi būti „išleistas siekiant jį parduoti dideliam skaičiui nenustatytų asmenų, o jį išleidžiant nebuvo pažeistos teisės aktų nuostatos ar jose nustatyta tvarka“; ii) šį rinkinį turi būti įmanoma „bet kuriuo metu įsigyti dideliam skaičiui nenustatytų asmenų“ ir iii) jame esantys asmens duomenys turi būti „teikiami jų pradiniu tikslu nepridedant kitos su gyvu asmeniu susijusios informacijos“. Atsižvelgiant į AIAK pateiktus paaiškinimus ši siaura išimtis buvo nustatyta tam, kad nebūtų įtrauktos telefonų knygos ar panašių rūšių registrai.

| (21) | Kalbant apie Japonijoje renkamus duomenis šis skirtumas tarp asmeninės informacijos ir asmens duomenų yra svarbus, nes tokia informacija gali nepriklausyti „asmeninės informacijos duomenų bazei“ (pavyzdžiui, atskiras duomenų rinkinys, surinktas ir tvarkomas rankiniu būdu), todėl tos AIAĮ nuostatos, susijusios tik su asmens duomenimis, nebus taikomos (19). |
| --- | --- |

(21)

Kalbant apie Japonijoje renkamus duomenis šis skirtumas tarp asmeninės informacijos ir asmens duomenų yra svarbus, nes tokia informacija gali nepriklausyti „asmeninės informacijos duomenų bazei“ (pavyzdžiui, atskiras duomenų rinkinys, surinktas ir tvarkomas rankiniu būdu), todėl tos AIAĮ nuostatos, susijusios tik su asmens duomenimis, nebus taikomos (19).

19

| (22) | Tačiau toks skirstymas nebus taikomas asmens duomenims, kurie iš Europos Sąjungos buvo importuoti į Japoniją pagal sprendimą dėl tinkamumo. Kadangi tokie duomenys paprastai bus perduodami elektroninėmis priemonėmis (nes skaitmeniniame amžiuje tai yra įprastas keitimosi duomenimis būdas, ypač keičiantis duomenimis dideliu atstumu (pvz., tarp ES ir Japonijos)) taigi, taps duomenų importuotojo elektroninio susisteminto rinkinio dalimi, tokie ES duomenys priklausys „asmens duomenų“ kategorijai pagal AIAĮ. Išimtiniu atveju, kai asmens duomenys iš ES bus perduodami kitomis priemonėmis (pvz., popierine forma), jiems vis tiek bus taikomas AIAĮ, jei perdavus šiuos duomenis jie taps „bendro informacijos rinkinio“, susisteminto taip, kad būtų galima lengvai ieškoti konkrečios informacijos (AIAĮ 2 straipsnio 4 dalies ii punktas), dalimi. Pagal Ministrų Kabineto įsakymo 3 straipsnio 2 dalį taip bus tuo atveju, kai informacija yra išdėstyta „atsižvelgiant į tam tikrą taisyklę“, o duomenų bazėje yra tokių priemonių kaip, pavyzdžiui, turinys ar rodyklė, skirta paieškai palengvinti. Tai atitinka „susisteminto rinkinio“, kaip nustatyta BDAR 2 straipsnio 1 dalyje, apibrėžimą. |
| --- | --- |

(22)

Tačiau toks skirstymas nebus taikomas asmens duomenims, kurie iš Europos Sąjungos buvo importuoti į Japoniją pagal sprendimą dėl tinkamumo. Kadangi tokie duomenys paprastai bus perduodami elektroninėmis priemonėmis (nes skaitmeniniame amžiuje tai yra įprastas keitimosi duomenimis būdas, ypač keičiantis duomenimis dideliu atstumu (pvz., tarp ES ir Japonijos)) taigi, taps duomenų importuotojo elektroninio susisteminto rinkinio dalimi, tokie ES duomenys priklausys „asmens duomenų“ kategorijai pagal AIAĮ. Išimtiniu atveju, kai asmens duomenys iš ES bus perduodami kitomis priemonėmis (pvz., popierine forma), jiems vis tiek bus taikomas AIAĮ, jei perdavus šiuos duomenis jie taps „bendro informacijos rinkinio“, susisteminto taip, kad būtų galima lengvai ieškoti konkrečios informacijos (AIAĮ 2 straipsnio 4 dalies ii punktas), dalimi. Pagal Ministrų Kabineto įsakymo 3 straipsnio 2 dalį taip bus tuo atveju, kai informacija yra išdėstyta „atsižvelgiant į tam tikrą taisyklę“, o duomenų bazėje yra tokių priemonių kaip, pavyzdžiui, turinys ar rodyklė, skirta paieškai palengvinti. Tai atitinka „susisteminto rinkinio“, kaip nustatyta BDAR 2 straipsnio 1 dalyje, apibrėžimą.

2.2.3.   Saugomų asmens duomenų apibrėžimas

Saugomų asmens duomenų apibrėžimas

| (23) | Tam tikros AIAĮ nuostatos, visų pirma, 27–30 straipsniai, susiję su asmens teisėmis, taikomi tik specialios kategorijos asmens duomenims, būtent „saugomiems asmens duomenims“. AIAĮ 2 straipsnio 7 dalyje jie apibrėžti kaip asmens duomenys, kurie nepriklauso nė vienai iš šių kategorijų: i) „Ministrų Kabineto įsakymu pripažinti galinčiais padaryti žalos visuomenei ar kitiems interesams, jei būtų pranešta apie jų buvimą arba nebuvimą“; ii) „kuriuos numatoma ištrinti per ne ilgesnį nei vienų metų laikotarpį, nustatomą Ministrų Kabineto įsakymu“. |
| --- | --- |

(23)

Tam tikros AIAĮ nuostatos, visų pirma, 27–30 straipsniai, susiję su asmens teisėmis, taikomi tik specialios kategorijos asmens duomenims, būtent „saugomiems asmens duomenims“. AIAĮ 2 straipsnio 7 dalyje jie apibrėžti kaip asmens duomenys, kurie nepriklauso nė vienai iš šių kategorijų: i) „Ministrų Kabineto įsakymu pripažinti galinčiais padaryti žalos visuomenei ar kitiems interesams, jei būtų pranešta apie jų buvimą arba nebuvimą“; ii) „kuriuos numatoma ištrinti per ne ilgesnį nei vienų metų laikotarpį, nustatomą Ministrų Kabineto įsakymu“.

| (24) | Pirmoji iš šių dviejų kategorijų yra paaiškinta Ministrų Kabineto įsakymo 4 straipsnyje ir taikoma pagal keturių rūšių išimtis (20). Nustatant šias išimtis siekiama tikslų, panašių į tuos, kurie nustatyti Reglamento (ES) 2016/679 23 straipsnio 1 dalyje, visų pirma, duomenų subjekto (pagal AIAĮ terminologiją – subjekto) ir kitų asmenų laisvių apsaugos, nacionalinio saugumo, visuomenės saugumo, baudžiamosios teisėsaugos ar kitų svarbių bendro viešojo intereso tikslų. Be to, iš Ministrų kabineto įsakymo 4 straipsnio 1 dalies i–iv punktų formuluotės išplaukia, kad bet kuriuo atveju jos taikomos tik tais atvejais, kai vienam iš saugomų svarbių interesų gali kilti konkretus pavojus (21). |
| --- | --- |

(24)

Pirmoji iš šių dviejų kategorijų yra paaiškinta Ministrų Kabineto įsakymo 4 straipsnyje ir taikoma pagal keturių rūšių išimtis (20). Nustatant šias išimtis siekiama tikslų, panašių į tuos, kurie nustatyti Reglamento (ES) 2016/679 23 straipsnio 1 dalyje, visų pirma, duomenų subjekto (pagal AIAĮ terminologiją – subjekto) ir kitų asmenų laisvių apsaugos, nacionalinio saugumo, visuomenės saugumo, baudžiamosios teisėsaugos ar kitų svarbių bendro viešojo intereso tikslų. Be to, iš Ministrų kabineto įsakymo 4 straipsnio 1 dalies i–iv punktų formuluotės išplaukia, kad bet kuriuo atveju jos taikomos tik tais atvejais, kai vienam iš saugomų svarbių interesų gali kilti konkretus pavojus (21).

20

21

| (25) | Antroji kategorija dar patikslinama Ministrų kabineto įsakymo 5 straipsnyje. Šiame straipsnyje, skaitant jį kartu su AIAĮ 2 straipsnio 7 dalimi, saugomų asmens duomenų sąvokos taikymo sričiai nepriskiriami (taigi, jiems netaikomos ir asmens teisės pagal AIAĮ) asmens duomenys, „kuriuos numatoma ištrinti“ per šešių mėnesių laikotarpį. AIAK paaiškino, kad šios išimties tikslas – paskatinti verslo subjektus duomenis tvarkyti ir saugoti kuo trumpesnį laikotarpį. Tačiau tai reikštų, kad ES duomenų subjektai negalėtų naudotis svarbiomis teisėmis tik dėl to, kad atitinkamas verslo subjektas jų duomenis saugo nustatytą laikotarpį. |
| --- | --- |

(25)

Antroji kategorija dar patikslinama Ministrų kabineto įsakymo 5 straipsnyje. Šiame straipsnyje, skaitant jį kartu su AIAĮ 2 straipsnio 7 dalimi, saugomų asmens duomenų sąvokos taikymo sričiai nepriskiriami (taigi, jiems netaikomos ir asmens teisės pagal AIAĮ) asmens duomenys, „kuriuos numatoma ištrinti“ per šešių mėnesių laikotarpį. AIAK paaiškino, kad šios išimties tikslas – paskatinti verslo subjektus duomenis tvarkyti ir saugoti kuo trumpesnį laikotarpį. Tačiau tai reikštų, kad ES duomenų subjektai negalėtų naudotis svarbiomis teisėmis tik dėl to, kad atitinkamas verslo subjektas jų duomenis saugo nustatytą laikotarpį.

| (26) | Siekiant spręsti šią situaciją pagal 2 papildomą taisyklę reikalaujama, kad iš Europos Sąjungos perduoti asmens duomenys „būtų tvarkomi kaip saugomi asmens duomenys, kaip nustatyta Įstatymo 2 straipsnio 7 dalyje, neatsižvelgiant į laikotarpį, per kurį šiuos duomenis numatyta ištrinti“. Todėl saugojimo laikotarpis neturės įtakos ES duomenų subjektams suteiktoms teisėms. |
| --- | --- |

(26)

Siekiant spręsti šią situaciją pagal 2 papildomą taisyklę reikalaujama, kad iš Europos Sąjungos perduoti asmens duomenys „būtų tvarkomi kaip saugomi asmens duomenys, kaip nustatyta Įstatymo 2 straipsnio 7 dalyje, neatsižvelgiant į laikotarpį, per kurį šiuos duomenis numatyta ištrinti“. Todėl saugojimo laikotarpis neturės įtakos ES duomenų subjektams suteiktoms teisėms.

2.2.4.   Anonimiškai apdorotos asmeninės informacijos apibrėžimas

Anonimiškai apdorotos asmeninės informacijos apibrėžimas

| (27) | Anonimiškai apdorotai asmeninei informacijai, kaip apibrėžta AIAĮ 2 straipsnio 9 dalyje, taikomi reikalavimai yra nustatyti Įstatymo 4 skyriaus 2 skirsnyje („Anonimiškai apdorotą informaciją tvarkančio ūkio subjekto pareigos“). Priešingai, tokiai informacijai nėra taikomos AIAĮ IV skyriaus 1 skirsnio straipsnių, kuriais nustatomos duomenų apsaugos priemonės ir teisės, taikomos tvarkant asmens duomenis pagal šį įstatymą, nuostatos. Todėl, nors „anonimiškai apdorotai asmeninei informacijai“ nėra taikomos „įprastos“ duomenų apsaugos taisyklės (nustatytos AIAĮ IV skyriaus 1 skirsnyje ir 42 straipsnyje), tačiau ji patenka į AIAĮ, visų pirma, 36–39 straipsnių, taikymo sritį. |
| --- | --- |

(27)

Anonimiškai apdorotai asmeninei informacijai, kaip apibrėžta AIAĮ 2 straipsnio 9 dalyje, taikomi reikalavimai yra nustatyti Įstatymo 4 skyriaus 2 skirsnyje („Anonimiškai apdorotą informaciją tvarkančio ūkio subjekto pareigos“). Priešingai, tokiai informacijai nėra taikomos AIAĮ IV skyriaus 1 skirsnio straipsnių, kuriais nustatomos duomenų apsaugos priemonės ir teisės, taikomos tvarkant asmens duomenis pagal šį įstatymą, nuostatos. Todėl, nors „anonimiškai apdorotai asmeninei informacijai“ nėra taikomos „įprastos“ duomenų apsaugos taisyklės (nustatytos AIAĮ IV skyriaus 1 skirsnyje ir 42 straipsnyje), tačiau ji patenka į AIAĮ, visų pirma, 36–39 straipsnių, taikymo sritį.

| (28) | Pagal AIAĮ 2 straipsnio 9 dalį „anonimiškai apdorota asmeninė informacija“ yra su asmeniu susijusi informacija, kuri „buvo sukurta tvarkant asmeninę informaciją“ AIAĮ (36 straipsnio 1 dalyje) nustatytomis ir AIAK taisyklėse (19 straipsnyje) tiksliai apibrėžtomis priemonėmis, todėl nebėra galimybės nustatyti konkretaus asmens tapatybę arba asmeninę informaciją atkurti. |
| --- | --- |

(28)

Pagal AIAĮ 2 straipsnio 9 dalį „anonimiškai apdorota asmeninė informacija“ yra su asmeniu susijusi informacija, kuri „buvo sukurta tvarkant asmeninę informaciją“ AIAĮ (36 straipsnio 1 dalyje) nustatytomis ir AIAK taisyklėse (19 straipsnyje) tiksliai apibrėžtomis priemonėmis, todėl nebėra galimybės nustatyti konkretaus asmens tapatybę arba asmeninę informaciją atkurti.

| (29) | Iš šių nuostatų išplaukia, kaip patvirtino ir AIAK, kad asmeninės informacijos pavertimas „anonimine“ neprivalo būti technine prasme negrįžtamasis procesas. Pagal AIAĮ 36 straipsnio 2 dalį verslo subjektų, tvarkančių „anonimiškai apdorotą asmeninę informaciją“, reikalaujama tik užkirsti kelią pakartotinai nustatyti tapatybę imantis priemonių, skirtų užtikrinti „aprašymų ir pan. bei asmenų identifikavimo kodų, ištrintų iš asmeninės informacijos siekiant sukurti anonimiškai apdorotą informaciją, bei informacijos, susijusios su taikytu apdorojimo metodu“ apsaugą. |
| --- | --- |

(29)

Iš šių nuostatų išplaukia, kaip patvirtino ir AIAK, kad asmeninės informacijos pavertimas „anonimine“ neprivalo būti technine prasme negrįžtamasis procesas. Pagal AIAĮ 36 straipsnio 2 dalį verslo subjektų, tvarkančių „anonimiškai apdorotą asmeninę informaciją“, reikalaujama tik užkirsti kelią pakartotinai nustatyti tapatybę imantis priemonių, skirtų užtikrinti „aprašymų ir pan. bei asmenų identifikavimo kodų, ištrintų iš asmeninės informacijos siekiant sukurti anonimiškai apdorotą informaciją, bei informacijos, susijusios su taikytu apdorojimo metodu“ apsaugą.

| (30) | Atsižvelgiant į tai, kad „anonimiškai apdorota asmeninė informacija“, kaip apibrėžta AIAĮ, apima duomenis, iš kurių vis tiek įmanoma pakartotinai nustatyti asmens tapatybę, tai gali reikšti, kad iš Europos Sąjungos perduoti asmens duomenys proceso, kuris pagal Reglamentą Nr. (ES) 2016/679 būtų laikomas „pseudonimų suteikimo“ forma, o ne „pavertimu anoniminiais“ (todėl jų, kaip asmens duomenų, pobūdis nepasikeistų), metu gali prarasti dalį nustatytų apsaugos priemonių. |
| --- | --- |

(30)

Atsižvelgiant į tai, kad „anonimiškai apdorota asmeninė informacija“, kaip apibrėžta AIAĮ, apima duomenis, iš kurių vis tiek įmanoma pakartotinai nustatyti asmens tapatybę, tai gali reikšti, kad iš Europos Sąjungos perduoti asmens duomenys proceso, kuris pagal Reglamentą Nr. (ES) 2016/679 būtų laikomas „pseudonimų suteikimo“ forma, o ne „pavertimu anoniminiais“ (todėl jų, kaip asmens duomenų, pobūdis nepasikeistų), metu gali prarasti dalį nustatytų apsaugos priemonių.

| (31) | Siekiant išspręsti šią situaciją Papildomose taisyklėse nustatyti papildomi reikalavimai, taikomi tik asmens duomenims, perduotiems iš Europos Sąjungos pagal šį sprendimą. Pagal Papildomų taisyklių 5 taisyklę tokia asmeninė informacija bus laikoma anonimiškai apdorota asmenine informacija, kaip apibrėžta AIAĮ, tik tada, jei „asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas imsis priemonių, dėl kurių informacijos, iš kurios galima nustatyti asmens tapatybę, pašalinimas visiems taptų negrįžtamas, įskaitant su apdorojimo metodu ir pan. susijusios informacijos ištrynimą“. Papildomose taisyklėse pastaroji informacija apibrėžta kaip informacija, susijusi su aprašymais ir asmenų identifikavimo kodais, kurie buvo ištrinti iš „asmeninės informacijos, panaudotos anonimiškai apdorotai informacijai sukurti“, taip pat informacija, susijusi su apdorojimo metodu, taikytu trinant šiuos aprašymus ir asmens atpažinimo kodus. Kitaip tariant, Papildomose taisyklėse verslo subjekto, kuriančio anonimiškai apdorotą asmeninę informaciją, reikalaujama sunaikinti „raktą“, leidžiantį iš duomenų pakartotinai nustatyti asmens tapatybę. Tai reiškia, kad Europos Sąjungos kilmės asmens duomenims AIAĮ nuostatos dėl „anonimiškai apdorotos asmeninės informacijos“ bus taikomos tik tada, kai jie taip pat būtų laikomi anonimine informacija pagal Reglamentą (ES) 2016/679 (22). |
| --- | --- |

(31)

Siekiant išspręsti šią situaciją Papildomose taisyklėse nustatyti papildomi reikalavimai, taikomi tik asmens duomenims, perduotiems iš Europos Sąjungos pagal šį sprendimą. Pagal Papildomų taisyklių 5 taisyklę tokia asmeninė informacija bus laikoma anonimiškai apdorota asmenine informacija, kaip apibrėžta AIAĮ, tik tada, jei „asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas imsis priemonių, dėl kurių informacijos, iš kurios galima nustatyti asmens tapatybę, pašalinimas visiems taptų negrįžtamas, įskaitant su apdorojimo metodu ir pan. susijusios informacijos ištrynimą“. Papildomose taisyklėse pastaroji informacija apibrėžta kaip informacija, susijusi su aprašymais ir asmenų identifikavimo kodais, kurie buvo ištrinti iš „asmeninės informacijos, panaudotos anonimiškai apdorotai informacijai sukurti“, taip pat informacija, susijusi su apdorojimo metodu, taikytu trinant šiuos aprašymus ir asmens atpažinimo kodus. Kitaip tariant, Papildomose taisyklėse verslo subjekto, kuriančio anonimiškai apdorotą asmeninę informaciją, reikalaujama sunaikinti „raktą“, leidžiantį iš duomenų pakartotinai nustatyti asmens tapatybę. Tai reiškia, kad Europos Sąjungos kilmės asmens duomenims AIAĮ nuostatos dėl „anonimiškai apdorotos asmeninės informacijos“ bus taikomos tik tada, kai jie taip pat būtų laikomi anonimine informacija pagal Reglamentą (ES) 2016/679 (22).

22

2.2.5.   Asmeninę informaciją tvarkančio verslo subjekto (toliau – AITVS) apibrėžimas

Asmeninę informaciją tvarkančio verslo subjekto (toliau – AITVS) apibrėžimas

| (32) | Kalbant apie AIAĮ taikymą asmenų atžvilgiu, jis taikomas tik AITVS. AITVS AIAĮ 2 straipsnio 5 dalyje yra apibrėžtas kaip „asmuo, teikiantis asmeninės informacijos duomenų bazę ir pan., skirtą naudoti versle“, išskyrus valdžios ir administravimo įstaigas (ir centrinio, ir vietos lygmens). |
| --- | --- |

(32)

Kalbant apie AIAĮ taikymą asmenų atžvilgiu, jis taikomas tik AITVS. AITVS AIAĮ 2 straipsnio 5 dalyje yra apibrėžtas kaip „asmuo, teikiantis asmeninės informacijos duomenų bazę ir pan., skirtą naudoti versle“, išskyrus valdžios ir administravimo įstaigas (ir centrinio, ir vietos lygmens).

| (33) | Pagal AIAK gaires „verslas“ reiškia bet kokį „elgesį, kuriuo siekiama pakartotinai ir nuolat vykdyti visuomenėje pripažįstamą verslo veiklą siekiant tam tikro tikslo (nepriklausomai nuo to, ar siekiama pelno)“. Organizacijos, neturinčios juridinio asmens statuso (pavyzdžiui, de facto asociacijos) ar asmenys yra laikomi AITVS, jei jie savo verslui teikia (jame naudoja) asmeninės informacijos duomenų bazę ir pan. (23). Todėl AIAĮ nustatyta „verslo“ sąvoka yra labai plati, nes ji apima ne tik veiklą, kuria siekiama pelno, bet ir įvairių organizacijų bei asmenų vykdomą veiklą, kuria pelno nesiekiama. Be to, „naudojimas versle“ taip pat apima asmeninę informaciją, kuri naudojama ne subjekto (išoriniuose) komerciniuose santykiuose, bet viduje, pavyzdžiui, tvarkant darbuotojų duomenis. |
| --- | --- |

(33)

Pagal AIAK gaires „verslas“ reiškia bet kokį „elgesį, kuriuo siekiama pakartotinai ir nuolat vykdyti visuomenėje pripažįstamą verslo veiklą siekiant tam tikro tikslo (nepriklausomai nuo to, ar siekiama pelno)“. Organizacijos, neturinčios juridinio asmens statuso (pavyzdžiui, de facto asociacijos) ar asmenys yra laikomi AITVS, jei jie savo verslui teikia (jame naudoja) asmeninės informacijos duomenų bazę ir pan. (23). Todėl AIAĮ nustatyta „verslo“ sąvoka yra labai plati, nes ji apima ne tik veiklą, kuria siekiama pelno, bet ir įvairių organizacijų bei asmenų vykdomą veiklą, kuria pelno nesiekiama. Be to, „naudojimas versle“ taip pat apima asmeninę informaciją, kuri naudojama ne subjekto (išoriniuose) komerciniuose santykiuose, bet viduje, pavyzdžiui, tvarkant darbuotojų duomenis.

de facto

23

| (34) | Asmenys, kuriems taikomos AIAĮ nustatytos apsaugos priemonės, įstatyme nėra diferencijuojami pagal pilietybę, gyvenamąją vietą ar buvimo vietą. Tas pats taikoma asmenų galimybėms kreiptis į AIAK arba teismus dėl teisių gynimo. |
| --- | --- |

(34)

Asmenys, kuriems taikomos AIAĮ nustatytos apsaugos priemonės, įstatyme nėra diferencijuojami pagal pilietybę, gyvenamąją vietą ar buvimo vietą. Tas pats taikoma asmenų galimybėms kreiptis į AIAK arba teismus dėl teisių gynimo.

2.2.6.   Duomenų valdytojo ir duomenų tvarkytojo sąvokos

Duomenų valdytojo ir duomenų tvarkytojo sąvokos

| (35) | Pagal AIAĮ nėra jokių konkrečių skirtumų tarp duomenų valdytojams ir duomenų tvarkytojams nustatytų prievolių. Tokio skirtumo nebuvimas neturi įtakos apsaugos lygiui, nes visiems AITVS taikomos visos įstatymo nuostatos. AITVS, kuris asmens duomenis patiki tvarkyti patikėtiniui (duomenų tvarkytojo pagal BDAR atitikmuo), dėl patikėtų duomenų turi toliau laikytis AIAĮ ir Papildomose taisyklėse nustatytų prievolių. Be to, pagal AIAĮ 22 straipsnį jis yra įpareigotas „vykdyti reikalingą ir tinkamą priežiūrą“ patikėtinio atžvilgiu. Todėl, kaip patvirtino AIAK, patikėtinis pats yra saistomas AIAĮ ir Papildomose taisyklėse nustatytų prievolių. |
| --- | --- |

(35)

Pagal AIAĮ nėra jokių konkrečių skirtumų tarp duomenų valdytojams ir duomenų tvarkytojams nustatytų prievolių. Tokio skirtumo nebuvimas neturi įtakos apsaugos lygiui, nes visiems AITVS taikomos visos įstatymo nuostatos. AITVS, kuris asmens duomenis patiki tvarkyti patikėtiniui (duomenų tvarkytojo pagal BDAR atitikmuo), dėl patikėtų duomenų turi toliau laikytis AIAĮ ir Papildomose taisyklėse nustatytų prievolių. Be to, pagal AIAĮ 22 straipsnį jis yra įpareigotas „vykdyti reikalingą ir tinkamą priežiūrą“ patikėtinio atžvilgiu. Todėl, kaip patvirtino AIAK, patikėtinis pats yra saistomas AIAĮ ir Papildomose taisyklėse nustatytų prievolių.

2.2.7.   Sektorių išimtys

Sektorių išimtys

| (36) | Pagal AIAĮ 76 straipsnį tam tikrų rūšių duomenų tvarkymui netaikomas įstatymo IV skyrius, kuriame pateiktos pagrindinės duomenų apsaugos nuostatos (pagrindiniai principai, verslo subjektų prievolės, asmens teisės, AIAK vykdoma priežiūra). Duomenų tvarkymui, kuriam taikomos 76 straipsnyje nustatytos sektorių išimtys, pagal AIAĮ 43 straipsnio 2 dalį taip pat netaikomi AIAK vykdymo užtikrinimo įgaliojimai (24). |
| --- | --- |

(36)

Pagal AIAĮ 76 straipsnį tam tikrų rūšių duomenų tvarkymui netaikomas įstatymo IV skyrius, kuriame pateiktos pagrindinės duomenų apsaugos nuostatos (pagrindiniai principai, verslo subjektų prievolės, asmens teisės, AIAK vykdoma priežiūra). Duomenų tvarkymui, kuriam taikomos 76 straipsnyje nustatytos sektorių išimtys, pagal AIAĮ 43 straipsnio 2 dalį taip pat netaikomi AIAK vykdymo užtikrinimo įgaliojimai (24).

24

| (37) | Atitinkamos 76 straipsnyje nustatytų sektorių išimčių kategorijos apibrėžiamos naudojant dvigubą kriterijų atsižvelgiant į AITVS, tvarkančio asmeninę informaciją, rūšį ir tvarkymo tikslą. Kalbant konkrečiau išimtis taikoma: i) transliavimo organizacijoms, laikraščių leidėjams, komunikacijos agentūroms ar kitoms žiniasklaidos organizacijoms (įskaitant visus asmenis, kurie žiniasklaidos veikla užsiima kaip savo verslu), jei jie asmeninę informaciją tvarko žiniasklaidos tikslais; ii) profesionaliems rašytojams, jei jų veikla susijusi su asmenine informacija; iii) universitetams ir bet kokioms kitoms organizacijoms ar grupėms, kurių tikslas yra akademinės studijos, arba bet kokiam tokiai organizacijai priklausančiam asmeniui, jei jie asmeninę informaciją tvarko akademinių studijų tikslais; iv) religinėms įstaigoms, jei jos asmeninę informaciją tvarko religinės veiklos (įskaitant visą susijusią veiklą) tikslais, ir v) politinėms organizacijoms, jei jos asmeninę informaciją tvarko politinės veiklos (įskaitant visą susijusią veiklą) tikslais. Kitų rūšių AITVS tvarkant asmeninę informaciją vienu iš 76 straipsnyje nurodytų tikslų bei kuriam nors iš nurodytų AITVS tvarkant asmeninę informaciją kitais tikslais, pavyzdžiui, su darbo santykiais susijusiame kontekste, toliau taikomos IV skyriaus nuostatos. |
| --- | --- |

(37)

Atitinkamos 76 straipsnyje nustatytų sektorių išimčių kategorijos apibrėžiamos naudojant dvigubą kriterijų atsižvelgiant į AITVS, tvarkančio asmeninę informaciją, rūšį ir tvarkymo tikslą. Kalbant konkrečiau išimtis taikoma: i) transliavimo organizacijoms, laikraščių leidėjams, komunikacijos agentūroms ar kitoms žiniasklaidos organizacijoms (įskaitant visus asmenis, kurie žiniasklaidos veikla užsiima kaip savo verslu), jei jie asmeninę informaciją tvarko žiniasklaidos tikslais; ii) profesionaliems rašytojams, jei jų veikla susijusi su asmenine informacija; iii) universitetams ir bet kokioms kitoms organizacijoms ar grupėms, kurių tikslas yra akademinės studijos, arba bet kokiam tokiai organizacijai priklausančiam asmeniui, jei jie asmeninę informaciją tvarko akademinių studijų tikslais; iv) religinėms įstaigoms, jei jos asmeninę informaciją tvarko religinės veiklos (įskaitant visą susijusią veiklą) tikslais, ir v) politinėms organizacijoms, jei jos asmeninę informaciją tvarko politinės veiklos (įskaitant visą susijusią veiklą) tikslais. Kitų rūšių AITVS tvarkant asmeninę informaciją vienu iš 76 straipsnyje nurodytų tikslų bei kuriam nors iš nurodytų AITVS tvarkant asmeninę informaciją kitais tikslais, pavyzdžiui, su darbo santykiais susijusiame kontekste, toliau taikomos IV skyriaus nuostatos.

| (38) | Siekiant užtikrinti tinkamą asmeninės informacijos, iš Europos Sąjungos perduodamos verslo subjektams Japonijoje, apsaugą, šis sprendimas turėtų būti taikomas tik asmeninės informacijos tvarkymui, patenkančiam į AIAĮ IV skyriaus taikymo sritį, t. y. kai informaciją tvarko AITVS, jei tuo atveju netaikoma viena iš sektorių išimčių. Todėl jo taikymo sritis turėtų būti suderinta su APPI taikymo sritimi. Atsižvelgiant į AIAK pateiktą informaciją, jei subjektas, kuriam taikomas šis sprendimas, vėliau pakeičia naudojimo tikslą (tiek, kiek tai leistina) į vieną iš toje nuostatoje nurodytų duomenų tvarkymo tikslų, ir dėl to jam būtų taikoma viena iš APPI 76 straipsnyje numatytų sektorių išimčių, tai būtų vertinama kaip tarptautinis perdavimas (kadangi asmeninė informacija nebepatektų į AIAĮ taikymo sritį). Tas pats būtų taikoma tuo atveju, kai AITVS AIAĮ 76 straipsnyje nurodytam subjektui teiktų asmeninę informaciją naudoti vienu iš toje nuostatoje nurodytų duomenų tvarkymo tikslų. Dėl asmens duomenų, perduotų iš Europos Sąjungos, tai būtų laikoma tolesniu perdavimu, kuriam taikomos atitinkamos apsaugos priemonės (visų pirma priemonės, nurodytos AIAĮ 24 straipsnyje ir 4 papildomoje taisyklėje). Kai AITVS remiasi duomenų subjekto sutikimu (25), jis šiam asmeniui turėtų suteikti visą reikalingą informaciją, įskaitant informaciją apie tai, kad asmeninė informacija nebebus apsaugota AIAK. |
| --- | --- |

(38)

Siekiant užtikrinti tinkamą asmeninės informacijos, iš Europos Sąjungos perduodamos verslo subjektams Japonijoje, apsaugą, šis sprendimas turėtų būti taikomas tik asmeninės informacijos tvarkymui, patenkančiam į AIAĮ IV skyriaus taikymo sritį, t. y. kai informaciją tvarko AITVS, jei tuo atveju netaikoma viena iš sektorių išimčių. Todėl jo taikymo sritis turėtų būti suderinta su APPI taikymo sritimi. Atsižvelgiant į AIAK pateiktą informaciją, jei subjektas, kuriam taikomas šis sprendimas, vėliau pakeičia naudojimo tikslą (tiek, kiek tai leistina) į vieną iš toje nuostatoje nurodytų duomenų tvarkymo tikslų, ir dėl to jam būtų taikoma viena iš APPI 76 straipsnyje numatytų sektorių išimčių, tai būtų vertinama kaip tarptautinis perdavimas (kadangi asmeninė informacija nebepatektų į AIAĮ taikymo sritį). Tas pats būtų taikoma tuo atveju, kai AITVS AIAĮ 76 straipsnyje nurodytam subjektui teiktų asmeninę informaciją naudoti vienu iš toje nuostatoje nurodytų duomenų tvarkymo tikslų. Dėl asmens duomenų, perduotų iš Europos Sąjungos, tai būtų laikoma tolesniu perdavimu, kuriam taikomos atitinkamos apsaugos priemonės (visų pirma priemonės, nurodytos AIAĮ 24 straipsnyje ir 4 papildomoje taisyklėje). Kai AITVS remiasi duomenų subjekto sutikimu (25), jis šiam asmeniui turėtų suteikti visą reikalingą informaciją, įskaitant informaciją apie tai, kad asmeninė informacija nebebus apsaugota AIAK.

25

2.3.   Apsaugos priemonės, teisės ir prievolės

Apsaugos priemonės, teisės ir prievolės

2.3.1.   Tikslo apribojimas

Tikslo apribojimas

| (39) | Asmens duomenys turėtų būti tvarkomi konkrečiu tikslu ir vėliau naudojami tik tuo atveju, jei tai nėra nesuderinama su jų tvarkymo tikslu. Šis duomenų apsaugos principas užtikrinamas pagal AIAĮ 15 ir 16 straipsnius. |
| --- | --- |

(39)

Asmens duomenys turėtų būti tvarkomi konkrečiu tikslu ir vėliau naudojami tik tuo atveju, jei tai nėra nesuderinama su jų tvarkymo tikslu. Šis duomenų apsaugos principas užtikrinamas pagal AIAĮ 15 ir 16 straipsnius.

| (40) | AIAĮ remiamasi principu, kad verslo subjektas turi „kiek įmanoma aiškiau“ nurodyti naudojimo tikslą (15 straipsnio 1 dalis), o tvarkydamas duomenis yra saistomas tokio tikslo. |
| --- | --- |

(40)

AIAĮ remiamasi principu, kad verslo subjektas turi „kiek įmanoma aiškiau“ nurodyti naudojimo tikslą (15 straipsnio 1 dalis), o tvarkydamas duomenis yra saistomas tokio tikslo.

| (41) | Todėl AIAĮ 15 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad AITVS negali keisti pradinio tikslo „viršydamas tai, kas pripažįstama pagrįstai susiję su naudojimo tikslu iki pakeitimo“, o AIAK gairėse aiškinama, kad tai atitinka tai, ko duomenų subjektais objektyviai gali tikėtis remdamasis „įprastomis socialinėmis normomis“ (26). |
| --- | --- |

(41)

Todėl AIAĮ 15 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad AITVS negali keisti pradinio tikslo „viršydamas tai, kas pripažįstama pagrįstai susiję su naudojimo tikslu iki pakeitimo“, o AIAK gairėse aiškinama, kad tai atitinka tai, ko duomenų subjektais objektyviai gali tikėtis remdamasis „įprastomis socialinėmis normomis“ (26).

26

| (42) | Be to, pagal AIAĮ 16 straipsnio 1 dalį, be išankstinio duomenų subjekto sutikimo AITVS draudžiama tvarkyti asmeninę informaciją viršijant „tai, kas būtina naudojimo tikslui pasiekti“, kaip nurodyta 15 straipsnyje, nebent taikoma viena iš 16 straipsnio 3 dalyje nurodytų išimčių (27). |
| --- | --- |

(42)

Be to, pagal AIAĮ 16 straipsnio 1 dalį, be išankstinio duomenų subjekto sutikimo AITVS draudžiama tvarkyti asmeninę informaciją viršijant „tai, kas būtina naudojimo tikslui pasiekti“, kaip nurodyta 15 straipsnyje, nebent taikoma viena iš 16 straipsnio 3 dalyje nurodytų išimčių (27).

27

| (43) | AITVS iš esmės gali laisvai nustatyti naują asmeninės informacijos, gautos iš kito verslo subjekto, naudojimo tikslą (28). Siekiant užtikrinti, kad informacijos perdavimo iš Europos Sąjungos atveju, toks duomenų gavėjas būtų saistomas tikslo, kuriuo buvo perduoti duomenys, 3 papildomoje taisyklėje reikalaujama, kad tais atvejais, „kai [AITVS] iš ES gauna asmens duomenis pagal sprendimą dėl tinkamumo“ arba kai toks subjektas „iš kito [AITVS] gauna asmens duomenis, kurie anksčiau buvo perduoti iš ES remiantis sprendimu dėl tinkamumo“ (tolesnis perdavimas), gavėjas turi „nurodyti atitinkamų asmens duomenų naudojimo tikslą, patenkantį į naudojimo tikslo, kuriuo duomenys iš pradžių arba vėliau buvo gauti, taikymo sritį“. Kitaip tariant, taisykle užtikrinama, kad perdavimo atveju duomenys ir toliau bus tvarkomi atsižvelgiant į pagal Reglamentą (ES) 2016/679 nurodytą tikslą, ir kad bet kokioje duomenų tvarkymo Japonijoje stadijoje norint pakeisti tą tikslą būtų reikalingas ES duomenų subjekto sutikimas. Nors norėdamas gauti šį sutikimą AITVS turi susisiekti su duomenų subjektu, kai tai neįmanoma, tiesiog turės būti išlaikytas pradinis tikslas. |
| --- | --- |

(43)

AITVS iš esmės gali laisvai nustatyti naują asmeninės informacijos, gautos iš kito verslo subjekto, naudojimo tikslą (28). Siekiant užtikrinti, kad informacijos perdavimo iš Europos Sąjungos atveju, toks duomenų gavėjas būtų saistomas tikslo, kuriuo buvo perduoti duomenys, 3 papildomoje taisyklėje reikalaujama, kad tais atvejais, „kai [AITVS] iš ES gauna asmens duomenis pagal sprendimą dėl tinkamumo“ arba kai toks subjektas „iš kito [AITVS] gauna asmens duomenis, kurie anksčiau buvo perduoti iš ES remiantis sprendimu dėl tinkamumo“ (tolesnis perdavimas), gavėjas turi „nurodyti atitinkamų asmens duomenų naudojimo tikslą, patenkantį į naudojimo tikslo, kuriuo duomenys iš pradžių arba vėliau buvo gauti, taikymo sritį“. Kitaip tariant, taisykle užtikrinama, kad perdavimo atveju duomenys ir toliau bus tvarkomi atsižvelgiant į pagal Reglamentą (ES) 2016/679 nurodytą tikslą, ir kad bet kokioje duomenų tvarkymo Japonijoje stadijoje norint pakeisti tą tikslą būtų reikalingas ES duomenų subjekto sutikimas. Nors norėdamas gauti šį sutikimą AITVS turi susisiekti su duomenų subjektu, kai tai neįmanoma, tiesiog turės būti išlaikytas pradinis tikslas.

28

2.3.2.   Duomenų tvarkymo teisėtumas ir sąžiningumas

Duomenų tvarkymo teisėtumas ir sąžiningumas

| (44) | 43 konstatuojamojoje dalyje nurodyta papildoma apsauga yra svarbi ir dėl to, kad taikant tikslo ribojimo principą Japonijos sistemoje taip pat užtikrinama, kad asmens duomenys būtų tvarkomi teisėtai ir sąžiningai. |
| --- | --- |

(44)

43 konstatuojamojoje dalyje nurodyta papildoma apsauga yra svarbi ir dėl to, kad taikant tikslo ribojimo principą Japonijos sistemoje taip pat užtikrinama, kad asmens duomenys būtų tvarkomi teisėtai ir sąžiningai.

| (45) | Pagal AIAĮ, kai AITVS renka asmeninę informaciją, jis privalo išsamiai nurodyti asmeninės informacijos naudojimo tikslą (29) ir apie jį nedelsdamas informuoti duomenų subjektą (arba atskleisti šį tikslą visuomenei) (30). Be to, AIAĮ 17 straipsnyje nustatyta, kad AITVS draudžiama asmeninę informaciją gauti apgaule ar kitais netinkamais būdais. Norint gauti tam tikrų kategorijų duomenis, pavyzdžiui, asmeninę informaciją, kuriai reikalinga speciali priežiūra, reikalingas duomenų subjekto sutikimas (AIAĮ 17 straipsnio 2 dalis). |
| --- | --- |

(45)

Pagal AIAĮ, kai AITVS renka asmeninę informaciją, jis privalo išsamiai nurodyti asmeninės informacijos naudojimo tikslą (29) ir apie jį nedelsdamas informuoti duomenų subjektą (arba atskleisti šį tikslą visuomenei) (30). Be to, AIAĮ 17 straipsnyje nustatyta, kad AITVS draudžiama asmeninę informaciją gauti apgaule ar kitais netinkamais būdais. Norint gauti tam tikrų kategorijų duomenis, pavyzdžiui, asmeninę informaciją, kuriai reikalinga speciali priežiūra, reikalingas duomenų subjekto sutikimas (AIAĮ 17 straipsnio 2 dalis).

29

30

| (46) | Todėl, kaip paaiškinta 41 ir 42 konstatuojamosiose dalyse, AITVS draudžiama asmeninę informaciją tvarkyti kitais tikslais, išskyrus atvejus, kai duomenų subjektas sutinka su tokiu tvarkymu arba kai taikoma viena iš AIAĮ 16 straipsnio 3 dalyje numatytų išimčių. |
| --- | --- |

(46)

Todėl, kaip paaiškinta 41 ir 42 konstatuojamosiose dalyse, AITVS draudžiama asmeninę informaciją tvarkyti kitais tikslais, išskyrus atvejus, kai duomenų subjektas sutinka su tokiu tvarkymu arba kai taikoma viena iš AIAĮ 16 straipsnio 3 dalyje numatytų išimčių.

| (47) | Galiausiai pagal AIAĮ 23 straipsnio 1 dalį toliau teikti asmeninę informaciją trečiosioms šalims (31) galima tik konkrečiais atvejais ir paprastai iš anksto gavus duomenų subjekto sutikimą (32). AIAĮ 23 straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse nustatytos reikalavimo gauti sutikimą išimtys, taikomos tik duomenims. Tačiau tokios išimtys taikomos tik duomenims, kurie nėra neskelbtini, ir tik tada, kai verslo subjektas iš anksto informuoja atitinkamus asmenis apie ketinimą atskleisti jų asmeninę informaciją trečiajai šaliai ir galimybę nesutikti, kad ji būtų toliau atskleista (33). |
| --- | --- |

(47)

Galiausiai pagal AIAĮ 23 straipsnio 1 dalį toliau teikti asmeninę informaciją trečiosioms šalims (31) galima tik konkrečiais atvejais ir paprastai iš anksto gavus duomenų subjekto sutikimą (32). AIAĮ 23 straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse nustatytos reikalavimo gauti sutikimą išimtys, taikomos tik duomenims. Tačiau tokios išimtys taikomos tik duomenims, kurie nėra neskelbtini, ir tik tada, kai verslo subjektas iš anksto informuoja atitinkamus asmenis apie ketinimą atskleisti jų asmeninę informaciją trečiajai šaliai ir galimybę nesutikti, kad ji būtų toliau atskleista (33).

31

32

33

| (48) | Iš Europos Sąjungos perduodami asmens duomenys iš pradžių visada bus renkami ir tvarkomi ES laikantis Reglamento (ES) 2016/679 reikalavimų. Tai reiškia, kad, viena vertus, asmens duomenys visada bus renkami ir tvarkomi (įskaitant perduodant iš Europos Sąjungos į Japoniją) remiantis vienu iš Reglamento 6 straipsnio 1 dalyje nurodytų teisinių pagrindų, o, kita vertus, asmens duomenys visada bus renkami nurodytais, aiškiais ir teisėtais tikslais, taip pat draudžiant toliau tvarkyti duomenis (pvz., perduodant) tokiu būdu, kuris yra nesuderinamas su Reglamento 5 straipsnio 1 dalies b punkte ir 6 straipsnio 4 dalyje nustatytais tikslais. |
| --- | --- |

(48)

Iš Europos Sąjungos perduodami asmens duomenys iš pradžių visada bus renkami ir tvarkomi ES laikantis Reglamento (ES) 2016/679 reikalavimų. Tai reiškia, kad, viena vertus, asmens duomenys visada bus renkami ir tvarkomi (įskaitant perduodant iš Europos Sąjungos į Japoniją) remiantis vienu iš Reglamento 6 straipsnio 1 dalyje nurodytų teisinių pagrindų, o, kita vertus, asmens duomenys visada bus renkami nurodytais, aiškiais ir teisėtais tikslais, taip pat draudžiant toliau tvarkyti duomenis (pvz., perduodant) tokiu būdu, kuris yra nesuderinamas su Reglamento 5 straipsnio 1 dalies b punkte ir 6 straipsnio 4 dalyje nustatytais tikslais.

| (49) | Atsižvelgiant į 3 papildomą taisyklę, po perdavimo AITVS, kuris gaus duomenis, turės „patvirtinti“ konkretų (-čius) tikslą (-us), dėl kurių duomenys buvo perduoti (t. y. pagal Reglamentą (ES) 2016/679 nurodytą tikslą), ir toliau juos tvarkyti atsižvelgdamas į šį (-iuos) tikslą (-us) (34). Tai reiškia, kad ne tik pradinis tokių asmens duomenų įgijėjas Japonijoje, bet ir bet koks būsimas duomenų gavėjas, įskaitant patikėtinį, yra saistomas Reglamente nurodyto (-ų) tikslo (-ų). |
| --- | --- |

(49)

Atsižvelgiant į 3 papildomą taisyklę, po perdavimo AITVS, kuris gaus duomenis, turės „patvirtinti“ konkretų (-čius) tikslą (-us), dėl kurių duomenys buvo perduoti (t. y. pagal Reglamentą (ES) 2016/679 nurodytą tikslą), ir toliau juos tvarkyti atsižvelgdamas į šį (-iuos) tikslą (-us) (34). Tai reiškia, kad ne tik pradinis tokių asmens duomenų įgijėjas Japonijoje, bet ir bet koks būsimas duomenų gavėjas, įskaitant patikėtinį, yra saistomas Reglamente nurodyto (-ų) tikslo (-ų).

34

| (50) | Be to, jei AITVS norėtų pakeisti tikslą, kuris anksčiau buvo nurodytas pagal Reglamentą (ES) 2016/679, pagal AIAĮ 16 straipsnio 1 dalį jis iš esmės turėtų gauti duomenų subjekto sutikimą. Be tokio sutikimo bet koks duomenų tvarkymas viršijant tai, kas būtina naudojimo tikslui pasiekti, būtų laikomas 16 straipsnio 1 dalies (kurios vykdymą užtikrintų AIAK ir teismai) pažeidimu. |
| --- | --- |

(50)

Be to, jei AITVS norėtų pakeisti tikslą, kuris anksčiau buvo nurodytas pagal Reglamentą (ES) 2016/679, pagal AIAĮ 16 straipsnio 1 dalį jis iš esmės turėtų gauti duomenų subjekto sutikimą. Be tokio sutikimo bet koks duomenų tvarkymas viršijant tai, kas būtina naudojimo tikslui pasiekti, būtų laikomas 16 straipsnio 1 dalies (kurios vykdymą užtikrintų AIAK ir teismai) pažeidimu.

| (51) | Todėl atsižvelgiant į tai, kad pagal Reglamentą (ES) 2016/679 duomenys gali būti perduodami tik esant tinkamam teisiniam pagrindui ir konkrečiam tikslui, kurie atitinka pagal AIAĮ „patvirtintą“ naudojimo principą, atitinkamos AIAĮ ir 3 papildomos taisyklės nuostatos užtikrina, kad ES duomenys Japonijoje toliau bus tvarkomi teisėtai. |
| --- | --- |

(51)

Todėl atsižvelgiant į tai, kad pagal Reglamentą (ES) 2016/679 duomenys gali būti perduodami tik esant tinkamam teisiniam pagrindui ir konkrečiam tikslui, kurie atitinka pagal AIAĮ „patvirtintą“ naudojimo principą, atitinkamos AIAĮ ir 3 papildomos taisyklės nuostatos užtikrina, kad ES duomenys Japonijoje toliau bus tvarkomi teisėtai.

2.3.3.   Duomenų tikslumas ir kiekio mažinimas

Duomenų tikslumas ir kiekio mažinimas

| (52) | Duomenys turėtų būti tikslūs ir, jei reikia, atnaujinami. Duomenys taip pat privalo būti tinkami, susiję ir nepertekliniai atsižvelgiant į tikslus, kuriais jie tvarkomi. |
| --- | --- |

(52)

Duomenys turėtų būti tikslūs ir, jei reikia, atnaujinami. Duomenys taip pat privalo būti tinkami, susiję ir nepertekliniai atsižvelgiant į tikslus, kuriais jie tvarkomi.

| (53) | Šie principai Japonijos teisėje užtikrinami AIAĮ 16 straipsnio 1 dalimi, kurioje draudžiama tvarkyti asmeninę informaciją viršijant tai, „kas būtina naudojimo tikslui pasiekti“. Kaip paaiškino AIAK, šia nuostata ne tik užkertamas kelias netinkamam ir neproporcingam duomenų naudojimui (viršijant tai, kas būtina naudojimo tikslui pasiekti), tačiau ja draudžiama tvarkyti duomenis, kurie nėra svarbūs naudojimo tikslui pasiekti. |
| --- | --- |

(53)

Šie principai Japonijos teisėje užtikrinami AIAĮ 16 straipsnio 1 dalimi, kurioje draudžiama tvarkyti asmeninę informaciją viršijant tai, „kas būtina naudojimo tikslui pasiekti“. Kaip paaiškino AIAK, šia nuostata ne tik užkertamas kelias netinkamam ir neproporcingam duomenų naudojimui (viršijant tai, kas būtina naudojimo tikslui pasiekti), tačiau ja draudžiama tvarkyti duomenis, kurie nėra svarbūs naudojimo tikslui pasiekti.

| (54) | Kalbant apie prievolę užtikrinti, kad duomenys būtų tikslūs ir atnaujinami, pagal AIAĮ 19 straipsnį AITVS privalo „stengtis užtikrinti, kad asmens duomenys būtų tikslūs ir atnaujinti tiek, kiek būtina naudojimo tikslui pasiekti“. Šią nuostatą reikėtų skaityti kartu su AIAĮ 16 straipsnio 1 dalimi: atsižvelgiant į AIAK pateiktus paaiškinimus, jei AITVS nesilaiko nustatytų tikslumo standartų, nebus laikoma, kad tvarkant asmeninę informaciją yra siekiama naudojimo tikslo, todėl tokios informacijos tvarkymas pagal 16 straipsnio 1 dalį bus laikomas neteisėtu. |
| --- | --- |

(54)

Kalbant apie prievolę užtikrinti, kad duomenys būtų tikslūs ir atnaujinami, pagal AIAĮ 19 straipsnį AITVS privalo „stengtis užtikrinti, kad asmens duomenys būtų tikslūs ir atnaujinti tiek, kiek būtina naudojimo tikslui pasiekti“. Šią nuostatą reikėtų skaityti kartu su AIAĮ 16 straipsnio 1 dalimi: atsižvelgiant į AIAK pateiktus paaiškinimus, jei AITVS nesilaiko nustatytų tikslumo standartų, nebus laikoma, kad tvarkant asmeninę informaciją yra siekiama naudojimo tikslo, todėl tokios informacijos tvarkymas pagal 16 straipsnio 1 dalį bus laikomas neteisėtu.

2.3.4.   Saugojimo ribojimas

Saugojimo ribojimas

| (55) | Iš esmės duomenys turėtų būti saugomi ne ilgiau, nei reikia tikslams, dėl kurių asmens duomenys tvarkomi, pasiekti. |
| --- | --- |

(55)

Iš esmės duomenys turėtų būti saugomi ne ilgiau, nei reikia tikslams, dėl kurių asmens duomenys tvarkomi, pasiekti.

| (56) | Pagal AIAĮ 19 straipsnį AITVS privalo „stengtis <...> nedelsiant ištrinti asmens duomenis, kai juos naudoti nebėra būtina“. Ši nuostata taip pat turėtų būti skaitoma kartu su AIAĮ 16 straipsnio 1 dalimi, kurioje draudžiama tvarkyti asmeninę informaciją viršijant tai, „kas būtina naudojimo tikslui pasiekti“. Pasiekus naudojimo tikslą asmeninės informacijos tvarkymas nebegali būti laikomas būtinu, todėl jo tęsti nebegalima (nebent AITVS gauna duomenų subjekto sutikimą tai daryti). |
| --- | --- |

(56)

Pagal AIAĮ 19 straipsnį AITVS privalo „stengtis <...> nedelsiant ištrinti asmens duomenis, kai juos naudoti nebėra būtina“. Ši nuostata taip pat turėtų būti skaitoma kartu su AIAĮ 16 straipsnio 1 dalimi, kurioje draudžiama tvarkyti asmeninę informaciją viršijant tai, „kas būtina naudojimo tikslui pasiekti“. Pasiekus naudojimo tikslą asmeninės informacijos tvarkymas nebegali būti laikomas būtinu, todėl jo tęsti nebegalima (nebent AITVS gauna duomenų subjekto sutikimą tai daryti).

2.3.5.   Duomenų saugumas

Duomenų saugumas

| (57) | Asmens duomenys turėtų būti tvarkomi taip, kad būtų užtikrintas jų saugumas, įskaitant apsaugą nuo neleistino ar neteisėto tvarkymo ir netyčinio praradimo, sunaikinimo ar sugadinimo. Todėl verslo subjektai turėtų imtis tinkamų techninių ir organizacinių priemonių, kad asmens duomenis apsaugotų nuo galimų grėsmių. Tokios priemonės turėtų būti įvertintos atsižvelgiant į techninių galimybių išsivystymo lygį ir susijusias sąnaudas. |
| --- | --- |

(57)

Asmens duomenys turėtų būti tvarkomi taip, kad būtų užtikrintas jų saugumas, įskaitant apsaugą nuo neleistino ar neteisėto tvarkymo ir netyčinio praradimo, sunaikinimo ar sugadinimo. Todėl verslo subjektai turėtų imtis tinkamų techninių ir organizacinių priemonių, kad asmens duomenis apsaugotų nuo galimų grėsmių. Tokios priemonės turėtų būti įvertintos atsižvelgiant į techninių galimybių išsivystymo lygį ir susijusias sąnaudas.

| (58) | Šis principas Japonijos teisėje įgyvendintas AIAĮ 20 straipsnyje, kuriame nustatyta, kad AITVS „turėtų imtis reikalingų ir tinkamų asmens duomenų saugumo kontrolės veiksmų, įskaitant užkirsti kelią tvarkomų duomenų atskleidimui, praradimui ar sugadinimui.“ AIAK gairėse paaiškinta, kokių priemonių reikia imtis, įskaitant pagrindinės politikos, duomenų tvarkymo taisyklių ir įvairių „kontrolės veiksmų“ (susijusių ir su organizacijos sauga, ir su žmogaus, fiziniu bei technologiniu saugumu) nustatymo būdus (35). Be to, AIAK gairėse ir specialiame Pranešime (8 priedas „Saugumo valdymo priemonių, kurių turi būti imtasi, turinys“) pateikta daugiau informacijos apie priemones dėl saugumo incidentų, pavyzdžiui, susijusių su asmeninės informacijos atskleidimu, kurios priskiriamos prie saugumo valdymo priemonių, kurių turi imtis AITVS (36). |
| --- | --- |

(58)

Šis principas Japonijos teisėje įgyvendintas AIAĮ 20 straipsnyje, kuriame nustatyta, kad AITVS „turėtų imtis reikalingų ir tinkamų asmens duomenų saugumo kontrolės veiksmų, įskaitant užkirsti kelią tvarkomų duomenų atskleidimui, praradimui ar sugadinimui.“ AIAK gairėse paaiškinta, kokių priemonių reikia imtis, įskaitant pagrindinės politikos, duomenų tvarkymo taisyklių ir įvairių „kontrolės veiksmų“ (susijusių ir su organizacijos sauga, ir su žmogaus, fiziniu bei technologiniu saugumu) nustatymo būdus (35). Be to, AIAK gairėse ir specialiame Pranešime (8 priedas „Saugumo valdymo priemonių, kurių turi būti imtasi, turinys“) pateikta daugiau informacijos apie priemones dėl saugumo incidentų, pavyzdžiui, susijusių su asmeninės informacijos atskleidimu, kurios priskiriamos prie saugumo valdymo priemonių, kurių turi imtis AITVS (36).

35

36

| (59) | Be to, visais atvejais, kai asmeninę informaciją tvarko darbuotojai ar subrangovai, pagal AIAĮ 20 ir 21 straipsnius saugumo kontrolės tikslais turi būti užtikrinama „reikalinga ir tinkama priežiūra“. Galiausiai pagal AIAĮ 83 straipsnį už tyčinį asmeninės informacijos atskleidimą arba jos vagystę numatyta iki vienerių metų laisvės atėmimo bausmė. |
| --- | --- |

(59)

Be to, visais atvejais, kai asmeninę informaciją tvarko darbuotojai ar subrangovai, pagal AIAĮ 20 ir 21 straipsnius saugumo kontrolės tikslais turi būti užtikrinama „reikalinga ir tinkama priežiūra“. Galiausiai pagal AIAĮ 83 straipsnį už tyčinį asmeninės informacijos atskleidimą arba jos vagystę numatyta iki vienerių metų laisvės atėmimo bausmė.

2.3.6.   Skaidrumas

Skaidrumas

| (60) | Duomenų subjektai turėtų būti informuoti apie pagrindinius jų asmens duomenų tvarkymo elementus. |
| --- | --- |

(60)

Duomenų subjektai turėtų būti informuoti apie pagrindinius jų asmens duomenų tvarkymo elementus.

| (61) | Pagal AIAĮ 18 straipsnio 1 dalį AITVS privalo duomenų subjektui sudaryti galimybę susipažinti su informacija apie gautos asmeninės informacijos naudojimo tikslą, išskyrus „atvejus, kai naudojimo tikslas iš anksto buvo atskleistas visuomenei“. Tas pats reikalavimas taikomas ir leidžiamo tikslo keitimo atveju (18 straipsnio 3 dalis). Kartu taip užtikrinama, kad duomenų subjektas būtų informuotas apie tai, kad buvo surinkti jo duomenys. Nors AIAĮ iš esmės nereikalaujama, kad asmeninės informacijos surinkimo etapu AITVS informuotų duomenų subjektą apie numatomus šios informacijos gavėjus, toks informavimas yra būtina bet kokio paskesnio informacijos atskleidimo trečiajai šaliai (gavėjui) remiantis 23 straipsnio 2 dalimi (taigi, kai tai daroma be išankstinio duomenų subjekto sutikimo) sąlyga. |
| --- | --- |

(61)

Pagal AIAĮ 18 straipsnio 1 dalį AITVS privalo duomenų subjektui sudaryti galimybę susipažinti su informacija apie gautos asmeninės informacijos naudojimo tikslą, išskyrus „atvejus, kai naudojimo tikslas iš anksto buvo atskleistas visuomenei“. Tas pats reikalavimas taikomas ir leidžiamo tikslo keitimo atveju (18 straipsnio 3 dalis). Kartu taip užtikrinama, kad duomenų subjektas būtų informuotas apie tai, kad buvo surinkti jo duomenys. Nors AIAĮ iš esmės nereikalaujama, kad asmeninės informacijos surinkimo etapu AITVS informuotų duomenų subjektą apie numatomus šios informacijos gavėjus, toks informavimas yra būtina bet kokio paskesnio informacijos atskleidimo trečiajai šaliai (gavėjui) remiantis 23 straipsnio 2 dalimi (taigi, kai tai daroma be išankstinio duomenų subjekto sutikimo) sąlyga.

| (62) | Kalbant apie „saugomus asmens duomenis“, AIAĮ 27 straipsnyje nustatyta, kad AITVS privalo duomenų subjektą informuoti apie jo tapatybę (kontaktiniai duomenys), naudojimo tikslą ir prašymo, susijusio su duomenų subjekto asmens teisėmis, numatytomis AIAĮ 28, 29 ir 30 straipsniuose, nagrinėjimo procedūras. |
| --- | --- |

(62)

Kalbant apie „saugomus asmens duomenis“, AIAĮ 27 straipsnyje nustatyta, kad AITVS privalo duomenų subjektą informuoti apie jo tapatybę (kontaktiniai duomenys), naudojimo tikslą ir prašymo, susijusio su duomenų subjekto asmens teisėmis, numatytomis AIAĮ 28, 29 ir 30 straipsniuose, nagrinėjimo procedūras.

| (63) | Kaip ir pagal Papildomas taisykles, pagal abi pirmiau nurodytas nuostatas asmens duomenys, perduoti iš Europos Sąjungos bus laikomi „saugomais asmens duomenimis“ nepriklausomai nuo jų saugojimo laikotarpio (nebent taikomos išimtys) ir jiems visada bus taikomi skaidrumo reikalavimai. |
| --- | --- |

(63)

Kaip ir pagal Papildomas taisykles, pagal abi pirmiau nurodytas nuostatas asmens duomenys, perduoti iš Europos Sąjungos bus laikomi „saugomais asmens duomenimis“ nepriklausomai nuo jų saugojimo laikotarpio (nebent taikomos išimtys) ir jiems visada bus taikomi skaidrumo reikalavimai.

| (64) | Ir AIAĮ 18 straipsnio reikalavimams, ir AIAĮ 27 straipsnyje numatytai prievolei informuoti apie naudojimo tikslą, taikomos tos pačios išimtys, daugiausia grindžiamos viešuoju interesu ir duomenų subjekto, trečiųjų šalių ir duomenų valdytojo teisių ir interesų apsauga (37). Atsižvelgiant į AIAK gairėse pateiktą aiškinimą, šios išimtys taikomos labai konkrečiais atvejais, pavyzdžiui, kai pateikiant informaciją apie naudojimo tikslą kiltų pavojus teisėtoms priemonėms, kurių verslo subjektas imasi tam tikriems interesams apsaugoti (pavyzdžiui, kovai su sukčiavimu, pramoniniu šnipinėjimu, sabotažu). |
| --- | --- |

(64)

Ir AIAĮ 18 straipsnio reikalavimams, ir AIAĮ 27 straipsnyje numatytai prievolei informuoti apie naudojimo tikslą, taikomos tos pačios išimtys, daugiausia grindžiamos viešuoju interesu ir duomenų subjekto, trečiųjų šalių ir duomenų valdytojo teisių ir interesų apsauga (37). Atsižvelgiant į AIAK gairėse pateiktą aiškinimą, šios išimtys taikomos labai konkrečiais atvejais, pavyzdžiui, kai pateikiant informaciją apie naudojimo tikslą kiltų pavojus teisėtoms priemonėms, kurių verslo subjektas imasi tam tikriems interesams apsaugoti (pavyzdžiui, kovai su sukčiavimu, pramoniniu šnipinėjimu, sabotažu).

37

2.3.7.   Specialių kategorijų duomenys

Specialių kategorijų duomenys

| (65) | Tais atvejais, kai tvarkomi „specialių kategorijų“ duomenys, turėtų būti taikomos konkrečios apsaugos priemonės. |
| --- | --- |

(65)

Tais atvejais, kai tvarkomi „specialių kategorijų“ duomenys, turėtų būti taikomos konkrečios apsaugos priemonės.

| (66) | AIAĮ 2 straipsnio 3 dalyje apibrėžta „asmeninė informacija, kuriai reikalinga speciali priežiūra“. Šioje nuostatoje kalbama apie „asmeninę informaciją, apimančią informaciją apie subjekto rasę, tikėjimą, socialinę padėtį, sveikatos istoriją, teistumą, tai, kad asmuo patyrė žalą dėl nusikaltimo, arba kitus apibūdinimus, kuriuos tvarkant pagal Ministrų kabineto įsakymą yra reikalinga speciali priežiūra, kad subjektas nepatirtų neteisingos diskriminacijos, nusistatymo ar kitų neigiamų pasekmių“. Dauguma šių kategorijų atitinka Reglamento (ES) 2016/679 9 ir 10 straipsniuose pateiktą neskelbtinų duomenų sąrašą. Konkrečiai, „sveikatos istorija“ atitinka duomenis apie sveikatą, o „informacija apie teistumą ir tai, kad asmuo patyrė žalą dėl nusikaltimo“ iš esmės atitinka Reglamento (ES) 2016/679 10 straipsnyje nurodytas kategorijas. AIAĮ 2 straipsnio 3 dalyje nurodytos kategorijos toliau aiškinamos Ministrų Kabineto įsakyme ir AIAK gairėse. Pagal AIAK gairių 2.3 skirsnio 8 punktą „sveikatos istorijos“ pakategorės, detalizuotos Ministrų Kabineto įsakymo 2 straipsnio ii ir iii punktuose, aiškinamos taip, kad apimtų genetinius ir biometrinius duomenis. Be to, nors į sąrašą nėra tiesiogiai įtraukti terminai „etninė kilmė“ ir „politinės pažiūros“, jame yra nuorodų į „rasę“ ir „įsitikinimus“. Kaip paaiškinta AIAK gairių 2.3 skirsnio 1 ir 2 punktuose, nuoroda į „rasę“ apima „etninius ryšius arba ryšius su tam tikra pasaulio dalimi“, o „įsitikinimai“ suvokiami kaip religinės ir politinės pažiūros. |
| --- | --- |

(66)

AIAĮ 2 straipsnio 3 dalyje apibrėžta „asmeninė informacija, kuriai reikalinga speciali priežiūra“. Šioje nuostatoje kalbama apie „asmeninę informaciją, apimančią informaciją apie subjekto rasę, tikėjimą, socialinę padėtį, sveikatos istoriją, teistumą, tai, kad asmuo patyrė žalą dėl nusikaltimo, arba kitus apibūdinimus, kuriuos tvarkant pagal Ministrų kabineto įsakymą yra reikalinga speciali priežiūra, kad subjektas nepatirtų neteisingos diskriminacijos, nusistatymo ar kitų neigiamų pasekmių“. Dauguma šių kategorijų atitinka Reglamento (ES) 2016/679 9 ir 10 straipsniuose pateiktą neskelbtinų duomenų sąrašą. Konkrečiai, „sveikatos istorija“ atitinka duomenis apie sveikatą, o „informacija apie teistumą ir tai, kad asmuo patyrė žalą dėl nusikaltimo“ iš esmės atitinka Reglamento (ES) 2016/679 10 straipsnyje nurodytas kategorijas. AIAĮ 2 straipsnio 3 dalyje nurodytos kategorijos toliau aiškinamos Ministrų Kabineto įsakyme ir AIAK gairėse. Pagal AIAK gairių 2.3 skirsnio 8 punktą „sveikatos istorijos“ pakategorės, detalizuotos Ministrų Kabineto įsakymo 2 straipsnio ii ir iii punktuose, aiškinamos taip, kad apimtų genetinius ir biometrinius duomenis. Be to, nors į sąrašą nėra tiesiogiai įtraukti terminai „etninė kilmė“ ir „politinės pažiūros“, jame yra nuorodų į „rasę“ ir „įsitikinimus“. Kaip paaiškinta AIAK gairių 2.3 skirsnio 1 ir 2 punktuose, nuoroda į „rasę“ apima „etninius ryšius arba ryšius su tam tikra pasaulio dalimi“, o „įsitikinimai“ suvokiami kaip religinės ir politinės pažiūros.

| (67) | Kaip matyti iš nuostatos formuluotės, šis sąrašas nėra baigtinis, nes į jį gali būti įtraukta kitų duomenų kategorijų, jei tvarkant šiuos duomenis kyla pavojus, kad „subjektas patirs neteisingą diskriminaciją, nusistatymą ar kitų neigiamų pasekmių“. |
| --- | --- |

(67)

Kaip matyti iš nuostatos formuluotės, šis sąrašas nėra baigtinis, nes į jį gali būti įtraukta kitų duomenų kategorijų, jei tvarkant šiuos duomenis kyla pavojus, kad „subjektas patirs neteisingą diskriminaciją, nusistatymą ar kitų neigiamų pasekmių“.

| (68) | Nors „neskelbtinų“ duomenų sąvoka savaime yra socialinis konstruktas, nes ji grindžiama atitinkamos visuomenės kultūrinėmis ir teisinėmis tradicijomis, moraliniais argumentais, politikos kryptimis ir pan., atsižvelgiant į tai, kaip svarbu užtikrinti tinkamas neskelbtinų duomenų, perduodamų verslo subjektams Japonijoje, apsaugos priemones, Komisija pasiekė, kad specialios apsaugos priemonės, numatytos „asmeninei informacijai, kuriai reikalinga speciali priežiūra“, būtų taikomos visoms kategorijoms, Reglamente (ES) 2016/679 pripažintoms „neskelbtinais duomenimis“. Todėl 1 papildomoje taisyklėje nustatyta, kad iš Europos Sąjungos perduotus duomenis apie asmens seksualinį gyvenimą, seksualinę orientacinę ar priklausymą profesinei sąjungai AITVS tvarkys „taip pat, kaip asmeninę informaciją, kuriai reikalinga speciali priežiūra, kaip nustatyta [AIAĮ] 2 straipsnio 3 dalyje“. |
| --- | --- |

(68)

Nors „neskelbtinų“ duomenų sąvoka savaime yra socialinis konstruktas, nes ji grindžiama atitinkamos visuomenės kultūrinėmis ir teisinėmis tradicijomis, moraliniais argumentais, politikos kryptimis ir pan., atsižvelgiant į tai, kaip svarbu užtikrinti tinkamas neskelbtinų duomenų, perduodamų verslo subjektams Japonijoje, apsaugos priemones, Komisija pasiekė, kad specialios apsaugos priemonės, numatytos „asmeninei informacijai, kuriai reikalinga speciali priežiūra“, būtų taikomos visoms kategorijoms, Reglamente (ES) 2016/679 pripažintoms „neskelbtinais duomenimis“. Todėl 1 papildomoje taisyklėje nustatyta, kad iš Europos Sąjungos perduotus duomenis apie asmens seksualinį gyvenimą, seksualinę orientacinę ar priklausymą profesinei sąjungai AITVS tvarkys „taip pat, kaip asmeninę informaciją, kuriai reikalinga speciali priežiūra, kaip nustatyta [AIAĮ] 2 straipsnio 3 dalyje“.

| (69) | Kalbant apie papildomas materialines apsaugos priemones, taikomas asmeninei informacijai, kuriai reikalinga speciali priežiūra, pagal AIAĮ 17 straipsnio 2 dalį AITVS nėra leidžiama gauti tokios rūšies duomenų be išankstinio atitinkamo asmens sutikimo, taikant tik ribotas išimtis (38). Be to, panaikinama galimybė, kad šios kategorijos asmeninė informacija bus atskleista trečiajai šaliai pagal AIAĮ 23 straipsnio 2 dalyje numatytą procedūrą (pagal kurią leidžiama perduoti duomenis trečiosioms šalims be atitinkamo asmens išankstinio sutikimo). |
| --- | --- |

(69)

Kalbant apie papildomas materialines apsaugos priemones, taikomas asmeninei informacijai, kuriai reikalinga speciali priežiūra, pagal AIAĮ 17 straipsnio 2 dalį AITVS nėra leidžiama gauti tokios rūšies duomenų be išankstinio atitinkamo asmens sutikimo, taikant tik ribotas išimtis (38). Be to, panaikinama galimybė, kad šios kategorijos asmeninė informacija bus atskleista trečiajai šaliai pagal AIAĮ 23 straipsnio 2 dalyje numatytą procedūrą (pagal kurią leidžiama perduoti duomenis trečiosioms šalims be atitinkamo asmens išankstinio sutikimo).

38

2.3.8.   Atskaitomybė

Atskaitomybė

| (70) | Pagal atskaitomybės principą duomenis tvarkantys subjektai privalo nustatyti tinkamas technines ir organizacines priemones, kad veiksmingai laikytųsi savo duomenų apsaugos prievolių ir galėtų įrodyti (visų pirma kompetentingai priežiūros institucijai), kad jų laikosi. |
| --- | --- |

(70)

Pagal atskaitomybės principą duomenis tvarkantys subjektai privalo nustatyti tinkamas technines ir organizacines priemones, kad veiksmingai laikytųsi savo duomenų apsaugos prievolių ir galėtų įrodyti (visų pirma kompetentingai priežiūros institucijai), kad jų laikosi.

| (71) | Kaip nurodyta 34 išnašoje (49 konstatuojamojoje dalyje), pagal AIAĮ 26 straipsnio 1 dalį AITVS privalo patikrinti trečiosios šalies, kuri teikia jiems asmens duomenis, tapatybę, ir „aplinkybes“, kuriomis trečioji šalis šiuos duomenis gavo (asmens duomenų, kuriems taikomas šis sprendimas, atveju pagal AIAĮ ir 3 papildomą taisyklę prie šių aplinkybių priskiriama informacija apie tai, kad duomenys buvo gauti iš Europos Sąjungos, bei pirminio duomenų perdavimo tikslas). Be kita ko, šia priemone siekiama užtikrinti duomenų tvarkymo teisėtumą visoje AITVS, tvarkančių asmens duomenis, grandinėje. Be to, pagal AIAĮ 26 straipsnio 3 dalį AITVS privalo registruoti gavimo datą ir (privalomą) informaciją, gautą iš trečiosios šalies pagal 1 dalį, taip pat atitinkamo asmens (duomenų subjekto) vardą ir pavardę, tvarkomų duomenų kategorijas ir (jei taikoma) aplinkybę, kad asmuo davė sutikimą dalytis jo asmens duomenimis. Kaip nurodyta AIAK taisyklių 18 straipsnyje, priklausomai nuo aplinkybių šie įrašai turi būti saugojami bent nuo vienų iki trejų metų. AIAK, vykdydama savo užduotis, gali paprašyti pateikti tokius įrašus (39). |
| --- | --- |

(71)

Kaip nurodyta 34 išnašoje (49 konstatuojamojoje dalyje), pagal AIAĮ 26 straipsnio 1 dalį AITVS privalo patikrinti trečiosios šalies, kuri teikia jiems asmens duomenis, tapatybę, ir „aplinkybes“, kuriomis trečioji šalis šiuos duomenis gavo (asmens duomenų, kuriems taikomas šis sprendimas, atveju pagal AIAĮ ir 3 papildomą taisyklę prie šių aplinkybių priskiriama informacija apie tai, kad duomenys buvo gauti iš Europos Sąjungos, bei pirminio duomenų perdavimo tikslas). Be kita ko, šia priemone siekiama užtikrinti duomenų tvarkymo teisėtumą visoje AITVS, tvarkančių asmens duomenis, grandinėje. Be to, pagal AIAĮ 26 straipsnio 3 dalį AITVS privalo registruoti gavimo datą ir (privalomą) informaciją, gautą iš trečiosios šalies pagal 1 dalį, taip pat atitinkamo asmens (duomenų subjekto) vardą ir pavardę, tvarkomų duomenų kategorijas ir (jei taikoma) aplinkybę, kad asmuo davė sutikimą dalytis jo asmens duomenimis. Kaip nurodyta AIAK taisyklių 18 straipsnyje, priklausomai nuo aplinkybių šie įrašai turi būti saugojami bent nuo vienų iki trejų metų. AIAK, vykdydama savo užduotis, gali paprašyti pateikti tokius įrašus (39).

39

| (72) | AITVS turi greitai ir tinkamai išnagrinėti asmenų skundus dėl jų asmeninės informacijos tvarkymo. Siekiant palengvinti skundų nagrinėjimą, jie turėtų sukurti „[šiam] tikslui pasiekti reikalingą sistemą“, o tai reiškia, kad jie turėtų savo organizacijoje nustatyti tinkamas procedūras (pavyzdžiui, paskirstyti atsakomybę ar nurodyti kontaktinius asmenis). |
| --- | --- |

(72)

AITVS turi greitai ir tinkamai išnagrinėti asmenų skundus dėl jų asmeninės informacijos tvarkymo. Siekiant palengvinti skundų nagrinėjimą, jie turėtų sukurti „[šiam] tikslui pasiekti reikalingą sistemą“, o tai reiškia, kad jie turėtų savo organizacijoje nustatyti tinkamas procedūras (pavyzdžiui, paskirstyti atsakomybę ar nurodyti kontaktinius asmenis).

| (73) | Galiausiai AIAĮ sukuriama pramonės sektorių organizacijų dalyvavimo siekiant užtikrinti aukštą reikalavimų laikymosi lygį, sistema (žr. IV skyriaus 4 skirsnį). Tokių akredituotų asmeninės informacijos apsaugos organizacijų funkcija (40) – skatinti asmeninės informacijos apsaugą padedant įmonėms savo žiniomis ir prisidėti prie apsaugos priemonių įgyvendinimo, visų pirma, nagrinėjant individualius skundus ir padedant spręsti susijusius nesutarimus. Todėl dalyvaujančių AITVS jos gali prašyti (jei reikia) priimti reikiamas priemones (41). Be to, įvykus duomenų saugumo pažeidimams ar kitokiems saugumo incidentams AIAK iš principo turėtų informuoti AIAK bei duomenų subjektą (arba visuomenę) ir imtis reikiamų veiksmų, įskaitant priemones, skirtas sumažinti bet kokią žalą ir užtikrinti, kad panašūs pažeidimai nepasikartotų (42). Nors šios sistemos yra savanoriškos, 2017 m. rugpjūčio 10 d. AIAK buvo nurodžiusi 44 organizacijas, o vien didžiausioje iš jų, Japonijos informacijos tvarkymo ir plėtros centre (angl. Japan Information Processing and Development Center, JIPDEC), dalyvavo 15 436 verslo subjektai (43). Prie akredituotų organizacijų priskiriamos sektorių asociacijos, pavyzdžiui, Japonijos vertybinių popierių maklerių asociacija, Japonijos automobilių vairavimo mokyklų asociacija arba Santuokos tarpininkų asociacija (44). |
| --- | --- |

(73)

Galiausiai AIAĮ sukuriama pramonės sektorių organizacijų dalyvavimo siekiant užtikrinti aukštą reikalavimų laikymosi lygį, sistema (žr. IV skyriaus 4 skirsnį). Tokių akredituotų asmeninės informacijos apsaugos organizacijų funkcija (40) – skatinti asmeninės informacijos apsaugą padedant įmonėms savo žiniomis ir prisidėti prie apsaugos priemonių įgyvendinimo, visų pirma, nagrinėjant individualius skundus ir padedant spręsti susijusius nesutarimus. Todėl dalyvaujančių AITVS jos gali prašyti (jei reikia) priimti reikiamas priemones (41). Be to, įvykus duomenų saugumo pažeidimams ar kitokiems saugumo incidentams AIAK iš principo turėtų informuoti AIAK bei duomenų subjektą (arba visuomenę) ir imtis reikiamų veiksmų, įskaitant priemones, skirtas sumažinti bet kokią žalą ir užtikrinti, kad panašūs pažeidimai nepasikartotų (42). Nors šios sistemos yra savanoriškos, 2017 m. rugpjūčio 10 d. AIAK buvo nurodžiusi 44 organizacijas, o vien didžiausioje iš jų, Japonijos informacijos tvarkymo ir plėtros centre (angl. Japan Information Processing and Development Center, JIPDEC), dalyvavo 15 436 verslo subjektai (43). Prie akredituotų organizacijų priskiriamos sektorių asociacijos, pavyzdžiui, Japonijos vertybinių popierių maklerių asociacija, Japonijos automobilių vairavimo mokyklų asociacija arba Santuokos tarpininkų asociacija (44).

40

41

42

Japan Information Processing and Development Center

43

44

| (74) | Akredituotos asmeninės informacijos apsaugos organizacijos teikia metines savo veiklos ataskaitas. Remiantis AIAK paskelbta „AIAĮ įgyvendinimo padėties 2015 m. finansiniais metais apžvalga“, akredituotos asmeninės informacijos apsaugos organizacijos gavo 442 skundus, jų jurisdikcijai priklausančių verslo subjektų prašė pateikti 123 paaiškinimus, šių subjektų prašė pateikti dokumentus 41 byloje, pateikė 181 nurodymą ir dvi rekomendacijas (45). |
| --- | --- |

(74)

Akredituotos asmeninės informacijos apsaugos organizacijos teikia metines savo veiklos ataskaitas. Remiantis AIAK paskelbta „AIAĮ įgyvendinimo padėties 2015 m. finansiniais metais apžvalga“, akredituotos asmeninės informacijos apsaugos organizacijos gavo 442 skundus, jų jurisdikcijai priklausančių verslo subjektų prašė pateikti 123 paaiškinimus, šių subjektų prašė pateikti dokumentus 41 byloje, pateikė 181 nurodymą ir dvi rekomendacijas (45).

45

2.3.9.   Tolesnio duomenų perdavimo ribojimas

Tolesnio duomenų perdavimo ribojimas

| (75) | Asmens duomenims, perduodamiems iš Europos Sąjungos verslo subjektams Japonijoje, užtikrinamas apsaugos lygis neturėtų sumažėti tokius duomenis toliau perduodant gavėjams trečiojoje valstybėje už Japonijos ribų. Toks „tolesnis perdavimas“, kuris Japonijos verslo subjekto požiūriu laikomas tarptautiniu perdavimu iš Japonijos, turėtų būti leidžiamas tik tada, kai tolesniam gavėjui, esančiam už Japonijos ribų, taikomos taisyklės, kuriomis užtikrinama panašaus lygio apsauga kaip Japonijos teisinėje sistemoje. |
| --- | --- |

(75)

Asmens duomenims, perduodamiems iš Europos Sąjungos verslo subjektams Japonijoje, užtikrinamas apsaugos lygis neturėtų sumažėti tokius duomenis toliau perduodant gavėjams trečiojoje valstybėje už Japonijos ribų. Toks „tolesnis perdavimas“, kuris Japonijos verslo subjekto požiūriu laikomas tarptautiniu perdavimu iš Japonijos, turėtų būti leidžiamas tik tada, kai tolesniam gavėjui, esančiam už Japonijos ribų, taikomos taisyklės, kuriomis užtikrinama panašaus lygio apsauga kaip Japonijos teisinėje sistemoje.

| (76) | Pirmoji apsaugos priemonė įtvirtinta AIAĮ 24 straipsnyje, kuriame iš esmės draudžiama perduoti asmens duomenis trečiajai šaliai už Japonijos teritorijos ribų be išankstinio atitinkamo asmens sutikimo. 4 papildoma taisykle užtikrinama, kad perduodant duomenis iš Europos Sąjungos toks sutikimas bus duotas itin gerai informuoto asmens, nes pagal šią taisyklę atitinkamiems asmenims „turi būti pateikta būtina informacija apie aplinkybes, susijusias su perdavimu, kad subjektas galėtų priimti sprendimą dėl savo sutikimo“. Atsižvelgiant į tai, duomenų subjektas bus informuotas apie aplinkybę, kad duomenys bus perduoti į užsienį (todėl nebus taikomas AIAĮ), ir apie konkrečią paskirties šalį. Todėl duomenų subjektas galės įvertinti dėl perdavimo kylantį pavojų privatumui. Be to, kaip galima spręsti iš AIAĮ 23 straipsnio (žr. 47 konstatuojamąją dalį), subjektui teikiama informacija turėtų apimti jo 2 straipsnyje nurodytus privalomus elementus, visų pirma, informaciją apie trečiajai šaliai teikiamų asmens duomenų kategorijas ir atskleidimo būdą. |
| --- | --- |

(76)

Pirmoji apsaugos priemonė įtvirtinta AIAĮ 24 straipsnyje, kuriame iš esmės draudžiama perduoti asmens duomenis trečiajai šaliai už Japonijos teritorijos ribų be išankstinio atitinkamo asmens sutikimo. 4 papildoma taisykle užtikrinama, kad perduodant duomenis iš Europos Sąjungos toks sutikimas bus duotas itin gerai informuoto asmens, nes pagal šią taisyklę atitinkamiems asmenims „turi būti pateikta būtina informacija apie aplinkybes, susijusias su perdavimu, kad subjektas galėtų priimti sprendimą dėl savo sutikimo“. Atsižvelgiant į tai, duomenų subjektas bus informuotas apie aplinkybę, kad duomenys bus perduoti į užsienį (todėl nebus taikomas AIAĮ), ir apie konkrečią paskirties šalį. Todėl duomenų subjektas galės įvertinti dėl perdavimo kylantį pavojų privatumui. Be to, kaip galima spręsti iš AIAĮ 23 straipsnio (žr. 47 konstatuojamąją dalį), subjektui teikiama informacija turėtų apimti jo 2 straipsnyje nurodytus privalomus elementus, visų pirma, informaciją apie trečiajai šaliai teikiamų asmens duomenų kategorijas ir atskleidimo būdą.

| (77) | AIAĮ 24 straipsnyje, taikomame kartu su AIAK taisyklių 11-2 straipsniu, numatytos kelios šios sutikimu grindžiamos taisyklės išimtys. Be to, pagal 24 straipsnį tarptautiniam duomenų perdavimui taikomos tos pačios išimtys, kaip ir tos, kurios taikomos pagal AIAĮ 23 straipsnio 1 dalį (46). |
| --- | --- |

(77)

AIAĮ 24 straipsnyje, taikomame kartu su AIAK taisyklių 11-2 straipsniu, numatytos kelios šios sutikimu grindžiamos taisyklės išimtys. Be to, pagal 24 straipsnį tarptautiniam duomenų perdavimui taikomos tos pačios išimtys, kaip ir tos, kurios taikomos pagal AIAĮ 23 straipsnio 1 dalį (46).

46

| (78) | Siekiant užtikrinti asmens duomenų, perduodamų iš Europos Sąjungos į Japoniją pagal šį sprendimą, apsaugos tęstinumą 4 papildomoje taisyklėje sustiprinamas apsaugos, taikomos AITVS perduodant tokius duomenis trečiosios valstybės gavėjui, lygis. Tai daroma ribojant ir nustatant tarptautinio perdavimo pagrindus, kuriais AITVS gali remtis vietoje sutikimo. Konkrečiau ir nepažeidžiant AIAĮ 23 straipsnio 1 dalyje nustatytų išimčių pagal šį sprendimą perduoti asmens duomenys be sutikimo gali būti (toliau) perduodami tik dviem atvejais: i) kai duomenys siunčiami į trečiąją valstybę, kuri, kaip pagal AIAĮ 24 straipsnį pripažino AIAK, suteikia tokio paties lygio apsaugą, kokia užtikrinama Japonijoje (47), arba ii) kai AITVS ir trečiosios šalies gavėjas sudarydami sutartį, kitokios formos privalomus susitarimus ar privalomus susitarimus įmonių grupėje kartu įgyvendino priemones, kuriomis suteikiama tokio paties lygio apsauga, kaip pagal AIAĮ, skaitant jį kartu su Papildomomis taisyklėmis. Antroji kategorija atitinka priemones, pagal Reglamentą (ES) 2016/679 taikomas siekiant užtikrinti tinkamas apsaugos priemones (visų pirma, sutarčių sąlygas ir įmonei privalomas taisykles). Be to, kaip patvirtino AIAK, net ir tais atvejais perdavimui taikomos bendrosios taisyklės, taikomos bet kokiam asmens duomenų teikimui trečiajai šaliai pagal AIAĮ (t. y., 23 straipsnio 1 dalyje nustatytas reikalavimas gauti sutikimą arba AIAĮ 23 straipsnio 2 dalyje nustatytas reikalavimas su galimybe pasinaudoti išimtimi). Jeigu į duomenų subjektą neįmanoma kreiptis dėl sutikimo arba siekiant pateikti reikalaujamą išankstinę informaciją pagal AIAĮ 23 straipsnio 2 dalį, perdavimo atlikti negalima. |
| --- | --- |

(78)

Siekiant užtikrinti asmens duomenų, perduodamų iš Europos Sąjungos į Japoniją pagal šį sprendimą, apsaugos tęstinumą 4 papildomoje taisyklėje sustiprinamas apsaugos, taikomos AITVS perduodant tokius duomenis trečiosios valstybės gavėjui, lygis. Tai daroma ribojant ir nustatant tarptautinio perdavimo pagrindus, kuriais AITVS gali remtis vietoje sutikimo. Konkrečiau ir nepažeidžiant AIAĮ 23 straipsnio 1 dalyje nustatytų išimčių pagal šį sprendimą perduoti asmens duomenys be sutikimo gali būti (toliau) perduodami tik dviem atvejais: i) kai duomenys siunčiami į trečiąją valstybę, kuri, kaip pagal AIAĮ 24 straipsnį pripažino AIAK, suteikia tokio paties lygio apsaugą, kokia užtikrinama Japonijoje (47), arba ii) kai AITVS ir trečiosios šalies gavėjas sudarydami sutartį, kitokios formos privalomus susitarimus ar privalomus susitarimus įmonių grupėje kartu įgyvendino priemones, kuriomis suteikiama tokio paties lygio apsauga, kaip pagal AIAĮ, skaitant jį kartu su Papildomomis taisyklėmis. Antroji kategorija atitinka priemones, pagal Reglamentą (ES) 2016/679 taikomas siekiant užtikrinti tinkamas apsaugos priemones (visų pirma, sutarčių sąlygas ir įmonei privalomas taisykles). Be to, kaip patvirtino AIAK, net ir tais atvejais perdavimui taikomos bendrosios taisyklės, taikomos bet kokiam asmens duomenų teikimui trečiajai šaliai pagal AIAĮ (t. y., 23 straipsnio 1 dalyje nustatytas reikalavimas gauti sutikimą arba AIAĮ 23 straipsnio 2 dalyje nustatytas reikalavimas su galimybe pasinaudoti išimtimi). Jeigu į duomenų subjektą neįmanoma kreiptis dėl sutikimo arba siekiant pateikti reikalaujamą išankstinę informaciją pagal AIAĮ 23 straipsnio 2 dalį, perdavimo atlikti negalima.

47

| (79) | Todėl, išskyrus atvejus, kai AIAK nustato, kad atitinkama trečioji valstybė užtikrina tokio paties lygio apsaugą, kaip ir ta, kuri užtikrinama AIAĮ (48), 4 papildomoje taisyklėje nustatytais reikalavimais draudžiama naudoti perdavimo priemones, kuriomis tarp Japonijos duomenų eksportuotojo ir trečiosios valstybės duomenų importuotojo nesukuriami įpareigojantys ryšiai ir kuriomis neužtikrinama reikiamo lygio apsauga. Pavyzdžiui, taip bus APEC tarpvalstybinių privatumo taisyklių (toliau – TPT) sistemos, kurioje Japonija dalyvauja (49), atveju, nes šioje sistemoje apsaugą lemia ne susitarimas, įpareigojantis eksportuotoją ir importuotoją jų dvišaliuose santykiuose, ir ji yra aiškiai žemesnio lygio, nei apsauga, užtikrinama AIAĮ ir Papildomose taisyklėse (50). |
| --- | --- |

(79)

Todėl, išskyrus atvejus, kai AIAK nustato, kad atitinkama trečioji valstybė užtikrina tokio paties lygio apsaugą, kaip ir ta, kuri užtikrinama AIAĮ (48), 4 papildomoje taisyklėje nustatytais reikalavimais draudžiama naudoti perdavimo priemones, kuriomis tarp Japonijos duomenų eksportuotojo ir trečiosios valstybės duomenų importuotojo nesukuriami įpareigojantys ryšiai ir kuriomis neužtikrinama reikiamo lygio apsauga. Pavyzdžiui, taip bus APEC tarpvalstybinių privatumo taisyklių (toliau – TPT) sistemos, kurioje Japonija dalyvauja (49), atveju, nes šioje sistemoje apsaugą lemia ne susitarimas, įpareigojantis eksportuotoją ir importuotoją jų dvišaliuose santykiuose, ir ji yra aiškiai žemesnio lygio, nei apsauga, užtikrinama AIAĮ ir Papildomose taisyklėse (50).

48

49

50

| (80) | Galiausiai tolesnė apsaugos priemonė (tolesnio) perdavimo atveju išplaukia iš AIAĮ 20 ir 22 straipsnių. Pagal šias nuostatas, kai trečiosios valstybės subjektas (duomenų importuotojas) veikia AITVS (duomenų eksportuotojo) vardu, t. y. kaip (pagalbinis) duomenų tvarkytojas, pastarasis turi užtikrinti duomenų importuotojo priežiūrą dėl duomenų tvarkymo saugumo. |
| --- | --- |

(80)

Galiausiai tolesnė apsaugos priemonė (tolesnio) perdavimo atveju išplaukia iš AIAĮ 20 ir 22 straipsnių. Pagal šias nuostatas, kai trečiosios valstybės subjektas (duomenų importuotojas) veikia AITVS (duomenų eksportuotojo) vardu, t. y. kaip (pagalbinis) duomenų tvarkytojas, pastarasis turi užtikrinti duomenų importuotojo priežiūrą dėl duomenų tvarkymo saugumo.

2.3.10.   Asmens teisės

Asmens teisės

| (81) | Kaip ir ES duomenų apsaugos teisės aktuose, AIAĮ asmenims užtikrinama įvairių teisiškai įgyvendinamų teisių. Prie jų priskiriama teisė susipažinti („atskleisti“), reikalauti ištaisyti bei ištrinti, taip pat teisė nesutikti („nustoti naudoti“). |
| --- | --- |

(81)

Kaip ir ES duomenų apsaugos teisės aktuose, AIAĮ asmenims užtikrinama įvairių teisiškai įgyvendinamų teisių. Prie jų priskiriama teisė susipažinti („atskleisti“), reikalauti ištaisyti bei ištrinti, taip pat teisė nesutikti („nustoti naudoti“).

| (82) | Pirma, pagal AIAĮ 28 straipsnio 1 ir 2 dalis duomenų subjektas turi teisę reikalauti AITVS „atskleisti saugomus asmens duomenis, iš kurių galima nustatyti jo tapatybę“, o gavęs tokį prašymą AITVS duomenų subjektui „privalo <...> atskleisti saugomus asmens duomenis“. 29 straipsnio (teisė reikalauti ištaisyti duomenis) ir 30 straipsnio (teisė reikalauti nutraukti duomenų naudojimą) konstrukcija yra tokia pati kaip 28 straipsnio. |
| --- | --- |

(82)

Pirma, pagal AIAĮ 28 straipsnio 1 ir 2 dalis duomenų subjektas turi teisę reikalauti AITVS „atskleisti saugomus asmens duomenis, iš kurių galima nustatyti jo tapatybę“, o gavęs tokį prašymą AITVS duomenų subjektui „privalo <...> atskleisti saugomus asmens duomenis“. 29 straipsnio (teisė reikalauti ištaisyti duomenis) ir 30 straipsnio (teisė reikalauti nutraukti duomenų naudojimą) konstrukcija yra tokia pati kaip 28 straipsnio.

| (83) | Ministrų Kabineto įsakymo 9 straipsnyje nurodyta, kad atskleidžiant asmeninę informaciją, kaip nurodyta AIAĮ 28 straipsnio 2 dalyje, tai turi būti daroma raštu, nebent AITVS ir duomenų subjektas susitarė kitaip. |
| --- | --- |

(83)

Ministrų Kabineto įsakymo 9 straipsnyje nurodyta, kad atskleidžiant asmeninę informaciją, kaip nurodyta AIAĮ 28 straipsnio 2 dalyje, tai turi būti daroma raštu, nebent AITVS ir duomenų subjektas susitarė kitaip.

| (84) | Šioms teisėms taikomi trijų rūšių apribojimai, susiję su paties asmens ar trečiųjų šalių teisėmis ir interesais (51), rimtu kišimusi į AITVS verslo veiklą (52) bei atvejais, kai atskleidus šiuos duomenis būtų pažeisti kiti įstatymai ar taisyklės (53). Situacijos, kuriomis būtų taikomi šie apribojimai, yra panašios į kai kurias išimtis, taikomas pagal Reglamento (ES) 2016/679 23 straipsnio 1 dalį, kuriame leidžiama riboti asmenų teises dėl priežasčių, susijusių su „duomenų subjekto apsauga arba kitų asmenų teisių ir laisvių apsauga“ arba „kitais svarbiais tikslais, susijusiais su bendrais viešaisiais interesais“. Nors atvejų, kuriais atskleidus duomenis būtų pažeisti „kiti įstatymai ar taisyklės“ kategorija gali atrodyti plati, įstatymuose ir taisyklėse, kuriuose numatomi tokie apribojimai, turi būti atsižvelgta į konstitucinę teisę į privatumą, o apribojimai gali būti nustatomi tik tada, jei šios teisės įgyvendinimas „trukdytų visuomenės gerovei“ (54). Todėl reikia suderinti atitinkamus interesus. |
| --- | --- |

(84)

Šioms teisėms taikomi trijų rūšių apribojimai, susiję su paties asmens ar trečiųjų šalių teisėmis ir interesais (51), rimtu kišimusi į AITVS verslo veiklą (52) bei atvejais, kai atskleidus šiuos duomenis būtų pažeisti kiti įstatymai ar taisyklės (53). Situacijos, kuriomis būtų taikomi šie apribojimai, yra panašios į kai kurias išimtis, taikomas pagal Reglamento (ES) 2016/679 23 straipsnio 1 dalį, kuriame leidžiama riboti asmenų teises dėl priežasčių, susijusių su „duomenų subjekto apsauga arba kitų asmenų teisių ir laisvių apsauga“ arba „kitais svarbiais tikslais, susijusiais su bendrais viešaisiais interesais“. Nors atvejų, kuriais atskleidus duomenis būtų pažeisti „kiti įstatymai ar taisyklės“ kategorija gali atrodyti plati, įstatymuose ir taisyklėse, kuriuose numatomi tokie apribojimai, turi būti atsižvelgta į konstitucinę teisę į privatumą, o apribojimai gali būti nustatomi tik tada, jei šios teisės įgyvendinimas „trukdytų visuomenės gerovei“ (54). Todėl reikia suderinti atitinkamus interesus.

51

52

53

54

| (85) | Pagal AIAĮ 28 straipsnio 3 dalį, jei prašomų duomenų nėra, arba jei atitinkamas AITVS nusprendžia neleisti susipažinti su saugomais duomenimis, privaloma apie tai nedelsiant informuoti asmenį. |
| --- | --- |

(85)

Pagal AIAĮ 28 straipsnio 3 dalį, jei prašomų duomenų nėra, arba jei atitinkamas AITVS nusprendžia neleisti susipažinti su saugomais duomenimis, privaloma apie tai nedelsiant informuoti asmenį.

| (86) | Antra, pagal AIAĮ 29 straipsnio 1 ir 2 dalis duomenų subjektas turi teisę prašyti ištaisyti, papildyti arba ištrinti saugomus jo asmens duomenis, jei šie duomenys yra netikslūs. Gavęs tokį prašymą AITVS „privalo <...> atlikti reikalingą tyrimą“ ir remdamasis šio tyrimo rezultatais „pataisyti ir pan. saugomų duomenų turinį“. |
| --- | --- |

(86)

Antra, pagal AIAĮ 29 straipsnio 1 ir 2 dalis duomenų subjektas turi teisę prašyti ištaisyti, papildyti arba ištrinti saugomus jo asmens duomenis, jei šie duomenys yra netikslūs. Gavęs tokį prašymą AITVS „privalo <...> atlikti reikalingą tyrimą“ ir remdamasis šio tyrimo rezultatais „pataisyti ir pan. saugomų duomenų turinį“.

| (87) | Trečia, pagal AIAĮ 30 straipsnio 1 ir 2 dalis duomenų subjektas turi teisę reikalauti, kad AITVS nebenaudotų asmeninės informacijos arba ją ištrintų, kai ši informacija tvarkoma pažeidžiant AIAĮ 16 straipsnį (dėl tikslo ribojimo) arba ji buvo neteisėtai gauta pažeidžiant AIAĮ 17 straipsnį (dėl gavimo apgaule, kitais netinkamais būdais arba, neskelbtinų duomenų atveju – be sutikimo). Taip pat pagal AIAĮ 30 straipsnio 3 ir 4 dalis asmuo turi teisę reikalauti, kad AITVS neteiktų informacijos trečiajai šaliai, jei tai pažeistų AIAĮ 23 straipsnio 1 dalį arba 24 straipsnį (dėl informacijos teikimo trečiajai šaliai, įskaitant tarptautinį perdavimą). |
| --- | --- |

(87)

Trečia, pagal AIAĮ 30 straipsnio 1 ir 2 dalis duomenų subjektas turi teisę reikalauti, kad AITVS nebenaudotų asmeninės informacijos arba ją ištrintų, kai ši informacija tvarkoma pažeidžiant AIAĮ 16 straipsnį (dėl tikslo ribojimo) arba ji buvo neteisėtai gauta pažeidžiant AIAĮ 17 straipsnį (dėl gavimo apgaule, kitais netinkamais būdais arba, neskelbtinų duomenų atveju – be sutikimo). Taip pat pagal AIAĮ 30 straipsnio 3 ir 4 dalis asmuo turi teisę reikalauti, kad AITVS neteiktų informacijos trečiajai šaliai, jei tai pažeistų AIAĮ 23 straipsnio 1 dalį arba 24 straipsnį (dėl informacijos teikimo trečiajai šaliai, įskaitant tarptautinį perdavimą).

| (88) | Jei prašymas yra pagrįstas, AITVS privalo nedelsiant nustoti naudoti duomenis arba juos teikti trečiajai šaliai, jei tai būtina pažeidimui pašalinti, arba, jei taikoma išimtis (visų pirma, jei nutraukus naudojimą būtų patirta itin didelių išlaidų) (55), įgyvendinti reikiamas alternatyvias priemones, skirtas apsaugoti atitinkamo asmens teises ir interesus. |
| --- | --- |

(88)

Jei prašymas yra pagrįstas, AITVS privalo nedelsiant nustoti naudoti duomenis arba juos teikti trečiajai šaliai, jei tai būtina pažeidimui pašalinti, arba, jei taikoma išimtis (visų pirma, jei nutraukus naudojimą būtų patirta itin didelių išlaidų) (55), įgyvendinti reikiamas alternatyvias priemones, skirtas apsaugoti atitinkamo asmens teises ir interesus.

55

| (89) | Kitaip nei ES teisės aktuose, AIAĮ ir atitinkamose poįstatyminėse taisyklėse nėra teisės nuostatų, konkrečiai skirtų klausimui dėl galimybės nesutikti su duomenų tvarkymu tiesioginės rinkodaros tikslais. Tačiau pagal šį sprendimą toks duomenų tvarkymas bus atliekamas perduodant anksčiau Europos Sąjungoje surinktus asmens duomenis. Pagal Reglamento (ES) 2016/679 21 straipsnio 2 dalį duomenų subjektas visada turi galimybę nesutikti su duomenų perdavimu, kad jie būtų tvarkomi tiesioginės rinkodaros tikslais. Be to, kaip paaiškinta 43 konstatuojamojoje dalyje, pagal 3 papildomą taisyklę pagal Sprendimą gautus duomenis AITVS privalo tvarkyti tuo pačiu tikslu, kuriuo duomenys buvo perduoti iš Europos Sąjungos, nebent duomenų subjektas sutinka pakeisti naudojimo tikslą. Todėl, jei duomenys buvo perduoti ne tiesioginės rinkodaros, o kokiu nors kitu tikslu, AITVS Japonijoje bus uždrausta tvarkyti duomenis tiesioginės rinkodaros tikslais be ES duomenų subjekto sutikimo. |
| --- | --- |

(89)

Kitaip nei ES teisės aktuose, AIAĮ ir atitinkamose poįstatyminėse taisyklėse nėra teisės nuostatų, konkrečiai skirtų klausimui dėl galimybės nesutikti su duomenų tvarkymu tiesioginės rinkodaros tikslais. Tačiau pagal šį sprendimą toks duomenų tvarkymas bus atliekamas perduodant anksčiau Europos Sąjungoje surinktus asmens duomenis. Pagal Reglamento (ES) 2016/679 21 straipsnio 2 dalį duomenų subjektas visada turi galimybę nesutikti su duomenų perdavimu, kad jie būtų tvarkomi tiesioginės rinkodaros tikslais. Be to, kaip paaiškinta 43 konstatuojamojoje dalyje, pagal 3 papildomą taisyklę pagal Sprendimą gautus duomenis AITVS privalo tvarkyti tuo pačiu tikslu, kuriuo duomenys buvo perduoti iš Europos Sąjungos, nebent duomenų subjektas sutinka pakeisti naudojimo tikslą. Todėl, jei duomenys buvo perduoti ne tiesioginės rinkodaros, o kokiu nors kitu tikslu, AITVS Japonijoje bus uždrausta tvarkyti duomenis tiesioginės rinkodaros tikslais be ES duomenų subjekto sutikimo.

| (90) | Visais AIAĮ 28 ir 29 straipsniuose nurodytais atvejais AITVS privalo nedelsdamas pranešti asmeniui apie jo prašymo nagrinėjimo rezultatą ir paaiškinti bet kokį (dalinį) atsisakymą, grindžiamą AIAĮ 27–30 straipsniuose numatytomis išimtimis (AIAĮ 31 straipsnis). |
| --- | --- |

(90)

Visais AIAĮ 28 ir 29 straipsniuose nurodytais atvejais AITVS privalo nedelsdamas pranešti asmeniui apie jo prašymo nagrinėjimo rezultatą ir paaiškinti bet kokį (dalinį) atsisakymą, grindžiamą AIAĮ 27–30 straipsniuose numatytomis išimtimis (AIAĮ 31 straipsnis).

| (91) | Kalbant apie prašymo pateikimo sąlygas, AIAĮ 23 straipsnyje (kartu su Ministrų Kabineto įsakymu) AITVS leidžiama nustatyti pagrįstas procedūras, įskaitant dėl informacijos, reikalingos saugomiems asmens duomenims nustatyti. Tačiau, atsižvelgiant į šio straipsnio 4 pastraipą, AITVS negali „užkrauti subjektui pernelyg didelės naštos“. Tam tikrais atvejais AITVS taip pat gali nustatyti mokesčius, jei jų dydis yra „laikytinas pagrįstu atsižvelgiant į faktines išlaidas“ (AIAĮ 33 straipsnis). |
| --- | --- |

(91)

Kalbant apie prašymo pateikimo sąlygas, AIAĮ 23 straipsnyje (kartu su Ministrų Kabineto įsakymu) AITVS leidžiama nustatyti pagrįstas procedūras, įskaitant dėl informacijos, reikalingos saugomiems asmens duomenims nustatyti. Tačiau, atsižvelgiant į šio straipsnio 4 pastraipą, AITVS negali „užkrauti subjektui pernelyg didelės naštos“. Tam tikrais atvejais AITVS taip pat gali nustatyti mokesčius, jei jų dydis yra „laikytinas pagrįstu atsižvelgiant į faktines išlaidas“ (AIAĮ 33 straipsnis).

| (92) | Galiausiai, asmuo gali nesutikti, kad jo asmens duomenys būtų teikiami trečiajai šaliai pagal AIAĮ 23 straipsnio 2 dalį arba atsisakyti duoti sutikimą pagal 23 straipsnio 1 dalį (todėl užkertamas kelias atskleisti duomenis, jei nebūtų kitų teisinių pagrindų). Taip pat asmuo gali sustabdyti duomenų tvarkymą kitu tikslu atsisakydamas duoti sutikimą pagal AIAĮ 16 straipsnio 1 dalį. |
| --- | --- |

(92)

Galiausiai, asmuo gali nesutikti, kad jo asmens duomenys būtų teikiami trečiajai šaliai pagal AIAĮ 23 straipsnio 2 dalį arba atsisakyti duoti sutikimą pagal 23 straipsnio 1 dalį (todėl užkertamas kelias atskleisti duomenis, jei nebūtų kitų teisinių pagrindų). Taip pat asmuo gali sustabdyti duomenų tvarkymą kitu tikslu atsisakydamas duoti sutikimą pagal AIAĮ 16 straipsnio 1 dalį.

| (93) | Kitaip nei ES teisės aktuose, AIAĮ ir atitinkamose poįstatyminėse taisyklėse nėra bendrų nuostatų, skirtų klausimui dėl sprendimų, turinčių pasekmių duomenų subjektui ir grindžiamų tik automatizuotu asmens duomenų tvarkymu. Tačiau šis klausimas išspręstas tam tikromis Japonijoje taikomomis sektorinėmis taisyklėmis, kurios ir kurios yra ypač aktualios tokio duomenų tvarkymo požiūriu. Tai apima sektorius, kuriuose labiausiai tikėtina, kad bendrovės naudos automatizuoto asmens duomenų tvarkymo priemones, kad priimtų asmeniui pasekmių turinčius sprendimus (pvz., finansų sektoriuje). Pavyzdžiui, 2017 m. birželio mėn. pataisytose „Išsamiose pagrindinių bankų priežiūros gairėse“ reikalaujama, kad atitinkamam asmeniui būtų pateikti konkretūs paaiškinimai dėl prašymo sudaryti paskolos sutartį atmetimo priežasčių. Todėl šiomis taisyklėmis apsauga teikiama greičiausiai tik nedaugeliu atvejų, kai automatizuotus sprendimus priimtų pats „importuojantis“ Japonijos verslo subjektas (o ne „eksportuojantis“ ES duomenų valdytojas). |
| --- | --- |

(93)

Kitaip nei ES teisės aktuose, AIAĮ ir atitinkamose poįstatyminėse taisyklėse nėra bendrų nuostatų, skirtų klausimui dėl sprendimų, turinčių pasekmių duomenų subjektui ir grindžiamų tik automatizuotu asmens duomenų tvarkymu. Tačiau šis klausimas išspręstas tam tikromis Japonijoje taikomomis sektorinėmis taisyklėmis, kurios ir kurios yra ypač aktualios tokio duomenų tvarkymo požiūriu. Tai apima sektorius, kuriuose labiausiai tikėtina, kad bendrovės naudos automatizuoto asmens duomenų tvarkymo priemones, kad priimtų asmeniui pasekmių turinčius sprendimus (pvz., finansų sektoriuje). Pavyzdžiui, 2017 m. birželio mėn. pataisytose „Išsamiose pagrindinių bankų priežiūros gairėse“ reikalaujama, kad atitinkamam asmeniui būtų pateikti konkretūs paaiškinimai dėl prašymo sudaryti paskolos sutartį atmetimo priežasčių. Todėl šiomis taisyklėmis apsauga teikiama greičiausiai tik nedaugeliu atvejų, kai automatizuotus sprendimus priimtų pats „importuojantis“ Japonijos verslo subjektas (o ne „eksportuojantis“ ES duomenų valdytojas).

| (94) | Bet kuriuo atveju, dėl asmens duomenų, surinktų Europos Sąjungoje, bet kokį automatizuotu duomenų tvarkymo grindžiamą sprendimą paprastai priims duomenų valdytojas Sąjungoje (kuris turi tiesioginį ryšį su atitinkamu duomenų subjektu), kuriam taikomas Reglamentas (ES) 2016/679 (56). Tai apima perdavimo atvejus, kai duomenis tvarko užsienio (pvz., Japonijos) verslo subjektas, veikiantis kaip atstovas (duomenų tvarkytojas) ES duomenų valdytojo (arba kaip pagalbinis duomenų tvarkytojas, veikiantis ES duomenų tvarkytojo, gavusio duomenis iš ES duomenų valdytojo, kuris juos surinko, vardu) ir jų pagrindu priimančio sprendimą, vardu. Todėl mažai tikėtina, kad tai, jog AIAĮ nėra konkrečių automatizuotų sprendimų priėmimo taisyklių, turės įtakos pagal sprendimą perduotų asmens duomenų apsaugos lygiui. |
| --- | --- |

(94)

Bet kuriuo atveju, dėl asmens duomenų, surinktų Europos Sąjungoje, bet kokį automatizuotu duomenų tvarkymo grindžiamą sprendimą paprastai priims duomenų valdytojas Sąjungoje (kuris turi tiesioginį ryšį su atitinkamu duomenų subjektu), kuriam taikomas Reglamentas (ES) 2016/679 (56). Tai apima perdavimo atvejus, kai duomenis tvarko užsienio (pvz., Japonijos) verslo subjektas, veikiantis kaip atstovas (duomenų tvarkytojas) ES duomenų valdytojo (arba kaip pagalbinis duomenų tvarkytojas, veikiantis ES duomenų tvarkytojo, gavusio duomenis iš ES duomenų valdytojo, kuris juos surinko, vardu) ir jų pagrindu priimančio sprendimą, vardu. Todėl mažai tikėtina, kad tai, jog AIAĮ nėra konkrečių automatizuotų sprendimų priėmimo taisyklių, turės įtakos pagal sprendimą perduotų asmens duomenų apsaugos lygiui.

56

2.4.   Priežiūra ir vykdymo užtikrinimas

Priežiūra ir vykdymo užtikrinimas

2.4.1.   Nepriklausoma priežiūra

Nepriklausoma priežiūra

| (95) | Siekiant užtikrinti, kad tinkamas duomenų apsaugos lygis būtų užtikrinamas ir praktiškai, reikalinga nepriklausoma priežiūros institucija, kuriai suteikti įgaliojimai stebėti, kaip laikomasi duomenų apsaugos taisyklių, ir užtikrinti, kad jų būtų laikomasi. Atlikdama savo pareigas ir naudodamasi savo įgaliojimais ši institucija turėtų veikti visiškai nepriklausomai ir nešališkai. |
| --- | --- |

(95)

Siekiant užtikrinti, kad tinkamas duomenų apsaugos lygis būtų užtikrinamas ir praktiškai, reikalinga nepriklausoma priežiūros institucija, kuriai suteikti įgaliojimai stebėti, kaip laikomasi duomenų apsaugos taisyklių, ir užtikrinti, kad jų būtų laikomasi. Atlikdama savo pareigas ir naudodamasi savo įgaliojimais ši institucija turėtų veikti visiškai nepriklausomai ir nešališkai.

| (96) | Japonijoje už AIAĮ laikymosi stebėseną ir jo vykdymo užtikrinimą atsakinga institucija yra AIAK. Ją sudaro pirmininkas ir aštuoni komisijos nariai, paskirti Ministro Pirmininko su abiejų Parlamento rūmų sutikimu. Pirmininko ir kiekvieno komisijos nario kadencija yra penkeri metai su galimybe būti paskirtam kitai kadencijai (AIAĮ 64 straipsnis). Komisijos nariai gali būti atleisti iš pareigų tik dėl rimtos priežasties esant ribotoms išskirtinėms aplinkybėms (57) ir negali aktyviai užsiimti politine veikla. Be to, pagal AIAĮ visą darbo laiką dirbantys Komisijos nariai negali užsiimti jokia kita atlygintina veikla arba verslo veikla. Komisijos nariams taip pat taikomos vidaus taisyklės, draudžiančios dalyvauti svarstant bylą galimo interesų konflikto atveju. AIAK padeda sekretoriatas, įkurtas AIAK paskirtoms užduotims atlikti, kuriam vadovauja Generalinis sekretorius (AIAĮ 70 straipsnis). Ir Komisijos nariams, ir visiems Sekretoriato pareigūnams taikomos griežtos slaptumo taisyklės (AIAĮ 72 ir 82 straipsniai). |
| --- | --- |

(96)

Japonijoje už AIAĮ laikymosi stebėseną ir jo vykdymo užtikrinimą atsakinga institucija yra AIAK. Ją sudaro pirmininkas ir aštuoni komisijos nariai, paskirti Ministro Pirmininko su abiejų Parlamento rūmų sutikimu. Pirmininko ir kiekvieno komisijos nario kadencija yra penkeri metai su galimybe būti paskirtam kitai kadencijai (AIAĮ 64 straipsnis). Komisijos nariai gali būti atleisti iš pareigų tik dėl rimtos priežasties esant ribotoms išskirtinėms aplinkybėms (57) ir negali aktyviai užsiimti politine veikla. Be to, pagal AIAĮ visą darbo laiką dirbantys Komisijos nariai negali užsiimti jokia kita atlygintina veikla arba verslo veikla. Komisijos nariams taip pat taikomos vidaus taisyklės, draudžiančios dalyvauti svarstant bylą galimo interesų konflikto atveju. AIAK padeda sekretoriatas, įkurtas AIAK paskirtoms užduotims atlikti, kuriam vadovauja Generalinis sekretorius (AIAĮ 70 straipsnis). Ir Komisijos nariams, ir visiems Sekretoriato pareigūnams taikomos griežtos slaptumo taisyklės (AIAĮ 72 ir 82 straipsniai).

57

| (97) | AIAK įgaliojimai, kuriuos ji vykdo visiškai nepriklausomai (58), iš esmės numatyti AIAĮ 40, 41 ir 42 straipsniuose. Pagal 40 straipsnį AIAK gali prašyti AITVS pranešti apie duomenų tvarkymo operacijas arba pateikti su tuo susijusius dokumentus, ir taip pat gali atlikti patikrinimus vietoje ir knygų bei kitų dokumentų patikrinimus. Jei tai būtina siekiant užtikrinti AIAĮ vykdymą, AIAK taip pat gali teikti AITVS konsultacijas ar patarimus dėl asmeninės informacijos tvarkymo. AIAK jau pasinaudojo šia teise pagal AIAĮ 41 straipsnį, parengusi „Facebook“ gaires, paskelbtas atskleidus informaciją apie „Facebook“ ir „Cambridge Analytica“. |
| --- | --- |

(97)

AIAK įgaliojimai, kuriuos ji vykdo visiškai nepriklausomai (58), iš esmės numatyti AIAĮ 40, 41 ir 42 straipsniuose. Pagal 40 straipsnį AIAK gali prašyti AITVS pranešti apie duomenų tvarkymo operacijas arba pateikti su tuo susijusius dokumentus, ir taip pat gali atlikti patikrinimus vietoje ir knygų bei kitų dokumentų patikrinimus. Jei tai būtina siekiant užtikrinti AIAĮ vykdymą, AIAK taip pat gali teikti AITVS konsultacijas ar patarimus dėl asmeninės informacijos tvarkymo. AIAK jau pasinaudojo šia teise pagal AIAĮ 41 straipsnį, parengusi „Facebook“ gaires, paskelbtas atskleidus informaciją apie „Facebook“ ir „Cambridge Analytica“.

58

| (98) | Svarbiausia, AIAK turi įgaliojimus (veikdama pagal skundą arba savo iniciatyva) teikti rekomendacijas ir nurodymus, skirtus atskirais atvejais užtikrinti AIAĮ ir kitų privalomų taisyklių (įskaitant Papildomas taisykles) vykdymą. Šie įgaliojimai yra išdėstyti AIAĮ 42 straipsnyje. Nors šio straipsnio 1 ir 2 dalyse numatytas dviejų etapų mechanizmas, pagal kurį AIAK gali priimti nurodymą (tik) po anksčiau pateiktos rekomendacijos, pagal 3 dalį skubos atvejais nurodymą leidžiama priimti tiesiogiai. |
| --- | --- |

(98)

Svarbiausia, AIAK turi įgaliojimus (veikdama pagal skundą arba savo iniciatyva) teikti rekomendacijas ir nurodymus, skirtus atskirais atvejais užtikrinti AIAĮ ir kitų privalomų taisyklių (įskaitant Papildomas taisykles) vykdymą. Šie įgaliojimai yra išdėstyti AIAĮ 42 straipsnyje. Nors šio straipsnio 1 ir 2 dalyse numatytas dviejų etapų mechanizmas, pagal kurį AIAK gali priimti nurodymą (tik) po anksčiau pateiktos rekomendacijos, pagal 3 dalį skubos atvejais nurodymą leidžiama priimti tiesiogiai.

| (99) | Nors AIAĮ 42 straipsnio 1 dalyje (kuris taip pat lemia 42 straipsnio 2 dalies taikymo sritį) nurodytos ne visos AIAĮ IV skyriaus 1 skirsnio nuostatos, tai galima paaiškinti tuo, kad kai kurios iš šių nuostatų nėra susijusios su AITVS prievolėmis (59) ir kad visos būtinos apsaugos priemonės jau yra numatytos kitose į tą sąrašą įtrauktose nuostatose. Pavyzdžiui, nors 15 straipsnis (pagal kurį AITVS privalo nustatyti naudojimo tikslą, o atitinkamą asmeninę informaciją tvarkyti tik šiuo tikslu) nenurodytas, nesilaikant šio reikalavimo gali būti teikiama rekomendacija, grindžiama 16 straipsnio 1 dalies (kuriame AITVS draudžiama tvarkyti asmeninę informaciją viršijant tai, kas būtina naudojimo tikslui pasiekti, nebent AITVS gauna duomenų subjekto sutikimą) (60) pažeidimu. Kita AIAĮ 42 straipsnio 1 dalyje nenurodyta nuostata – AIAĮ 19 straipsnis dėl duomenų tikslumo ir saugojimo. Nesilaikant šios nuostatos jos vykdymas gali būti užtikrinamas nustatant 16 straipsnio 1 dalies pažeidimą arba 29 straipsnio 2 dalies pažeidimą, jei atitinkamas asmuo prašo ištaisyti arba ištrinti klaidingus arba perteklinius duomenis, o AITVS atsisako tenkinti šį prašymą. Kalbant apie duomenų subjekto teises, numatytas 28 straipsnio 1 dalyje, 29 straipsnio 1 dalyje ir 30 straipsnio 1 dalyje, AIAK priežiūra užtikrinama suteikiant jai vykdymo užtikrinimo įgaliojimus šiuose straipsniuose nustatytų atitinkamų AITVS prievolių atžvilgiu. |
| --- | --- |

(99)

Nors AIAĮ 42 straipsnio 1 dalyje (kuris taip pat lemia 42 straipsnio 2 dalies taikymo sritį) nurodytos ne visos AIAĮ IV skyriaus 1 skirsnio nuostatos, tai galima paaiškinti tuo, kad kai kurios iš šių nuostatų nėra susijusios su AITVS prievolėmis (59) ir kad visos būtinos apsaugos priemonės jau yra numatytos kitose į tą sąrašą įtrauktose nuostatose. Pavyzdžiui, nors 15 straipsnis (pagal kurį AITVS privalo nustatyti naudojimo tikslą, o atitinkamą asmeninę informaciją tvarkyti tik šiuo tikslu) nenurodytas, nesilaikant šio reikalavimo gali būti teikiama rekomendacija, grindžiama 16 straipsnio 1 dalies (kuriame AITVS draudžiama tvarkyti asmeninę informaciją viršijant tai, kas būtina naudojimo tikslui pasiekti, nebent AITVS gauna duomenų subjekto sutikimą) (60) pažeidimu. Kita AIAĮ 42 straipsnio 1 dalyje nenurodyta nuostata – AIAĮ 19 straipsnis dėl duomenų tikslumo ir saugojimo. Nesilaikant šios nuostatos jos vykdymas gali būti užtikrinamas nustatant 16 straipsnio 1 dalies pažeidimą arba 29 straipsnio 2 dalies pažeidimą, jei atitinkamas asmuo prašo ištaisyti arba ištrinti klaidingus arba perteklinius duomenis, o AITVS atsisako tenkinti šį prašymą. Kalbant apie duomenų subjekto teises, numatytas 28 straipsnio 1 dalyje, 29 straipsnio 1 dalyje ir 30 straipsnio 1 dalyje, AIAK priežiūra užtikrinama suteikiant jai vykdymo užtikrinimo įgaliojimus šiuose straipsniuose nustatytų atitinkamų AITVS prievolių atžvilgiu.

59

60

| (100) | Pagal AIAĮ 42 straipsnio 1 dalį AIAK, nustačiusi, kad „reikia apsaugoti asmens teises ir interesus tais atvejais, kai [AITVS] pažeidė“ konkrečias AIAĮ nuostatas, gali priimti rekomendaciją „sustabdyti pažeidimo veiksmą arba imtis kitų reikalingų veiksmų pažeidimui ištaisyti“. Tokia rekomendacija nėra privaloma, tačiau sudaro galimybę priimti privalomą nurodymą pagal AIAĮ 42 straipsnio 2 dalį. Remiantis šia nuostata, jei rekomendacija nevykdoma „be teisėto pagrindo“, o AIAK „pripažįsta, kad rimtas asmens teisių ir interesų pažeidimas yra neišvengiamas“, ji gali nurodyti AITVS imtis veiksmų pagal rekomendaciją. |
| --- | --- |

(100)

Pagal AIAĮ 42 straipsnio 1 dalį AIAK, nustačiusi, kad „reikia apsaugoti asmens teises ir interesus tais atvejais, kai [AITVS] pažeidė“ konkrečias AIAĮ nuostatas, gali priimti rekomendaciją „sustabdyti pažeidimo veiksmą arba imtis kitų reikalingų veiksmų pažeidimui ištaisyti“. Tokia rekomendacija nėra privaloma, tačiau sudaro galimybę priimti privalomą nurodymą pagal AIAĮ 42 straipsnio 2 dalį. Remiantis šia nuostata, jei rekomendacija nevykdoma „be teisėto pagrindo“, o AIAK „pripažįsta, kad rimtas asmens teisių ir interesų pažeidimas yra neišvengiamas“, ji gali nurodyti AITVS imtis veiksmų pagal rekomendaciją.

| (101) | Papildomose taisyklėse išsamiau paaiškinami ir sustiprinami AIAK vykdymo užtikrinimo įgaliojimai. Be to, tais atvejais, kai duomenys importuojami iš Europos Sąjungos, tai, kad AITVS be teisėto pagrindo nesiima veiksmų pagal rekomendaciją, kurią AIAK priėmė pagal 42 straipsnio 1 dalį, AIAK visada vertins kaip rimtą neišvengiamą asmens teisių ir interesų pažeidimą, kaip numatyta 42 straipsnio 2 dalyje, taigi pažeidimą, dėl kurio galima priimti privalomą nurodymą. Be to, rekomendacijos nesilaikymo „teisėtų pagrindu“ AIAK pripažins tik „išskirtinį įvykį, [užkertantį kelią laikytis reikalavimų], nepriklausantį nuo [AITVS], kurio negalima pagrįstai numatyti (pavyzdžiui, gaivalinę nelaimę)“ arba atvejus, kai būtinybė imtis veiksmų dėl rekomendacijos „išnyko, nes [AITVS] ėmėsi alternatyvių veiksmų, kuriais visiškai ištaisytas pažeidimas“. |
| --- | --- |

(101)

Papildomose taisyklėse išsamiau paaiškinami ir sustiprinami AIAK vykdymo užtikrinimo įgaliojimai. Be to, tais atvejais, kai duomenys importuojami iš Europos Sąjungos, tai, kad AITVS be teisėto pagrindo nesiima veiksmų pagal rekomendaciją, kurią AIAK priėmė pagal 42 straipsnio 1 dalį, AIAK visada vertins kaip rimtą neišvengiamą asmens teisių ir interesų pažeidimą, kaip numatyta 42 straipsnio 2 dalyje, taigi pažeidimą, dėl kurio galima priimti privalomą nurodymą. Be to, rekomendacijos nesilaikymo „teisėtų pagrindu“ AIAK pripažins tik „išskirtinį įvykį, [užkertantį kelią laikytis reikalavimų], nepriklausantį nuo [AITVS], kurio negalima pagrįstai numatyti (pavyzdžiui, gaivalinę nelaimę)“ arba atvejus, kai būtinybė imtis veiksmų dėl rekomendacijos „išnyko, nes [AITVS] ėmėsi alternatyvių veiksmų, kuriais visiškai ištaisytas pažeidimas“.

| (102) | AIAK nurodymo nevykdymas pagal AIAĮ 84 straipsnį laikomas baudžiamąją veika, o kaltu pripažintas AITVS gali būti baudžiamas laisvės atėmimo bausme iki šešerių mėnesių atliekant darbus arba bauda iki 300 000 jenų. Be to, pagal AIAĮ 85 straipsnio i punktą už nepakankamą bendradarbiavimą su AIAK arba trukdymą jos atliekama tyrimui baudžiama iki 300 000 jenų bauda. Šios baudžiamosios sankcijos taikomos papildomai prie sankcijų, kurios gali būti taikomos dėl sunkių AIAĮ pažeidimų (žr. 108 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

(102)

AIAK nurodymo nevykdymas pagal AIAĮ 84 straipsnį laikomas baudžiamąją veika, o kaltu pripažintas AITVS gali būti baudžiamas laisvės atėmimo bausme iki šešerių mėnesių atliekant darbus arba bauda iki 300 000 jenų. Be to, pagal AIAĮ 85 straipsnio i punktą už nepakankamą bendradarbiavimą su AIAK arba trukdymą jos atliekama tyrimui baudžiama iki 300 000 jenų bauda. Šios baudžiamosios sankcijos taikomos papildomai prie sankcijų, kurios gali būti taikomos dėl sunkių AIAĮ pažeidimų (žr. 108 konstatuojamąją dalį).

2.4.2.   Teisminis teisių gynimas

Teisminis teisių gynimas

| (103) | Siekiant užtikrinti tinkamą apsaugą ir, visų pirma, individualių teisių įgyvendinimą, duomenų subjektui turėtų būti suteikta veiksmingų administracinių ir teisminių teisių gynimo priemonių, įskaitant kompensaciją už patirtą žalą. |
| --- | --- |

(103)

Siekiant užtikrinti tinkamą apsaugą ir, visų pirma, individualių teisių įgyvendinimą, duomenų subjektui turėtų būti suteikta veiksmingų administracinių ir teisminių teisių gynimo priemonių, įskaitant kompensaciją už patirtą žalą.

| (104) | Prieš imdamasis administracinių arba teisminių teisių gynimo priemonių arba vietoj to asmuo gali nuspręsti pačiam duomenų valdytojui pateikti skundą dėl jo asmens duomenų tvarkymo. Remiantis AIAĮ 35 straipsniu, AITVS turi stengtis „tinkamai ir nedelsiant“ išnagrinėti tokius skundus ir sukurti vidines skundų nagrinėjimo sistemas, skirtas šiam tikslui pasiekti. Be to, pagal AIAĮ 61 straipsnio ii punktą AIAK yra atsakinga už „reikiamą tarpininkavimą dėl pateikto skundo ir bendradarbiavimą su skundą nagrinėjančiu verslo subjektu“, o tai abiem atvejais apima užsieniečių pateiktus skundus. Atsižvelgdamas į tai, Japonijos įstatymų leidėjas vietos valdžiai taip pat patikėjo užduotį imtis „reikiamų veiksmų“, skirtų sudaryti sąlygas AITVS išnagrinėti skundus ir šį procesą palengvinti (9 straipsnis), o vietos valdžios institucijos tokiais atvejais turi stengtis užtikrinti tarpininkavimą. Todėl asmenys gali pateikti skundą vienam iš daugiau nei 1 700 vartotojų centrų, įkurtų vietos valdžios institucijų remiantis Vartotojų saugos įstatymu (61), bei turi galimybę pateikti skundą Japonijos nacionaliniam vartotojų reikalų centrui. Tokius skundus galima teikti ir dėl AIAĮ pažeidimo. Pagal Pagrindinio vartotojų įstatymo 19 straipsnį (62) vietos valdžios institucijos turi stengtis tarpininkauti dėl skundų ir suteikti šalims reikalingų žinių. Atrodo, kad šie ginčų sprendimo mechanizmai yra gana veiksmingi, nes 2015 m. buvo išspręsta 91,2 proc. iš daugiau nei 75 000 bylų dėl skundų. |
| --- | --- |

(104)

Prieš imdamasis administracinių arba teisminių teisių gynimo priemonių arba vietoj to asmuo gali nuspręsti pačiam duomenų valdytojui pateikti skundą dėl jo asmens duomenų tvarkymo. Remiantis AIAĮ 35 straipsniu, AITVS turi stengtis „tinkamai ir nedelsiant“ išnagrinėti tokius skundus ir sukurti vidines skundų nagrinėjimo sistemas, skirtas šiam tikslui pasiekti. Be to, pagal AIAĮ 61 straipsnio ii punktą AIAK yra atsakinga už „reikiamą tarpininkavimą dėl pateikto skundo ir bendradarbiavimą su skundą nagrinėjančiu verslo subjektu“, o tai abiem atvejais apima užsieniečių pateiktus skundus. Atsižvelgdamas į tai, Japonijos įstatymų leidėjas vietos valdžiai taip pat patikėjo užduotį imtis „reikiamų veiksmų“, skirtų sudaryti sąlygas AITVS išnagrinėti skundus ir šį procesą palengvinti (9 straipsnis), o vietos valdžios institucijos tokiais atvejais turi stengtis užtikrinti tarpininkavimą. Todėl asmenys gali pateikti skundą vienam iš daugiau nei 1 700 vartotojų centrų, įkurtų vietos valdžios institucijų remiantis Vartotojų saugos įstatymu (61), bei turi galimybę pateikti skundą Japonijos nacionaliniam vartotojų reikalų centrui. Tokius skundus galima teikti ir dėl AIAĮ pažeidimo. Pagal Pagrindinio vartotojų įstatymo 19 straipsnį (62) vietos valdžios institucijos turi stengtis tarpininkauti dėl skundų ir suteikti šalims reikalingų žinių. Atrodo, kad šie ginčų sprendimo mechanizmai yra gana veiksmingi, nes 2015 m. buvo išspręsta 91,2 proc. iš daugiau nei 75 000 bylų dėl skundų.

61

62

| (105) | AITVS pažeidus AIAĮ nuostatas gali būti pareikšti civiliniai ieškiniai, taip pat pradedamas baudžiamasis procesas ir skiriamos sankcijos. Pirma, jei asmuo mano, kad buvo pažeistos jo teisės, numatytos AIAĮ 28, 29 ir 30 straipsniuose, jis gali siekti teismo įpareigojimo, prašydamas teismo nurodyti AITVS tenkinti jo prašymą pagal vieną iš šių nuostatų, t. y. atskleisti saugomus asmens duomenis (28 straipsnis), ištaisyti saugomus asmens duomenis, kurie yra klaidingi (29 straipsnis) arba nustoti neteisėtai tvarkyti duomenis arba juos teikti trečiajai šaliai (30 straipsnis). Tokį ieškinį galima pareikšti nesiremiant Civilinio kodekso 709 straipsniu (63) ar deliktų teise (64). Visų pirma tai reiškia, kad asmuo neturės įrodyti, jog buvo padaryta kokia nors žala. |
| --- | --- |

(105)

AITVS pažeidus AIAĮ nuostatas gali būti pareikšti civiliniai ieškiniai, taip pat pradedamas baudžiamasis procesas ir skiriamos sankcijos. Pirma, jei asmuo mano, kad buvo pažeistos jo teisės, numatytos AIAĮ 28, 29 ir 30 straipsniuose, jis gali siekti teismo įpareigojimo, prašydamas teismo nurodyti AITVS tenkinti jo prašymą pagal vieną iš šių nuostatų, t. y. atskleisti saugomus asmens duomenis (28 straipsnis), ištaisyti saugomus asmens duomenis, kurie yra klaidingi (29 straipsnis) arba nustoti neteisėtai tvarkyti duomenis arba juos teikti trečiajai šaliai (30 straipsnis). Tokį ieškinį galima pareikšti nesiremiant Civilinio kodekso 709 straipsniu (63) ar deliktų teise (64). Visų pirma tai reiškia, kad asmuo neturės įrodyti, jog buvo padaryta kokia nors žala.

63

64

| (106) | Antra, kai tariamas pažeidimas yra susijęs ne su asmens teisėmis, numatytomis 28, 29 ir 30 straipsniuose, o su bendraisiais duomenų apsaugos principais arba AITVS prievolėmis, atitinkamas asmuo gali verslo subjektui pareikšti civilinį ieškinį remdamasis Japonijos civilinio kodekso nuostatomis dėl deliktų, visų pirma 709 straipsniu. Nors norint pareikšti ieškinį pagal 709 straipsnį be kaltės (tyčios arba aplaidumo) reikia įrodyti žalos buvimą, pagal Civilinio kodekso 710 straipsnį tokia žala gali būti ir turtinė, ir neturtinė. Nėra nustatyta jokių kompensacijos dydžio apribojimų. |
| --- | --- |

(106)

Antra, kai tariamas pažeidimas yra susijęs ne su asmens teisėmis, numatytomis 28, 29 ir 30 straipsniuose, o su bendraisiais duomenų apsaugos principais arba AITVS prievolėmis, atitinkamas asmuo gali verslo subjektui pareikšti civilinį ieškinį remdamasis Japonijos civilinio kodekso nuostatomis dėl deliktų, visų pirma 709 straipsniu. Nors norint pareikšti ieškinį pagal 709 straipsnį be kaltės (tyčios arba aplaidumo) reikia įrodyti žalos buvimą, pagal Civilinio kodekso 710 straipsnį tokia žala gali būti ir turtinė, ir neturtinė. Nėra nustatyta jokių kompensacijos dydžio apribojimų.

| (107) | Kalbant apie galimas teisių gynimo priemones, Japonijos civilinio kodekso 709 straipsnyje nurodoma piniginė kompensacija. Tačiau Japonijos teismų praktikoje šis straipsnis aiškinamas taip, kad jame numatyta teisė taikyti teismo įpareigojimą (65). Todėl, jei duomenų subjektas pareiškia ieškinį pagal Civilinio kodekso 709 straipsnį ir pareiškia, kad jo teisės arba interesai buvo pažeisti dėl atsakovo padaryto AIAĮ nuostatos pažeidimo, jis gali reikalauti ne tik atlyginti žalą, bet ir prašyti teismo įpareigojimo, visų pirma, skirto sustabdyti bet kokį neteisėtą duomenų tvarkymą. |
| --- | --- |

(107)

Kalbant apie galimas teisių gynimo priemones, Japonijos civilinio kodekso 709 straipsnyje nurodoma piniginė kompensacija. Tačiau Japonijos teismų praktikoje šis straipsnis aiškinamas taip, kad jame numatyta teisė taikyti teismo įpareigojimą (65). Todėl, jei duomenų subjektas pareiškia ieškinį pagal Civilinio kodekso 709 straipsnį ir pareiškia, kad jo teisės arba interesai buvo pažeisti dėl atsakovo padaryto AIAĮ nuostatos pažeidimo, jis gali reikalauti ne tik atlyginti žalą, bet ir prašyti teismo įpareigojimo, visų pirma, skirto sustabdyti bet kokį neteisėtą duomenų tvarkymą.

65

| (108) | Trečia, be civilinės teisės (deliktų) teisių gynimo priemonių duomenų subjektas gali prokurorui arba teismines funkcijas atliekančiam policijos pareigūnui pateikti skundą dėl AIAĮ pažeidimų, dėl kurio gali būti taikomos baudžiamosios sankcijos. AIAĮ VII skyriuje nurodyta keletas baudžiamųjų nuostatų. Svarbiausia iš jų (84 straipsnis) taikoma tada, kai AITVS nesilaiko pagal 42 straipsnio 2 ir 3 dalis priimtų AIAK nurodymų. Jei verslo subjektas nevykdo AIAK priimto nurodymo, AIAK pirmininkas (taip pat bet koks kitas vyriausybės pareigūnas) (66) gali perduoti bylą prokurorui arba teismines funkcijas atliekančiam policijos pareigūnui ir taip pradėti baudžiamąjį procesą. Už AIAK nurodymo pažeidimą gali būti skiriama laisvės atėmimo bausmė iki šešių mėnesių atliekant darbus arba bauda iki 300 000 jenų. Kitos AIAĮ nuostatos, kuriose numatytos sankcijos už AIAĮ pažeidimus, turinčius poveikį duomenų subjektų teisėms ir interesams: AIAĮ 83 straipsnis (dėl asmeninės informacijos duomenų bazės „slapto pateikimo arba naudojimo“„siekiant <...> neteisėtai gauti pelno“) ir AIAĮ 88 straipsnio i punktas (dėl trečiosios šalies nesugebėjimo tinkamai informuoti AITVS, kai šis gauna asmens duomenis pagal AIAĮ 26 straipsnio 1 dalį, visų pirma, apie tai, kaip pati trečioji šalis prieš tai gavo tokius duomenis). Už tokius AIAĮ pažeidimus taikomos nuobaudos: atitinkamai, laisvės atėmimas atliekant darbus iki vienerių metų arba bauda iki 500 000 jenų (pagal 83 straipsnį) arba administracinė nuobauda iki 100 000 jenų (pagal 88 straipsnio 1 punktą). Nors gresianti baudžiamoji sankcija greičiausiai jau turi stiprų atgrasomąjį poveikį verslo vadovams, kurie kontroliuoja AITVS duomenų tvarkymo veiksmus, bei duomenis tvarkantiems asmenims, AIAĮ 87 straipsnyje paaiškinta, kad, kai juridinio asmens atstovas, samdomas ar kitas darbuotojas pažeidžia AIAĮ 83–85 straipsnius, „subjektas bus nubaustas, o atitinkamuose straipsniuose nustatyta bauda bus skirta minėtam juridiniam asmeniui“. Šiuo atveju tiek darbuotojui, tiek bendrovei gali būti taikomos maksimalios sankcijos. |
| --- | --- |

(108)

Trečia, be civilinės teisės (deliktų) teisių gynimo priemonių duomenų subjektas gali prokurorui arba teismines funkcijas atliekančiam policijos pareigūnui pateikti skundą dėl AIAĮ pažeidimų, dėl kurio gali būti taikomos baudžiamosios sankcijos. AIAĮ VII skyriuje nurodyta keletas baudžiamųjų nuostatų. Svarbiausia iš jų (84 straipsnis) taikoma tada, kai AITVS nesilaiko pagal 42 straipsnio 2 ir 3 dalis priimtų AIAK nurodymų. Jei verslo subjektas nevykdo AIAK priimto nurodymo, AIAK pirmininkas (taip pat bet koks kitas vyriausybės pareigūnas) (66) gali perduoti bylą prokurorui arba teismines funkcijas atliekančiam policijos pareigūnui ir taip pradėti baudžiamąjį procesą. Už AIAK nurodymo pažeidimą gali būti skiriama laisvės atėmimo bausmė iki šešių mėnesių atliekant darbus arba bauda iki 300 000 jenų. Kitos AIAĮ nuostatos, kuriose numatytos sankcijos už AIAĮ pažeidimus, turinčius poveikį duomenų subjektų teisėms ir interesams: AIAĮ 83 straipsnis (dėl asmeninės informacijos duomenų bazės „slapto pateikimo arba naudojimo“„siekiant <...> neteisėtai gauti pelno“) ir AIAĮ 88 straipsnio i punktas (dėl trečiosios šalies nesugebėjimo tinkamai informuoti AITVS, kai šis gauna asmens duomenis pagal AIAĮ 26 straipsnio 1 dalį, visų pirma, apie tai, kaip pati trečioji šalis prieš tai gavo tokius duomenis). Už tokius AIAĮ pažeidimus taikomos nuobaudos: atitinkamai, laisvės atėmimas atliekant darbus iki vienerių metų arba bauda iki 500 000 jenų (pagal 83 straipsnį) arba administracinė nuobauda iki 100 000 jenų (pagal 88 straipsnio 1 punktą). Nors gresianti baudžiamoji sankcija greičiausiai jau turi stiprų atgrasomąjį poveikį verslo vadovams, kurie kontroliuoja AITVS duomenų tvarkymo veiksmus, bei duomenis tvarkantiems asmenims, AIAĮ 87 straipsnyje paaiškinta, kad, kai juridinio asmens atstovas, samdomas ar kitas darbuotojas pažeidžia AIAĮ 83–85 straipsnius, „subjektas bus nubaustas, o atitinkamuose straipsniuose nustatyta bauda bus skirta minėtam juridiniam asmeniui“. Šiuo atveju tiek darbuotojui, tiek bendrovei gali būti taikomos maksimalios sankcijos.

66

| (109) | Galiausiai, asmenys gali kreiptis dėl teisių gynimo priemonių dėl AIAK veiksmų ar neveikimo. Šiuo atžvilgiu Japonijos teisės aktuose numatyti keli būdai pasinaudoti administracinėmis ir teisminėmis teisių gynimo priemonėmis. |
| --- | --- |

(109)

Galiausiai, asmenys gali kreiptis dėl teisių gynimo priemonių dėl AIAK veiksmų ar neveikimo. Šiuo atžvilgiu Japonijos teisės aktuose numatyti keli būdai pasinaudoti administracinėmis ir teisminėmis teisių gynimo priemonėmis.

| (110) | Kai asmuo nesutinka su veiksmais, kurių ėmėsi AIAK, jis gali pateikti administracinį skundą pagal Administracinių skundų nagrinėjimo įstatymą (67) Priešingai, jei asmuo mano, kad AIAK turėjo imtis veiksmų, tačiau to nepadarė, jis gali pagal to Įstatymo 36-3 straipsnį prašyti, kad AIAK pareikštų valią arba pateiktų konsultaciją administraciniais klausimais, jei mano, kad „nebuvo padarytas ar nustatytas valios pareiškimas arba konsultacija administraciniais klausimais, reikalingi pažeidimui ištaisyti“. |
| --- | --- |

(110)

Kai asmuo nesutinka su veiksmais, kurių ėmėsi AIAK, jis gali pateikti administracinį skundą pagal Administracinių skundų nagrinėjimo įstatymą (67) Priešingai, jei asmuo mano, kad AIAK turėjo imtis veiksmų, tačiau to nepadarė, jis gali pagal to Įstatymo 36-3 straipsnį prašyti, kad AIAK pareikštų valią arba pateiktų konsultaciją administraciniais klausimais, jei mano, kad „nebuvo padarytas ar nustatytas valios pareiškimas arba konsultacija administraciniais klausimais, reikalingi pažeidimui ištaisyti“.

67

| (111) | Kalbant apie teismines teisių gynimo priemones, pagal Administracinių bylų nagrinėjimo įstatymą asmuo, nesutinkantis su AIAK padarytu administraciniu pareiškimu, gali pareikšti mandamus ieškinį (68), prašydamas teismo nurodyti AIAK imtis papildomų veiksmų (69). Tam tikrais atvejais teismas taip pat gali priimti laikinąją mandamus nutartį, kad būtų išvengta nepataisomos žalos (70). Be to, pagal tą patį Įstatymą asmuo gali prašyti panaikinti AIAK sprendimą (71). |
| --- | --- |

(111)

Kalbant apie teismines teisių gynimo priemones, pagal Administracinių bylų nagrinėjimo įstatymą asmuo, nesutinkantis su AIAK padarytu administraciniu pareiškimu, gali pareikšti mandamus ieškinį (68), prašydamas teismo nurodyti AIAK imtis papildomų veiksmų (69). Tam tikrais atvejais teismas taip pat gali priimti laikinąją mandamus nutartį, kad būtų išvengta nepataisomos žalos (70). Be to, pagal tą patį Įstatymą asmuo gali prašyti panaikinti AIAK sprendimą (71).

mandamus

68

69

mandamus

70

71

| (112) | Galiausiai, asmuo gali pagal Valstybės žalos atlyginimo įstatymo 1 straipsnio 1 dalį pareikšti AIAK ieškinį dėl valstybinės kompensacijos, jei asmuo patyrė žalos dėl to, kad AIAK priimtas verslo subjektui skirtas nurodymas yra neteisėtas arba dėl to, kad AIAK neįgyvendino savo įgaliojimų. |
| --- | --- |

(112)

Galiausiai, asmuo gali pagal Valstybės žalos atlyginimo įstatymo 1 straipsnio 1 dalį pareikšti AIAK ieškinį dėl valstybinės kompensacijos, jei asmuo patyrė žalos dėl to, kad AIAK priimtas verslo subjektui skirtas nurodymas yra neteisėtas arba dėl to, kad AIAK neįgyvendino savo įgaliojimų.

3.   JAPONIJOS VALDŽIOS INSTITUCIJŲ SUSIPAŽINIMAS SU ASMENS DUOMENIMIS, PERDUOTAIS IŠ EUROPOS SĄJUNGOS, IR JŲ NAUDOJIMAS

JAPONIJOS VALDŽIOS INSTITUCIJŲ SUSIPAŽINIMAS SU ASMENS DUOMENIMIS, PERDUOTAIS IŠ EUROPOS SĄJUNGOS, IR JŲ NAUDOJIMAS

| (113) | Komisija taip pat įvertino apribojimus ir apsaugos priemones, įskaitant pagal Japonijos teisės aktus galimus priežiūros ir individualių teisių gynimo priemonių mechanizmus valdžios institucijoms renkant ir vėliau naudojant asmens duomenis, perduotus verslo subjektams Japonijoje, viešojo intereso, visų pirma, teisėsaugos ir nacionalinio saugumo tikslais („vyriausybės prieiga“). Atsižvelgiant į tai, Japonijos Vyriausybė Komisijai pateikė aukščiausiu ministrų ir įstaigų lygmeniu pasirašytus oficialius pareiškimus, garantijas ir įsipareigojimus, kurie pateikiami šio sprendimo II priede. |
| --- | --- |

(113)

Komisija taip pat įvertino apribojimus ir apsaugos priemones, įskaitant pagal Japonijos teisės aktus galimus priežiūros ir individualių teisių gynimo priemonių mechanizmus valdžios institucijoms renkant ir vėliau naudojant asmens duomenis, perduotus verslo subjektams Japonijoje, viešojo intereso, visų pirma, teisėsaugos ir nacionalinio saugumo tikslais („vyriausybės prieiga“). Atsižvelgiant į tai, Japonijos Vyriausybė Komisijai pateikė aukščiausiu ministrų ir įstaigų lygmeniu pasirašytus oficialius pareiškimus, garantijas ir įsipareigojimus, kurie pateikiami šio sprendimo II priede.

3.1.   Bendroji teisinė sistema

Bendroji teisinė sistema

| (114) | Vyriausybės prieiga, kaip valdžios funkcijų vykdymas, turi būti įgyvendinama visapusiškai laikantis teisės aktų (teisėtumo principas). Šiuo atžvilgiu Japonijos Konstitucijoje yra nuostatų, kuriose nustatyta, kaip valdžios institucijos renka asmens duomenis, ir ši veikla ribojama. Kaip minėta kalbant apie verslo subjektų atliekamą duomenų tvarkymą, Japonijos Aukščiausiasis teismas, remdamasis Konstitucijos 13 straipsniu, kuriuo, be kita ko, saugoma teisė į laisvę, pripažino teisę į privatumą ir duomenų apsaugą (72). Vienas svarbus šios teisės aspektas yra asmens laisvė, kad jo asmeninė informacija be leidimo nebūtų atskleista trečiajai šaliai (73). Tai reiškia teisę į veiksmingą asmens duomenų apsaugą nuo piktnaudžiavimo ir (visų pirma) neteisėtos prieigos. Papildoma apsauga užtikrinama Konstitucijos 35 straipsniu dėl visų asmens teisės saugiai jaustis savo namuose, dėl savo dokumentų ir daiktų, pagal kurį visais atvejais atliekant „kratas ir poėmius“ valdžios institucijos privalo gauti dėl „tinkamos priežasties“ (74) priimtą teismo orderį. Aukščiausiasis Teismas savo 2017 m. kovo 15 d. sprendime (GPS byla) išaiškino, kad šis reikalavimas turėti orderį taikomas visada, kai vyriausybė įsikiša į privačią sritį tokiu būdu, kuriuo neatsižvelgiama į asmens valią, kaip antai vykdant „privalomą tyrimą“. Teisėjas tokį orderį gali priimti tik remdamasis konkrečiu įtarimu dėl nusikaltimų, t. y. kai pateikiami dokumentiniai įrodymai, kuriais remiantis asmuo, dėl kurio atliekamas tyrimas, gali būti laikomas padariusiu nusikalstamą veiką (75). Todėl Japonijos institucijos neturi teisinių įgaliojimų privalomomis priemonėmis rinkti asmeninę informaciją tais atvejais, kai joks teisės pažeidimas dar nėra įvykęs (76), pavyzdžiui, siekiant užkirsti kelią nusikaltimui ar kitokiai grėsmei saugumui (kaip yra nacionalinio saugumo sumetimais atliekamų tyrimų atveju). |
| --- | --- |

(114)

Vyriausybės prieiga, kaip valdžios funkcijų vykdymas, turi būti įgyvendinama visapusiškai laikantis teisės aktų (teisėtumo principas). Šiuo atžvilgiu Japonijos Konstitucijoje yra nuostatų, kuriose nustatyta, kaip valdžios institucijos renka asmens duomenis, ir ši veikla ribojama. Kaip minėta kalbant apie verslo subjektų atliekamą duomenų tvarkymą, Japonijos Aukščiausiasis teismas, remdamasis Konstitucijos 13 straipsniu, kuriuo, be kita ko, saugoma teisė į laisvę, pripažino teisę į privatumą ir duomenų apsaugą (72). Vienas svarbus šios teisės aspektas yra asmens laisvė, kad jo asmeninė informacija be leidimo nebūtų atskleista trečiajai šaliai (73). Tai reiškia teisę į veiksmingą asmens duomenų apsaugą nuo piktnaudžiavimo ir (visų pirma) neteisėtos prieigos. Papildoma apsauga užtikrinama Konstitucijos 35 straipsniu dėl visų asmens teisės saugiai jaustis savo namuose, dėl savo dokumentų ir daiktų, pagal kurį visais atvejais atliekant „kratas ir poėmius“ valdžios institucijos privalo gauti dėl „tinkamos priežasties“ (74) priimtą teismo orderį. Aukščiausiasis Teismas savo 2017 m. kovo 15 d. sprendime (GPS byla) išaiškino, kad šis reikalavimas turėti orderį taikomas visada, kai vyriausybė įsikiša į privačią sritį tokiu būdu, kuriuo neatsižvelgiama į asmens valią, kaip antai vykdant „privalomą tyrimą“. Teisėjas tokį orderį gali priimti tik remdamasis konkrečiu įtarimu dėl nusikaltimų, t. y. kai pateikiami dokumentiniai įrodymai, kuriais remiantis asmuo, dėl kurio atliekamas tyrimas, gali būti laikomas padariusiu nusikalstamą veiką (75). Todėl Japonijos institucijos neturi teisinių įgaliojimų privalomomis priemonėmis rinkti asmeninę informaciją tais atvejais, kai joks teisės pažeidimas dar nėra įvykęs (76), pavyzdžiui, siekiant užkirsti kelią nusikaltimui ar kitokiai grėsmei saugumui (kaip yra nacionalinio saugumo sumetimais atliekamų tyrimų atveju).

72

73

74

75

76

| (115) | Pagal teisėtumo principą bet koks duomenų rinkimas priverstinio tyrimo metu turi būti konkrečiai leidžiamas įstatyme (kaip nurodyta, pavyzdžiui, Baudžiamojo proceso kodekso (BPK) 197 straipsnio 1 dalyje dėl privalomo informacijos rinkimo nusikalstamos veikos tyrimo tikslais). Šis reikalavimas taip pat taikomas galimybei susipažinti su elektronine informacija. |
| --- | --- |

(115)

Pagal teisėtumo principą bet koks duomenų rinkimas priverstinio tyrimo metu turi būti konkrečiai leidžiamas įstatyme (kaip nurodyta, pavyzdžiui, Baudžiamojo proceso kodekso (BPK) 197 straipsnio 1 dalyje dėl privalomo informacijos rinkimo nusikalstamos veikos tyrimo tikslais). Šis reikalavimas taip pat taikomas galimybei susipažinti su elektronine informacija.

| (116) | Pažymėtina, kad Konstitucijos 21 straipsnio 2 dalyje garantuojamas visų ryšio priemonių slaptumas, o ši nuostata gali būti ribojama tik teisės aktais dėl viešojo intereso. Telekomunikacijų verslo įstatymo 4 straipsniu, pagal kurį draudžiama pažeisti telekomunikacijų operatoriaus tvarkomų ryšių slaptumą, šis konfidencialumo reikalavimas įgyvendinamas statutinės teisės lygmeniu. Jis aiškinamas kaip draudimas atskleisti ryšių informaciją, nebent gautas naudotojų leidimas arba taikomas vienas iš aiškiai nustatytų atleidimo nuo baudžiamosios atsakomybės pagrindų pagal Baudžiamąjį kodeksą (77). |
| --- | --- |

(116)

Pažymėtina, kad Konstitucijos 21 straipsnio 2 dalyje garantuojamas visų ryšio priemonių slaptumas, o ši nuostata gali būti ribojama tik teisės aktais dėl viešojo intereso. Telekomunikacijų verslo įstatymo 4 straipsniu, pagal kurį draudžiama pažeisti telekomunikacijų operatoriaus tvarkomų ryšių slaptumą, šis konfidencialumo reikalavimas įgyvendinamas statutinės teisės lygmeniu. Jis aiškinamas kaip draudimas atskleisti ryšių informaciją, nebent gautas naudotojų leidimas arba taikomas vienas iš aiškiai nustatytų atleidimo nuo baudžiamosios atsakomybės pagrindų pagal Baudžiamąjį kodeksą (77).

77

| (117) | Konstitucijoje taip pat garantuojama teisė kreiptis į teismą (32 straipsnis) ir teisė iškelti valstybei bylą dėl žalos atlyginimo, jei asmuo dėl neteisėtų valstybės pareigūno veiksmų patyrė žalos (17 straipsnis). |
| --- | --- |

(117)

Konstitucijoje taip pat garantuojama teisė kreiptis į teismą (32 straipsnis) ir teisė iškelti valstybei bylą dėl žalos atlyginimo, jei asmuo dėl neteisėtų valstybės pareigūno veiksmų patyrė žalos (17 straipsnis).

| (118) | Kalbant apie būtent teisę į duomenų apsaugą, AIAĮ 3 skyriaus 1, 2 ir 3 skirsniuose nustatyti bendrieji principai, taikomi visuose sektoriuose, įskaitant viešąjį sektorių. Visų pirma AIAĮ 3 straipsnyje nustatyta, kad visa asmeninė informacija turi būti tvarkoma atsižvelgiant į pagarbos asmenybei principą. Valdžios institucijoms surinkus („gavus“) asmeninę informaciją (įskaitant kaip elektroninius įrašus) (78), jos tvarkymą reglamentuoja Administravimo organų turimos asmeninės informacijos apsaugos įstatymas (toliau – AOTAIAĮ) (79). Jis iš esmės taikomas (80) ir tvarkant asmeninę informaciją baudžiamosios teisėsaugos ar nacionalinio saugumo tikslais. Be kita ko, AOTAIAĮ nustatyta, kad valdžios institucijos: i) gali saugoti asmeninę informaciją, tik jei tai būtina jų pareigoms vykdyti; ii) tokios informacijos negali naudoti „neteisėtu“ tikslu arba nepagrįstai ją atskleisti trečiajam asmeniui; iii) turi nurodyti tikslą ir negali jo pakeisti daugiau, nei tai gali būti pagrįstai laikoma susiję su pradiniu tikslu (tikslo ribojimas); iv) saugomos asmeninės informacijos iš esmės negali naudoti ar teikti trečiajam asmeniui kitais tikslais, o, jei mano, kad tai reikalinga, gali nustatyti trečiųjų šalių naudojimo tikslo arba būdo ribojimus; v) turi stengtis užtikrinti informacijos teisingumą (duomenų kokybė); vi) turi imtis reikalingų priemonių siekiant tinkamai tvarkyti informaciją ir išvengti jos atskleidimo, praradimo ar sugadinimo (duomenų saugumas) ir vii) turi stengtis tinkamai ir greitai išnagrinėti bet kokius skundus dėl informacijos tvarkymo (81). |
| --- | --- |

(118)

Kalbant apie būtent teisę į duomenų apsaugą, AIAĮ 3 skyriaus 1, 2 ir 3 skirsniuose nustatyti bendrieji principai, taikomi visuose sektoriuose, įskaitant viešąjį sektorių. Visų pirma AIAĮ 3 straipsnyje nustatyta, kad visa asmeninė informacija turi būti tvarkoma atsižvelgiant į pagarbos asmenybei principą. Valdžios institucijoms surinkus („gavus“) asmeninę informaciją (įskaitant kaip elektroninius įrašus) (78), jos tvarkymą reglamentuoja Administravimo organų turimos asmeninės informacijos apsaugos įstatymas (toliau – AOTAIAĮ) (79). Jis iš esmės taikomas (80) ir tvarkant asmeninę informaciją baudžiamosios teisėsaugos ar nacionalinio saugumo tikslais. Be kita ko, AOTAIAĮ nustatyta, kad valdžios institucijos: i) gali saugoti asmeninę informaciją, tik jei tai būtina jų pareigoms vykdyti; ii) tokios informacijos negali naudoti „neteisėtu“ tikslu arba nepagrįstai ją atskleisti trečiajam asmeniui; iii) turi nurodyti tikslą ir negali jo pakeisti daugiau, nei tai gali būti pagrįstai laikoma susiję su pradiniu tikslu (tikslo ribojimas); iv) saugomos asmeninės informacijos iš esmės negali naudoti ar teikti trečiajam asmeniui kitais tikslais, o, jei mano, kad tai reikalinga, gali nustatyti trečiųjų šalių naudojimo tikslo arba būdo ribojimus; v) turi stengtis užtikrinti informacijos teisingumą (duomenų kokybė); vi) turi imtis reikalingų priemonių siekiant tinkamai tvarkyti informaciją ir išvengti jos atskleidimo, praradimo ar sugadinimo (duomenų saugumas) ir vii) turi stengtis tinkamai ir greitai išnagrinėti bet kokius skundus dėl informacijos tvarkymo (81).

78

79

80

81

3.2.   Japonijos valdžios institucijų galimybė susipažinti su duomenimis ir jų naudojimas baudžiamosios teisėsaugos tikslais

Japonijos valdžios institucijų galimybė susipažinti su duomenimis ir jų naudojimas baudžiamosios teisėsaugos tikslais

| (119) | Japonijos teisės aktuose numatyta keletas apribojimų dėl susipažinimo su asmens duomenimis ir jų naudojimo baudžiamosios teisėsaugos tikslais, taip pat priežiūros ir teisių gynimo priemonių mechanizmai, numatantys pakankamas apsaugos priemones, kad šie duomenys būtų veiksmingai apsaugoti nuo neteisėtų veiksmų ir piktnaudžiavimo. |
| --- | --- |

(119)

Japonijos teisės aktuose numatyta keletas apribojimų dėl susipažinimo su asmens duomenimis ir jų naudojimo baudžiamosios teisėsaugos tikslais, taip pat priežiūros ir teisių gynimo priemonių mechanizmai, numatantys pakankamas apsaugos priemones, kad šie duomenys būtų veiksmingai apsaugoti nuo neteisėtų veiksmų ir piktnaudžiavimo.

3.2.1.   Teisinis pagrindas ir taikomi apribojimai / apsaugos priemonės

Teisinis pagrindas ir taikomi apribojimai / apsaugos priemonės

| (120) | Japonijos teisinėje sistemoje rinkti elektroninę informaciją baudžiamosios teisėsaugos tikslais leidžiama pagal orderį (privalomas rinkimas) arba prašymą dėl savanoriško atskleidimo. |
| --- | --- |

(120)

Japonijos teisinėje sistemoje rinkti elektroninę informaciją baudžiamosios teisėsaugos tikslais leidžiama pagal orderį (privalomas rinkimas) arba prašymą dėl savanoriško atskleidimo.

3.2.1.1.   Privalomas tyrimas pagal teismo orderį

Privalomas tyrimas pagal teismo orderį

| (121) | Kaip nurodyta 115 konstatuojamojoje dalyje, bet koks duomenų rinkimas priverstinio tyrimo metu turi būti konkrečiai leidžiamas teisės aktuose ir gali būti vykdomas tik pagal teismo orderį, „priimtą dėl tinkamos priežasties“ (Konstitucijos 35 straipsnis). Nusikalstamų veikų tyrimo atveju šis reikalavimas nurodytas Baudžiamojo proceso kodekso (toliau – BPK nuostatose). Pagal BPK 197 straipsnio 1 dalį privalomos priemonės „negali būti taikomos, išskyrus tada, jei šiame kodekse yra nustatytos specialios nuostatos“. Kalbant apie elektroninės informacijos rinkimą (82) vieninteliai šiuo atžvilgiu aktualūs teisiniai pagrindai yra BPK 218 straipsnis (krata ir poėmis) ir BPK 222-2 straipsnis, pagal kuriuos privalomos elektroninių ryšių perėmimo priemonės be kurios nors iš šalių sutikimo turi būti vykdomos remiantis kitais įstatymais, visų pirma Įstatymu dėl pokalbių klausymosi atliekant nusikalstamos veikos tyrimą (toliau – Pokalbių klausymosi įstatymas). Abiem atvejais taikomas reikalavimas dėl orderio. |
| --- | --- |

(121)

Kaip nurodyta 115 konstatuojamojoje dalyje, bet koks duomenų rinkimas priverstinio tyrimo metu turi būti konkrečiai leidžiamas teisės aktuose ir gali būti vykdomas tik pagal teismo orderį, „priimtą dėl tinkamos priežasties“ (Konstitucijos 35 straipsnis). Nusikalstamų veikų tyrimo atveju šis reikalavimas nurodytas Baudžiamojo proceso kodekso (toliau – BPK nuostatose). Pagal BPK 197 straipsnio 1 dalį privalomos priemonės „negali būti taikomos, išskyrus tada, jei šiame kodekse yra nustatytos specialios nuostatos“. Kalbant apie elektroninės informacijos rinkimą (82) vieninteliai šiuo atžvilgiu aktualūs teisiniai pagrindai yra BPK 218 straipsnis (krata ir poėmis) ir BPK 222-2 straipsnis, pagal kuriuos privalomos elektroninių ryšių perėmimo priemonės be kurios nors iš šalių sutikimo turi būti vykdomos remiantis kitais įstatymais, visų pirma Įstatymu dėl pokalbių klausymosi atliekant nusikalstamos veikos tyrimą (toliau – Pokalbių klausymosi įstatymas). Abiem atvejais taikomas reikalavimas dėl orderio.

82

| (122) | Tiksliau, pagal BPK 213 straipsnio 1 dalį prokuroras, prokuroro padėjėjas ar kriminalinės policijos pareigūnas, gali, jei būtina atliekant nusikalstamos veikos tyrimą, kratą arba poėmį atlikti (įskaitant nurodyti pateikti įrašus) pagal teisėjo iš anksto priimtą orderį (83). Be kita ko, tokiame orderyje turi būti nurodytas įtariamojo arba kaltinamojo vardas ir pavardė, nusikalstama veika, kurios padarymu kaltinamas asmuo (84), elektromagnetiniai įrašai, kuriuos reikia paimti, ir „vietos bei daiktai“, kuriuos reikia patikrinti (BPK 219 straipsnio 1 dalis). |
| --- | --- |

(122)

Tiksliau, pagal BPK 213 straipsnio 1 dalį prokuroras, prokuroro padėjėjas ar kriminalinės policijos pareigūnas, gali, jei būtina atliekant nusikalstamos veikos tyrimą, kratą arba poėmį atlikti (įskaitant nurodyti pateikti įrašus) pagal teisėjo iš anksto priimtą orderį (83). Be kita ko, tokiame orderyje turi būti nurodytas įtariamojo arba kaltinamojo vardas ir pavardė, nusikalstama veika, kurios padarymu kaltinamas asmuo (84), elektromagnetiniai įrašai, kuriuos reikia paimti, ir „vietos bei daiktai“, kuriuos reikia patikrinti (BPK 219 straipsnio 1 dalis).

83

84

| (123) | Pagal Pokalbių klausymosi įstatymo 3 straipsnį taikyti ryšių perėmimo priemones leidžiama tik laikantis griežtų reikalavimų. Visų pirma valdžios institucijos privalo iš anksto gauti teismo orderį, kuris gali būti išduodamas tik atliekant konkrečių sunkių nusikaltimų (nurodytų Įstatymo Priede) tyrimą (85) ir kai „itin sudėtinga kokiais nors kitais būdais atpažinti nusikaltėlį ar išsiaiškinti nusikaltimo įvykdymo aplinkybes arba detales“ (86). Pagal Pokalbių klausymosi įstatymo 5 straipsnį orderis išduodamas ribotam laikui, o teisėjas gali nustatyti papildomų sąlygų. Be to, Pokalbių klausymosi įstatyme numatytos kelios papildomos garantijos, pavyzdžiui, būtinas liudytojų dalyvavimas (12 ir 20 straipsniai), draudimas klausytis tam tikrų privilegijuotų grupių (pvz., gydytojų, teisininkų) pokalbių (15 straipsnis), prievolė nutraukti pokalbių pasiklausymą, jeigu tai nebėra pagrįsta, net jei orderio galiojimas nesibaigęs (18 straipsnis), arba bendras reikalavimas pranešti apie atitinkamą asmenį ir galimybė per trisdešimt dienų nuo pokalbių pasiklausymo gauti informaciją (23 ir 24 straipsniai). |
| --- | --- |

(123)

Pagal Pokalbių klausymosi įstatymo 3 straipsnį taikyti ryšių perėmimo priemones leidžiama tik laikantis griežtų reikalavimų. Visų pirma valdžios institucijos privalo iš anksto gauti teismo orderį, kuris gali būti išduodamas tik atliekant konkrečių sunkių nusikaltimų (nurodytų Įstatymo Priede) tyrimą (85) ir kai „itin sudėtinga kokiais nors kitais būdais atpažinti nusikaltėlį ar išsiaiškinti nusikaltimo įvykdymo aplinkybes arba detales“ (86). Pagal Pokalbių klausymosi įstatymo 5 straipsnį orderis išduodamas ribotam laikui, o teisėjas gali nustatyti papildomų sąlygų. Be to, Pokalbių klausymosi įstatyme numatytos kelios papildomos garantijos, pavyzdžiui, būtinas liudytojų dalyvavimas (12 ir 20 straipsniai), draudimas klausytis tam tikrų privilegijuotų grupių (pvz., gydytojų, teisininkų) pokalbių (15 straipsnis), prievolė nutraukti pokalbių pasiklausymą, jeigu tai nebėra pagrįsta, net jei orderio galiojimas nesibaigęs (18 straipsnis), arba bendras reikalavimas pranešti apie atitinkamą asmenį ir galimybė per trisdešimt dienų nuo pokalbių pasiklausymo gauti informaciją (23 ir 24 straipsniai).

85

86

| (124) | Taikant visas orderiu grindžiamas privalomąsias priemones, gali būti atliekamas tik toks tyrimas, „kokio reikia jo tikslui pasiekti“, t. y. kai tyrimo tikslų negalima pasiekti kitaip (BPK 197 straipsnio 1 dalis). Nors teisės aktuose nėra tiksliau apibrėžti kriterijai, kuriais remiantis galima nustatyti reikalingumą, Japonijos Aukščiausiasis Teismas nurodė, kad orderį išduodantis teisėjas turėtų atlikti bendrą vertinimą, visų pirma atsižvelgdamas į šias aplinkybes: i) nusikalstamos veikos sunkumą ir jos padarymo būdą; ii) duomenų, kuriuos ketinama paimti kaip įrodymus, vertę ir reikšmę; iii) tikimybę (pavojų), kad įrodymai gali būti paslėpti arba sunaikinti, ir iv) neigiamo poveikio, kurį dėl poėmio gali patirti atitinkamas asmuo, mastą (87). |
| --- | --- |

(124)

Taikant visas orderiu grindžiamas privalomąsias priemones, gali būti atliekamas tik toks tyrimas, „kokio reikia jo tikslui pasiekti“, t. y. kai tyrimo tikslų negalima pasiekti kitaip (BPK 197 straipsnio 1 dalis). Nors teisės aktuose nėra tiksliau apibrėžti kriterijai, kuriais remiantis galima nustatyti reikalingumą, Japonijos Aukščiausiasis Teismas nurodė, kad orderį išduodantis teisėjas turėtų atlikti bendrą vertinimą, visų pirma atsižvelgdamas į šias aplinkybes: i) nusikalstamos veikos sunkumą ir jos padarymo būdą; ii) duomenų, kuriuos ketinama paimti kaip įrodymus, vertę ir reikšmę; iii) tikimybę (pavojų), kad įrodymai gali būti paslėpti arba sunaikinti, ir iv) neigiamo poveikio, kurį dėl poėmio gali patirti atitinkamas asmuo, mastą (87).

87

3.2.1.2.   Prašymas savanoriškai atskleisti duomenis pagal „tyrimo suvestinę“

Prašymas savanoriškai atskleisti duomenis pagal „tyrimo suvestinę“

| (125) | Neviršydamos savo įgaliojimų valdžios institucijos taip pat gali rinkti elektroninę informaciją remdamosi prašymais savanoriškai atskleisti duomenis. Tai reiškia neprivalomą bendradarbiavimo būdą, kai prašymo vykdymo negalima užtikrinti (88), todėl valdžios institucijos atleidžiamos nuo pareigos gauti teismo orderį. |
| --- | --- |

(125)

Neviršydamos savo įgaliojimų valdžios institucijos taip pat gali rinkti elektroninę informaciją remdamosi prašymais savanoriškai atskleisti duomenis. Tai reiškia neprivalomą bendradarbiavimo būdą, kai prašymo vykdymo negalima užtikrinti (88), todėl valdžios institucijos atleidžiamos nuo pareigos gauti teismo orderį.

88

| (126) | Jei toks prašymas skirtas verslo subjektui ir yra susijęs su asmenine informacija, verslo subjektas turi laikyti AIAĮ reikalavimų. Pagal AIAĮ 23 straipsnio 1 dalį atskleisti asmeninę informaciją trečiosioms šalims be atitinkamo asmens sutikimo verslo subjektai gali tik tam tikrais atvejais, įskaitant tada, kai atskleidimas „grindžiamas „įstatymais ir taisyklėmis“ (89). Baudžiamosios teisėsaugos srityje tokių prašymų teisinis pagrindas yra numatytas BPK 197 straipsnio 2 dalyje, kurioje nustatyta, kad „privačių organizacijų gali būti prašoma teikti informaciją reikalingais su tyrimu susijusiais klausimais“. Kadangi tokią „tyrimo suvestinę“ leidžiama naudoti tik atliekant nusikalstamos veikos tyrimą, ji visada suponuoja konkretų įtarimą apie jau padarytą nusikaltimą (90). Be to, kadangi tokius tyrimus paprastai atlieka prefektūrų policija, taikomi apribojimai pagal Policijos įstatymo 2 straipsnio 2 dalį (91). Pagal šią nuostatą policijos veikla yra „griežtai ribojama“ jos funkcijų ir pareigų (t. y. nusikaltimų prevencija, tyrimu ir kova su jais) vykdymu. Be to, policija, vykdydama savo pareigas, privalo veikti nešališkai, objektyviai bei sąžiningai ir niekada nepiktnaudžiauti savo įgaliojimais „taip, kad būtų pažeidžiamos Japonijos Konstitucijoje garantuojamos asmens teisės ir laisvės“ (kurios, kaip nurodyta, apima teisę į privatumą ir duomenų apsaugą) (92). |
| --- | --- |

(126)

Jei toks prašymas skirtas verslo subjektui ir yra susijęs su asmenine informacija, verslo subjektas turi laikyti AIAĮ reikalavimų. Pagal AIAĮ 23 straipsnio 1 dalį atskleisti asmeninę informaciją trečiosioms šalims be atitinkamo asmens sutikimo verslo subjektai gali tik tam tikrais atvejais, įskaitant tada, kai atskleidimas „grindžiamas „įstatymais ir taisyklėmis“ (89). Baudžiamosios teisėsaugos srityje tokių prašymų teisinis pagrindas yra numatytas BPK 197 straipsnio 2 dalyje, kurioje nustatyta, kad „privačių organizacijų gali būti prašoma teikti informaciją reikalingais su tyrimu susijusiais klausimais“. Kadangi tokią „tyrimo suvestinę“ leidžiama naudoti tik atliekant nusikalstamos veikos tyrimą, ji visada suponuoja konkretų įtarimą apie jau padarytą nusikaltimą (90). Be to, kadangi tokius tyrimus paprastai atlieka prefektūrų policija, taikomi apribojimai pagal Policijos įstatymo 2 straipsnio 2 dalį (91). Pagal šią nuostatą policijos veikla yra „griežtai ribojama“ jos funkcijų ir pareigų (t. y. nusikaltimų prevencija, tyrimu ir kova su jais) vykdymu. Be to, policija, vykdydama savo pareigas, privalo veikti nešališkai, objektyviai bei sąžiningai ir niekada nepiktnaudžiauti savo įgaliojimais „taip, kad būtų pažeidžiamos Japonijos Konstitucijoje garantuojamos asmens teisės ir laisvės“ (kurios, kaip nurodyta, apima teisę į privatumą ir duomenų apsaugą) (92).

89

90

91

92

| (127) | Konkrečiai dėl BPK 197 straipsnio 2 dalies Nacionalinė policijos agentūra (toliau – NPA), federalinė institucija, be kita ko, atsakinga visais su kriminaline policija susijusiais klausimais, išleido nurodymus prefektūrų policijai (93) dėl „tinkamo rašytinių paklausimų tyrimo klausimais naudojimo“. Pagal šį pranešimą prašymai turi būti pateikiami naudojant iš anksto sukurtą formą („forma Nr. 49“ arba tyrimo suvestinė) (94), juose turi būti prašoma duomenų, „susijusių su konkrečiu tyrimu“, o prašoma informacija turi būti „reikalinga [tam] tyrimui“. Kiekvienu atveju vyriausiasis tyrėjas turi „visapusiškai įvertinti atskiro paklausimo reikalingumą, turinį ir pan.“ ir gauti savo įstaigos aukšto rango pareigūno patvirtinimą. |
| --- | --- |

(127)

Konkrečiai dėl BPK 197 straipsnio 2 dalies Nacionalinė policijos agentūra (toliau – NPA), federalinė institucija, be kita ko, atsakinga visais su kriminaline policija susijusiais klausimais, išleido nurodymus prefektūrų policijai (93) dėl „tinkamo rašytinių paklausimų tyrimo klausimais naudojimo“. Pagal šį pranešimą prašymai turi būti pateikiami naudojant iš anksto sukurtą formą („forma Nr. 49“ arba tyrimo suvestinė) (94), juose turi būti prašoma duomenų, „susijusių su konkrečiu tyrimu“, o prašoma informacija turi būti „reikalinga [tam] tyrimui“. Kiekvienu atveju vyriausiasis tyrėjas turi „visapusiškai įvertinti atskiro paklausimo reikalingumą, turinį ir pan.“ ir gauti savo įstaigos aukšto rango pareigūno patvirtinimą.

93

94

| (128) | Be to, Japonijos Aukščiausiasis Teismas dviejuose 1969 m. ir 2008 m. sprendimuose (95) nurodė neprivalomų priemonių, kuriomis pažeidžiama teisė į privatumą, apribojimus (96). Visų pirma teismas nurodė, kad tokios priemonės turi būti „pagrįstos“ ir taikomos neperžengiant „paprastai leidžiamų ribų“, t. y. jos turi būti reikalingos tyrimui dėl įtariamojo atlikti (įrodymams surinkti) ir vykdomos „tyrimo tikslui pasiekti tinkamais būdais“ (97). Iš sprendimų matyti, kad tai apima proporcingumo vertinimą atsižvelgiant į visas bylos aplinkybes (pvz., kišimosi į privatumo teisę, įskaitant lūkesčius dėl privatumo, lygį, nusikaltimo sunkumą, tikimybę gauti naudingų įrodymų, šių įrodymų svarbą, galimus alternatyvius tyrimo būdus ir pan.) (98). |
| --- | --- |

(128)

Be to, Japonijos Aukščiausiasis Teismas dviejuose 1969 m. ir 2008 m. sprendimuose (95) nurodė neprivalomų priemonių, kuriomis pažeidžiama teisė į privatumą, apribojimus (96). Visų pirma teismas nurodė, kad tokios priemonės turi būti „pagrįstos“ ir taikomos neperžengiant „paprastai leidžiamų ribų“, t. y. jos turi būti reikalingos tyrimui dėl įtariamojo atlikti (įrodymams surinkti) ir vykdomos „tyrimo tikslui pasiekti tinkamais būdais“ (97). Iš sprendimų matyti, kad tai apima proporcingumo vertinimą atsižvelgiant į visas bylos aplinkybes (pvz., kišimosi į privatumo teisę, įskaitant lūkesčius dėl privatumo, lygį, nusikaltimo sunkumą, tikimybę gauti naudingų įrodymų, šių įrodymų svarbą, galimus alternatyvius tyrimo būdus ir pan.) (98).

95

96

97

98

| (129) | Be šių valdžios funkcijų vykdymo apribojimų verslo subjektai patys turi patikrinti („patvirtinti“) duomenų teikimo trečiajai šaliai reikalingumą ir „pagrįstumą“ (99). Tai apima ir klausimą, ar teisės aktais jiems draudžiama bendradarbiauti. Tokios prieštaringos juridinės prievolės visų pirma gali kilti iš konfidencialumo prievolių, pavyzdžiui, Baudžiamojo kodekso 134 straipsnio (dėl santykio tarp gydytojo, advokato, kunigo ir pan. ir jo kliento). Be to, „bet koks asmuo, užsiimantis telekomunikacijų verslu, eidamas savo pareigas privalo saugoti kitų asmenų paslaptis, kurias sužinojo dėl telekomunikacijų operatoriaus tvarkomos informacijos“ (Telekomunikacijų verslo įstatymo 4 straipsnio 2 dalis). Ši prievolė papildoma sankcija, nustatyta Telekomunikacijų verslo įstatymo 179 straipsnyje, pagal kurį bet koks asmuo, pažeidęs telekomunikacijų operatoriaus tvarkomų ryšių slaptumą, yra laikomas padariusiu nusikalstamą veiką ir baudžiamas laisvės atėmimu atliekant darbą iki dviejų metų arba bauda iki vieno milijono jenų (100). Nors šis reikalavimas nėra absoliutus ir visų pirma sudaro galimybę taikyti ryšių slaptumą pažeidžiančias priemones, kurios laikomos „pateisinamais veiksmais“, kaip numatyta Baudžiamojo kodekso 35 straipsnyje, ši išimtis netaikoma valdžios institucijų neprivalomiems prašymams atskleisti elektroninę informaciją pagal BPK 197 straipsnio 2 dalį (101). |
| --- | --- |

(129)

Be šių valdžios funkcijų vykdymo apribojimų verslo subjektai patys turi patikrinti („patvirtinti“) duomenų teikimo trečiajai šaliai reikalingumą ir „pagrįstumą“ (99). Tai apima ir klausimą, ar teisės aktais jiems draudžiama bendradarbiauti. Tokios prieštaringos juridinės prievolės visų pirma gali kilti iš konfidencialumo prievolių, pavyzdžiui, Baudžiamojo kodekso 134 straipsnio (dėl santykio tarp gydytojo, advokato, kunigo ir pan. ir jo kliento). Be to, „bet koks asmuo, užsiimantis telekomunikacijų verslu, eidamas savo pareigas privalo saugoti kitų asmenų paslaptis, kurias sužinojo dėl telekomunikacijų operatoriaus tvarkomos informacijos“ (Telekomunikacijų verslo įstatymo 4 straipsnio 2 dalis). Ši prievolė papildoma sankcija, nustatyta Telekomunikacijų verslo įstatymo 179 straipsnyje, pagal kurį bet koks asmuo, pažeidęs telekomunikacijų operatoriaus tvarkomų ryšių slaptumą, yra laikomas padariusiu nusikalstamą veiką ir baudžiamas laisvės atėmimu atliekant darbą iki dviejų metų arba bauda iki vieno milijono jenų (100). Nors šis reikalavimas nėra absoliutus ir visų pirma sudaro galimybę taikyti ryšių slaptumą pažeidžiančias priemones, kurios laikomos „pateisinamais veiksmais“, kaip numatyta Baudžiamojo kodekso 35 straipsnyje, ši išimtis netaikoma valdžios institucijų neprivalomiems prašymams atskleisti elektroninę informaciją pagal BPK 197 straipsnio 2 dalį (101).

99

100

101

3.2.1.3.   Tolesnis surinktos informacijos naudojimas

Tolesnis surinktos informacijos naudojimas

| (130) | Japonijos valdžios institucijoms surinkus asmeninę informaciją, ji priklauso AOTAIAĮ taikymo sričiai. Įstatymu reglamentuojamas „saugomos asmeninės informacijos“ tvarkymas ir nustatoma keletas su tuo susijusių apribojimų ir apsaugos priemonių (žr. 118 konstatuojamąją dalį)) (102). Be to, kadangi administravimo organas asmeninę informaciją gali saugoti „tik tada, kai ją saugoti būtina siekiant spręsti klausimus, įstatymais ir taisyklėmis paskirtus jo kompetencijai“ (AOTAIAĮ 3 straipsnio 1 dalis), taip bent jau netiesiogiai nustatomi pradinio rinkimo apribojimai. |
| --- | --- |

(130)

Japonijos valdžios institucijoms surinkus asmeninę informaciją, ji priklauso AOTAIAĮ taikymo sričiai. Įstatymu reglamentuojamas „saugomos asmeninės informacijos“ tvarkymas ir nustatoma keletas su tuo susijusių apribojimų ir apsaugos priemonių (žr. 118 konstatuojamąją dalį)) (102). Be to, kadangi administravimo organas asmeninę informaciją gali saugoti „tik tada, kai ją saugoti būtina siekiant spręsti klausimus, įstatymais ir taisyklėmis paskirtus jo kompetencijai“ (AOTAIAĮ 3 straipsnio 1 dalis), taip bent jau netiesiogiai nustatomi pradinio rinkimo apribojimai.

102

3.2.2.   Nepriklausoma priežiūra

Nepriklausoma priežiūra

| (131) | Japonijoje rinkti elektroninę informaciją baudžiamosios teisėsaugos srityje (103) priskiriama prefektūrų policijos kompetencijai (104), kuriai dėl to taikoma įvairaus lygmens priežiūra. |
| --- | --- |

(131)

Japonijoje rinkti elektroninę informaciją baudžiamosios teisėsaugos srityje (103) priskiriama prefektūrų policijos kompetencijai (104), kuriai dėl to taikoma įvairaus lygmens priežiūra.

103

104

| (132) | Pirma, visais atvejais, kai elektroninė informacija renkama privalomomis priemonėmis (atliekant kratą ir poėmį), policija turi gauti išankstinį teismo orderį (žr. 121 konstatuojamąją dalį)). Todėl tokiais atvejais duomenų rinkimą ex ante patikrins teisėjas, remdamasis griežtu „pakankamos priežasties“ standartu. |
| --- | --- |

(132)

Pirma, visais atvejais, kai elektroninė informacija renkama privalomomis priemonėmis (atliekant kratą ir poėmį), policija turi gauti išankstinį teismo orderį (žr. 121 konstatuojamąją dalį)). Todėl tokiais atvejais duomenų rinkimą ex ante patikrins teisėjas, remdamasis griežtu „pakankamos priežasties“ standartu.

ex ante

| (133) | Nors dėl prašymų savanoriškai atskleisti informaciją teisėjas neatlieka ex-ante patikrinimo, verslo subjektas, kuriam tokie prašymai adresuojami, gali su jais nesutikti, o dėl to nepatirs jokių neigiamų padarinių (ir turės atsižvelgti į bet kokio atskleidimo poveikį privatumui). Be to, pagal BPK 192 straipsnio 1 dalį policijos pareigūnai visada privalo bendradarbiauti su prokuroru (ir Prefektūrų viešojo saugumo komisija) ir derinti su juo savo veiksmus (105). Prokuroras savo ruožtu gali duoti reikiamus bendruosius nurodymus, kuriuose būtų nustatyti sąžiningo tyrimo standartai, ir (arba) priimti su konkrečiu tyrimu susijusius įsakymus (BPK 193 straipsnis). Jei tokių nurodymų ir (arba) įsakymų nesilaikoma, prokuratūra gali pareikšti kaltinimus, kad būtų taikoma drausminė priemonė (BPK 194 straipsnis). Taigi prefektūrų policija veikia prižiūrima prokuroro. |
| --- | --- |

(133)

Nors dėl prašymų savanoriškai atskleisti informaciją teisėjas neatlieka ex-ante patikrinimo, verslo subjektas, kuriam tokie prašymai adresuojami, gali su jais nesutikti, o dėl to nepatirs jokių neigiamų padarinių (ir turės atsižvelgti į bet kokio atskleidimo poveikį privatumui). Be to, pagal BPK 192 straipsnio 1 dalį policijos pareigūnai visada privalo bendradarbiauti su prokuroru (ir Prefektūrų viešojo saugumo komisija) ir derinti su juo savo veiksmus (105). Prokuroras savo ruožtu gali duoti reikiamus bendruosius nurodymus, kuriuose būtų nustatyti sąžiningo tyrimo standartai, ir (arba) priimti su konkrečiu tyrimu susijusius įsakymus (BPK 193 straipsnis). Jei tokių nurodymų ir (arba) įsakymų nesilaikoma, prokuratūra gali pareikšti kaltinimus, kad būtų taikoma drausminė priemonė (BPK 194 straipsnis). Taigi prefektūrų policija veikia prižiūrima prokuroro.

ex-ante

105

| (134) | Antra, pagal Konstitucijos 62 straipsnį abu Japonijos Parlamento rūmai gali atlikti tyrimus dėl valdžios institucijų, įskaitant dėl policijos atliekamo informacijos rinkimo teisėtumo. Todėl jie gali reikalauti, kad atvyktų liudytojai ir duotų parodymus, ir (arba) reikalauti pateikti įrašus. Šie tyrimo galiojimai yra išsamiau nurodyti Parlamento įstatyme, visų pirma jo XII skyriuje. Parlamento įstatymo 104 straipsnyje nustatyta, kad ministrų kabinetas, viešosios įstaigos ir kiti vyriausybės organai „privalo vykdyti Rūmų ar bet kurių jų Komitetų prašymus pateikti ataskaitas ir įrašus, reikalingus tyrimui įvertinti“. Atsisakyti vykdyti prašymą leidžiama tik tada, jei vyriausybė nurodo įtikinamą priežastį, kurią Parlamentas pripažįsta pagrįsta, arba jei priimamas oficialus pareiškimas, kad pateikus ataskaitas ar įrašus būtų „smarkiai pakenkta nacionaliniam interesui“ (106). Be to, Parlamento nariai gali Ministrų kabinetui pateikti rašytinius klausimus (Parlamento įstatymo 74, 75 straipsniai), o anksčiau buvo pateikta tokių „rašytinių paklausimų“, susijusių ir su tuo, kaip administracija tvarko asmeninę informaciją (107). Parlamento vaidmuo prižiūrint vykdomąją valdžią yra sustiprintas nustatant pranešimų teikimo prievoles, pavyzdžiui, pagal Pokalbių klausymosi įstatymo 29 straipsnį. |
| --- | --- |

(134)

Antra, pagal Konstitucijos 62 straipsnį abu Japonijos Parlamento rūmai gali atlikti tyrimus dėl valdžios institucijų, įskaitant dėl policijos atliekamo informacijos rinkimo teisėtumo. Todėl jie gali reikalauti, kad atvyktų liudytojai ir duotų parodymus, ir (arba) reikalauti pateikti įrašus. Šie tyrimo galiojimai yra išsamiau nurodyti Parlamento įstatyme, visų pirma jo XII skyriuje. Parlamento įstatymo 104 straipsnyje nustatyta, kad ministrų kabinetas, viešosios įstaigos ir kiti vyriausybės organai „privalo vykdyti Rūmų ar bet kurių jų Komitetų prašymus pateikti ataskaitas ir įrašus, reikalingus tyrimui įvertinti“. Atsisakyti vykdyti prašymą leidžiama tik tada, jei vyriausybė nurodo įtikinamą priežastį, kurią Parlamentas pripažįsta pagrįsta, arba jei priimamas oficialus pareiškimas, kad pateikus ataskaitas ar įrašus būtų „smarkiai pakenkta nacionaliniam interesui“ (106). Be to, Parlamento nariai gali Ministrų kabinetui pateikti rašytinius klausimus (Parlamento įstatymo 74, 75 straipsniai), o anksčiau buvo pateikta tokių „rašytinių paklausimų“, susijusių ir su tuo, kaip administracija tvarko asmeninę informaciją (107). Parlamento vaidmuo prižiūrint vykdomąją valdžią yra sustiprintas nustatant pranešimų teikimo prievoles, pavyzdžiui, pagal Pokalbių klausymosi įstatymo 29 straipsnį.

106

107

| (135) | Trečia, prefektūrų policijai taikoma nepriklausoma vykdomosios valdžios priežiūra. Visų pirma, tai apima prefektūrų viešojo saugumo komisijas, įsteigtas prefektūrų lygiu siekiant užtikrinti policijos demokratišką administravimą ir politinį neutralumą (108). Šios Komisijos sudarytos iš Prefektūros valdytojo su Prefektūros sutikimu paskirtų narių (kuriais gali būti piliečiai, nėję valstybės tarnautojo pareigų policijoje pastaruosius penkerius metus), kurių kadencija yra užtikrinta (visų pirma numatant galimybę atleisti iš pareigų tik dėl rimtos priežasties) (109). Remiantis gauta informacija, jie neturi vykdyti nurodymų, todėl gali būti laikomi visiškai nepriklausomais (110). Pagal Policijos įstatymo 38 straipsnio 3 dalį kartu su 2 straipsniu ir 36 straipsnio 2 dalimi prefektūrų viešojo saugumo komisijos yra atsakingos už „asmens teisių ir laisvės apsaugą“ Šiuo tikslu jie yra įgalioti prižiūrėti (111) visą tyrimo veiklą, kurią vykdo prefektūros policija, įskaitant asmens duomenų rinkimą. Jie prižiūri Prefektūrų policiją ir todėl „prireikus gali Prefektūrų policijai teikti išsamius nurodymus arba nurodymus konkrečioje atskiroje byloje dėl policijos darbuotojo nusižengimo“ (112). Kai Prefektūrų policijos viršininkas (113) gauna tokį nurodymą arba pats sužino apie galimą nusižengimą (įskaitant įstatymų pažeidimą ar kitokį pareigų nevykdymą), jis privalo nedelsdamas ištirti šį atvejį ir pranešti tyrimo rezultatus Prefektūrų viešojo saugumo komisijai (Policijos įstatymo 56 straipsnio 3 dalis). Jei komisija mano, kad tai reikalinga, ji gali paskirti vieną iš savo narių, kad šis peržiūrėtų įgyvendinimo būklę. Procesas tęsiamas tol, kol Prefektūrų viešojo saugumo komisija įsitikina, kad pažeidimas buvo tinkamai išspręstas. |
| --- | --- |

(135)

Trečia, prefektūrų policijai taikoma nepriklausoma vykdomosios valdžios priežiūra. Visų pirma, tai apima prefektūrų viešojo saugumo komisijas, įsteigtas prefektūrų lygiu siekiant užtikrinti policijos demokratišką administravimą ir politinį neutralumą (108). Šios Komisijos sudarytos iš Prefektūros valdytojo su Prefektūros sutikimu paskirtų narių (kuriais gali būti piliečiai, nėję valstybės tarnautojo pareigų policijoje pastaruosius penkerius metus), kurių kadencija yra užtikrinta (visų pirma numatant galimybę atleisti iš pareigų tik dėl rimtos priežasties) (109). Remiantis gauta informacija, jie neturi vykdyti nurodymų, todėl gali būti laikomi visiškai nepriklausomais (110). Pagal Policijos įstatymo 38 straipsnio 3 dalį kartu su 2 straipsniu ir 36 straipsnio 2 dalimi prefektūrų viešojo saugumo komisijos yra atsakingos už „asmens teisių ir laisvės apsaugą“ Šiuo tikslu jie yra įgalioti prižiūrėti (111) visą tyrimo veiklą, kurią vykdo prefektūros policija, įskaitant asmens duomenų rinkimą. Jie prižiūri Prefektūrų policiją ir todėl „prireikus gali Prefektūrų policijai teikti išsamius nurodymus arba nurodymus konkrečioje atskiroje byloje dėl policijos darbuotojo nusižengimo“ (112). Kai Prefektūrų policijos viršininkas (113) gauna tokį nurodymą arba pats sužino apie galimą nusižengimą (įskaitant įstatymų pažeidimą ar kitokį pareigų nevykdymą), jis privalo nedelsdamas ištirti šį atvejį ir pranešti tyrimo rezultatus Prefektūrų viešojo saugumo komisijai (Policijos įstatymo 56 straipsnio 3 dalis). Jei komisija mano, kad tai reikalinga, ji gali paskirti vieną iš savo narių, kad šis peržiūrėtų įgyvendinimo būklę. Procesas tęsiamas tol, kol Prefektūrų viešojo saugumo komisija įsitikina, kad pažeidimas buvo tinkamai išspręstas.

108

109

110

111

112

113

| (136) | Be to, įgaliojimus užtikrinti tinkamą AOTAIAĮ taikymą turi kompetentingas ministras arba agentūros vadovas (pvz., NPA generalinis komisaras), prižiūrimas Vidaus reikalų ir ryšių ministerijos (toliau – VRRM). Pagal AOTAIAĮ 49 straipsnį VRRM iš administravimo organų (ministro) „gali gauti šio įstatymo vykdymo būklės ataskaitas“. Ši priežiūros funkcija papildoma penkiasdešimt vieno VRRM „išsamios informacijos centro“ (po centrą visose Japonijos prefektūrose), kuris kiekvienais metais išnagrinėja tūkstančius asmenų paklausimų (114) (iš kurių galima nustatyti galimus teisės pažeidimus), pateiktais duomenimis. Jei VRRM mano, kad to reikia Įstatymo laikymuisi užtikrinti, ji gali prašyti pateikti paaiškinimus bei dokumentus ir pareikšti nuomonę dėl to, kaip atitinkamas Administravimo organas tvarko asmeninę informaciją (AOTAIAĮ 50, 51 straipsniai). |
| --- | --- |

(136)

Be to, įgaliojimus užtikrinti tinkamą AOTAIAĮ taikymą turi kompetentingas ministras arba agentūros vadovas (pvz., NPA generalinis komisaras), prižiūrimas Vidaus reikalų ir ryšių ministerijos (toliau – VRRM). Pagal AOTAIAĮ 49 straipsnį VRRM iš administravimo organų (ministro) „gali gauti šio įstatymo vykdymo būklės ataskaitas“. Ši priežiūros funkcija papildoma penkiasdešimt vieno VRRM „išsamios informacijos centro“ (po centrą visose Japonijos prefektūrose), kuris kiekvienais metais išnagrinėja tūkstančius asmenų paklausimų (114) (iš kurių galima nustatyti galimus teisės pažeidimus), pateiktais duomenimis. Jei VRRM mano, kad to reikia Įstatymo laikymuisi užtikrinti, ji gali prašyti pateikti paaiškinimus bei dokumentus ir pareikšti nuomonę dėl to, kaip atitinkamas Administravimo organas tvarko asmeninę informaciją (AOTAIAĮ 50, 51 straipsniai).

114

3.2.3.   Individualios teisių gynimo priemonės

Individualios teisių gynimo priemonės

| (137) | Be ex officio priežiūros asmenys taip pat turi keletą galimybių kreiptis dėl individualaus teisių gynimo – ir į nepriklausomas institucijas (pavyzdžiui, Prefektūrų viešojo saugumo komisiją arba AIAK), ir į Japonijos teismus. |
| --- | --- |

(137)

Be ex officio priežiūros asmenys taip pat turi keletą galimybių kreiptis dėl individualaus teisių gynimo – ir į nepriklausomas institucijas (pavyzdžiui, Prefektūrų viešojo saugumo komisiją arba AIAK), ir į Japonijos teismus.

ex officio

| (138) | Pirma, Administravimo organai turi „stengtis tinkamai ir greitai išnagrinėti bet kokius skundus“ dėl vėlesnio jų surinktos asmeninės informacijos tvarkymo (AOTAIAĮ 48 straipsnis). Nors AOTAIAĮ IV skyrius dėl individualių teisių netaikomas asmeninei informacijai, užfiksuotai „su teismo procesais ir paimtais daiktais susijusiuose dokumentuose“ (BPK 53-2 straipsnio 2 dalis), kuri apima asmeninę informaciją, surinktą nusikalstamos veikos tyrimo metu, asmenys gali pareikšti skundą dėl bendrųjų duomenų apsaugos principų, pavyzdžiui, prievolės asmeninę informaciją saugoti tik tada, „kai saugoti būtina siekiant vykdyti [teisėsaugos funkcijas]“ (AOTAIAĮ 3 straipsnio 1 dalis), taikymo. |
| --- | --- |

(138)

Pirma, Administravimo organai turi „stengtis tinkamai ir greitai išnagrinėti bet kokius skundus“ dėl vėlesnio jų surinktos asmeninės informacijos tvarkymo (AOTAIAĮ 48 straipsnis). Nors AOTAIAĮ IV skyrius dėl individualių teisių netaikomas asmeninei informacijai, užfiksuotai „su teismo procesais ir paimtais daiktais susijusiuose dokumentuose“ (BPK 53-2 straipsnio 2 dalis), kuri apima asmeninę informaciją, surinktą nusikalstamos veikos tyrimo metu, asmenys gali pareikšti skundą dėl bendrųjų duomenų apsaugos principų, pavyzdžiui, prievolės asmeninę informaciją saugoti tik tada, „kai saugoti būtina siekiant vykdyti [teisėsaugos funkcijas]“ (AOTAIAĮ 3 straipsnio 1 dalis), taikymo.

| (139) | Be to, Policijos įstatymo 79 straipsniu asmenims, kuriems kyla abejonių dėl policijos darbuotojų „pareigų vykdymo“, užtikrinama teisė pateikti skundą (kompetentingai) nepriklausomai Prefektūros viešojo saugumo komisijai. Komisija „sąžiningai“ išnagrinės tokius skundus vadovaudamasi įstatymais bei vietos potvarkiais ir apie rezultatus raštu informuos skundą pateikusį asmenį. Remdamasi savo įgaliojimais prižiūrėti prefektūrų policiją ir teikti jai nurodymus dėl „darbuotojų nusižengimų“ (Policijos įstatymo 38 straipsnio 3 dalis, 43-2 straipsnio 1 dalis), ji gali prefektūrų policijos prašyti ištirti aplinkybes, imtis tinkamų priemonių atsižvelgiant į šio tyrimo baigtį ir pranešti apie rezultatus. Jei komisija mano, kad Policija tyrimą atlikto netinkamai, ji taip pat gali teikti nurodymus dėl skundo nagrinėjimo. |
| --- | --- |

(139)

Be to, Policijos įstatymo 79 straipsniu asmenims, kuriems kyla abejonių dėl policijos darbuotojų „pareigų vykdymo“, užtikrinama teisė pateikti skundą (kompetentingai) nepriklausomai Prefektūros viešojo saugumo komisijai. Komisija „sąžiningai“ išnagrinės tokius skundus vadovaudamasi įstatymais bei vietos potvarkiais ir apie rezultatus raštu informuos skundą pateikusį asmenį. Remdamasi savo įgaliojimais prižiūrėti prefektūrų policiją ir teikti jai nurodymus dėl „darbuotojų nusižengimų“ (Policijos įstatymo 38 straipsnio 3 dalis, 43-2 straipsnio 1 dalis), ji gali prefektūrų policijos prašyti ištirti aplinkybes, imtis tinkamų priemonių atsižvelgiant į šio tyrimo baigtį ir pranešti apie rezultatus. Jei komisija mano, kad Policija tyrimą atlikto netinkamai, ji taip pat gali teikti nurodymus dėl skundo nagrinėjimo.

| (140) | Siekdama palengvinti skundų nagrinėjimą NPA policijai ir prefektūros viešojo saugumo komisijoms pateikė „Pranešimą“ dėl tinkamo skundų, susijusių su policijos pareigūnų pareigų vykdymu, nagrinėjimo. Šiame dokumente NPA nurodo Policijos įstatymo 79 straipsnio aiškinimo ir įgyvendinimo standartus. Šiuo pranešimu, be kita ko, reikalaujama, kad prefektūros policija sukurtų „skundų nagrinėjimo sistemą“ ir „nedelsdama“ išnagrinėtų visus skundus ir apie juos praneštų kompetentingai prefektūrų viešojo saugumo komisijai. Pranešime skundai apibrėžiami kaip ieškiniai, kuriais siekiama ištaisyti padėtį „dėl bet kokių konkrečių sunkumų, kuriuos asmuo patyrė dėl neteisėto ar netinkamo elgesio“ (115) arba „jeigu policijos pareigūnas vykdydamas savo pareigas nesiėmė reikiamų veiksmų“ (116), taip pat dėl bet kokio „skundo/nepasitenkinimo dėl netinkamo policijos pareigūno darbo“. Taigi, skundo materialinė taikymo sritis yra apibrėžta plačiai ir apima bet kokius reikalavimus dėl neteisėto duomenų rinkimo, o skundo pateikėjas neturi įrodyti jokios žalos, patirtos dėl policijos pareigūno veiksmų. Pažymėtina, kad Pranešime nustatyta, jog užsieniečiams (be kitų asmenų) turi būti suteikta pagalba surašant skundą. Gavęs skundą, prefektūrų viešojo saugumo komisijos privalo užtikrinti, kad prefektūrų policija ištirtų faktus, „atsižvelgdama į tyrimo rezultatus“ įgyvendintų priemones ir praneštų apie rezultatus. Jei Komisija mano, kad tyrimas yra nepakankamas, ji turi pateikti nurodymus dėl skundo nagrinėjimo, kurių prefektūros policijai nurodoma laikytis. Komisija, atsižvelgdama į gautus pranešimus ir priemones, kurių buvo imtasi, pateikia asmeniui pranešimą, kuriame nurodoma, be kita ko, kokių priemonių buvo imtasi nagrinėjant skundus. NPA pranešime pažymima, kad skundai turėtų būti nagrinėjami „sąžiningai“, o apie rezultatą turėtų būti pranešama „per laikotarpį <...>, kuris laikytinas pagrįstu atsižvelgiant į socialines normas ir protingumo principą“. |
| --- | --- |

(140)

Siekdama palengvinti skundų nagrinėjimą NPA policijai ir prefektūros viešojo saugumo komisijoms pateikė „Pranešimą“ dėl tinkamo skundų, susijusių su policijos pareigūnų pareigų vykdymu, nagrinėjimo. Šiame dokumente NPA nurodo Policijos įstatymo 79 straipsnio aiškinimo ir įgyvendinimo standartus. Šiuo pranešimu, be kita ko, reikalaujama, kad prefektūros policija sukurtų „skundų nagrinėjimo sistemą“ ir „nedelsdama“ išnagrinėtų visus skundus ir apie juos praneštų kompetentingai prefektūrų viešojo saugumo komisijai. Pranešime skundai apibrėžiami kaip ieškiniai, kuriais siekiama ištaisyti padėtį „dėl bet kokių konkrečių sunkumų, kuriuos asmuo patyrė dėl neteisėto ar netinkamo elgesio“ (115) arba „jeigu policijos pareigūnas vykdydamas savo pareigas nesiėmė reikiamų veiksmų“ (116), taip pat dėl bet kokio „skundo/nepasitenkinimo dėl netinkamo policijos pareigūno darbo“. Taigi, skundo materialinė taikymo sritis yra apibrėžta plačiai ir apima bet kokius reikalavimus dėl neteisėto duomenų rinkimo, o skundo pateikėjas neturi įrodyti jokios žalos, patirtos dėl policijos pareigūno veiksmų. Pažymėtina, kad Pranešime nustatyta, jog užsieniečiams (be kitų asmenų) turi būti suteikta pagalba surašant skundą. Gavęs skundą, prefektūrų viešojo saugumo komisijos privalo užtikrinti, kad prefektūrų policija ištirtų faktus, „atsižvelgdama į tyrimo rezultatus“ įgyvendintų priemones ir praneštų apie rezultatus. Jei Komisija mano, kad tyrimas yra nepakankamas, ji turi pateikti nurodymus dėl skundo nagrinėjimo, kurių prefektūros policijai nurodoma laikytis. Komisija, atsižvelgdama į gautus pranešimus ir priemones, kurių buvo imtasi, pateikia asmeniui pranešimą, kuriame nurodoma, be kita ko, kokių priemonių buvo imtasi nagrinėjant skundus. NPA pranešime pažymima, kad skundai turėtų būti nagrinėjami „sąžiningai“, o apie rezultatą turėtų būti pranešama „per laikotarpį <...>, kuris laikytinas pagrįstu atsižvelgiant į socialines normas ir protingumo principą“.

115

116

| (141) | Antra, kadangi dėl teisių gynimo reikės kreiptis užsienio sistemoje ir užsienio kalba, siekiant palengvinti ES piliečių, kurių asmens duomenys perduodami verslo subjektams, o su šiais duomenimis susipažįsta valdžios institucijos, teisių gynimą, Japonijos Vyriausybė naudodamasi savo įgaliojimais sukūrė konkretų AIAK administruojamą ir prižiūrimą šios srities skundų nagrinėjimo ir sprendimo mechanizmą. Šis mechanizmas grindžiamas pagal AIAK nustatyta Japonijos valdžios institucijų prievole bendradarbiauti ir specialiu AIAK vaidmeniu tarptautinio duomenų perdavimo iš trečiųjų valstybių pagal AIAĮ 6 straipsnį ir Pagrindinę politiką atveju (kaip Ministrų kabineto įsakymu nustatė Japonijos vyriausybė). Išsami informacija apie šį mechanizmą oficialiame Japonijos vyriausybės pateiktame pareiškime, kuris pateikiamas šio sprendimo II priede. Mechanizmui netaikomi jokie statuso reikalavimai – juo gali naudotis bet kuris asmuo, nesvarbu, ar jis įtariamas ar kaltinamas padaręs nusikalstamą veiką, ar ne. |
| --- | --- |

(141)

Antra, kadangi dėl teisių gynimo reikės kreiptis užsienio sistemoje ir užsienio kalba, siekiant palengvinti ES piliečių, kurių asmens duomenys perduodami verslo subjektams, o su šiais duomenimis susipažįsta valdžios institucijos, teisių gynimą, Japonijos Vyriausybė naudodamasi savo įgaliojimais sukūrė konkretų AIAK administruojamą ir prižiūrimą šios srities skundų nagrinėjimo ir sprendimo mechanizmą. Šis mechanizmas grindžiamas pagal AIAK nustatyta Japonijos valdžios institucijų prievole bendradarbiauti ir specialiu AIAK vaidmeniu tarptautinio duomenų perdavimo iš trečiųjų valstybių pagal AIAĮ 6 straipsnį ir Pagrindinę politiką atveju (kaip Ministrų kabineto įsakymu nustatė Japonijos vyriausybė). Išsami informacija apie šį mechanizmą oficialiame Japonijos vyriausybės pateiktame pareiškime, kuris pateikiamas šio sprendimo II priede. Mechanizmui netaikomi jokie statuso reikalavimai – juo gali naudotis bet kuris asmuo, nesvarbu, ar jis įtariamas ar kaltinamas padaręs nusikalstamą veiką, ar ne.

| (142) | Pagal mechanizmą asmuo, įtariantis, kad iš Europos Sąjungos perduotus jo duomenis rinko arba naudojo valdžios institucijos Japonijoje (įskaitant baudžiamosios teisėsaugos institucijas), pažeisdamos taikomas taisykles, gali pateikti skundą AIAK (asmeniškai arba per duomenų apsaugos instituciją, kaip nustatyta BDAR 51 straipsnyje). AIAK bus taikoma prievolė išnagrinėti skundą ir visų pirma apie jį pranešti kompetentingoms valdžios institucijoms, įskaitant atitinkamas priežiūros įstaigas. Šios institucijos privalo bendradarbiauti su AIAK, „įskaitant teikti reikalingą informaciją ir susijusius dokumentus, kad AIAK galėtų įvertinti, ar renkant asmeninę informaciją arba vėliau ją naudojant buvo laikomasi taikomų taisyklių“ (117). Ši prievolė, išplaukianti iš AIAĮ 80 straipsnio (pagal kurį Japonijos valdžios institucijos privalo bendradarbiauti su AIAK), taikoma bendrąja tvarka ir apima bet kokių šių institucijų taikomų tyrimo priemonių peržiūrą; be to, tokiu būdu bendradarbiauti jos yra įsipareigojusios kompetentingų ministrų arba agentūros vadovų raštiškais pareiškimais, kaip nurodyta II priede. |
| --- | --- |

(142)

Pagal mechanizmą asmuo, įtariantis, kad iš Europos Sąjungos perduotus jo duomenis rinko arba naudojo valdžios institucijos Japonijoje (įskaitant baudžiamosios teisėsaugos institucijas), pažeisdamos taikomas taisykles, gali pateikti skundą AIAK (asmeniškai arba per duomenų apsaugos instituciją, kaip nustatyta BDAR 51 straipsnyje). AIAK bus taikoma prievolė išnagrinėti skundą ir visų pirma apie jį pranešti kompetentingoms valdžios institucijoms, įskaitant atitinkamas priežiūros įstaigas. Šios institucijos privalo bendradarbiauti su AIAK, „įskaitant teikti reikalingą informaciją ir susijusius dokumentus, kad AIAK galėtų įvertinti, ar renkant asmeninę informaciją arba vėliau ją naudojant buvo laikomasi taikomų taisyklių“ (117). Ši prievolė, išplaukianti iš AIAĮ 80 straipsnio (pagal kurį Japonijos valdžios institucijos privalo bendradarbiauti su AIAK), taikoma bendrąja tvarka ir apima bet kokių šių institucijų taikomų tyrimo priemonių peržiūrą; be to, tokiu būdu bendradarbiauti jos yra įsipareigojusios kompetentingų ministrų arba agentūros vadovų raštiškais pareiškimais, kaip nurodyta II priede.

117

| (143) | Jei vertinimo metu nustatoma, kad buvo pažeistos taikomos taisyklės, „atitinkamos valdžios institucijos, bendradarbiaudamos su AIAK, taip pat yra įpareigotos pašalinti pažeidimą“, o neteisėto asmeninės informacijos rinkimo atveju tai apima ir duomenų ištrynimą. Svarbu tai, kad ši prievolė vykdoma prižiūrint AIAK, kuri, „prieš baigdama vertinimą, patikrins, ar pažeidimas buvo visiškai ištaisytas“. |
| --- | --- |

(143)

Jei vertinimo metu nustatoma, kad buvo pažeistos taikomos taisyklės, „atitinkamos valdžios institucijos, bendradarbiaudamos su AIAK, taip pat yra įpareigotos pašalinti pažeidimą“, o neteisėto asmeninės informacijos rinkimo atveju tai apima ir duomenų ištrynimą. Svarbu tai, kad ši prievolė vykdoma prižiūrint AIAK, kuri, „prieš baigdama vertinimą, patikrins, ar pažeidimas buvo visiškai ištaisytas“.

| (144) | AIAK, atlikusi vertinimą, per pagrįstą laikotarpį turi pranešti asmeniui jo rezultatus, įskaitant bet kokius taisomuosius veiksmus, kurių buvo imtasi (jei taikoma). AIAK taip pat privalo informuoti asmenį apie galimybę prašyti, kad rezultatą patvirtintų kompetentinga valdžios institucija, ir nurodyti instituciją, kuriai reikėtų pateikti tokį prašymą. Galimybė gauti tokį patvirtinimą, įskaitant sužinoti priežastis, kuriomis grindžiamas kompetentingos institucijos sprendimas, gali praversti asmeniui imantis tolesnių veiksmų, įskaitant kreipiantis dėl teisių gynimo. Išsami informacija apie vertinimo rezultatą gali būti ribojama, jei yra pagrįstų priežasčių manyti, kad perdavus tokią informaciją gali kilti pavojus vykstančiam tyrimui. |
| --- | --- |

(144)

AIAK, atlikusi vertinimą, per pagrįstą laikotarpį turi pranešti asmeniui jo rezultatus, įskaitant bet kokius taisomuosius veiksmus, kurių buvo imtasi (jei taikoma). AIAK taip pat privalo informuoti asmenį apie galimybę prašyti, kad rezultatą patvirtintų kompetentinga valdžios institucija, ir nurodyti instituciją, kuriai reikėtų pateikti tokį prašymą. Galimybė gauti tokį patvirtinimą, įskaitant sužinoti priežastis, kuriomis grindžiamas kompetentingos institucijos sprendimas, gali praversti asmeniui imantis tolesnių veiksmų, įskaitant kreipiantis dėl teisių gynimo. Išsami informacija apie vertinimo rezultatą gali būti ribojama, jei yra pagrįstų priežasčių manyti, kad perdavus tokią informaciją gali kilti pavojus vykstančiam tyrimui.

| (145) | Trečia, asmuo, nesutinkantis su teisėjo sprendimu (orderiu) (118) dėl jo asmens duomenų poėmio, arba su tokį sprendimą vykdančios policijos arba prokuratūros taikomomis priemonėmis, gali pateikti prašymą tą sprendimą arba tokias priemones atšaukti arba pakeisti (BPK 429 straipsnio 1 dalis, 430 straipsnio 1 ir 2 dalys, Pokalbių klausymosi įstatymo 26 straipsnis) (119). Jei peržiūrą vykdantis teismas nuspręs, kad orderis yra neteisėtas arba vykdomas („poėmio procedūra“) neteisėtai, jis prašymą tenkins ir nurodys grąžinti paimtus daiktus (120). |
| --- | --- |

(145)

Trečia, asmuo, nesutinkantis su teisėjo sprendimu (orderiu) (118) dėl jo asmens duomenų poėmio, arba su tokį sprendimą vykdančios policijos arba prokuratūros taikomomis priemonėmis, gali pateikti prašymą tą sprendimą arba tokias priemones atšaukti arba pakeisti (BPK 429 straipsnio 1 dalis, 430 straipsnio 1 ir 2 dalys, Pokalbių klausymosi įstatymo 26 straipsnis) (119). Jei peržiūrą vykdantis teismas nuspręs, kad orderis yra neteisėtas arba vykdomas („poėmio procedūra“) neteisėtai, jis prašymą tenkins ir nurodys grąžinti paimtus daiktus (120).

118

119

120

| (146) | Ketvirta, asmuo, manantis, kad nusikalstamos veikos tyrimo metu jo asmeninė informacija buvo renkama neteisėtai, gali tuo remtis savo baudžiamojoje byloje (netiesioginė teisminės kontrolės forma). Jei teismas sutinka, įrodymai bus pašalinti kaip nepriimtini. |
| --- | --- |

(146)

Ketvirta, asmuo, manantis, kad nusikalstamos veikos tyrimo metu jo asmeninė informacija buvo renkama neteisėtai, gali tuo remtis savo baudžiamojoje byloje (netiesioginė teisminės kontrolės forma). Jei teismas sutinka, įrodymai bus pašalinti kaip nepriimtini.

| (147) | Galiausiai, pagal Valstybinės žalos atlyginimo įstatymo 1 straipsnio 1 dalį teismas gali skirti kompensaciją, jei valstybės pareigūnas, vykdantis viešosios valdžios funkcijas valstybės vardu, atlikdamas savo pareigas neteisėtai ir dėl savo kaltės (tyčia arba dėl aplaidumo) atitinkam asmeniui padarė žalos. Pagal Valstybės žalos atlyginimo įstatymo 4 straipsnį valstybės atsakomybė už žalą grindžiama Civilinio kodekso nuostatomis. Šiuo atžvilgiu Civilinio kodekso 710 straipsnyje nurodyta, kad atsakomybė taikoma ne tik už žalą, padarytą nuosavybei, t. y. ir už neturtinę žalą (pavyzdžiui, „moralinių kančių“ forma). Tai apima atvejus, kai neteisėtu stebėjimu ir (arba) neteisėtai renkant asmens asmeninę informaciją (pvz., neteisėtai vykdant orderį) buvo pasikėsinta į jo privatumą (121). |
| --- | --- |

(147)

Galiausiai, pagal Valstybinės žalos atlyginimo įstatymo 1 straipsnio 1 dalį teismas gali skirti kompensaciją, jei valstybės pareigūnas, vykdantis viešosios valdžios funkcijas valstybės vardu, atlikdamas savo pareigas neteisėtai ir dėl savo kaltės (tyčia arba dėl aplaidumo) atitinkam asmeniui padarė žalos. Pagal Valstybės žalos atlyginimo įstatymo 4 straipsnį valstybės atsakomybė už žalą grindžiama Civilinio kodekso nuostatomis. Šiuo atžvilgiu Civilinio kodekso 710 straipsnyje nurodyta, kad atsakomybė taikoma ne tik už žalą, padarytą nuosavybei, t. y. ir už neturtinę žalą (pavyzdžiui, „moralinių kančių“ forma). Tai apima atvejus, kai neteisėtu stebėjimu ir (arba) neteisėtai renkant asmens asmeninę informaciją (pvz., neteisėtai vykdant orderį) buvo pasikėsinta į jo privatumą (121).

121

| (148) | Be piniginės kompensacijos tam tikromis aplinkybėmis asmenys taip pat gali prašyti taikyti teismo įpareigojimą (pvz., ištrinti valdžios institucijų surinktus asmens duomenis), grindžiamą jų teisėmis į privatumą pagal Konstitucijos 13 straipsnį (122). |
| --- | --- |

(148)

Be piniginės kompensacijos tam tikromis aplinkybėmis asmenys taip pat gali prašyti taikyti teismo įpareigojimą (pvz., ištrinti valdžios institucijų surinktus asmens duomenis), grindžiamą jų teisėmis į privatumą pagal Konstitucijos 13 straipsnį (122).

122

| (149) | Šių teisių gynimo būdų atžvilgiu pagal Japonijos vyriausybės sukurtą ginčų sprendimo mechanizmą numatyta, kad asmuo, kurio procedūros rezultatas vis tiek netenkina, gali kreiptis į AIAK, „kuri turi asmenį informuoti apie įvairias galimybes kreiptis dėl teisių gynimo ir išsamias tokio kreipimosi procedūras pagal Japonijos įstatymus ir taisykles“. Be to, AIAK „teiks asmeniui paramą, įskaitant konsultavimą ir pagalbą, toliau kreipiantis į atitinkamą administravimo arba teisminę instituciją“. |
| --- | --- |

(149)

Šių teisių gynimo būdų atžvilgiu pagal Japonijos vyriausybės sukurtą ginčų sprendimo mechanizmą numatyta, kad asmuo, kurio procedūros rezultatas vis tiek netenkina, gali kreiptis į AIAK, „kuri turi asmenį informuoti apie įvairias galimybes kreiptis dėl teisių gynimo ir išsamias tokio kreipimosi procedūras pagal Japonijos įstatymus ir taisykles“. Be to, AIAK „teiks asmeniui paramą, įskaitant konsultavimą ir pagalbą, toliau kreipiantis į atitinkamą administravimo arba teisminę instituciją“.

| (150) | Tai apima naudojimąsi procesinėmis teisėmis pagal Baudžiamojo proceso kodeksą. Pavyzdžiui, „jei vertinimo metu nustatoma, kad asmuo yra įtariamasis baudžiamojoje byloje, AIAK informuos asmenį apie šią aplinkybę“ (123) ir apie galimybę pagal BPK 259 straipsnį prašyti, kad prokuratūra, priėmusi sprendimą nepradėti baudžiamojo proceso, apie tai jį informuotų. Be to, jei vertinimo metu paaiškėtų, kad buvo pradėta byla, susijusi su asmens asmenine informacija, ir dėl šios bylos yra priimtas sprendimas, AIAK informuos asmenį, kad pagal BPK 53 straipsnį (ir Įstatymo dėl galutinės baudžiamosios bylos medžiagos 4 straipsnį) galima susipažinti su bylos medžiaga. Gauti galimybę susipažinti su savo bylos medžiaga yra svarbu, nes tai padės asmeniui geriau suprasti jo atžvilgiu atliktą tyrimą ir parengti būsimą ieškinį teismui (pvz., ieškinį dėl žalos atlyginimo), jei asmuo mano, kad jo duomenys buvo surinkti arba naudojami neteisėtai. |
| --- | --- |

(150)

Tai apima naudojimąsi procesinėmis teisėmis pagal Baudžiamojo proceso kodeksą. Pavyzdžiui, „jei vertinimo metu nustatoma, kad asmuo yra įtariamasis baudžiamojoje byloje, AIAK informuos asmenį apie šią aplinkybę“ (123) ir apie galimybę pagal BPK 259 straipsnį prašyti, kad prokuratūra, priėmusi sprendimą nepradėti baudžiamojo proceso, apie tai jį informuotų. Be to, jei vertinimo metu paaiškėtų, kad buvo pradėta byla, susijusi su asmens asmenine informacija, ir dėl šios bylos yra priimtas sprendimas, AIAK informuos asmenį, kad pagal BPK 53 straipsnį (ir Įstatymo dėl galutinės baudžiamosios bylos medžiagos 4 straipsnį) galima susipažinti su bylos medžiaga. Gauti galimybę susipažinti su savo bylos medžiaga yra svarbu, nes tai padės asmeniui geriau suprasti jo atžvilgiu atliktą tyrimą ir parengti būsimą ieškinį teismui (pvz., ieškinį dėl žalos atlyginimo), jei asmuo mano, kad jo duomenys buvo surinkti arba naudojami neteisėtai.

123

3.3.   Japonijos valdžios institucijų galimybė susipažinti su duomenimis ir jų naudojimas nacionalinio saugumo tikslais

Japonijos valdžios institucijų galimybė susipažinti su duomenimis ir jų naudojimas nacionalinio saugumo tikslais

| (151) | Pasak Japonijos institucijų, Japonijoje nėra jokio įstatymo, kuriuo būtų leidžiama teikti privalomus prašymus teikti informaciją arba „administravimo institucijoms klausytis pokalbių“ ne nusikalstamos veikos tyrimo metu. Todėl nacionalinio saugumo pagrindais informacija gali būti gaunama tik iš tokio informacijos šaltinio, su kuriuo visi gali susipažinti, arba gaunama ją atskleidus savanoriškai. Verslo subjektai, gavę prašymą dėl savanoriško bendradarbiavimo (atskleidžiant elektroninę informaciją) nėra teisiškai įpareigoti teikti tokią informaciją (124). |
| --- | --- |

(151)

Pasak Japonijos institucijų, Japonijoje nėra jokio įstatymo, kuriuo būtų leidžiama teikti privalomus prašymus teikti informaciją arba „administravimo institucijoms klausytis pokalbių“ ne nusikalstamos veikos tyrimo metu. Todėl nacionalinio saugumo pagrindais informacija gali būti gaunama tik iš tokio informacijos šaltinio, su kuriuo visi gali susipažinti, arba gaunama ją atskleidus savanoriškai. Verslo subjektai, gavę prašymą dėl savanoriško bendradarbiavimo (atskleidžiant elektroninę informaciją) nėra teisiškai įpareigoti teikti tokią informaciją (124).

124

| (152) | Be to, remiantis gautais duomenimis, tik keturi valdžios subjektai turi įgaliojimus rinkti Japonijos verslo subjektų turimą elektroninę informaciją nacionalinio saugumo sumetimais, būtent: i) Kabineto žvalgybos ir tyrimų biuras (toliau – KŽTB); ii) Gynybos ministerija (toliau – GM); iii) policija (Nacionalinė policijos agentūra (toliau – NPA) (125) ir prefektūrų policija); iv) Viešojo saugumo žvalgybos agentūra (toliau – VSŽA). Tačiau KŽTB niekada nerenka informacijos (taip pat ir ryšių perėmimo priemonėmis) tiesiogiai iš verslo subjektų. Kai KŽTB gauna informaciją iš kitų vyriausybės institucijų, kad pateiktų analizę Ministrų Kabinetui, atitinkamai šios kitos institucijos turi laikytis teisės aktų, įskaitant šiame sprendime analizuojamus apribojimus ir apsaugos priemones. Todėl jos veikla nėra susijusi su duomenų perdavimu. |
| --- | --- |

(152)

Be to, remiantis gautais duomenimis, tik keturi valdžios subjektai turi įgaliojimus rinkti Japonijos verslo subjektų turimą elektroninę informaciją nacionalinio saugumo sumetimais, būtent: i) Kabineto žvalgybos ir tyrimų biuras (toliau – KŽTB); ii) Gynybos ministerija (toliau – GM); iii) policija (Nacionalinė policijos agentūra (toliau – NPA) (125) ir prefektūrų policija); iv) Viešojo saugumo žvalgybos agentūra (toliau – VSŽA). Tačiau KŽTB niekada nerenka informacijos (taip pat ir ryšių perėmimo priemonėmis) tiesiogiai iš verslo subjektų. Kai KŽTB gauna informaciją iš kitų vyriausybės institucijų, kad pateiktų analizę Ministrų Kabinetui, atitinkamai šios kitos institucijos turi laikytis teisės aktų, įskaitant šiame sprendime analizuojamus apribojimus ir apsaugos priemones. Todėl jos veikla nėra susijusi su duomenų perdavimu.

125

3.3.1.   Teisinis pagrindas ir taikomi apribojimai / apsaugos priemonės

Teisinis pagrindas ir taikomi apribojimai / apsaugos priemonės

| (153) | Remiantis gauta informacija, GM renka (elektroninę) informaciją remdamasi GM įsteigimo įstatymu. Pagal šio įstatymo 3 straipsnį GM paskirtis yra administruoti ir valdyti karines pajėgas ir „spręsti su tuo susijusius klausimus, kad būtų užtikrinta taika valstybėje ir valstybės nepriklausomybė bei tautos saugumas“. 4 straipsnio 4 dalyje nustatyta, kad GM turi kompetenciją „gynybos ir apsaugos klausimais“, dėl veiksmų, kurių imasi Savigynos pajėgos, bei dėl karinių pajėgų dislokavimo, įskaitant informacijos, reikalingos šiems klausimams spręsti, rinkimą. Ji turi įgaliojimus rinkti (elektroninę) informaciją iš verslo subjektų tik jiems savanoriškai bendradarbiaujant. |
| --- | --- |

(153)

Remiantis gauta informacija, GM renka (elektroninę) informaciją remdamasi GM įsteigimo įstatymu. Pagal šio įstatymo 3 straipsnį GM paskirtis yra administruoti ir valdyti karines pajėgas ir „spręsti su tuo susijusius klausimus, kad būtų užtikrinta taika valstybėje ir valstybės nepriklausomybė bei tautos saugumas“. 4 straipsnio 4 dalyje nustatyta, kad GM turi kompetenciją „gynybos ir apsaugos klausimais“, dėl veiksmų, kurių imasi Savigynos pajėgos, bei dėl karinių pajėgų dislokavimo, įskaitant informacijos, reikalingos šiems klausimams spręsti, rinkimą. Ji turi įgaliojimus rinkti (elektroninę) informaciją iš verslo subjektų tik jiems savanoriškai bendradarbiaujant.

| (154) | Prefektūrų policijos funkcijos ir pareigos apima „viešojo saugumo ir tvarkos palaikymą“ (35 straipsnio 2 dalis kartu su Policijos įstatymo 2 straipsnio 1 dalimi). Neperžengdama savo kompetencijos policija gali rinkti informaciją, tačiau tik savanorišku pagrindu, neturinčiu teisinės galios. Be to, policijos veikla yra „griežtai ribojama“ tiek, kiek būtina jos pareigoms atlikti. Be to, ji turi veikti „nešališkai, objektyviai ir sąžiningai“ ir niekada nepiktnaudžiauti savo įgaliojimais „taip, kad būtų pažeidžiamos asmens teisės ir laisvės, užtikrinamos Japonijos Konstitucijoje“ (Policijos įstatymo 2 straipsnis). |
| --- | --- |

(154)

Prefektūrų policijos funkcijos ir pareigos apima „viešojo saugumo ir tvarkos palaikymą“ (35 straipsnio 2 dalis kartu su Policijos įstatymo 2 straipsnio 1 dalimi). Neperžengdama savo kompetencijos policija gali rinkti informaciją, tačiau tik savanorišku pagrindu, neturinčiu teisinės galios. Be to, policijos veikla yra „griežtai ribojama“ tiek, kiek būtina jos pareigoms atlikti. Be to, ji turi veikti „nešališkai, objektyviai ir sąžiningai“ ir niekada nepiktnaudžiauti savo įgaliojimais „taip, kad būtų pažeidžiamos asmens teisės ir laisvės, užtikrinamos Japonijos Konstitucijoje“ (Policijos įstatymo 2 straipsnis).

| (155) | Galiausiai VSŽA gali atlikti tyrimus pagal Ardomosios veiklos prevencijos įstatymą (toliau – AVPĮ) ir Įstatymą dėl organizacijų, kurios nesirinktinai vykdė masinių žudynių veiksmus, kontrolės (toliau – ĮOK), kai tokie tyrimai yra reikalingi siekiant pasirengti priimti tam tikrų organizacijų kontrolės priemones (126). Pagal abu įstatymus, VSŽA generalinio direktoriaus prašymu Viešojo saugumo vertinimo komisija gali priimti tam tikrus „sprendimus“ (pagal ĮOK – dėl sekimo ar draudimų (127), pagal AVPĮ – dėl panaikinimo arba draudimų (128)), o šiomis aplinkybėmis VSŽA gali atlikti tyrimus (129). Remiantis gauta informacija, šie tyrimai visada atliekami savanoriškai, o tai reiškia, kad VSŽA negali priversti asmeninės informacijos savininko tokią informaciją pateikti (130). Kiekvieną kartą kontrolė ar tyrimai gali būti atliekami tik tokiu mastu, koks reikalingas kontrolės tikslui pasiekti, ir jų jokiomis aplinkybėmis negalima vykdyti siekiant „nepagrįstai“ riboti pagal Japonijos Konstituciją užtikrintas teises ir laisves (AVPĮ ir ĮOK 3 straipsnio 1 dalis). Be to, pagal AVPĮ ir ĮOK 3 straipsnio 2 dalį VSŽA jokiomis aplinkybėmis negali piktnaudžiauti tokiomis kontrolės priemonėmis arba tyrimais, kurie atliekami siekiant nustatyti tokias kontrolės priemones. Jei viešojo saugumo žvalgybos pareigūnas piktnaudžiauja savo įgaliojimais pagal atitinkamą įstatymą versdamas asmenį daryti tai, ko šis daryti neprivalo, arba trukdydamas asmeniui pasinaudoti savo teisėmis, jam gali būti taikomos AVPĮ 45 straipsnyje arba ĮOK 42 straipsnyje numatytos baudžiamosios sankcijos. Galiausiai abiejuose įstatymuose nustatyta, kad jų nuostatos, įskaitant įstatymais suteiktus įgaliojimus, „jokiomis aplinkybėmis negali būti aiškinami plečiamai“ (AVPĮ ir ĮOK 2 straipsnis). |
| --- | --- |

(155)

Galiausiai VSŽA gali atlikti tyrimus pagal Ardomosios veiklos prevencijos įstatymą (toliau – AVPĮ) ir Įstatymą dėl organizacijų, kurios nesirinktinai vykdė masinių žudynių veiksmus, kontrolės (toliau – ĮOK), kai tokie tyrimai yra reikalingi siekiant pasirengti priimti tam tikrų organizacijų kontrolės priemones (126). Pagal abu įstatymus, VSŽA generalinio direktoriaus prašymu Viešojo saugumo vertinimo komisija gali priimti tam tikrus „sprendimus“ (pagal ĮOK – dėl sekimo ar draudimų (127), pagal AVPĮ – dėl panaikinimo arba draudimų (128)), o šiomis aplinkybėmis VSŽA gali atlikti tyrimus (129). Remiantis gauta informacija, šie tyrimai visada atliekami savanoriškai, o tai reiškia, kad VSŽA negali priversti asmeninės informacijos savininko tokią informaciją pateikti (130). Kiekvieną kartą kontrolė ar tyrimai gali būti atliekami tik tokiu mastu, koks reikalingas kontrolės tikslui pasiekti, ir jų jokiomis aplinkybėmis negalima vykdyti siekiant „nepagrįstai“ riboti pagal Japonijos Konstituciją užtikrintas teises ir laisves (AVPĮ ir ĮOK 3 straipsnio 1 dalis). Be to, pagal AVPĮ ir ĮOK 3 straipsnio 2 dalį VSŽA jokiomis aplinkybėmis negali piktnaudžiauti tokiomis kontrolės priemonėmis arba tyrimais, kurie atliekami siekiant nustatyti tokias kontrolės priemones. Jei viešojo saugumo žvalgybos pareigūnas piktnaudžiauja savo įgaliojimais pagal atitinkamą įstatymą versdamas asmenį daryti tai, ko šis daryti neprivalo, arba trukdydamas asmeniui pasinaudoti savo teisėmis, jam gali būti taikomos AVPĮ 45 straipsnyje arba ĮOK 42 straipsnyje numatytos baudžiamosios sankcijos. Galiausiai abiejuose įstatymuose nustatyta, kad jų nuostatos, įskaitant įstatymais suteiktus įgaliojimus, „jokiomis aplinkybėmis negali būti aiškinami plečiamai“ (AVPĮ ir ĮOK 2 straipsnis).

126

127

128

129

130

| (156) | Visais šiame skirsnyje aprašytais vyriausybės galimybės susipažinti su informacija nacionalinio saugumo pagrindais atvejais taikomi Japonijos Aukščiausiojo Teismo nurodyti savanoriškų tyrimų apribojimai, o tai reiškia, kad renkant (elektroninę) informaciją turi būti laikomasi reikalingumo ir proporcingumo principų („tinkamas būdas“) (131). Kaip aiškiai patvirtino Japonijos valdžios institucijos, „informacija renkama ir tvarkoma tik tiek, kiek tai būtina konkrečioms kompetentingos valdžios institucijos pareigoms atlikti ir atsižvelgiant į konkrečias grėsmes.“ Todėl „tai neapima masinio ir visuotinio duomenų rinkimo ar prieigos prie asmeninės informacijos nacionalinio saugumo tikslais“ (132). |
| --- | --- |

(156)

Visais šiame skirsnyje aprašytais vyriausybės galimybės susipažinti su informacija nacionalinio saugumo pagrindais atvejais taikomi Japonijos Aukščiausiojo Teismo nurodyti savanoriškų tyrimų apribojimai, o tai reiškia, kad renkant (elektroninę) informaciją turi būti laikomasi reikalingumo ir proporcingumo principų („tinkamas būdas“) (131). Kaip aiškiai patvirtino Japonijos valdžios institucijos, „informacija renkama ir tvarkoma tik tiek, kiek tai būtina konkrečioms kompetentingos valdžios institucijos pareigoms atlikti ir atsižvelgiant į konkrečias grėsmes.“ Todėl „tai neapima masinio ir visuotinio duomenų rinkimo ar prieigos prie asmeninės informacijos nacionalinio saugumo tikslais“ (132).

131

132

| (157) | Be to, bet kokia surinkta ir valdžios institucijų nacionalinio saugumo tikslais saugoma asmeninė informacija pateks į AOTAIAĮ taikymo sritį, todėl vėliau šią informaciją saugant, naudojant ir atskleidžiant jai bus taikomos apsaugos priemonės pagal AOTAIAĮ (žr. 118 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

(157)

Be to, bet kokia surinkta ir valdžios institucijų nacionalinio saugumo tikslais saugoma asmeninė informacija pateks į AOTAIAĮ taikymo sritį, todėl vėliau šią informaciją saugant, naudojant ir atskleidžiant jai bus taikomos apsaugos priemonės pagal AOTAIAĮ (žr. 118 konstatuojamąją dalį).

3.3.2.   Nepriklausoma priežiūra

Nepriklausoma priežiūra

| (158) | Asmeninės informacijos rinkimui nacionalinio saugumo tikslais taikoma kelių lygių priežiūra, kurią vykdo trys valdžios šakos. |
| --- | --- |

(158)

Asmeninės informacijos rinkimui nacionalinio saugumo tikslais taikoma kelių lygių priežiūra, kurią vykdo trys valdžios šakos.

| (159) | Pirma, Japonijos Parlamentas, remdamasis savo parlamentinio tikrinimo įgaliojimais (Konstitucijos 62 straipsnis, Parlamento įstatymo 104 straipsnis; žr. 134 konstatuojamąją dalį), per specializuotus komitetus gali tikrinti tyrimų Žr. 134 konstatuojamąją dalį. Šią priežiūros funkciją palengvina konkrečios pareigos pranešti apie veiksmus, atliekamus pagal kai kuriuos iš pirmiau nurodytų teisinių pagrindų (133). |
| --- | --- |

(159)

Pirma, Japonijos Parlamentas, remdamasis savo parlamentinio tikrinimo įgaliojimais (Konstitucijos 62 straipsnis, Parlamento įstatymo 104 straipsnis; žr. 134 konstatuojamąją dalį), per specializuotus komitetus gali tikrinti tyrimų Žr. 134 konstatuojamąją dalį. Šią priežiūros funkciją palengvina konkrečios pareigos pranešti apie veiksmus, atliekamus pagal kai kuriuos iš pirmiau nurodytų teisinių pagrindų (133).

133

| (160) | Antra, yra keletas vykdomosios valdžios priežiūros mechanizmų. |
| --- | --- |

(160)

Antra, yra keletas vykdomosios valdžios priežiūros mechanizmų.

| (161) | GM priežiūrą vykdo Generalinio inspektoriaus teisinės atitikties biuras (toliau – GIB) (134), remiantis GM įsteigimo įstatymo 29 straipsniu įkurtas kaip GM biuras, prižiūrimas gynybos ministro (kuriam atsiskaito), tačiau nepriklausomas nuo GM veiklos departamentų. GIB pavesta užduotis užtikrinti, kad GM pareigūnai laikytųsi įstatymų bei taisyklių ir tinkamai vykdytų savo pareigas. Biuras turi įgaliojimus reguliariai („reguliarūs gynybos patikrinimai“) ir atskirais atvejais („specialūs gynybos patikrinimai“) atlikti gynybos patikrinimus, kurių metu praeityje buvo tikrinama ir tai, ar tinkamai tvarkoma asmeninė informacija (135). Atlikdamas šiuos patikrinimus GIB gali patekti į patalpas (biurus) ir prašyti pateikti dokumentus arba informaciją, įskaitant GM viceministro pavaduotojo paaiškinimus. Patikrinimas baigiamas gynybos ministrui pateikiant ataskaitą, kurioje išdėstomi nustatyti faktai ir tobulinimo priemonės (jų įgyvendinimą galima vėl patikrinti atliekant papildomus patikrinimus). Ataskaita savo ruožtu grindžiami gynybos ministro nurodymai įgyvendinti priemones, reikalingas padėčiai ištaisyti. Viceministro pavaduotoju pavesta įgyvendinti tokias priemones ir pranešti, kaip jos buvo įgyvendintos. |
| --- | --- |

(161)

GM priežiūrą vykdo Generalinio inspektoriaus teisinės atitikties biuras (toliau – GIB) (134), remiantis GM įsteigimo įstatymo 29 straipsniu įkurtas kaip GM biuras, prižiūrimas gynybos ministro (kuriam atsiskaito), tačiau nepriklausomas nuo GM veiklos departamentų. GIB pavesta užduotis užtikrinti, kad GM pareigūnai laikytųsi įstatymų bei taisyklių ir tinkamai vykdytų savo pareigas. Biuras turi įgaliojimus reguliariai („reguliarūs gynybos patikrinimai“) ir atskirais atvejais („specialūs gynybos patikrinimai“) atlikti gynybos patikrinimus, kurių metu praeityje buvo tikrinama ir tai, ar tinkamai tvarkoma asmeninė informacija (135). Atlikdamas šiuos patikrinimus GIB gali patekti į patalpas (biurus) ir prašyti pateikti dokumentus arba informaciją, įskaitant GM viceministro pavaduotojo paaiškinimus. Patikrinimas baigiamas gynybos ministrui pateikiant ataskaitą, kurioje išdėstomi nustatyti faktai ir tobulinimo priemonės (jų įgyvendinimą galima vėl patikrinti atliekant papildomus patikrinimus). Ataskaita savo ruožtu grindžiami gynybos ministro nurodymai įgyvendinti priemones, reikalingas padėčiai ištaisyti. Viceministro pavaduotoju pavesta įgyvendinti tokias priemones ir pranešti, kaip jos buvo įgyvendintos.

134

135

| (162) | Prefektūrų policijos priežiūrą užtikrina nepriklausomos prefektūrų viešojo saugumo komisijos, kaip paaiškinta 135 konstatuojamojoje dalyje dėl baudžiamosios teisėsaugos. |
| --- | --- |

(162)

Prefektūrų policijos priežiūrą užtikrina nepriklausomos prefektūrų viešojo saugumo komisijos, kaip paaiškinta 135 konstatuojamojoje dalyje dėl baudžiamosios teisėsaugos.

| (163) | Galiausiai, kaip nurodyta, VSŽA gali atlikti tik tokio masto tyrimus, kokio reikia siekiant priimti sprendimą dėl draudimo, panaikinimo ar sekimo pagal AVPĮ arba ĮOK, o nepriklausoma (136) Viešojo saugumo tyrimo komisija vykdo šių sprendimų ex ante priežiūrą. Be to, reguliarius / periodinius patikrinimus (kurių metu visapusiškai vertinama VSŽA veikla) (137) ir specialius vidinius patikrinimus (138) dėl atskirų skyrių / biurų ir pan. veiklos atlieka specialiai paskirti inspektoriai, o juos atlikus atitinkamų skyrių ir pan. vadovams gali būti teikiami nurodymai imtis taisomųjų ar tobulinimo priemonių. |
| --- | --- |

(163)

Galiausiai, kaip nurodyta, VSŽA gali atlikti tik tokio masto tyrimus, kokio reikia siekiant priimti sprendimą dėl draudimo, panaikinimo ar sekimo pagal AVPĮ arba ĮOK, o nepriklausoma (136) Viešojo saugumo tyrimo komisija vykdo šių sprendimų ex ante priežiūrą. Be to, reguliarius / periodinius patikrinimus (kurių metu visapusiškai vertinama VSŽA veikla) (137) ir specialius vidinius patikrinimus (138) dėl atskirų skyrių / biurų ir pan. veiklos atlieka specialiai paskirti inspektoriai, o juos atlikus atitinkamų skyrių ir pan. vadovams gali būti teikiami nurodymai imtis taisomųjų ar tobulinimo priemonių.

136

ex ante

137

138

| (164) | Šie priežiūros mechanizmai, toliau sustiprinti asmenų galimybe inicijuoti AIAK, kaip nepriklausomos priežiūros institucijos, įsikišimą (žr. 168 skirsnį), suteikia tinkamų garantijų, apsaugančių nuo Japonijos institucijų piktnaudžiavimo savo įgaliojimais nacionalinio saugumo srityje pavojaus ir nuo bet kokio neteisėtų elektroninės informacijos rinkimo. |
| --- | --- |

(164)

Šie priežiūros mechanizmai, toliau sustiprinti asmenų galimybe inicijuoti AIAK, kaip nepriklausomos priežiūros institucijos, įsikišimą (žr. 168 skirsnį), suteikia tinkamų garantijų, apsaugančių nuo Japonijos institucijų piktnaudžiavimo savo įgaliojimais nacionalinio saugumo srityje pavojaus ir nuo bet kokio neteisėtų elektroninės informacijos rinkimo.

3.3.3.   Individualios teisių gynimo priemonės

Individualios teisių gynimo priemonės

| (165) | Kalbant apie individualias teisių gynimo priemones, Administravimo organai yra įpareigoti „stengtis tinkamai ir greitai išnagrinėti bet kokius skundus“ dėl vėlesnio jų surinktos ir todėl „saugomos“ asmeninės informacijos tvarkymo (AOTAIAĮ 48 straipsnis). |
| --- | --- |

(165)

Kalbant apie individualias teisių gynimo priemones, Administravimo organai yra įpareigoti „stengtis tinkamai ir greitai išnagrinėti bet kokius skundus“ dėl vėlesnio jų surinktos ir todėl „saugomos“ asmeninės informacijos tvarkymo (AOTAIAĮ 48 straipsnis).

| (166) | Be to, kitaip nei nusikalstamos veikos tyrimo atveju, pagal AOTAIAĮ asmenys (įskaitant kitoje valstybėje gyvenančius užsieniečius) iš esmės turi teisę į informacijos atskleidimą (139), ištaisymą (įskaitant ištrynimą) bei jos naudojimo arba teikimo sustabdymą. Vis dėlto, administravimo organo vadovas gali atsisakyti atskleisti informaciją, „jei yra pagrįstų priežasčių manyti, kad atskleidus šią informaciją greičiausiai bus pakenkta nacionaliniam saugumui“ (AOTAIAŠ 14 straipsnio iv punktas), o taip gali atsitikti net neatskleidus, kad tokia informacija egzistuoja (AOTAIAĮ 17 straipsnis). Taip pat, nors asmuo pagal AOTAIAĮ 36 straipsnio 1 dalies i punktą gali prašyti sustabdyti informacijos naudojimą arba ją ištrinti, jei administravimo organas ją gavo neteisėtai arba saugo / naudoja viršydamas tai, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti, institucija prašymą gali atmesti, jei nustato, kad sustabdžius informacijos naudojimą „gali būti sukliudyta tinkamai spręsti reikalus, susijusius su saugomos asmeninės informacijos naudojimo tikslu, atsižvelgiant į šių reikalų pobūdį“ (AOTAIAĮ 38 straipsnis). Vis dėlto, jei įmanoma lengvai atskirti ir pašalinti informacijos dalį, kuriai taikoma išimtis, administravimo organai privalo leisti susipažinti bent su dalimi informacijos (žr., pvz., AOTAIAĮ 15 straipsnio 1 dalį) (140). |
| --- | --- |

(166)

Be to, kitaip nei nusikalstamos veikos tyrimo atveju, pagal AOTAIAĮ asmenys (įskaitant kitoje valstybėje gyvenančius užsieniečius) iš esmės turi teisę į informacijos atskleidimą (139), ištaisymą (įskaitant ištrynimą) bei jos naudojimo arba teikimo sustabdymą. Vis dėlto, administravimo organo vadovas gali atsisakyti atskleisti informaciją, „jei yra pagrįstų priežasčių manyti, kad atskleidus šią informaciją greičiausiai bus pakenkta nacionaliniam saugumui“ (AOTAIAŠ 14 straipsnio iv punktas), o taip gali atsitikti net neatskleidus, kad tokia informacija egzistuoja (AOTAIAĮ 17 straipsnis). Taip pat, nors asmuo pagal AOTAIAĮ 36 straipsnio 1 dalies i punktą gali prašyti sustabdyti informacijos naudojimą arba ją ištrinti, jei administravimo organas ją gavo neteisėtai arba saugo / naudoja viršydamas tai, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti, institucija prašymą gali atmesti, jei nustato, kad sustabdžius informacijos naudojimą „gali būti sukliudyta tinkamai spręsti reikalus, susijusius su saugomos asmeninės informacijos naudojimo tikslu, atsižvelgiant į šių reikalų pobūdį“ (AOTAIAĮ 38 straipsnis). Vis dėlto, jei įmanoma lengvai atskirti ir pašalinti informacijos dalį, kuriai taikoma išimtis, administravimo organai privalo leisti susipažinti bent su dalimi informacijos (žr., pvz., AOTAIAĮ 15 straipsnio 1 dalį) (140).

139

140

| (167) | Bet kuriuo atveju administravimo organas per tam tikrą laikotarpį (30 dienų, kurį tam tikromis sąlygomis galima pratęsti dar 30 dienų) turi priimti rašytinį sprendimą. Jei prašymas atmetamas, patenkinamas tik iš dalies arba jei asmuo dėl kitų priežasčių mano, kad administracinės institucijos veiksmai yra neteisėti ar neteisingi, asmuo gali prašyti atlikti administracinę peržiūrą, pagrįstą Administracinių skundų nagrinėjimo peržiūros įstatymu (141). Tokiu atveju administracinės institucijos vadovas, priimdamas sprendimą dėl apeliacinio skundo, konsultuojasi su Informacijos atskleidimo ir asmens duomenų apsaugos peržiūros taryba (42 ir 43 straipsniai) – specializuota, nepriklausoma taryba, kurios narius skiria ministras pirmininkas, gavęs abiejų parlamento rūmų sutikimą. Remiantis gauta informacija, Peržiūros taryba gali atlikti tyrimą (142) ir dėl šio tyrimo prašyti administravimo organo pateikti saugomą asmeninę informaciją, įskaitant bet kokį įslaptintą turinį, taip pat papildomą informaciją ir dokumentus. Nors galutinė ataskaita, siunčiama skundą pateikusiam asmeniui bei administravimo organui ir paskelbiama viešai, nėra teisiškai privaloma, į ją atsižvelgiama beveik visais atvejais (143). Be to, asmuo, remdamasis Administracinių bylų nagrinėjimo įstatymu, turi teisę ginčyti sprendimą dėl skundo teisme. Taip sudaroma galimybė atlikti teisminę nacionalinio saugumo išimties (-čių) taikymo kontrolę, įskaitant dėl to, ar tokia išimti buvo piktnaudžiaujama, ar ji vis dar yra pagrįsta. |
| --- | --- |

(167)

Bet kuriuo atveju administravimo organas per tam tikrą laikotarpį (30 dienų, kurį tam tikromis sąlygomis galima pratęsti dar 30 dienų) turi priimti rašytinį sprendimą. Jei prašymas atmetamas, patenkinamas tik iš dalies arba jei asmuo dėl kitų priežasčių mano, kad administracinės institucijos veiksmai yra neteisėti ar neteisingi, asmuo gali prašyti atlikti administracinę peržiūrą, pagrįstą Administracinių skundų nagrinėjimo peržiūros įstatymu (141). Tokiu atveju administracinės institucijos vadovas, priimdamas sprendimą dėl apeliacinio skundo, konsultuojasi su Informacijos atskleidimo ir asmens duomenų apsaugos peržiūros taryba (42 ir 43 straipsniai) – specializuota, nepriklausoma taryba, kurios narius skiria ministras pirmininkas, gavęs abiejų parlamento rūmų sutikimą. Remiantis gauta informacija, Peržiūros taryba gali atlikti tyrimą (142) ir dėl šio tyrimo prašyti administravimo organo pateikti saugomą asmeninę informaciją, įskaitant bet kokį įslaptintą turinį, taip pat papildomą informaciją ir dokumentus. Nors galutinė ataskaita, siunčiama skundą pateikusiam asmeniui bei administravimo organui ir paskelbiama viešai, nėra teisiškai privaloma, į ją atsižvelgiama beveik visais atvejais (143). Be to, asmuo, remdamasis Administracinių bylų nagrinėjimo įstatymu, turi teisę ginčyti sprendimą dėl skundo teisme. Taip sudaroma galimybė atlikti teisminę nacionalinio saugumo išimties (-čių) taikymo kontrolę, įskaitant dėl to, ar tokia išimti buvo piktnaudžiaujama, ar ji vis dar yra pagrįsta.

141

142

143

| (168) | Kad būtų lengviau pasinaudoti pirmiau nurodytomis teisėmis pagal AOTAIAĮ, VRRM įsteigė penkiasdešimt vieną „išsamios informacijos centrą“, kuriuose teikiama suvestinė informacija apie šias teises, taikomas prašymų teikimo procedūras ir galimas teisių gynimo priemones (144). Administravimo organai privalo teikti informaciją „kuri padeda tiksliai apibūdinti saugomą asmeninę informaciją“ (145) ir imtis „kitų tinkamų priemonių asmens, kuris ketina pateikti prašymą, patogumui“ (AOTAIAĮ 47 straipsnio 1 dalis). |
| --- | --- |

(168)

Kad būtų lengviau pasinaudoti pirmiau nurodytomis teisėmis pagal AOTAIAĮ, VRRM įsteigė penkiasdešimt vieną „išsamios informacijos centrą“, kuriuose teikiama suvestinė informacija apie šias teises, taikomas prašymų teikimo procedūras ir galimas teisių gynimo priemones (144). Administravimo organai privalo teikti informaciją „kuri padeda tiksliai apibūdinti saugomą asmeninę informaciją“ (145) ir imtis „kitų tinkamų priemonių asmens, kuris ketina pateikti prašymą, patogumui“ (AOTAIAĮ 47 straipsnio 1 dalis).

144

145

| (169) | Kaip ir baudžiamosios teisėsaugos srityje atliekamų tyrimų srityje, nacionalinio saugumo srityje asmenys gali prašyti taikyti individualias teisių gynimo priemones tiesiogiai kreipdamiesi į AIAK. Dėl to bus pradėta konkreti ginčų sprendimo procedūra, kurią Japonijos vyriausybė sukūrė ES asmenims, kurių asmens duomenys perduodami pagal šį sprendimą (žr. išsamius paaiškinimus 141, 144 ir 149 konstatuojamosiose dalyse). |
| --- | --- |

(169)

Kaip ir baudžiamosios teisėsaugos srityje atliekamų tyrimų srityje, nacionalinio saugumo srityje asmenys gali prašyti taikyti individualias teisių gynimo priemones tiesiogiai kreipdamiesi į AIAK. Dėl to bus pradėta konkreti ginčų sprendimo procedūra, kurią Japonijos vyriausybė sukūrė ES asmenims, kurių asmens duomenys perduodami pagal šį sprendimą (žr. išsamius paaiškinimus 141, 144 ir 149 konstatuojamosiose dalyse).

| (170) | Be to, asmenys gali kreiptis dėl teisminių teisių gynimo priemonių pateikdami ieškinį atlyginti žalą pagal Valstybės žalos atlyginimo įstatymą, kuriame taip pat numatyta galimybė atlyginti neturtinę žalą, ir, tam tikromis sąlygomis – ištrinti asmens duomenis (žr. 147 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- |

(170)

Be to, asmenys gali kreiptis dėl teisminių teisių gynimo priemonių pateikdami ieškinį atlyginti žalą pagal Valstybės žalos atlyginimo įstatymą, kuriame taip pat numatyta galimybė atlyginti neturtinę žalą, ir, tam tikromis sąlygomis – ištrinti asmens duomenis (žr. 147 konstatuojamąją dalį).

4.   IŠVADA. TINKAMAS ASMENS DUOMENŲ, IŠ EUROPOS SĄJUNGOS PERDUOTŲ VERSLO SUBJEKTAMS JAPONIJOJE, APSAUGOS LYGIS

IŠVADA. TINKAMAS ASMENS DUOMENŲ, IŠ EUROPOS SĄJUNGOS PERDUOTŲ VERSLO SUBJEKTAMS JAPONIJOJE, APSAUGOS LYGIS

| (171) | Komisija mano, kad AIAĮ, kuris papildomas I priede pateiktomis Papildomomis taisyklėmis, kartu su II priede pateiktais oficialiais pareiškimais, garantijomis ir įsipareigojimais užtikrinama atitinkamo lygio iš Europos Sąjungos perduotų asmens duomenų apsauga, iš esmės lygiavertė Reglamentui (ES) 2016/679 garantuojamai apsaugai. |
| --- | --- |

(171)

Komisija mano, kad AIAĮ, kuris papildomas I priede pateiktomis Papildomomis taisyklėmis, kartu su II priede pateiktais oficialiais pareiškimais, garantijomis ir įsipareigojimais užtikrinama atitinkamo lygio iš Europos Sąjungos perduotų asmens duomenų apsauga, iš esmės lygiavertė Reglamentui (ES) 2016/679 garantuojamai apsaugai.

| (172) | Be to, Komisija mano, kad pagal Japonijos teisę numatyti priežiūros mechanizmai ir teisių gynimo galimybės, vertinant juos kaip visumą, sudaro galimybę praktiškai nustatyti gavėjų AITVS padarytus pažeidimus ir už juos bausti, ir suteikia duomenų subjektui teisių gynimo priemonių, kad jis galėtų susipažinti su savo asmens duomenimis ir vėliau pasiekti, kad šie duomenys būtų ištaisyti arba ištrinti. |
| --- | --- |

(172)

Be to, Komisija mano, kad pagal Japonijos teisę numatyti priežiūros mechanizmai ir teisių gynimo galimybės, vertinant juos kaip visumą, sudaro galimybę praktiškai nustatyti gavėjų AITVS padarytus pažeidimus ir už juos bausti, ir suteikia duomenų subjektui teisių gynimo priemonių, kad jis galėtų susipažinti su savo asmens duomenimis ir vėliau pasiekti, kad šie duomenys būtų ištaisyti arba ištrinti.

| (173) | Galiausiai Komisija, remdamasi turima informacija apie Japonijos teisinė tvarką, įskaitant Japonijos vyriausybės pareiškimus, garantijas ir įsipareigojimus, pateiktus II priede, mano, kad bet koks Japonijos valdžios institucijų kišimasis į asmenų, kurių asmens duomenys iš Europos Sąjungos perduodami į Japoniją, pagrindines teises viešojo intereso tikslais, visų pirma baudžiamosios teisėsaugos ir nacionalinio saugumo tikslais, bus griežtai apribojamas tokia apimtimi, kuri būtina atitinkamam teisėtam tikslui pasiekti, ir kad egzistuoja veiksminga teisinė apsauga nuo tokio kišimosi. |
| --- | --- |

(173)

Galiausiai Komisija, remdamasi turima informacija apie Japonijos teisinė tvarką, įskaitant Japonijos vyriausybės pareiškimus, garantijas ir įsipareigojimus, pateiktus II priede, mano, kad bet koks Japonijos valdžios institucijų kišimasis į asmenų, kurių asmens duomenys iš Europos Sąjungos perduodami į Japoniją, pagrindines teises viešojo intereso tikslais, visų pirma baudžiamosios teisėsaugos ir nacionalinio saugumo tikslais, bus griežtai apribojamas tokia apimtimi, kuri būtina atitinkamam teisėtam tikslui pasiekti, ir kad egzistuoja veiksminga teisinė apsauga nuo tokio kišimosi.

| (174) | Todėl Komisija, atsižvelgdama į šiame sprendime nustatytus faktus, mano, kad Japonija užtikrina tinkamo lygio asmens duomenų, iš Europos Sąjungos perduotų AITVS Japonijoje, kuriems taikomas AIAĮ, apsaugą, išskyrus atvejus, kai gavėjas priklauso vienai iš AIAĮ 76 straipsnio 1 dalyje nurodytų kategorijų ir visi arba dalis duomenų tvarkymo tikslų atitinka vieną iš šioje nuostatoje nurodytų tikslų. |
| --- | --- |

(174)

Todėl Komisija, atsižvelgdama į šiame sprendime nustatytus faktus, mano, kad Japonija užtikrina tinkamo lygio asmens duomenų, iš Europos Sąjungos perduotų AITVS Japonijoje, kuriems taikomas AIAĮ, apsaugą, išskyrus atvejus, kai gavėjas priklauso vienai iš AIAĮ 76 straipsnio 1 dalyje nurodytų kategorijų ir visi arba dalis duomenų tvarkymo tikslų atitinka vieną iš šioje nuostatoje nurodytų tikslų.

| (175) | Atsižvelgdama į tai, Komisija daro išvadą, kad Reglamento (ES) 2016/679 45 straipsnyje nurodytas tinkamumo standartas, aiškinamas atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją, visų pirma į sprendimą Schrems (146), yra užtikrintas. |
| --- | --- |

(175)

Atsižvelgdama į tai, Komisija daro išvadą, kad Reglamento (ES) 2016/679 45 straipsnyje nurodytas tinkamumo standartas, aiškinamas atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją, visų pirma į sprendimą Schrems (146), yra užtikrintas.

Schrems

146

5.   DUOMENŲ APSAUGOS INSTITUCIJŲ VEIKSMAI IR KOMISIJAI TEIKIAMA INFORMACIJA

DUOMENŲ APSAUGOS INSTITUCIJŲ VEIKSMAI IR KOMISIJAI TEIKIAMA INFORMACIJA

| (176) | Remiantis Teisingumo Teismo praktika (147), ir, kaip pripažįstama Reglamento (ES) 2016/679 45 straipsnio 4 dalyje, Komisija turėtų nuolat stebėti atitinkamus pokyčius trečiojoje valstybėje po sprendimo dėl tinkamumo priėmimo, kad įvertintų, ar Japonija vis dar užtikrina iš esmės lygiavertį apsaugos lygį. Toks patikrinimas turi būti atliekamas visais atvejais, kai Komisija gauna informacijos, dėl kurios jai šiuo atžvilgiu kyla pagrįstų abejonių. |
| --- | --- |

(176)

Remiantis Teisingumo Teismo praktika (147), ir, kaip pripažįstama Reglamento (ES) 2016/679 45 straipsnio 4 dalyje, Komisija turėtų nuolat stebėti atitinkamus pokyčius trečiojoje valstybėje po sprendimo dėl tinkamumo priėmimo, kad įvertintų, ar Japonija vis dar užtikrina iš esmės lygiavertį apsaugos lygį. Toks patikrinimas turi būti atliekamas visais atvejais, kai Komisija gauna informacijos, dėl kurios jai šiuo atžvilgiu kyla pagrįstų abejonių.

147

| (177) | Todėl Komisija turėtų nuolat stebėti teisinės sistemos ir esamos asmens duomenų tvarkymo praktikos, kaip įvertinta šiame sprendime, situaciją, įskaitant tai, kaip Japonijos institucijos laikosi II priede pateiktų pareiškimų, garantijų ir įsipareigojimų. Kad šis procesas vyktų lengviau, Japonijos institucijos turėtų informuoti Komisiją apie esminius su šiuo sprendimu susijusius pokyčius dėl verslo subjektų atliekamo asmens duomenų tvarkymo ir apribojimų bei apsaugos priemonių, taikomų valdžios institucijų galimybei susipažinti su asmens duomenimis. Tai turėtų apimti bet kokius AIAK pagal AIAĮ 24 straipsnį priimtus sprendimus, kuriais pripažįstama, kad trečioji valstybė suteikia tokio paties lygio apsaugą, kokia užtikrinama Japonijoje, |
| --- | --- |

(177)

Todėl Komisija turėtų nuolat stebėti teisinės sistemos ir esamos asmens duomenų tvarkymo praktikos, kaip įvertinta šiame sprendime, situaciją, įskaitant tai, kaip Japonijos institucijos laikosi II priede pateiktų pareiškimų, garantijų ir įsipareigojimų. Kad šis procesas vyktų lengviau, Japonijos institucijos turėtų informuoti Komisiją apie esminius su šiuo sprendimu susijusius pokyčius dėl verslo subjektų atliekamo asmens duomenų tvarkymo ir apribojimų bei apsaugos priemonių, taikomų valdžios institucijų galimybei susipažinti su asmens duomenimis. Tai turėtų apimti bet kokius AIAK pagal AIAĮ 24 straipsnį priimtus sprendimus, kuriais pripažįstama, kad trečioji valstybė suteikia tokio paties lygio apsaugą, kokia užtikrinama Japonijoje,

| (178) | Be to, kad Komisija galėtų veiksmingai vykdyti stebėsenos funkciją, valstybės narės turėtų Komisijai pranešti apie bet kokius susijusius veiksmus, kurių ėmėsi nacionalinės duomenų apsaugos institucijos (toliau – DAI), visų pirma dėl ES duomenų subjektų klausimų ar skundų, susijusių su asmens duomenų perdavimu iš Europos Sąjungos verslo subjektams Japonijoje. Komisijai taip pat reikėtų pranešti apie bet kokius požymius, kad Japonijos valdžios institucijų, atsakingų už nusikalstamų veikų prevenciją, tyrimą, atskleidimą ar persekiojimą už jas, arba atsakingų už nacionalinį saugumą, įskaitant bet kokias priežiūros įstaigas, veiksmais nėra užtikrinama reikiamo lygio apsauga. |
| --- | --- |

(178)

Be to, kad Komisija galėtų veiksmingai vykdyti stebėsenos funkciją, valstybės narės turėtų Komisijai pranešti apie bet kokius susijusius veiksmus, kurių ėmėsi nacionalinės duomenų apsaugos institucijos (toliau – DAI), visų pirma dėl ES duomenų subjektų klausimų ar skundų, susijusių su asmens duomenų perdavimu iš Europos Sąjungos verslo subjektams Japonijoje. Komisijai taip pat reikėtų pranešti apie bet kokius požymius, kad Japonijos valdžios institucijų, atsakingų už nusikalstamų veikų prevenciją, tyrimą, atskleidimą ar persekiojimą už jas, arba atsakingų už nacionalinį saugumą, įskaitant bet kokias priežiūros įstaigas, veiksmais nėra užtikrinama reikiamo lygio apsauga.

| (179) | Valstybės narės ir jų institucijos privalo imtis priemonių, kurios yra būtinos siekiant užtikrinti atitiktį Sąjungos institucijų aktams, nes preziumuojama, kad Sąjungos institucijų teisės aktai yra teisėti, todėl sukelia teisinių pasekmių, kol nėra pripažinti netekusiais galios, panaikinti patenkinus ieškinį dėl panaikinimo, paskelbti negaliojančiais išnagrinėjus prašymą priimti prejudicinį sprendimą arba neteisėtumu grindžiamą prieštaravimą. Todėl Komisijos sprendimas dėl tinkamumo, kurį ji priėmė pagal Reglamento (ES) 2016/679 45 straipsnio 3 dalį, yra privalomas visoms valstybių narių, kurioms jis skirtas, institucijoms, įskaitant šių valstybių narių nepriklausomas priežiūros institucijas. Taip pat, kaip paaiškinta Teisingumo Teismo sprendime Schrems (148) ir pripažįstama Reglamento 58 straipsnio 5 dalyje, kai DAI gauna skundą, kuriame ginčijamas Komisijos sprendimo dėl tinkamumo suderinamumas su pagrindinėmis asmens teisėmis į privatumą ir duomenų apsaugą, ir mano, kad pateikti prieštaravimai yra pagrįsti, nacionalinėje teisėje turi būti numatytos teisių gynimo priemonės, kad šie prieštaravimai būtų perduoti nacionaliniam teismui, kuris, kilus abejonėms, privalo sustabdyti bylą ir Teisingumo Teismui pateikti prašymą priimti prejudicinį sprendimą (149). |
| --- | --- |

(179)

Valstybės narės ir jų institucijos privalo imtis priemonių, kurios yra būtinos siekiant užtikrinti atitiktį Sąjungos institucijų aktams, nes preziumuojama, kad Sąjungos institucijų teisės aktai yra teisėti, todėl sukelia teisinių pasekmių, kol nėra pripažinti netekusiais galios, panaikinti patenkinus ieškinį dėl panaikinimo, paskelbti negaliojančiais išnagrinėjus prašymą priimti prejudicinį sprendimą arba neteisėtumu grindžiamą prieštaravimą. Todėl Komisijos sprendimas dėl tinkamumo, kurį ji priėmė pagal Reglamento (ES) 2016/679 45 straipsnio 3 dalį, yra privalomas visoms valstybių narių, kurioms jis skirtas, institucijoms, įskaitant šių valstybių narių nepriklausomas priežiūros institucijas. Taip pat, kaip paaiškinta Teisingumo Teismo sprendime Schrems (148) ir pripažįstama Reglamento 58 straipsnio 5 dalyje, kai DAI gauna skundą, kuriame ginčijamas Komisijos sprendimo dėl tinkamumo suderinamumas su pagrindinėmis asmens teisėmis į privatumą ir duomenų apsaugą, ir mano, kad pateikti prieštaravimai yra pagrįsti, nacionalinėje teisėje turi būti numatytos teisių gynimo priemonės, kad šie prieštaravimai būtų perduoti nacionaliniam teismui, kuris, kilus abejonėms, privalo sustabdyti bylą ir Teisingumo Teismui pateikti prašymą priimti prejudicinį sprendimą (149).

Schrems

148

149

6.   IŠVADOS DĖL TINKAMUMO PERIODINĖ PERŽIŪRA

IŠVADOS DĖL TINKAMUMO PERIODINĖ PERŽIŪRA

| (180) | Komisija, taikydama Reglamento (ES) 2016/679 45 straipsnio 3 dalį (150) ir atsižvelgdama į tai, kad pagal Japonijos teisinę tvarką suteikiamas apsaugos lygis gali pasikeisti, po šio sprendimo priėmimo turėtų periodiškai tikrinti, ar išvados dėl Japonijos užtikrinamos apsaugos lygio tinkamumo vis dar yra faktiškai ir teisiškai pagrįstos. |
| --- | --- |

(180)

Komisija, taikydama Reglamento (ES) 2016/679 45 straipsnio 3 dalį (150) ir atsižvelgdama į tai, kad pagal Japonijos teisinę tvarką suteikiamas apsaugos lygis gali pasikeisti, po šio sprendimo priėmimo turėtų periodiškai tikrinti, ar išvados dėl Japonijos užtikrinamos apsaugos lygio tinkamumo vis dar yra faktiškai ir teisiškai pagrįstos.

150

| (181) | Todėl šis sprendimas pirmą kartą turėtų būti peržiūrimas per dvejus metus po jo įsigaliojimo, o vėliau – kas ketverius metus. Po šios pirmosios peržiūros ir atsižvelgdama į jos rezultatus, Komisija, glaudžiai konsultuodamasi su komitetu, įsteigtu pagal BDAR 93 straipsnio 1 dalį, nuspręs, ar reikėtų išlaikyti dvejų metų ciklą. Bet kuriuo atveju vėlesnės peržiūros turėtų būti atliekamos ne rečiau kaip kas ketverius metus (151). Peržiūra turėtų apimti visus šio sprendimo veikimo aspektus, visų pirma Papildomų taisyklių taikymą (ypatingą dėmesį skiriant apsaugai, suteikiamai tolesnio perdavimo atveju), taisyklių dėl sutikimo taikymą, įskaitant atšaukimo atveju, asmens teisių įgyvendinimo veiksmingumą, taip pat su vyriausybės galimybe susipažinti su informacija susijusius apribojimus ir apsaugos priemones, įskaitant teisių gynimo mechanizmą, kaip nustatyta šio sprendimo II priede. Ji taip pat turėtų apimti priežiūros ir vykdymo užtikrinimo veiksmingumą, tiek AITVS taikomų taisyklių, tiek baudžiamosios teisės vykdymo užtikrinimo bei nacionalinio saugumo taisyklių požiūriu. |
| --- | --- |

(181)

Todėl šis sprendimas pirmą kartą turėtų būti peržiūrimas per dvejus metus po jo įsigaliojimo, o vėliau – kas ketverius metus. Po šios pirmosios peržiūros ir atsižvelgdama į jos rezultatus, Komisija, glaudžiai konsultuodamasi su komitetu, įsteigtu pagal BDAR 93 straipsnio 1 dalį, nuspręs, ar reikėtų išlaikyti dvejų metų ciklą. Bet kuriuo atveju vėlesnės peržiūros turėtų būti atliekamos ne rečiau kaip kas ketverius metus (151). Peržiūra turėtų apimti visus šio sprendimo veikimo aspektus, visų pirma Papildomų taisyklių taikymą (ypatingą dėmesį skiriant apsaugai, suteikiamai tolesnio perdavimo atveju), taisyklių dėl sutikimo taikymą, įskaitant atšaukimo atveju, asmens teisių įgyvendinimo veiksmingumą, taip pat su vyriausybės galimybe susipažinti su informacija susijusius apribojimus ir apsaugos priemones, įskaitant teisių gynimo mechanizmą, kaip nustatyta šio sprendimo II priede. Ji taip pat turėtų apimti priežiūros ir vykdymo užtikrinimo veiksmingumą, tiek AITVS taikomų taisyklių, tiek baudžiamosios teisės vykdymo užtikrinimo bei nacionalinio saugumo taisyklių požiūriu.

151

| (182) | Komisija, atlikdama šią peržiūrą, turėtų susitikti su AIAK, kurią lydėtų (jei reikia) kitos už vyriausybės galimybę susipažinti su informacija atsakingos Japonijos institucijos, įskaitant atitinkamas priežiūros institucijas. Turėtų būti sudarytos galimybės šiame susitikime dalyvauti Europos duomenų apsaugos valdybos (toliau – EDAV) atstovams. Atlikdama bendrą peržiūrą Komisija turėtų AIAK prašyti pateikti išsamią informaciją apie visus su sprendimu dėl tinkamumo susijusius aspektus, įskaitant ribojimus ir apsaugos priemones dėl galimybės susipažinti su duomenimis (152). Komisija taip pat turėtų prašyti pateikti paaiškinimus dėl bet kokios gautos informacijos, susijusios su šiuo sprendimu, įskaitant viešas Japonijos institucijų ar kitų suinteresuotųjų subjektų Japonijoje, EDAV, atskirų DAI, pilietinės visuomenės grupių, žiniasklaidos ataskaitas ar bet kokius kitus informacijos šaltinius. |
| --- | --- |

(182)

Komisija, atlikdama šią peržiūrą, turėtų susitikti su AIAK, kurią lydėtų (jei reikia) kitos už vyriausybės galimybę susipažinti su informacija atsakingos Japonijos institucijos, įskaitant atitinkamas priežiūros institucijas. Turėtų būti sudarytos galimybės šiame susitikime dalyvauti Europos duomenų apsaugos valdybos (toliau – EDAV) atstovams. Atlikdama bendrą peržiūrą Komisija turėtų AIAK prašyti pateikti išsamią informaciją apie visus su sprendimu dėl tinkamumo susijusius aspektus, įskaitant ribojimus ir apsaugos priemones dėl galimybės susipažinti su duomenimis (152). Komisija taip pat turėtų prašyti pateikti paaiškinimus dėl bet kokios gautos informacijos, susijusios su šiuo sprendimu, įskaitant viešas Japonijos institucijų ar kitų suinteresuotųjų subjektų Japonijoje, EDAV, atskirų DAI, pilietinės visuomenės grupių, žiniasklaidos ataskaitas ar bet kokius kitus informacijos šaltinius.

152

| (183) | remdamasi bendra peržiūra, Komisija turėtų parengti viešą ataskaitą, kuri bus teikiama Europos Parlamentui ir Tarybai; |
| --- | --- |

(183)

remdamasi bendra peržiūra, Komisija turėtų parengti viešą ataskaitą, kuri bus teikiama Europos Parlamentui ir Tarybai;

7.   SPRENDIMO DĖL TINKAMUMO SUSTABDYMAS

SPRENDIMO DĖL TINKAMUMO SUSTABDYMAS

| (184) | Jei, remdamasi reguliariais ir ad hoc patikrinimais ar bet kokia kita turima informacija, Komisija nustatytų, kad pagal Japonijos teisinę tvarką suteikiamos apsaugos lygis nebegali būti laikomas iš esmės lygiaverčiu Europos Sąjungoje suteikiamos apsaugos lygiui, ji turėtų apie tai informuoti kompetentingas Japonijos institucijas ir prašyti per nurodytą pagrįstą laikotarpį imtis tinkamų priemonių. Tai apima verslo subjektams ir Japonijos valdžios institucijoms, atsakingoms už baudžiamąją teisėsaugą arba nacionalinį saugumą, taikomas taisykles. Pavyzdžiui, tokia procedūra būtų inicijuota tais atvejais, kai tolesnis perdavimas, įskaitant perdavimą pagal AIAK sprendimus, priimtus pagal AIAĮ 24 straipsnį, kuriais pripažįstama, kad trečioji valstybė suteikia tokio paties lygio apsaugą, kokia užtikrinama Japonijoje, nebebus vykdomas taikant apsaugos priemones, kuriomis užtikrinamas apsaugos tęstinumas, kaip nustatyta BDAR 44 straipsnyje. |
| --- | --- |

(184)

Jei, remdamasi reguliariais ir ad hoc patikrinimais ar bet kokia kita turima informacija, Komisija nustatytų, kad pagal Japonijos teisinę tvarką suteikiamos apsaugos lygis nebegali būti laikomas iš esmės lygiaverčiu Europos Sąjungoje suteikiamos apsaugos lygiui, ji turėtų apie tai informuoti kompetentingas Japonijos institucijas ir prašyti per nurodytą pagrįstą laikotarpį imtis tinkamų priemonių. Tai apima verslo subjektams ir Japonijos valdžios institucijoms, atsakingoms už baudžiamąją teisėsaugą arba nacionalinį saugumą, taikomas taisykles. Pavyzdžiui, tokia procedūra būtų inicijuota tais atvejais, kai tolesnis perdavimas, įskaitant perdavimą pagal AIAK sprendimus, priimtus pagal AIAĮ 24 straipsnį, kuriais pripažįstama, kad trečioji valstybė suteikia tokio paties lygio apsaugą, kokia užtikrinama Japonijoje, nebebus vykdomas taikant apsaugos priemones, kuriomis užtikrinamas apsaugos tęstinumas, kaip nustatyta BDAR 44 straipsnyje.

ad hoc

| (185) | Jei po nurodyto laikotarpio kompetentingos Japonijos institucijos tinkamai neįrodo, kad šis sprendimas toliau grindžiamas tinkamo lygio apsauga, Komisija turėtų, taikydama Reglamento (ES) 2016/679 45 straipsnio 5 dalį, inicijuoti procedūrą dėl dalies ar viso šio sprendimo sustabdymo arba panaikinimo. Kitu atveju Komisija turėtų pradėti procedūrą, kuria iš dalies keičiamas šis sprendimas, visų pirma nustatydama, kad duomenų perdavimui taikomos papildomos sąlygos, arba apribodama išvados dėl tinkamumo aprėptį taip, kad į ją patektų tik toks duomenų perdavimas, kurį vykdant užtikrinamas apsaugos tęstinumas, kaip apibrėžta Bendrojo duomenų apsaugos reglamento 44 straipsnyje. |
| --- | --- |

(185)

Jei po nurodyto laikotarpio kompetentingos Japonijos institucijos tinkamai neįrodo, kad šis sprendimas toliau grindžiamas tinkamo lygio apsauga, Komisija turėtų, taikydama Reglamento (ES) 2016/679 45 straipsnio 5 dalį, inicijuoti procedūrą dėl dalies ar viso šio sprendimo sustabdymo arba panaikinimo. Kitu atveju Komisija turėtų pradėti procedūrą, kuria iš dalies keičiamas šis sprendimas, visų pirma nustatydama, kad duomenų perdavimui taikomos papildomos sąlygos, arba apribodama išvados dėl tinkamumo aprėptį taip, kad į ją patektų tik toks duomenų perdavimas, kurį vykdant užtikrinamas apsaugos tęstinumas, kaip apibrėžta Bendrojo duomenų apsaugos reglamento 44 straipsnyje.

| (186) | Komisija sustabdymo arba panaikinimo procedūrą visų pirma turėtų inicijuoti tuo atveju, kai yra požymių, kad verslo subjektai, gaunantys asmens duomenis pagal šį sprendimą, nesilaiko I priede pateiktų Papildomų taisyklių ir (arba) ne iki galo užtikrinamas jų vykdymas, arba kad Japonijos institucijos nesilaiko pareiškimų, garantijų ir įsipareigojimų, pateiktų šio sprendimo II priede. |
| --- | --- |

(186)

Komisija sustabdymo arba panaikinimo procedūrą visų pirma turėtų inicijuoti tuo atveju, kai yra požymių, kad verslo subjektai, gaunantys asmens duomenis pagal šį sprendimą, nesilaiko I priede pateiktų Papildomų taisyklių ir (arba) ne iki galo užtikrinamas jų vykdymas, arba kad Japonijos institucijos nesilaiko pareiškimų, garantijų ir įsipareigojimų, pateiktų šio sprendimo II priede.

| (187) | Komisija taip pat turėtų apsvarstyti galimybę pradėti procedūrą dėl šio sprendimo pakeitimo, sustabdymo arba panaikinimo, jeigu atliekant bendrą peržiūrą arba kitu metu kompetentingos Japonijos institucijos nepateikia informacijos nepateikia informacijos arba paaiškinimų, kurie yra būtini norint įvertinti iš Europos Sąjungos į Japoniją perduodamų asmens duomenims užtikrinamą apsaugos lygį arba tai, kaip laikomasi šio sprendimo. Šiuo atžvilgiu Komisija turėtų atsižvelgti į tai, kiek atitinkamos informacijos ji gali gauti iš kitų šaltinių. |
| --- | --- |

(187)

Komisija taip pat turėtų apsvarstyti galimybę pradėti procedūrą dėl šio sprendimo pakeitimo, sustabdymo arba panaikinimo, jeigu atliekant bendrą peržiūrą arba kitu metu kompetentingos Japonijos institucijos nepateikia informacijos nepateikia informacijos arba paaiškinimų, kurie yra būtini norint įvertinti iš Europos Sąjungos į Japoniją perduodamų asmens duomenims užtikrinamą apsaugos lygį arba tai, kaip laikomasi šio sprendimo. Šiuo atžvilgiu Komisija turėtų atsižvelgti į tai, kiek atitinkamos informacijos ji gali gauti iš kitų šaltinių.

| (188) | Tinkamai pagrįstais skubiais atvejais, pavyzdžiui, kilus pavojus, kad bus rimtai pažeistos duomenų subjektų teisės, Komisija pagal Reglamento (ES) 2016/679 93 straipsnio 3 dalį, taikant ją kartu su Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 182/2011 (153) 8 straipsniu, turėtų būti įgaliota priimti sprendimą dėl šio sprendimo sustabdymo arba panaikinimo, kuris turėtų būti taikomas iš karto. |
| --- | --- |

(188)

Tinkamai pagrįstais skubiais atvejais, pavyzdžiui, kilus pavojus, kad bus rimtai pažeistos duomenų subjektų teisės, Komisija pagal Reglamento (ES) 2016/679 93 straipsnio 3 dalį, taikant ją kartu su Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 182/2011 (153) 8 straipsniu, turėtų būti įgaliota priimti sprendimą dėl šio sprendimo sustabdymo arba panaikinimo, kuris turėtų būti taikomas iš karto.

153

8.   BAIGIAMOSIOS PASTABOS

BAIGIAMOSIOS PASTABOS

| (189) | Europos duomenų apsaugos valdyba paskelbė savo nuomonę (154), į kurią buvo atsižvelgta rengiant šį sprendimą. |
| --- | --- |

(189)

Europos duomenų apsaugos valdyba paskelbė savo nuomonę (154), į kurią buvo atsižvelgta rengiant šį sprendimą.

154

| (190) | Europos Parlamentas priėmė sprendimą dėl skaitmeninės prekybos strategijos, kuriuo Komisija raginama skirti prioritetą sprendimų dėl tinkamumo su svarbiais prekybos partneriais priėmimui Reglamente (ES) 2016/679 nurodytomis sąlygomis ir jį pagreitinti, nes tai yra svarbus mechanizmas, skirtas apsaugoti iš Europos Sąjungos perduodamus duomenis (155). Europos Parlamentas taip pat priėmė rezoliuciją dėl Japonijoje nustatytos asmens duomenų apsaugos tinkamumo (156). |
| --- | --- |

(190)

Europos Parlamentas priėmė sprendimą dėl skaitmeninės prekybos strategijos, kuriuo Komisija raginama skirti prioritetą sprendimų dėl tinkamumo su svarbiais prekybos partneriais priėmimui Reglamente (ES) 2016/679 nurodytomis sąlygomis ir jį pagreitinti, nes tai yra svarbus mechanizmas, skirtas apsaugoti iš Europos Sąjungos perduodamus duomenis (155). Europos Parlamentas taip pat priėmė rezoliuciją dėl Japonijoje nustatytos asmens duomenų apsaugos tinkamumo (156).

155

156

| (191) | šiame sprendime nustatytos priemonės atitinka BDAR 93 straipsnio 1 dalimi įsteigto komiteto nuomonę, |
| --- | --- |

(191)

šiame sprendime nustatytos priemonės atitinka BDAR 93 straipsnio 1 dalimi įsteigto komiteto nuomonę,

PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

1 straipsnis

1.   Atsižvelgdama į Reglamento 2016/679 45 straipsnį Japonija užtikrina tinkamą asmens duomenų, iš Europos Sąjungos perduodamų asmeninę informaciją tvarkantiems verslo subjektams Japonijoje, apsaugos lygį pagal Asmeninės informacijos apsaugos įstatymą, kurį papildo I priede išdėstytos Papildomos taisyklės, kartu su II priede pateiktais oficialiais pareiškimais, garantijomis ir įsipareigojimais.

2.   Šis sprendimas netaikomas asmens duomenims, perduodamiems vienai iš toliau nurodytų kategorijų priklausantiems gavėjams, kai visi arba dalis asmens duomenų tvarkymo tikslų atitinka vieną iš nurodytų tikslų, atitinkamai:

| a) | transliavimo organizacijoms, laikraščių leidėjams, komunikacijos agentūroms ar kitoms žiniasklaidos organizacijoms (įskaitant visus asmenis, kurie žiniasklaidos veikla užsiima kaip savo verslu), jei jie asmens duomenis tvarko žiniasklaidos tikslais; |
| --- | --- |

a)

transliavimo organizacijoms, laikraščių leidėjams, komunikacijos agentūroms ar kitoms žiniasklaidos organizacijoms (įskaitant visus asmenis, kurie žiniasklaidos veikla užsiima kaip savo verslu), jei jie asmens duomenis tvarko žiniasklaidos tikslais;

| b) | profesionaliems rašytojams, jei jų veikla susijusi su asmens duomenimis; |
| --- | --- |

b)

profesionaliems rašytojams, jei jų veikla susijusi su asmens duomenimis;

| c) | universitetams ir bet kokioms kitoms organizacijoms ar grupėms, kurių tikslas yra akademinės studijos, arba bet kokiam tokiai organizacijai ar grupei priklausančiam asmeniui, jei jie asmens duomenis tvarko akademinių studijų tikslais; |
| --- | --- |

c)

universitetams ir bet kokioms kitoms organizacijoms ar grupėms, kurių tikslas yra akademinės studijos, arba bet kokiam tokiai organizacijai ar grupei priklausančiam asmeniui, jei jie asmens duomenis tvarko akademinių studijų tikslais;

| d) | religinėms įstaigoms, jei jos asmens duomenis tvarko religinės veiklos (įskaitant visą susijusią veiklą) tikslais ir |
| --- | --- |

d)

religinėms įstaigoms, jei jos asmens duomenis tvarko religinės veiklos (įskaitant visą susijusią veiklą) tikslais ir

| e) | politinėms organizacijoms, jei jos asmens duomenis tvarko politinės veiklos (įskaitant visą susijusią veiklą) tikslais. |
| --- | --- |

e)

politinėms organizacijoms, jei jos asmens duomenis tvarko politinės veiklos (įskaitant visą susijusią veiklą) tikslais.

2 straipsnis

Jei valstybių narių kompetentingos institucijos, siekdamos apsaugoti asmenis tvarkant jų asmens duomenis, įgyvendina savo įgaliojimus pagal Reglamento (ES) 2016/679 58 straipsnį ir dėl šios priežasties sustabdomi arba neribotam laikui uždraudžiami duomenų srautai į tam tikrus verslo subjektus Japonijoje, kurie patenka į 1 straipsnyje nustatytą taikymo sritį, atitinkama valstybė turi nedelsdama apie tai informuoti Komisiją.

3 straipsnis

1.   Komisija nuolat stebi teisinės sistemos, kuria grindžiamas šis sprendimas, taikymą, įskaitant sąlygas, kuriomis vykdomas tolesnis jų perdavimas, siekdama įvertinti, ar Japonija ir toliau užtikrina tinkamą apsaugos lygį, kaip apibrėžta 1 straipsnyje.

2.   Valstybės narės ir Komisija viena kitą turi informuoti apie atvejus, kai Asmeninės informacijos apsaugos komisija arba bet kokia kita kompetentinga Japonijos institucija neužtikrina, kad būtų laikomasi Asmeninės informacijos apsaugos įstatymo.

3.   Valstybės narės ir Komisija viena kitą turi informuoti apie bet kokius požymius, kad Japonijos valdžios institucijų kišimasis į asmenų teisę į savo asmens duomenų apsaugą viršija tai, kas yra būtina, arba apie tai, kad nuo tokio kišimosi nėra jokios veiksmingos teisinės apsaugos.

4.   Per dvejus metus nuo pranešimo apie šį sprendimą valstybėms narėms, o paskui – ne rečiau kaip kas ketverius metus, Komisija turi įvertinti 1 straipsnio 1 dalies išvadą remdamasi visa turima informacija, įskaitant informaciją, gautą bendros peržiūros, kuri atliekama kartu su atitinkamomis Japonijos institucijomis, metu.

5.   Jei Komisija nustato požymių, kad tinkamas apsaugos lygis daugiau nebeužtikrinamas, Komisija turi apie tai informuoti kompetentingas Japonijos institucijas. Jei reikia, Komisija gali nuspręsti šio sprendimo taikymą laikinai sustabdyti, jį iš dalies pakeisti ar panaikinti, apriboti jo taikymo sritį, visų pirma, jei yra požymių, kad

| a) | verslo subjektas Japonijoje, kuris gavo asmens duomenis iš Europos Sąjungos pagal šį sprendimą, nesilaiko šio sprendimo I priede pateiktose Papildomose taisyklėse nustatytų apsaugos priemonių, arba kad jų priežiūra ir vykdymo užtikrinimas yra nepakankami; |
| --- | --- |

a)

verslo subjektas Japonijoje, kuris gavo asmens duomenis iš Europos Sąjungos pagal šį sprendimą, nesilaiko šio sprendimo I priede pateiktose Papildomose taisyklėse nustatytų apsaugos priemonių, arba kad jų priežiūra ir vykdymo užtikrinimas yra nepakankami;

| b) | Japonijos valdžios institucijos nesilaiko šio sprendimo II priede pateiktų pareiškimų, garantijų ir įsipareigojimų, įskaitant dėl sąlygų ir ribojimų, taikomų Japonijos valdžios institucijoms naudojant pagal šį sprendimą perduotus asmens duomenis ir su jais susipažįstant baudžiamosios teisėsaugos arba nacionalinio saugumo tikslais. |
| --- | --- |

b)

Japonijos valdžios institucijos nesilaiko šio sprendimo II priede pateiktų pareiškimų, garantijų ir įsipareigojimų, įskaitant dėl sąlygų ir ribojimų, taikomų Japonijos valdžios institucijoms naudojant pagal šį sprendimą perduotus asmens duomenis ir su jais susipažįstant baudžiamosios teisėsaugos arba nacionalinio saugumo tikslais.

Komisija taip pat gali pateikti tokias planuojamas priemones, jei dėl nepakankamo Japonijos Vyriausybės bendradarbiavimo Komisija negali nustatyti, ar nepaneigiama šio sprendimo 1 straipsnio 1 dalyje nurodyta išvada.

4 straipsnis

Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.

Priimta Briuselyje 2019 m. sausio 23 d.

Komisijos vardu

Věra JOUROVÁ

Komisijos narė

---

(1)  
  OL L 119, 2016 5 4, p. 1.

1

(2)  Sprendimas Maximillian Schrems / Duomenų apsaugos pareigūnas (Schrems), C-362/14, ECLI:EU:C:2015:650, 73 punktas.

2

Maximillian Schrems / Duomenų apsaugos pareigūnas

Schrems

(3)  
  Schrems, 74 punktas.

3

Schrems

(4)  Žr. Komisijos Komunikato Europos Parlamentui ir Tarybai „Keitimasis duomenimis ir jų apsauga globalizuotame pasaulyje“, COM(2017) 7, 2017 1 10, 3.1 skirsnio šeštą ir septintą pastraipas.

4

(5)  Asmeninės informacijos apsaugos įstatymas (2003 m. Įstatymas Nr. 57).

5

(6)  Daugiau informacijos apie AIAK pateikiama spustelėjus šią nuorodą: https://www.ppc.go.jp/en/ (įskaitant kontaktinius duomenis, kuriais teikiami klausimai ir skundai: https://www.ppc.go.jp/en/contactus/access/).

6

(7)  Šis sprendimas svarbus EEE. Europos ekonominės erdvės susitarime (toliau – EEE susitarimas) nustatyta, kad Europos Sąjungos vidaus rinkos taisyklės galioja trijose EEE valstybėse: Islandijoje, Lichtenšteine ir Norvegijoje. 2018 m. liepos 6 d. EEE jungtinis komitetas priėmė Jungtinio komiteto sprendimą (toliau – JKS), kuriuo Reglamentas (ES) 2016/679 buvo įtrauktas į EEE susitarimo XI priedą. Šis sprendimas įsigaliojo 2018 m. liepos 20 d. Todėl ta sutartis apima Reglamentą.

7

(8)  Aukščiausiojo Teismo didžiosios kolegijos 1969 m. gruodžio 24 d. sprendimas, Keishu tomas 23, Nr. 12, p. 1625.

8

(9)  Aukščiausiojo Teismo 2008 m. kovo 6 d. sprendimas, Minshu tomas 62, Nr. 3, p. 665.

9

(10)  Aukščiausiojo Teismo 2008 m. kovo 6 d. sprendimas, Minshu tomas 62, Nr. 3, p. 665.

10

(11)  Galima rasti svetainėje https://www.ppc.go.jp/files/pdf/PPC_rules.pdf

11

(12)  Žr. Papildomas taisykles (įvadinę dalį).

12

(13)  To nekeičia bendrasis reikalavimas saugoti įrašus (tik) tam tikrą laikotarpį. Nors duomenų kilmė priskiriama prie informacijos, kurią duomenis gaunantis AITVS turi patikrinti pagal AIAĮ 26 straipsnio 1 dalį, AIAĮ 26 straipsnio 4 dalyje kartu su AIAK taisyklių 18 straipsniu numatytas reikalavimas taikomas tik tam tikros formos įrašams (žr. AIAK taisyklių 16 straipsnį) ir juo AITVS neužkertamas kelias užtikrinti duomenų atpažinimą ilgesniais laikotarpiais. Tai patvirtino AIAK, kuri nurodė, kad „informaciją apie ES duomenų kilmę AITVS turi saugoti tiek laiko, kiek būtina, kad būtų galima laikytis Papildomų taisyklių“.

13

(14)  AIAK, Klausimai ir atsakymai, 2017 m. vasario 16 d. (pakeista 2017 m. gegužės 30 d.), pateikiami šiuo adresu: https://www.ppc.go.jp/files/pdf/kojouhouQA.pdf. Klausimuose ir atsakymuose gvildenama daug Gairėse aptartų klausimų pateikiant praktinių pavyzdžių, pavyzdžiui, kokie asmens duomenys laikomi neskelbtinais, kaip aiškinti asmens sutikimą, duomenų perdavimas trečiosioms šalims naudojantis debesijos kompiuterija arba įpareigojimas tvarkyti įrašus, taikomas tarpvalstybinio duomenų perdavimo atveju. Klausimai ir atsakymai pateikiami tik japonų kalba.

14

(15)  Atsakydama į konkretų klausimą, AIAK Europos duomenų apsaugos valdybą informavo, kad „Japonijos teismai, taikydami AIAĮ ir (arba) AIAK taisykles atskirose iškeltose bylose, juos aiškina remdamiesi Gairėmis, ir savo sprendimuose yra tiesiogiai nurodę AIAK gairių tekstą. Todėl ir šiuo požiūriu AIAK gairės verslo subjektams yra privalomos. AIAK neturi duomenų, kad teismas kada nors būtų nukrypęs nuo Gairių.“ Šiuo atžvilgiu AIAK Komisijai taip pat nurodė sprendimą duomenų apsaugos srityje, kurį priimdamas teismas savo išvadose tiesiogiai rėmėsi Gairėmis (žr. Osakos apylinkės teismo 2006 m. gegužės 19 d. sprendimą, Hanrei Jiho, tomas 1948, p. 122), kuriame teismas konstatavo, kad pagal šias gaires verslo subjektas buvo įpareigotas imtis saugumo kontrolės veiksmų).

15

(16)  AIAK gairės (bendrųjų taisyklių leidimas), p. 6.

16

(17)  Tai apima bet kokį elektroninį susistemintą rinkinį. AIAK gairėse (bendrųjų taisyklių leidimas, p. 17) pateikta konkrečių pavyzdžių, kaip antai el. pašto adresų sąrašas, saugomas el. pašto kliento programinėje įrangoje.

17

(18)  AIAK 2 straipsnio 4 ir 6 dalys.

18

(19)  Pavyzdžiui, AIAĮ 23 straipsnis dėl keitimosi asmens duomenimis su trečiosiomis šalimis.

19

(20)  Visų pirma asmens duomenys i) „kurių atžvilgiu yra galimybė, kad, jei būtų pranešta apie šių duomenų buvimą arba nebuvimą, tai padarytų žalos subjektui arba trečiosios šalies gyvybei, kūnui ar turtui“; ii) duomenys, „dėl kurių yra galimybė, kad, jei būtų pranešta apie šių asmens duomenų buvimą arba nebuvimą, tai paskatintų arba sukeltų neteisėtą arba neteisingą veiksmą“; iii) duomenys, „dėl kurių yra galimybė, kad, jei būtų pranešta apie šių asmens duomenų buvimą arba nebuvimą, būtų pakenkta nacionaliniam saugumui, sugriauti pasitikėjimu grindžiami santykiai su užsienio valstybe arba tarptautine organizacija arba derybose su užsienio valstybe ar tarptautine organizacija būtų atsidurta nepalankioje padėtyje“, ir iv) duomenys, „dėl kurių yra galimybė, kad, jei būtų pranešta apie šių asmens duomenų buvimą arba nebuvimą, būtų pakenkta visuomenės saugumui ir viešajai tvarkai, pavyzdžiui, nusikaltimų prevencijai, tyrimui ar kovai su jais“.

20

(21)  Šiomis sąlygomis asmens informuoti neprivaloma. Tai atitinka BDAR 23 straipsnio 2 dalies h punktą, kuriame nustatyta, kad duomenų subjektų nereikia informuoti apie apribojimą, jei „tai pakenktų apribojimo tikslui“.

21

(22)  Žr. Reglamento (ES) 2016/679 26 konstatuojamąją dalį.

22

(23)  AIAK gairės (bendrųjų taisyklių leidimas), p. 18.

23

(24)  Kalbant apie kitus subjektus, AIAK, įgyvendindama savo tyrimo ir vykdymo užtikrinimo įgaliojimus, niekada negali pažeisti jų teisės į saviraiškos laisvę, akademinę laisvę, religijos laisvę ir politinės veiklos laisvę (AIAĮ 43 straipsnio 1 dalis).

24

(25)  PPC paaiškino, kad sutikimas PPC gairėse aiškinamas kaip „tai, kad subjektas sutinka, jog jo asmeninė informacija gali būti tvarkoma taikant metodą, kurį nurodo asmeninę informaciją tvarkantis subjektas“. PPC gairėse (bendrųjų taisyklių leidimas, p. 24) išvardyti sutikimo būdai, kurie laikomi „Japonijoje įprasta verslo praktika“ – tai žodinis susitarimas, grąžinamos formos ar kiti dokumentai, el. paštu sudarytas susitarimas, langelio interneto puslapyje pažymėjimas, puslapio pradžios mygtuko spustelėjimas, sutikimo mygtuko spustelėjimas, liečiamojo paviršiaus palietimas ir kt. Visais šiais būdais išreiškiamas aiškus sutikimas.

25

(26)  AIAK išleistuose Klausimuose ir atsakymuose pateikta nemažai šią sąvoką iliustruojančių pavyzdžių. Situacijų, kuriose pakeitimas neviršija to, kas pagrįstai susiję, visų pirma apima asmeninės informacijos, sudarant komercinius sandorius gautos iš prekių ar paslaugų pirkėjų, naudojimą siekiant šiuos pirkėjus informuoti apie kitas galimas aktualias prekes ar paslaugas (pvz., sporto klubo valdytojas, kuris registruoja narių el. pašto adresus, kad informuotų juos apie kursus ir programas). Kartu Klausimuose ir atsakymuose pateikiamas dar vienas pavyzdys, kai naudojimo tikslo keisti negalima – situacija, kai įmonė el. pašto adresais, kuriuos ji surinko perspėjimo apie sukčiavimą ar narystės kortelės vagystę tikslu, siunčia informaciją apie įmonės prekes ir paslaugas.

26

(27)  Šios išimtys gali būti nustatytos kituose įstatymuose ir taisyklėse arba būti susijusios su situacijomis, kai asmeninę informaciją būtina tvarkyti siekiant i) „apsaugoti žmogaus gyvybę, kūną ar nuosavybę“; ii) „gerinti visuomenės higieną arba skatinti, kad vaikai augtų sveiki“, arba iii) „bendradarbiauti su valdžios įstaigomis, organizacijomis ar jų atstovais“ jiems vykdant teisės aktuose nustatytas užduotis. Be to, i ir ii kategorijos taikomos tik tada, jei gauti duomenų subjekto sutikimą yra sudėtinga, o iii kategorija – tik tada, kai yra pavojus, kad gavus duomenų subjekto sutikimą iškiltų kliūčių vykdyti šias užduotis.

27

(28)  Be to, pagal AIAĮ 23 straipsnio 1 dalį asmens sutikimas iš esmės yra reikalingas, kad duomenis būtų galima atskleisti trečiajai šaliai. Todėl asmuo tam tikra apimti gali kontroliuoti, kaip kitas verslo subjektas tvarko jo duomenis.

28

(29)  Pagal AIAĮ 15 straipsnio 1 dalį toks aprašymas turi būti „kuo aiškesnis“.

29

(30)  AIAĮ 18 straipsnio 1 dalis.

30

(31)  Nors taikant 23 straipsnį patikėtiniai nepriskiriami „trečiosios šalies“ sąvokai (žr. 5 pastraipą), tokia atskirtis taikoma tik tada, kai patikėtinis asmens duomenis tvarko neviršydamas patikėjimo ribų („neviršydamas to, kas būtina naudojimo tikslui pasiekti“), t. y., veikia kaip duomenų tvarkytojas.

31

(32)  Kiti (išimtiniai) atvejai: i) asmeninės informacijos teikimas „atsižvelgiant į įstatymus ir taisykles“; ii) atvejai, „kai reikia apsaugoti žmogaus gyvybę, kūną arba turtą, o gauti subjekto sutikimą yra sudėtinga“; iii) atvejai, „kai yra specialus poreikis gerinti visuomenės higieną arba skatinti, kad vaikai augtų sveiki, o gauti subjekto sutikimą yra sudėtinga“, ir iv) atvejai, „kai reikia bendradarbiauti su centrinės valdžios organizacija arba vietos valdžia ar asmeniu, kuriam jos pavedė atlikti įstatymuose ir taisyklėse numatytas užduotis, ir yra galimybė, kad gavus subjekto sutikimą kiltų kliūčių minėtoms užduotims vykdyti“.

32

(33)  Prie informacijos, kuri turi būti pateikta, visų pirma priskiriama informacija apie asmeninės informacijos, kuria bus dalijamasi su trečiąja šalimi, kategorijas ir perdavimo būdą. Be to, AITVS privalo informuoti duomenų subjektą apie galimybę nesutikti su perdavimu ir apie tai, kaip pateikti tokį prašymą.

33

(34)  Pagal AIAĮ 26 straipsnio 1 dalies ii punktą AITVS, gaudamas asmens duomenis iš trečiosios šalies, privalo „patvirtinti“ („patikrinti“) „informaciją apie tai, kaip trečioji šalis gavo duomenis“, įskaitant tokio gavimo tikslą. Nors 26 straipsnyje nėra aiškiai nurodyta, kad tada AITVS turi remtis šiuo tikslu, to aiškiai reikalaujama 3 papildomoje taisyklėje.

34

(35)  AIAK gairės (bendrųjų taisyklių leidimas), p. 41 ir p. 86–98.

35

(36)  Pagal AIAK gairių 3-3-2 skirsnį jei informacija atskleidžiama, sugadinama arba prarandama, AITVS privalo atlikti reikiamus tyrimus ir visų pirma įvertinti pažeidimo poveikį asmens teisėms ir interesams bei atitinkamos asmeninės informacijos pobūdį ir kiekį.

36

(37)  Tai yra i) atvejai, kai yra galimybė, kad informavus duomenų subjektą apie naudojimo tikslą arba paskelbus šį tikslą viešai būtų „padaryta žala subjekto arba trečiojo asmens gyvybei, kūnui, turtui ar pažeistos kitos teisės ir interesai“ arba „AITVS <...> teisės arba teisėti interesai“; ii) atvejai, kai „reikia bendradarbiauti su centrinės valdžios organizacija arba vietos valdžia“ joms vykdant teisės aktuose nustatytas užduotis, o tokia informacija arba atskleidimas tokiems „reikalams“ trukdytų; iii) atvejai, kai naudojimo tikslas yra aiškus atsižvelgiant į aplinkybes, kuriomis duomenys buvo gauti.

37

(38)  Taikomos šios išimtys: i) „įstatymuose ir taisyklėse numatyti atvejai“; ii) „atvejai, kai reikia apsaugoti žmogaus gyvybę, kūną arba turtą, o gauti subjekto sutikimą yra sudėtinga“; iii) „atvejai, kai yra specialus poreikis gerinti visuomenės higieną arba skatinti, kad vaikai augtų sveiki, o gauti subjekto sutikimą yra sudėtinga“; iv) atvejai, „kai reikia bendradarbiauti su centrinės valdžios organizacija arba vietos valdžia ar asmeniu, kuriam jos pavedė atlikti įstatymuose ir taisyklėse numatytas užduotis, ir yra galimybė, kad gavus subjekto sutikimą kiltų kliūčių minėtoms užduotims vykdyti“, ir v) atvejai, kai minėtą asmeninę informaciją, kuriai reikalinga speciali priežiūra, visuomenei atskleidžia duomenų subjektas, valdžios organizacija, vietos valdžia, asmuo, priklausantis vienai iš 76 straipsnio 1 dalyje nurodytų kategorijų, arba kiti asmenys, nurodyti AIAK taisyklėse. Tolesnė kategorija yra susijusi su „kitais atvejais, kurie, kaip pripažinta Ministrų Kabineto įsakymu, atitinka kiekviename ankstesniame elemente nustatytus atvejus“ ir pagal dabartinį Ministrų Kabineto įsakymą visų pirma apima pastebimas asmens ypatybes (pvz., matomą sveikatos būklę), kai neskelbtini duomenys buvo gauti (netyčia) vizualiai stebint, filmuojant ar fotografuojant duomenų subjektą, pvz., apsauginėmis vaizdo stebėjimo sistemomis.

38

(39)  Atsižvelgiant į AIAĮ 40 straipsnio 1 dalį AIAK gali (jei to reikia siekiant įgyvendinti atitinkamas AIAĮ nuostatas) reikalauti, kad AITVS pateiktų reikalingą informaciją arba medžiagą, susijusią su asmeninės informacijos tvarkymu.

39

(40)  AIAĮ nustatytos, be kita ko, tokių organizacijų akreditavimo taisyklės; žr. AIAĮ 47–50 straipsnius.

40

(41)  AIAĮ 52 straipsnis.

41

(42)  AIAK pranešimas Nr. 1/2017 „Veiksmai, kurių turi būti imtasi tokiais atvejais, kai įvyko asmens duomenų saugumo pažeidimas ar kitoks incidentas“.

42

(43)  Remiantis JIPDEC „PrivacyMark“ interneto svetainėje paskelbtais duomenimis, 2017 m. spalio 2 d.

43

(44)  AIAK, akredituotų asmeninės informacijos apsaugos organizacijų sąrašas, pateiktas internete adresu https://www.ppc.go.jp/personal/nintei/list/ arba https://www.ppc.go.jp/files/pdf/nintei_list.pdf

44

(45)  AIAK, AIAĮ įgyvendinimo padėties 2015 m. finansiniais metais apžvalga (2016 m. spalio mėn.), pateikiama (tik japonų kalba) internete adresu https://www.ppc.go.jp/files/pdf/personal_sekougaiyou_27ppc.pdf

45

(46)  Žr. 32 išnašą.

46

(47)  Pagal AIAK taisyklių 11 straipsnį tam reikia ne tik AIAĮ lygiaverčių materialinių normų, kurias nepriklausomai prižiūrėtų nepriklausoma vykdymo užtikrinimo institucija, tačiau taip pat reikia užtikrinti atitinkamų taisyklių įgyvendinimą trečiojoje valstybėje.

47

(48)  Tai turėtų apimti bet kokius AIAK pagal AIAĮ 24 straipsnį priimtus sprendimus, kuriais pripažįstama, kad trečioji valstybė suteikia tokio paties lygio apsaugą, kokia užtikrinama Japonijoje. Vienintelis sprendimas, kurį ji šiuo metu svarsto priimti, yra susijęs su EEE. Kalbant apie galimus kitus sprendimus ateityje, Komisija atidžiai stebės padėtį ir prireikus imsis atitinkamų priemonių galimam neigiamam poveikiui sumažinti ir nuolatinei apsaugai užtikrinti (žr. 176, 177, 184 konstatuojamąsias dalis ir 3 straipsnio 1 dalį).

48

(49)  Tačiau tik dvi Japonijos įmonės sertifikavosi pagal APEC tarpvalstybinių privatumo taisyklių sistemą (žr. https://english.jipdec.or.jp/sp/protection_org/cbpr/list.html). Už Japonijos ribų vieninteliai kiti verslo subjektai, sertifikuoti pagal šią Sistemą – tai nedidelę grupė (23) JAV įmonių (žr. https://www.trustarc.com/consumer-resources/trusted-directory/#apec-list).

49

(50)  Pavyzdžiui, nėra neskelbtinų duomenų apibrėžimo ir konkrečių apsaugos priemonių, nėra riboto duomenų saugojimo prievolės. Taip pat žr. 29 straipsnio darbo grupės 2014 m. kovo 6 d. Nuomonę Nr. 02/2014 dėl įmonei privalomų taisyklių, pateikiamų Europos Sąjungos nacionalinėms duomenų apsaugos institucijoms, ir tarpvalstybinių privatumo taisyklių, pateikiamų APEC tarpvalstybinių privatumo taisyklių sistemoje atskaitomybę užtikrinančioms organizacijoms, reikalavimų sąvado.

50

(51)  Pagal AIAK apribojimas gali būti pateisinamas tik tokiais interesais, kuriuos „reikia apsaugoti teisiškai“. Šį vertinimą reikia atlikti kiekvienu konkrečiu atveju „atsižvelgiant į kišimąsi į pagrindinę teisę į privatumą, apimančią duomenų apsaugą, kaip pripažįstama Konstitucijoje ir teisiniuose precedentuose“. Saugomi interesai gali apimti, pavyzdžiui, prekybos ar kitas komercines paslaptis.

51

(52)  
  „Rimto kišimosi į tinkamą subjekto veiklos vykdymą“ samprata AIAK gairėse iliustruojama įvairiais pavyzdžiais, pavyzdžiui: kai tas pats asmuo teikia pakartotinus ir vienodus sudėtingus prašymus, kai tokie prašymai būtų didelė našta verslo subjektui, nes pakenktų jo gebėjimui atsakyti į kitus prašymus (AIAK gairės (bendrųjų taisyklių leidimas), p. 62). Apskritai AIAK patvirtino, kad ši kategorija apima tik išimtinius atvejus, kai patiriama ne tik paprastų nepatogumų. Visų pirma AITVS negali atsisakyti atskleisti informacijos tik dėl to, kad kreipiamasi dėl didelio duomenų kiekio.

52

(53)  Kaip patvirtino AIAK, tokiais įstatymais turi būti gerbiama Konstitucijoje užtikrinta teisė į privatumą ir todėl „nustatytas būtinas ir pagrįstas apribojimas“.

53

(54)  Aukščiausiasis Teismas yra išaiškinęs, kad Konstitucijos 13 straipsnyje yra numatyta teisė į privatumą (žr. pirmiau, 7 ir 8 konstatuojamosiose dalyse). Nors ši teisė gali būti ribojama tada, kai ji „trukdo visuomenės gerovei“, Aukščiausiasis Teismas savo 2008 m. kovo 6 d. sprendime (žr. 8 konstatuojamąją dalį) aiškiai nurodė, kad bet koks apribojimas (šiuo atveju, leidžiantis valdžios institucijai rinkti ir tvarkyti asmens duomenis) turi būti suderintas su teise į privatumą, atsižvelgiant į tokius veiksnius, kaip, pavyzdžiui, atitinkamų duomenų pobūdis, dėl šių duomenų tvarkymo kylantis pavojus asmenims, taikomos apsaugos priemonės ir duomenų tvarkymo nauda viešajam interesui. Tai labai panašu į pagal ES teisę reikalingą derinimą remiantis būtinumo ir proporcingumo principais, kad būtų leidžiamas bet koks duomenų apsaugos teisių ir apsaugos priemonių ribojimas.

54

(55)  Dėl papildomų paaiškinimų apie šias išimtis žr. prof. Katsuya Uga, Article by Article Commentary of the revised Act on the Protection of Personal Information, 2015, p. 217. Pavyzdžiui, prašymo, dėl kurio kyla „didelių išlaidų“ pavyzdys yra atvejis, kai tik dalis ilgame sąraše esančių vardų ir pavardžių (pvz., adresų knygoje) tvarkomi pažeidžiant ribojimo tikslą, o adresų knyga jau prekiaujama, todėl atšaukti šias kopijas ir pakeisti jas naujomis kainuotų labai brangiai. Pagal tą patį pavyzdį, jei adresų knygos kopijas jau įsigijo daug žmonių ir yra neįmanoma jas visas surinkti, taip pat būtų „sudėtinga nutraukti naudojimą“. Šiais atvejais „reikalingi alternatyvūs veiksmai“ galėtų būti, pavyzdžiui, išleisti arba platinti pranešimą apie pakeitimą. Tokie veiksmai neužkerta kelio taikyti kitų formų (teisminio) teisių gynimo priemonių, pavyzdžiui, dėl privatumo teisių pažeidimo, žalos reputacijai (garbės ir orumo pažeidimo) ar kitų interesų pažeidimo.

55

Article by Article Commentary of the revised Act on the Protection of Personal Information

(56)  Tačiau, išskirtiniu atveju, kai Japonijos subjektas turi tiesioginį ryšį su ES duomenų subjektu, taip greičiausiai bus dėl to, kad šis subjektas ėmėsi veiksmų asmens Europos Sąjungoje atžvilgiu siūlydamas prekes ar paslaugas arba stebėdamas jo elgesį. Šiuo atveju Japonijos subjektui bus taikomas Reglamentas (ES) 2016/679 (3 straipsnio 2 dalis), todėl jis turės tiesiogiai laikytis ES duomenų apsaugos teisės nuostatų.

56

(57)  Pagal AIAĮ 65 straipsnį atitinkamą Komisijos narį atleisti iš pareigų prieš jo valią galima tik dėl vieno iš šių pagrindų: i) pradėjus bankroto procedūrą; ii) priėmus apkaltinamąjį nuosprendį dėl AIAĮ ar Įstatymo dėl kodų naudojimo pažeidimo; iii) skyrus laisvės atėmimo neatliekant darbų bausmę ar dar sunkesnę bausmę; iv) negalint vykdyti savo pareigų dėl psichikos arba fizinio sutrikimo ar nusižengimo.

57

(58)  Žr. AIAĮ 62 straipsnį.

58

(59)  Pavyzdžiui, tam tikros nuostatos yra susijusios su neprivalomais AITVS veiksmais (AIAĮ 32 ir 33 straipsniai) arba prievolėmis „užtikrinti tam tikrą rūpestingumo laipsnį“, kurios nėra vykdytinos (AIAĮ 31, 35 straipsniai, 36 straipsnio 6 dalis ir 39 straipsnis) Kai kurios nuostatos skirtos ne AITVS, o kitiems subjektams. Tai pasakytina, pavyzdžiui, apie AIAĮ 23 straipsnio 4 dalį, 26 straipsnio 2 dalį ir 34 straipsnį (tačiau AIAĮ 26 straipsnio 2 dalies vykdymas užtikrinamas numatant galimybę pritaikyti baudžiamąsias sankcijas pagal AIAĮ 88 straipsnio i punktą).

59

(60)  Be to, kaip paaiškinta 48 konstatuojamojoje dalyje, perduodant duomenis „naudojimo tikslą“ nurodys ES duomenų eksportuotojas, kuris šiuo atžvilgiu yra saistomas Reglamento (ES) 2016/679 5 straipsnio 1 dalies b punkte numatytos prievolės. Tos prievolės vykdymą užtikrina kompetentingas duomenų apsaugos pareigūnas Europos Sąjungoje.

60

(61)  
  2009 m. birželio 5 d. įstatymas Nr. 50.

61

(62)  
  2012 m. rugpjūčio 22 d. įstatymas Nr. 60.

62

(63)  Civilinio kodekso 709 straipsnis yra pagrindinis civilinio proceso dėl žalos atlyginimo pagrindas. Pagal šią nuostatą „asmuo, kuris tyčia arba dėl aplaidumo pažeidė bet kokias kitų asmenų teises arba teisės aktų saugomus interesus, privalo atlyginti bet kokią dėl to padarytą žalą“.

63

(64)  Tokijo Aukštojo teismo 2015 m. gegužės 20 d. sprendimas (nepaskelbtas); Tokijo apylinkės teismo 2014 m. rugsėjo 8 d. sprendimas, Westlaw Japan 2014WLJPCA09088002. Taip pat žr. AIAĮ 34 straipsnio 1 ir 3 dalis.

64

(65)  Žr. Aukščiausiojo Teismo 2002 m. rugsėjo 24 d. sprendimą (Hanrei Times tomas 1106, p. 72).

65

(66)  Baudžiamojo proceso kodekso 239 straipsnio 2 dalis.

66

(67)  2014 m. Įstatymas Nr. 160.

67

(68)  Administracinių bylų nagrinėjimo įstatymo 37-2 straipsnis.

68

(69)  Pagal Administracinių bylų nagrinėjimo įstatymo 3 straipsnio 6 dalį terminas „mandamus ieškinys“ reiškia ieškinį, kuriuo siekiama, kad teismas priimtų nutartį, įpareigojančią administracinę įstaigą priimti pradinį administracinį sprendimą, kurį ji „turėjo“ priimti, tačiau to nepadarė.

69

(70)  Administracinių bylų nagrinėjimo įstatymo 37-5 straipsnis.

70

(71)  Administracinių bylų nagrinėjimo įstatymo II skyriaus 1 skirsnis.

71

(72)  Žr., pavyzdžiui, 2003 m. rugsėjo 12 d. Aukščiausiojo Teismo sprendimą, bylos Nr. 1656 (2002 (Ju)). Visų pirma Teismas pareiškė, kad „kiekvienas asmuo turi laisvę apsaugoti savo asmeninę informaciją, kad be pateisinamos priežasties ji nebūtų atskleista trečiajai šaliai arba paskelbta viešai“.

72

(73)  
  2008 m. kovo 6 d. Aukščiausiojo Teismo sprendimas (Juki-net).

73

(74)  
  „Pakankama priežastis“ egzistuoja tik tuo atveju, kai manoma, kad atitinkamas asmuo (įtariamasis, kaltinamasis) padarė nusikaltimą, o atliekant nusikalstamos veikos tyrimą būtina atlikti kratą ir poėmį. Žr., pavyzdžiui, 1969 m. kovo 18 d. Aukščiausiojo Teismo sprendimą, bylos Nr. 100 (1968 (Shi)).

74

(75)  Žr. Baudžiamojo proceso taisyklių 156 straipsnio 1 dalį.

75

(76)  Tačiau reikia paminėti, kad 2017 m. birželio 15 d. įstatyme dėl baudimo už organizuotus nusikaltimus ir pajamų iš nusikaltimų kontrolės numatyta nauja nusikalstama veika, kuria kriminalizuojamas teroro aktų rengimas ir kai kurios kitos organizuoto nusikalstamumo formos. Tyrimus galima pradėti tik esant konkrečiam įtarimui, remiantis įrodymais, kad būtų tenkinamos visos būtinos nusikaltimo sąlygos (organizuotos nusikalstamos grupės dalyvavimas, nusikaltimo „planavimo veiksmai“ ir „pasirengimo vykdyti veiksmai“). Taip pat žr., pvz., Ardomos veiklos prevencijos įstatymo 38–40 straipsnius (1952 m. liepos 21 d. įstatymas Nr. 240).

76

(77)  Gairių dėl asmeninės informacijos apsaugos telekomunikacijų sektoriuje 15 straipsnio 8 dalis.

77

(78)  Administravimo organai, kaip nustatyta AOTAIAĮ 2 straipsnio 1 dalyje. Atsižvelgiant į Japonijos vyriausybės pateiktą informaciją, apibrėžimas „administravimo organai“ taikomas visoms valdžios institucijoms, išskyrus prefektūros policiją. Kartu pažymėtina, kad prefektūros policija veikia pagal Prefektūros potvarkiais dėl asmeninės informacijos apsaugos (žr. AIAĮ 11 straipsnį ir Pagrindinę politiką), kuriuose numatytos asmeninės informacijos apsaugos nuostatos, analogiškos AOTAIAĮ, nustatytą teisinę sistemą. Žr. II priedo I skyriaus B dalį. Kaip paaiškino AIAK, pagal „Pagrindinę politiką“ šie Potvarkiai turi būti priimami remiantis AOTAIAĮ turiniu, o VRRM priima pranešimus, kad vietos valdžios institucijoms pateiktų reikalingų su tuo susijusių nurodymų. AIAK pažymėjo, kad „neperžengiant šių apribojimų potvarkis dėl asmeninės informacijos apsaugos kiekvienoje prefektūroje turi būti priimamas <...> remiantis Pagrindine politika ir pranešimų turiniu“.

78

(79)  Asmeninei informacijai, kurią Administravimo organo pareigūnai gavo vykdydami savo pareigas, ir kurią minėtas Administravimo organas saugo organizacinėms reikmėms, taikomas apibrėžimas „Saugoma asmeninė informacija“, kaip nustatyta AOTAIAĮ 2 straipsnio 3 dalyje, jei ši informacija įrašyta prie „Administracinių dokumentų“. Tai apima tokių organų surinktą ir toliau tvarkomą elektroninę informaciją, nes Administravimo organų turimos asmeninės informacijos apsaugos įstatymo [1999 m. įstatymas Nr. 42] 2 straipsnio 2 dalyje pateiktas „administracinių dokumentų“ apibrėžimas apima elektromagnetinius įrašus.

79

(80)  Tačiau pagal Baudžiamojo proceso kodekso 53-2 straipsnį AOTAIAĮ IV skyrius netaikomas „su teismo procesu susijusiems dokumentams“, kurie, atsižvelgiant į gautą informaciją, apima nusikalstamos veikos tyrimo metu pagal orderį ar prašymą dėl savanoriško bendradarbiavimo gautą elektroninę informaciją. Taip pat, kalbant apie informaciją, surinktą nacionalinio saugumo srityje, asmenys negalės sėkmingai pasinaudoti savo teisėmis pagal AOTAIAĮ, jei valdžios institucijos vadovas turi „pagrįstų priežasčių“ manyti, kad atskleidus informaciją „greičiausiai bus pakenkta nacionaliniam saugumui“ (žr. 14 straipsnio iv punktą). Vis dėlto, valdžios institucijos privalo, jei įmanoma, atskleisti informaciją bent iš dalies (15 straipsnis).

80

(81)  Žr. konkrečias nuorodas į AOTAIAĮ, pateiktas II priedo II skyriaus A dalies 1 straipsnio b punkto 2 papunktyje.

81

(82)  Nors BPK 220 straipsnyje leidžiama be orderio atlikti kratą ir poėmį „vietoje“, kai prokuroras, prokuroro padėjėjas, arba kriminalinės policijos pareigūnas sulaiko įtariamąjį arba akivaizdžiai nusikalstamą veiką padariusį asmenį, tai netaikoma perduodant duomenis, taigi, ir šio sprendimo tikslais.

82

(83)  Pagal BPK 222 straipsnio 1 dalį ir 110 straipsnį orderį dėl kratos ieškant įrašų arba įrašų poėmio privaloma parodyti asmeniui, kuriam bus taikoma priemonė.

83

(84)  Taip pat žr. BPK 189 straipsnio 2 dalį, pagal kurią kriminalinės policijos pareigūnas turi apklausti nusikalstamą veiką padariusi asmenį ir ištirti įrodymus, „jei mano, kad buvo padaryta nusikalstama veika“. Taip pat Baudžiamojo proceso taisyklių 155 straipsnio 1 dalyje reikalaujama, kad rašytiniame prašyme išduoti orderį privalo būti, be kita ko, nurodytas „nusikaltimas, kurio padarymu asmuo kaltinamas“ ir pateikta „nusikaltimo faktinių aplinkybių santrauka“.

84

(85)  Priede nurodyti devynių rūšių nusikaltimai, pvz., nusikaltimai, susiję su narkotikais ir šaunamaisiais ginklais, prekyba žmonėmis ir organizuota žmogžudyste. Pažymėtina, kad į šį išsamų sąrašą nėra įtrauktas nustatytas naujas nusikaltimas – „teroro aktų rengimas ir rengimasis daryti kitus organizuotus nusikaltimus“ (žr. 76 išnašą).

85

(86)  Be to, pagal Pokalbių klausymosi įstatymo 23 straipsnį asmenį, kurio ryšiai buvo perimti (ir todėl įtraukti į perėmimo protokolą), tyrimo institucija privalo raštu informuoti apie šią aplinkybę.

86

(87)  Žr. II priedo II.A.1)b)1) skirsnį.

87

(88)  Remiantis gauta informacija nebendradarbiaujantys verslo subjektai pagal jokį įstatymą nepatiria neigiamų padarinių (įskaitant sankcijas). Žr. II priedo II.A.2)a) skirsnį.

88

(89)  Pagal AIAK gaires (bendrųjų taisyklių leidimas) 23 straipsnio 1 dalies i punkte numatytas asmeninės informacijos atskleidimo pagrindas atsižvelgiant į orderį (BPK 218 straipsnis) ir „tyrimo suvestinę“ (BPK 197 straipsnio 2 dalis).

89

(90)  Tai reiškia, kad „tyrimo lapą“ galima naudoti tik tam, kad atskirais atvejais būtų surinkta informacija ir kad jis negali būti naudojamas didelio masto asmens duomenų rinkimui. Žr. taip pat II priedo I.A.2)b)1) skirsnį

90

(91)  Žr. Prefektūrų viešojo saugumo komisijos taisykles ir BPK 189 straipsnio 1 dalį.

91

(92)  Taip pat žr. Policijos įstatymo 3 straipsnį, pagal kurį visi į pareigas priimti policijos pareigūnai prisiekia „laikytis prievolės ginti ir laikytis Konstitucijos ir Japonijos įstatymų, o savo pareigas vykdyti nešališkai, teisingai, sąžiningai ir objektyviai“.

92

(93)  Pagal Policijos įstatymo 30 straipsnio 1 dalį ir 31 straipsnio 2 dalį, regioninių policijos biurų generaliniai direktoriai (NPA vietos padaliniai) „vadovauja ir prižiūri“ prefektūrų policiją.

93

(94)  Tyrimo suvestinėje taip pat turi būti pateikti „duomenų tvarkytojo“ kontaktiniai duomenys („skyriaus [pareigų] pavadinimas, duomenų tvarkytojo vardas ir pavardė, biuro telefono numeris, papildomas telefono numeris ir pan.“).

94

(95)  Aukščiausiojo Teismo 1969 m. gruodžio 24 d. sprendimas (1965(A) 1187); 2008 m. balandžio 15 d. sprendimas (2007(A) 839).

95

(96)  Nors šiuose sprendimuose nebuvo pasisakyta dėl elektroninės informacijos rinkimo, Japonijos vyriausybė paaiškino, kad Aukščiausiojo Teismo suformuluoti kriterijai taikomi visiems „savanoriškiems tyrimams“ ir yra privalomi Japonijos institucijoms teikiant prašymus savanoriškai atskleisti informaciją. Žr. II priedo II.A.2)b)1) skirsnį.

96

(97)  Atsižvelgiant į gautą informaciją šie veiksniai turi būti laikomi „pagrįstais atsižvelgiant į visuotinai pripažintas taisykles“. Žr. II priedo II.A.2)b)1) skirsnį.

97

(98)  Dėl panašių argumentų dėl privalomųjų tyrimų (pokalbių klausymosi) taip pat žr. Aukščiausiojo Teismo 1999 m. gruodžio 16 d. sprendimą, 1997 (A) 636.

98

(99)  Šiuo atžvilgiu Japonijos institucijos nurodė AIAK gaires (Bendrųjų taisyklių leidimas) ir dėl AIAĮ taikymo AIAK parengtų Klausimų ir atsakymų 5/14 punktą. Japonijos institucijos nurodė, kad „atsižvelgiant į tai, kad asmens vis geriau supranta savo privatumo teises bei su tokiais pranešimais susijusį darbo krūvį, verslo subjektai atsakydami į tokius prašymus elgiasi vis atsargiau“. Žr. II priedo II.A.2) skirsnį, taip pat dėl NPA 1999 m. pranešimo. Remiantis gauta informacija, vis dėlto buvo atvejų, kai verslo subjektai atsisakė bendradarbiauti. Pavyzdžiui, LINE (Japonijoje populiariausia pranešimų siuntimo programa) savo 2017 m. skaidrumo ataskaitoje nurodė: „Gavę tyrimo agentūrų ir pan. prašymus <....> patikriname tinkamumą teisėtumo, naudotojų apsaugos ir kt. požiūriais. Atlikdami šį patikrinimą tuo metu prašymo netenkinsime, jei yra teisinių trūkumų. Jei reikalavimo mastas yra platesnis, nei reikia tyrimo tikslu, tyrimo agentūros paprašysime pateikti paaiškinimą. Jei paaiškinimas yra nepagrįstas, į tokį prašymą neatsakysime.“ Pateikiama internete adresu https://linecorp.com/en/security/transparency/top

99

(100)  Bausmės – 3 metų laisvės atėmimas atliekant darbą arba bauda iki dviejų milijonų jenų“ bet kuriam asmeniui, kuris „užsiima telekomunikacijų verslu“.

100

(101)  
  „Pateisinami veiksmai“ pagal Baudžiamąjį kodeksą yra tik tie telekomunikacijų operatoriaus veiksmai, kuriais jis laikosi teisinę galią turinčių valstybės priemonių (privalomų priemonių), pavyzdžiui, kai tyrimo institucijos imasi priemonių remdamosi teisėjo išduotu orderiu. Žr. II priedo II.A.2)b)2) skirsnį, kuriame nurodomos Gairės dėl asmeninės informacijos apsaugos telekomunikacijų versle.

101

(102)  Dėl atitinkamų asmenų teisių žr. 3.1 skirsnį.

102

(103)  Iš esmės nusikalstamos veikos tyrimą gali atlikti prokuroras arba pagal prokuroro nurodymus veikiantis prokuroro padėjėjas, jei mano, kad tai reikalinga (BPK 19 straipsnio 1 dalis).

103

(104)  Remiantis gauta informacija, Nacionalinė policijos agentūra neatlieka atskirų nusikalstamų veikų tyrimų. Žr. II priedo II.A.1)a) skirsnį.

104

(105)  Taip pat žr. BPK 246 straipsnį, pagal kurį kriminalinė policija, atlikusi nusikalstamos veikos tyrimą, privalo bylos medžiagą siųsti prokurorui („siuntimo visose bylose principas“).

105

(106)  Taip pat Parlamentas gali prašyti, kad Specialiai nurodytų paslapčių priežiūros ir peržiūros taryba atliktų tyrimą dėl atsisakymo pateikti atsakymą. Žr. Parlamento įstatymo 104-II straipsnį.

106

(107)  Žr. II priedo II.B.4) skirsnį.

107

(108)  Be to, atsižvelgiant į Vietos savivaldos įstatymo 100 straipsnio nuostatas, vietos asamblėja turi įgaliojimus tirti prefektūros lygiu įsteigtų teisėsaugos institucijų, įskaitant prefektūrų policijos, veiklą.

108

(109)  Žr. Policijos įstatymo 39–41 straipsnius. Dėl politinio neutralumo taip pat žr. Policijos įstatymo 42 straipsnį.

109

(110)  Žr. II priedo II.B.3) skirsnį („nepriklausoma tarybos sistema“).

110

(111)  Žr. Policijos įstatymo 5 straipsnio 3 dalį ir 38 straipsnio 3 dalį.

111

(112)  Žr. Policijos įstatymo 38 straipsnio 3 dalį, 43-2 straipsnio 1 dalį. Jei Prefektūrų viešojo saugumo komisija „pateikia nurodymą“, kaip nustatyta 43-2 straipsnio 1 dalyje, ji gali nurodyti komisijos paskirtam komitetui stebėti šio nurodymo įgyvendinimą (2 dalis). Be to, Komisija gali rekomenduoti Prefektūrų policijos viršininkui (Policijos įstatymo 50 straipsnio 2 dalis) bei kitiems policijos pareigūnams (Policijos įstatymo 55 straipsnio 4 dalis) taikyti drausmines priemones arba atleisti juos iš pareigų.

112

(113)  Tas pats taikoma Tokijo policijos generaliniam inspektoriui (žr. Policijos įstatymo 48 straipsnio 1 dalį).

113

(114)  Remiantis gauta informacija, 2017 m. finansiniais metais (nuo 2017 m. balandžio mėn. iki 2018 m. kovo mėn.) „išsamios informacijos centrai“ išnagrinėjo iš viso 5 186 asmenų paklausimus.

114

(115)  
  „Konkrečių sunkumų“ sąlyga tik rodo, kad skundo pateikėjas turi būti asmeniškai paveiktas policijos veiksmų (arba neveikimo), tačiau jam nereikia įrodyti, kad patyrė kokią nors žalą.

115

(116)  Šios pareigos apima įstatymų laikymąsi, įskaitant asmens duomenų rinkimo ir naudojimo teisinius reikalavimus. Žr. Policijos įstatymo 2 straipsnio 2 dalies 2 punktas.

116

(117)  AIAK, atlikdama vertinimą, bendradarbiaus su VRRM, kuri, kaip paaiškinta 136 konstatuojamojoje dalyje, gali prašyti pateikti paaiškinimus bei dokumentus ir pareikšti nuomonę dėl to, kaip atitinkamas Administravimo organas tvarko asmeninę informaciją (AOTAIAĮ 50, 51 straipsniai).

117

(118)  Tai apima orderį, kuriuo leidžiama klausytis pokalbių, dėl kurio Pokalbių klausymosi įstatyme nustatytas konkretus reikalavimas pranešti. Pagal šią nuostatą asmenis, kurių ryšiai buvo perimti (ir todėl įtraukti į perėmimo protokolą), tyrimo institucija privalo raštu informuoti apie šią aplinkybę. Kitas pavyzdys – BPK 100 straipsnio 3 dalis, pagal kurią teismas, paėmęs kaltinamajam adresuotas arba jo išsiųstas pašto siuntas ar telegramas, turi apie tai pranešti siuntėjui arba gavėjui, nebent baiminamasi, kad dėl tokio pranešimo būtų trukdoma teismo procesui. BPK 222 straipsnio 1 dalimi ši nuostata susiejama su tyrimo institucijos atliekamomis kratomis ir poėmiais.

118

(119)  Nors toks prašymas automatiškai nesustabdo sprendimo dėl poėmio vykdymo, peržiūrą atliekantis teismas gali nurodyti sustabdyti poėmį, kol bus priimtas sprendimas dėl bylos esmės. Žr. BPK 429 straipsnio 2 dalį, 432 straipsnį kartu su 424 straipsniu.

119

(120)  Žr. II priedo I.C1).

120

(121)  Žr. II priedo II.C.2) skirsnį.

121

(122)  Žr., pvz., Tokijo apygardos teismo 1988 m. kovo 24 d. sprendimą (Nr. 2925); Osakos apygardos teismo 2007 m. balandžio 26 d. sprendimą (Nr. 2925). Pasak Osakos apygardos teismą turės būti užtikrinama keleto veiksnių pusiausvyrą. Šių veiksnių pavyzdžiai: i) atitinkamos asmeninės informacijos pobūdis ir turinys; ii) jos surinkimo būdas; iii) neigiamos pasekmės asmeniui, jei informacija nebus ištrinta; iv) viešasis interesas, įskaitant neigiamas pasekmes valdžios institucijai, jei informacija bus ištrinta.

122

(123)  Bet kuriuo atveju, pradėjus baudžiamąjį procesą, prokuratūra suteikia kaltinamajam galimybę susipažinti su įrodymais (žr. CPK 298–299 straipsnius). Dėl nukentėjusiųjų žr. BPK 316–333 straipsnius.

123

(124)  Todėl verslo subjektai gali laisvai nuspręsti nebendradarbiauti, o dėl to jiems netaikomos jokios sankcijos ar nekyla kitokių neigiamų padarinių. Žr. II priedo III.A.1) skirsnį.

124

(125)  Tačiau, remiantis gauta informacija, pagrindinė NPA užduotis yra koordinuoti įvairių prefektūrų policijos departamentų atliekamus tyrimus ir keistis informacija su užsienio valdžios institucijomis. Net ir atlikdama šią užduotį NPA yra prižiūrima Nacionalinės viešojo saugumo komisijos, kuri, be kita ko, yra atsakinga už asmenų teisių ir laisvių apsaugą (Policijos įstatymo 5 straipsnio 1 dalis).

125

(126)  Žr. II priedo III.A.1)3) skirsnį. Atitinkama šių dviejų įstatymų taikymo sritis yra ribota. AVPĮ nurodoma „teroristinė ardomoji veikla“, o ĮOK – „nesirinktinai vykdomos masinės žudynės“ (tai reiškia „teroristinę ardomąją veiklą“ pagal AVPĮ, kurios metu „nesirinktinai nužudoma daug žmonių“).

126

(127)  Žr. ĮOK 5 ir 8 straipsnius. Sprendimas dėl sekimo taip pat apima su priemone susijusios organizacijos pareigą pranešti. Dėl procedūrinių apsaugos priemonių, visų pirma jų skaidrumo reikalavimų ir išankstinio Viešojo saugumo tyrimo komisijos leidimo, žr. ĮOK 12, 13, 15–27 straipsnius.

127

(128)  Žr. AVPĮ 5 ir 7 straipsnius. Dėl procedūrinių apsaugos priemonių, visų pirma jų skaidrumo reikalavimų ir išankstinio Viešojo saugumo tyrimo komisijos leidimo, žr. AVPĮ 11–25 straipsnius.

128

(129)  Žr. AVPĮ 27 straipsnį ir ĮOK 29 ir 30 straipsnius.

129

(130)  Žr. II priedo III.A.1)3) skirsnį.

130

(131)  Žr. II priedo III.A.2)b) skirsnis: „Remiantis Aukščiausiojo Teismo praktika, verslo subjektui teikiamas prašymas savanoriškai bendradarbiauti turi būti reikalingas tiriant įtariamą nusikaltimą ir pagrįstas, atsižvelgiant į tyrimo tikslą. Nors tyrimo institucijų nacionalinio saugumo srityje atliekamų tyrimų teisinis pagrindas ir tikslas skiriasi nuo tyrimo institucijų teisėsaugos srityje atliekamų tyrimų teisinio pagrindo ir tikslo, pagrindiniai „reikalingumo atliekant tyrimą“ ir „būdo tinkamumo“ principai panašiai taikomi nacionalinio saugumo srityje ir jų turi būti laikomasi tinkamai atsižvelgiant į konkrečias kiekvienos bylos aplinkybes.“

131

(132)  Žr. II priedo III.A.2)b) skirsnį.

132

(133)  Žr., pvz., AVPĮ 36 straipsnį arba ĮOK 31 straipsnį (dėl VSŽA).

133

(134)  GIV vadovas yra buvęs prokuroras. Žr. II priedo III.B.3) skirsnį.

134

(135)  Žr. II priedo III.B.3) skirsnį. Pagal pateiktą pavyzdį 2016 m. atliekant reguliarų gynybos patikrinimą dėl „teisinės atitikties suvokimo / pasirengimo jai“, be kita ko, buvo vertinama „asmeninės informacijos apsaugos būklė“ (tvarkymo, saugojimas ir pan.). Patikrinimo ataskaitoje buvo nurodyta netinkamo duomenų tvarkymo atvejų ir raginama dėl to daryti patobulinimus. GM ataskaitą paskelbė savo interneto svetainėje.

135

(136)  Pagal Viešojo saugumo vertinimo komisija steigimo aktą Komisijos pirmininkas ir nariai „savo įgaliojimus vykdo nepriklausomai“ (3 straipsnis). Juos skiria ministras pirmininkas abiejų parlamento rūmų sutikimu ir jie gali būti atleidžiami iš darbo tik „dėl svarios priežasties“ (pvz., laisvės atėmimo, netinkamo elgesio, psichikos ar fizinių sutrikimų, taip pat bankroto procedūros inicijavimo).

136

(137)  Viešojo saugumo žvalgybos agentūros periodinių patikrinimų reglamentas (VSŽA generalinio direktoriaus 1986 m. nurodymas Nr. 4).

137

(138)  Viešojo saugumo žvalgybos agentūros specialiųjų patikrinimų reglamentas (VSŽA generalinio direktoriaus 2008 m. nurodymas Nr. 11). Specialieji patikrinimai atliekami tada, kai VSŽA generalinis direktorius mano, kad tai reikalinga.

138

(139)  Tai reiškia teisę gauti „saugomos asmeninės informacijos“ kopiją.

139

(140)  Taip pat žr. galimybę „atskleisti informaciją institucijos nuožiūra“ net ir tuo atveju, kai „informacija, kurios negalima atskleisti“ yra įtraukta į „saugomą asmeninę informaciją“, kurią prašoma atskleisti (AOTAIAĮ 16 straipsnis).

140

(141)  Administracinių skundų nagrinėjimo peržiūros įstatymas (2014 m. Įstatymas Nr. 160), ypač jo 1 straipsnio 1 dalis).

141

(142)  Žr. Informacijos atskleidimo ir asmeninės informacijos apsaugos peržiūros tarybos įsteigimo įstatymo (2003 m. Įstatymas Nr. 60) 9 straipsnį.

142

(143)  Remiantis gauta informacija, per trylika metų, praėjusių nuo 2005 m. (kai įsigaliojo AOTAIAĮ), tik dviem atvejais iš dviejų tūkstančių administravimo neatsižvelgė į ataskaitą, nepaisant to, kad Peržiūros valdyba daug kartų paneigė administracinius sprendimus. Be to, jei administravimo organas priima sprendimą, kuriuo neatsižvelgiama į šios ataskaitos išvadas, jis turi aiškiai nurodyti tokio sprendimo priežastis. Žr. II priedo III.C skirsnį, kuriame minimas Administracinių skundų nagrinėjimo peržiūros įstatymo 50 straipsnio 1 dalies iv punktas.

143

(144)  Išsamios informacijos centrai (po vieną kiekvienoje prefektūroje) teikia piliečiams paaiškinimus dėl valdžios institucijų renkamos asmeninės informacijos (pvz., duomenų bazių) ir taikomų duomenų apsaugos taisyklių (AOTAIAĮ), įskaitant informaciją apie tai, kaip pasinaudoti savo teisėmis prašyti atskleisti, ištaisyti informaciją arba sustabdyti jos naudojimą. Kartu centrai veikia kaip kontaktinis punktas, kuriame piliečiai gali pateikti paklausimus ir (arba) skundus. Žr. II priedo II.C.4)a) skirsnį.

144

(145)  Taip pat žr. AOTAIAĮ 10 ir 11 straipsnius dėl „asmeninės informacijos bylų registro“, tačiau juose numatyta plačių išimčių dėl „asmeninės informacijos bylų“, parengtų arba gautų atliekant nusikalstamų veikos tyrimus, arba kuriose yra duomenų, susijusių su saugumu ir kitais svarbiais valstybės interesais (žr. AOTAIAĮ 10 straipsnio 2 dalies i ir ii punktus).

145

(146)  Žr. pirmiau pateiktą 3 išnašą.

146

(147)  
  Schrems, 76 punktas.

147

Schrems

(148)  
  Schrems, 65 punktas.

148

Schrems

(149)  
  Schrems, 65 punktas: „Šiuo atžvilgiu nacionalinis teisės aktų leidėjas turi numatyti teisių gynimo priemones, leidžiančias atitinkamai nacionalinei priežiūros institucijai remtis nacionaliniuose teismuose kaltinimais, kurie, jos nuomone, yra pagrįsti, tam, kad šie teismai, vertindami Komisijos sprendimo galiojimą, pateiktų prašymą priimti prejudicinį sprendimą, jei, kaip ir ši institucija, turėtų abejonių dėl šio sprendimo galiojimo.“

149

Schrems

(150)  Pagal Reglamento (ES) 2016/679 45 straipsnio 3 dalį „[į]gyvendinimo akte numatomas periodinės peržiūros, atliekamos bent kas ketverius metus, kuria atsižvelgiama į visus atitinkamus pokyčius trečiojoje valstybėje ar tarptautinėje organizacijoje, mechanizmas.“

150

(151)  Reglamento (ES) 2016/679 45 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad periodinė peržiūra turi būti atliekama bent kas ketverius metus. Taip pat žr. Europos duomenų apsaugos valdybos Orientacinius tinkamumo kriterijus, WP 254 rev. 01.

151

(152)  Žr. II priedo IV skirsnį. „Atliekant periodinę peržiūrą pagal sprendimą dėl tinkamumo AIAK ir Europos Komisija keisis informacija apie duomenų tvarkymą sprendime dėl tinkamumo nurodytomis sąlygomis, įskaitant šiame pareiškime nustatytas sąlygas.“

152

(153)  
  2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (OL L 55, 2011 2 28, p. 13).

153

(154)  Nuomonė 28/2018 dėl Europos Komisijos įgyvendinimo sprendimo dėl tinkamos asmens duomenų apsaugos Japonijoje projekto, priimta 2018 m. gruodžio 5 d.

154

(155)  
  2017 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento rezoliucija „Skaitmeninės prekybos strategijos kūrimas“ (2017/2065(INI)) Visų pirma žr. 8 punktą („<...> primena, kad asmens duomenys gali būti perduoti trečiosioms šalims ir nesiremiant prekybos susitarimuose numatytais bendraisiais įsipareigojimais, jei įvykdyti (dabartiniai ir būsimi) reikalavimai, numatyti <...> Reglamento (ES) 2016/679 V skyriuje; pripažįsta, kad sprendimai dėl tinkamumo, įskaitant sprendimus dėl dalinio tinkamumo ar dėl konkrečių sektorių, yra esminė priemonė siekiant užtikrinti asmens duomenų perdavimo iš ES į trečiąją šalį apsaugą; atkreipia dėmesį į tai, kad ES priėmė sprendimus dėl tinkamumo tik su keturiais partneriais iš 20 didžiausių jos prekybos partnerių <...>“) ir 9 punktą („ragina Komisiją sprendimų dėl tinkamumo priėmimui skirti prioritetą ir jį pagreitinti, su sąlyga, kad trečiosios šalys, remdamosi savo vidaus teise arba tarptautiniais įsipareigojimais, užtikrins „iš esmės lygiavertę“ apsaugą tai, kuri garantuojama ES <...>“).

155

(156)  
  2018 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento rezoliucija „Japonijoje nustatytos asmens duomenų apsaugos tinkamumas“ (2018/2979(RSP)).

156

---

1 PRIEDAS

PAPILDOMOS TAISYKLĖS PAGAL ASMENINĖS INFORMACIJOS APSAUGOS ĮSTATYMĄ DĖL ASMENS DUOMENŲ, PERDUODAMŲ IŠ ES PAGAL SPRENDIMĄ DĖL TINKAMUMO, TVARKYMO

Turinys

| 1. | Asmeninė informacija, kuriai reikalinga speciali priežiūra (Įstatymo 2 straipsnio 3 dalis) | 38 |
| --- | --- | --- |

1.

| 2. | Saugomi asmens duomenys (Įstatymo 2 straipsnio 7 dalis) | 39 |
| --- | --- | --- |

2.

| 3. | Naudojimo tikslo nurodymas, apribojimas dėl naudojimo tikslo (Įstatymo 15 straipsnio 1 dalis, 16 straipsnio 1 dalis ir 26 straipsnio 1–3 dalys) | 40 |
| --- | --- | --- |

3.

| 4. | Duomenų teikimo trečiajai šaliai užsienio valstybėje apribojimas (Įstatymo 24 straipsnis; Taisyklių 11 straipsnio 2 dalis | 41 |
| --- | --- | --- |

4.

| 5. | Anonimiškai apdorota informacija (Įstatymo 2 straipsnio 9 dalis ir 36 straipsnio 1– 2 dalys) | 41 |
| --- | --- | --- |

5.

[Terminai:]

| Įstatymas | – | Asmeninės informacijos apsaugos įstatymas (Įstatymas Nr. 57, 2003 m.); |
| --- | --- | --- |
| Ministrų kabineto įsakymas | – | Ministrų kabineto įsakymas dėl Asmeninės informacijos apsaugos įstatymo vykdymo užtikrinimo (Ministrų kabineto įsakymas Nr. 507, 2003 m.); |
| Taisyklės | – | Asmeninės informacijos apsaugos įstatymo vykdymo užtikrinimo taisyklės (Asmeninės informacijos apsaugos komisijos taisyklės Nr. 3, 2016 m.); |
| Bendrųjų taisyklių gairės | – | Asmeninės informacijos apsaugos įstatymo gairės (Bendrųjų taisyklių rinkinys) (Asmeninės informacijos apsaugos komisijos pranešimas Nr. 65, 2016 m.); |
| ES | – | Europos Sąjunga, kurią sudaro jos valstybės narės, ir, kai kalbama apie EEE susitarimą, Islandija, Lichtenšteinas ir Norvegija; |
| BDAR | – | Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas); |
| sprendimas dėl tinkamumo | – | Europos Komisijos sprendimas, kad trečioji valstybė arba teritorija toje trečiojoje valstybėje ir pan. užtikrina tinkamo lygio asmens duomenų apsaugą pagal BDAR 45 straipsnį. |

Įstatymas

–

Asmeninės informacijos apsaugos įstatymas (Įstatymas Nr. 57, 2003 m.);

Ministrų kabineto įsakymas

–

Ministrų kabineto įsakymas dėl Asmeninės informacijos apsaugos įstatymo vykdymo užtikrinimo (Ministrų kabineto įsakymas Nr. 507, 2003 m.);

Taisyklės

–

Asmeninės informacijos apsaugos įstatymo vykdymo užtikrinimo taisyklės (Asmeninės informacijos apsaugos komisijos taisyklės Nr. 3, 2016 m.);

Bendrųjų taisyklių gairės

–

Asmeninės informacijos apsaugos įstatymo gairės (Bendrųjų taisyklių rinkinys) (Asmeninės informacijos apsaugos komisijos pranešimas Nr. 65, 2016 m.);

ES

–

Europos Sąjunga, kurią sudaro jos valstybės narės, ir, kai kalbama apie EEE susitarimą, Islandija, Lichtenšteinas ir Norvegija;

BDAR

–

Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas);

sprendimas dėl tinkamumo

–

Europos Komisijos sprendimas, kad trečioji valstybė arba teritorija toje trečiojoje valstybėje ir pan. užtikrina tinkamo lygio asmens duomenų apsaugą pagal BDAR 45 straipsnį.

Asmeninės informacijos apsaugos komisija, siekdama užtikrinti sklandų Japonijos ir ES asmens duomenų perdavimą viena kitai, nustatė, kad ES, kaip užsienio šalies asmeninės informacijos apsaugos sistema yra pripažinta lygiavertė Japonijoje taikomiems standartams, susijusiems su asmens teisių ir interesų apsauga, grindžiama Įstatymo 24 straipsniu, o Europos Komisija tuo pačiu metu nusprendė, kad Japonija užtikrina tinkamo lygio asmens duomenų apsaugą pagal BDAR 45 straipsnį.

Laikydamosi šių taisyklių Japonija ir ES sklandžiai perduos asmens duomenis viena kitai taip, kad būtų užtikrinta aukšto lygio asmens teisių ir interesų apsauga. Siekdama užtikrinti asmeninės informacijos, gautos iš ES pagal sprendimą dėl tinkamumo, aukšto lygio apsaugą ir atsižvelgdama į tai, kad, nepaisant abiejų sistemų aukšto lygio konvergencijos, esama tam tikrų svarbių skirtumų, Asmeninės informacijos apsaugos komisija priėmė šias papildomas taisykles, remdamasi Įstatymo nuostatomis dėl bendradarbiavimo su kitų šalių vyriausybėmis įgyvendinimo ir pan., taip pat siekdama užtikrinti, kad asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas tinkamai tvarkytų asmeninę informaciją, gautą iš ES pagal sprendimą dėl tinkamumo, ir tinkamą ir veiksmingą šiose taisyklėse nustatytų prievolių įgyvendinimą (1).

Visų pirma, Įstatymo 6 straipsnyje numatyti įgaliojimai imtis būtinų teisinių ir kitų veiksmų, kad būtų užtikrinta geresnė asmeninės informacijos apsauga ir sukurta tarptautinius standartus atitinkanti asmeninės informacijos apsaugos sistema, numatant griežtesnes taisykles, kurios papildytų Įstatyme ir Ministrų kabineto įsakyme nustatytas taisykles ir praplėstų jų aprėptį. Todėl Asmeninės informacijos apsaugos komisija, kaip institucija, turinti kompetencijos valdyti bendrą Įstatymo administravimą, turi teisę pagal Įstatymo 6 straipsnį nustatyti griežtesnes taisykles, pateikdama šias papildomas taisykles, kuriomis užtikrinama aukštesnio lygio asmens teisių ir interesų apsauga, susijusi su asmens duomenų, gautų iš ES pagal sprendimą dėl tinkamumo, tvarkymu, įskaitant taisykles dėl asmeninės informacijos, kuriai reikalinga speciali priežiūra pagal Įstatymo 2 straipsnio 3 dalį, ir saugomų asmens duomenų pagal Įstatymo 2 straipsnio 7 dalį (įskaitant atitinkamą saugojimo laikotarpį) apibrėžčių.

Todėl Papildomos taisyklės yra privalomos asmeninę informaciją tvarkančiam verslo subjektui, kuriam iš ES pagal sprendimą dėl tinkamumo perduodami asmens duomenys ir kuris privalo šių taisyklių laikytis. Kadangi tai yra teisiškai privalomos taisyklės, Asmeninės informacijos apsaugos komisija užtikrina visų teisių ir prievolių vykdymą lygiai taip pat, kaip ir Įstatymo nuostatų, kurias šios taisyklės papildo griežtesnėmis ir (arba) išsamesnėmis taisyklėmis, atveju. Jeigu Papildomose taisyklėse nustatytos teisės ir prievolės pažeidžiamos, asmenys gali kreiptis į teismą dėl žalos atlyginimo taip pat, kaip ir Įstatymo nuostatų, kurias šios taisyklės papildo griežtesnėmis ir (arba) išsamesnėmis taisyklėmis, pažeidimo atveju.

Kalbant apie Asmeninės informacijos apsaugos komisijos atliekamą vykdymo užtikrinimą, jeigu asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas nevykdo vienos ar kelių Papildomose taisyklėse nustatytų prievolių, Asmeninės informacijos apsaugos komisija turi teisę imtis priemonių pagal Įstatymo 42 straipsnį. Kalbant apie iš esmės asmeninę informaciją, gautą iš ES pagal sprendimą dėl tinkamumo, tai, kad asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas be teisėto pagrindo (2) nesiima veiksmų dėl rekomendacijos, priimtos pagal Įstatymo 42 straipsnio 1 dalį, yra laikoma sunkiu neišvengiamu asmens teisių ir interesų pažeidimu, kaip yra apibrėžta Įstatymo 42 straipsnio 2 dalyje.

1.   Asmeninė informacija, kuriai reikalinga speciali priežiūra (Įstatymo 2 straipsnio 3 dalis)

| Įstatymo 2 straipsnio 3 dalis








  3) | Šiame įstatyme asmeninė informacija, kuriai reikalinga speciali priežiūra – informacija apie duomenų subjekto rasę, tikėjimą, socialinę padėtį, sveikatos istoriją, teistumą, tai, kad asmuo patyrė žalą dėl nusikaltimo, arba kiti apibūdinimai, kuriuos tvarkant pagal Ministrų kabineto įsakymą yra reikalinga speciali priežiūra, kad subjektas nepatirtų neteisingos diskriminacijos, nusistatymo ar kitų neigiamų pasekmių. |
| --- | --- |

Įstatymo 2 straipsnio 3 dalis

3)

| Ministrų kabineto įsakymo 2 straipsnis
  Ministrų kabineto įsakymu pagal Įstatymo 2 straipsnio 3 dalį nustatyti apibūdinimai yra apibūdinimai, apimantys bent vieną iš toliau išvardytų elementų (išskyrus įrašytuosius į duomenų subjekto sveikatos istoriją arba informaciją apie teistumą):






  i) | fizinę, protinę, psichikos negalią (įskaitant vystymosi sutrikimą) arba kitą funkciniu požiūriu fizinę ir psichikos negalią, apibūdintą Asmeninės informacijos apsaugos komisijos taisyklėse; |
| --- | --- |

Ministrų kabineto įsakymo 2 straipsnis

Ministrų kabineto įsakymu pagal Įstatymo 2 straipsnio 3 dalį nustatyti apibūdinimai yra apibūdinimai, apimantys bent vieną iš toliau išvardytų elementų (išskyrus įrašytuosius į duomenų subjekto sveikatos istoriją arba informaciją apie teistumą):

i)

fizinę, protinę, psichikos negalią (įskaitant vystymosi sutrikimą) arba kitą funkciniu požiūriu fizinę ir psichikos negalią, apibūdintą Asmeninės informacijos apsaugos komisijos taisyklėse;

| ii) | duomenų subjekto sveikatos patikrinimo ar kitos apžiūros (toliau – sveikatos patikrinimas ir pan.), kurią atlieka gydytojas ar kitas asmuo, vykdantis sveikatos priežiūros pareigas (toliau – gydytojas ir pan.), ligos prevencijos ir jos ankstyvo aptikimo tikslais, rezultatus; |
| --- | --- |

ii)

duomenų subjekto sveikatos patikrinimo ar kitos apžiūros (toliau – sveikatos patikrinimas ir pan.), kurią atlieka gydytojas ar kitas asmuo, vykdantis sveikatos priežiūros pareigas (toliau – gydytojas ir pan.), ligos prevencijos ir jos ankstyvo aptikimo tikslais, rezultatus;

| iii) | tai, kad gydytojas ir pan., remdamasis sveikatos patikrinimo ir pan. rezultatais, arba dėl ligos, sužeidimo ar kitų psichinių ir fizinių pokyčių suteikė duomenų subjektui rekomendacijų dėl psichinės ir fizinės sveikatos gerinimo arba skyrė medicininę priežiūrą ar gydymą vaistais; |
| --- | --- |

iii)

tai, kad gydytojas ir pan., remdamasis sveikatos patikrinimo ir pan. rezultatais, arba dėl ligos, sužeidimo ar kitų psichinių ir fizinių pokyčių suteikė duomenų subjektui rekomendacijų dėl psichinės ir fizinės sveikatos gerinimo arba skyrė medicininę priežiūrą ar gydymą vaistais;

| iv) | tai, kad duomenų subjektas, kaip įtariamasis arba atsakovas, buvo suimtas, apieškotas, areštuotas, sulaikytas, patrauktas baudžiamojon atsakomybėn arba jo atžvilgiu buvo pradėta kita su baudžiamąja byla susijusi procedūra; |
| --- | --- |

iv)

tai, kad duomenų subjektas, kaip įtariamasis arba atsakovas, buvo suimtas, apieškotas, areštuotas, sulaikytas, patrauktas baudžiamojon atsakomybėn arba jo atžvilgiu buvo pradėta kita su baudžiamąja byla susijusi procedūra;

| v) | tai, kad duomenų subjekto, kaip nepilnamečio arba asmens, įtariamo įvykdžius nusikaltimą pagal Nepilnamečių įstatymo 3 straipsnio 1 dalį, atžvilgiu buvo atliktas tyrimas, imtasi stebėjimo ir apsaugos priemonių, vyko teismo procesas ir buvo priimtas sprendimas, buvo vykdoma apsaugos priemonė ar kitos procedūros, susijusios su nepilnamečių apsaugos byla. |
| --- | --- |

v)

tai, kad duomenų subjekto, kaip nepilnamečio arba asmens, įtariamo įvykdžius nusikaltimą pagal Nepilnamečių įstatymo 3 straipsnio 1 dalį, atžvilgiu buvo atliktas tyrimas, imtasi stebėjimo ir apsaugos priemonių, vyko teismo procesas ir buvo priimtas sprendimas, buvo vykdoma apsaugos priemonė ar kitos procedūros, susijusios su nepilnamečių apsaugos byla.

| Taisyklių 5 straipsnis
  Asmeninės informacijos apsaugos komisijos taisyklėse pagal Įsakymo 2 straipsnio i punktą apibūdinamos tokios funkciniu požiūriu fizinės ir psichikos negalios:






  i) | Fizinę negalią turinčių asmenų gerovės įstatyme (Įstatymas Nr. 283, 1949 m.) pridėtoje lentelėje išvardytos fizinės negalios; |
| --- | --- |

Taisyklių 5 straipsnis

Asmeninės informacijos apsaugos komisijos taisyklėse pagal Įsakymo 2 straipsnio i punktą apibūdinamos tokios funkciniu požiūriu fizinės ir psichikos negalios:

i)

Fizinę negalią turinčių asmenų gerovės įstatyme (Įstatymas Nr. 283, 1949 m.) pridėtoje lentelėje išvardytos fizinės negalios;

| ii) | Protinę negalią turinčių asmenų gerovės įstatyme (Įstatymas Nr. 37, 1960 m.) nurodytos protinės negalios; |
| --- | --- |

ii)

Protinę negalią turinčių asmenų gerovės įstatyme (Įstatymas Nr. 37, 1960 m.) nurodytos protinės negalios;

| iii) | Psichikos sveikatos ir psichikos negalią turinčių asmenų gerovės įstatyme (Įstatymas Nr. 123, 1950 m.) nurodytos psichikos negalios (įskaitant Vystymosi sutrikimų turinčių asmenų paramos įstatymo 2 straipsnio 1 dalyje išvardytus vystymosi sutrikimus ir išskyrus Protinę negalią turinčių asmenų gerovės įstatyme nurodytas protines negalias); |
| --- | --- |

iii)

Psichikos sveikatos ir psichikos negalią turinčių asmenų gerovės įstatyme (Įstatymas Nr. 123, 1950 m.) nurodytos psichikos negalios (įskaitant Vystymosi sutrikimų turinčių asmenų paramos įstatymo 2 straipsnio 1 dalyje išvardytus vystymosi sutrikimus ir išskyrus Protinę negalią turinčių asmenų gerovės įstatyme nurodytas protines negalias);

| iv) | liga, kuriai nenustatyti gydymo būdai, arba kitos specifinės ligos, kurių sunkumas, aprašytas Ministrų kabineto įsakyme pagal Įstatymo dėl visapusiškos paramos, skirtos padėti negalią turintiems asmenims dalyvauti kasdieniame visuomeniniame gyvenime (Įstatymas Nr. 123, 2005 m.) 4 straipsnio 1 dalį, yra lygiavertis pagal minėtą dalį Sveikatos, darbo ir gerovės reikalų ministro įsakyme aprašytam sunkumui. |
| --- | --- |

iv)

liga, kuriai nenustatyti gydymo būdai, arba kitos specifinės ligos, kurių sunkumas, aprašytas Ministrų kabineto įsakyme pagal Įstatymo dėl visapusiškos paramos, skirtos padėti negalią turintiems asmenims dalyvauti kasdieniame visuomeniniame gyvenime (Įstatymas Nr. 123, 2005 m.) 4 straipsnio 1 dalį, yra lygiavertis pagal minėtą dalį Sveikatos, darbo ir gerovės reikalų ministro įsakyme aprašytam sunkumui.

Jeigu iš ES pagal sprendimą dėl tinkamumo gautuose asmens duomenyse yra BDAR apibrėžtų specialių kategorijų duomenų apie fizinio asmens seksualinį gyvenimą ar seksualinę orientaciją arba priklausymą profesinei sąjungai, asmeninę informaciją tvarkantys verslo subjektai privalo tokius duomenis tvarkyti taip pat, kaip asmeninę informaciją, kuriai reikalinga speciali priežiūra, kaip nustatyta Įstatymo 2 straipsnio 3 dalyje.

2.   Saugomi asmens duomenys (Įstatymo 2 straipsnio 7 dalis)

| Įstatymo 2 straipsnio 7 dalis








  7. | Šiame įstatyme saugomi asmens duomenys – asmens duomenys, kuriuos asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas turi įgaliojimus atskleisti, pataisyti, papildyti arba ištrinti tokių duomenų turinį, nutraukti jų naudojimą, juos ištrinti ir nutraukti jų perdavimą trečiajai šaliai, ir kurie nėra Ministrų kabineto įsakymu pripažinti galinčiais padaryti žalos visuomenei ar kitiems interesams, jei būtų pranešta apie jų buvimą arba nebuvimą, arba kuriuos numatoma ištrinti per ne ilgesnį nei vienų metų laikotarpį, nustatytą Ministrų kabineto įsakymu. |
| --- | --- |

Įstatymo 2 straipsnio 7 dalis

7.

| Ministrų kabineto įsakymo 4 straipsnis
  Ministrų kabineto įsakymu pagal 2 straipsnio 7 dalį nurodyti asmens duomenys yra:






  i) | duomenys, dėl kurių yra galimybė, kad, jei būtų pranešta apie šių duomenų buvimą arba nebuvimą, tai padarytų žalos duomenų subjektui arba trečiosios šalies gyvybei, kūnui ar turtui; |
| --- | --- |

Ministrų kabineto įsakymo 4 straipsnis

Ministrų kabineto įsakymu pagal 2 straipsnio 7 dalį nurodyti asmens duomenys yra:

i)

duomenys, dėl kurių yra galimybė, kad, jei būtų pranešta apie šių duomenų buvimą arba nebuvimą, tai padarytų žalos duomenų subjektui arba trečiosios šalies gyvybei, kūnui ar turtui;

| ii) | duomenys, dėl kurių yra galimybė, kad, jei būtų pranešta apie šių asmens duomenų buvimą arba nebuvimą, tai paskatintų arba sukeltų neteisėtą arba neteisingą veiksmą; |
| --- | --- |

ii)

duomenys, dėl kurių yra galimybė, kad, jei būtų pranešta apie šių asmens duomenų buvimą arba nebuvimą, tai paskatintų arba sukeltų neteisėtą arba neteisingą veiksmą;

| iii) | duomenys, dėl kurių yra galimybė, kad, jei būtų pranešta apie šių asmens duomenų buvimą arba nebuvimą, būtų pakenkta nacionaliniam saugumui, sugriauti pasitikėjimu grindžiami santykiai su užsienio valstybe arba tarptautine organizacija arba derybose su užsienio valstybe ar tarptautine organizacija būtų atsidurta nepalankioje padėtyje; |
| --- | --- |

iii)

duomenys, dėl kurių yra galimybė, kad, jei būtų pranešta apie šių asmens duomenų buvimą arba nebuvimą, būtų pakenkta nacionaliniam saugumui, sugriauti pasitikėjimu grindžiami santykiai su užsienio valstybe arba tarptautine organizacija arba derybose su užsienio valstybe ar tarptautine organizacija būtų atsidurta nepalankioje padėtyje;

| iv) | duomenys, dėl kurių yra galimybė, kad, jei būtų pranešta apie šių asmens duomenų buvimą arba nebuvimą, būtų pakenkta visuomenės saugumui ir viešajai tvarkai, pavyzdžiui, nusikaltimų prevencijai, tyrimui ar kovai su jais. |
| --- | --- |

iv)

duomenys, dėl kurių yra galimybė, kad, jei būtų pranešta apie šių asmens duomenų buvimą arba nebuvimą, būtų pakenkta visuomenės saugumui ir viešajai tvarkai, pavyzdžiui, nusikaltimų prevencijai, tyrimui ar kovai su jais.

| Ministrų kabineto įsakymo 5 straipsnis
  Ministrų kabineto įsakymu pagal Įstatymo 2 straipsnio 7 dalį nustatomas šešių mėnesių laikotarpis. |
| --- |

Ministrų kabineto įsakymo 5 straipsnis

Ministrų kabineto įsakymu pagal Įstatymo 2 straipsnio 7 dalį nustatomas šešių mėnesių laikotarpis.

Iš ES pagal sprendimą dėl tinkamumo gauti asmens duomenys turi būti tvarkomi kaip saugomi asmens duomenys, kaip nustatyta Įstatymo 2 straipsnio 7 dalyje, neatsižvelgiant į laikotarpį, per kurį šiuos duomenis numatyta ištrinti.

Jei iš ES pagal sprendimą dėl tinkamumo gauti asmens duomenys patenka į Ministrų kabineto įsakymu nustatytą asmens duomenų, pripažintų „galinčiais padaryti žalos visuomenei ar kitiems interesams, jei būtų pranešta apie jų buvimą ar nebuvimą“, taikymo sritį, tokie duomenys neturi būti tvarkomi kaip saugomi asmens duomenys (žr. Ministrų kabineto įsakymo 4 straipsnį; Bendrųjų taisyklių gairės, 2–7, „Saugomi asmens duomenys“).

3.   Naudojimo tikslo nurodymas, apribojimas dėl naudojimo tikslo (Įstatymo 15 straipsnio 1 dalis, 16 straipsnio 1 dalis ir 26 straipsnio 1–3 dalys)

| Įstatymo 15 straipsnio 1 dalis








  1) | Asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas, tvarkydamas asmeninę informaciją, privalo kuo aiškiau nurodyti asmeninės informacijos naudojimo tikslą (toliau – naudojimo tikslas). |
| --- | --- |

Įstatymo 15 straipsnio 1 dalis

1)

| Įstatymo 16 straipsnio 1 dalis








  1) | Asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas be išankstinio duomenų subjekto sutikimo negali tvarkyti asmeninės informacijos viršijant tai, kas būtina naudojimo tikslui pasiekti, kaip nurodyta ankstesnio straipsnio nuostatose. |
| --- | --- |

Įstatymo 16 straipsnio 1 dalis

1)

| Įstatymo 26 straipsnio 1 ir 3 dalys








  1) | Gavęs asmens duomenis iš trečiosios šalies asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas pagal Asmeninės informacijos apsaugos komisijos taisykles patvirtina tokią informaciją: (praleista)






  i) | (praleista) |
| --- | --- | --- |

Įstatymo 26 straipsnio 1 ir 3 dalys

1)

i)

(praleista)

| ii) | aplinkybes, kuriomis atitinkama trečioji šalis gavo atitinkamus asmens duomenis. |
| --- | --- |

ii)

aplinkybes, kuriomis atitinkama trečioji šalis gavo atitinkamus asmens duomenis.

| 3) | Asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas, patvirtinęs 1 dalyje nurodytą informaciją, pagal Asmeninės informacijos apsaugos komisijos taisykles registruoja asmens duomenų gavimo datą, informaciją, kuri buvo patvirtinta ir kitą Asmeninės informacijos apsaugos komisijos taisyklėse nustatytą informaciją. |
| --- | --- |

3)

Jeigu asmeninę informaciją tvarkantys verslo subjektai asmeninę informaciją tvarko viršijant tai, kas būtina naudojimo tikslui pasiekti, kaip nurodyta Įstatymo 15 straipsnio 1 dalyje, jie turi iš anksto gauti atitinkamo duomenų subjekto sutikimą (Įstatymo 16 straipsnio 1 punktas). Gavę asmens duomenis iš trečiosios šalies, asmeninę informaciją tvarkantys verslo subjektai pagal Taisykles patvirtina aplinkybes, kuriomis atitinkama trečioji šalis gavo atitinkamus asmens duomenis, ir šią informaciją registruoja (Įstatymo 26 straipsnio 1–3 punktai).

Kai asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas gauna asmens duomenis iš ES pagal sprendimą dėl tinkamumo, nurodydamas su atitinkamų asmens duomenų gavimu susijusias aplinkybes, kurios turi būti patvirtintos ir užregistruotos pagal 26 straipsnio 1 ir 3 dalį, asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas taip pat nurodo naudojimo tikslą, kuriuo jie buvo gauti iš ES.

Be to, kai asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas iš kito asmeninę informaciją tvarkančio verslo subjekto gauna asmens duomenis, kurie anksčiau buvo perduoti iš ES pagal sprendimą dėl tinkamumo, nurodydamas su atitinkamų asmens duomenų gavimu susijusias aplinkybes, kurios turi būti patvirtintos ir užregistruotos pagal 26 straipsnio 1 ir 3 dalį, asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas taip pat nurodo naudojimo tikslą, kuriuo jie buvo gauti iš ES.

Minėtais atvejais asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas turi nurodyti atitinkamų asmens duomenų naudojimo tikslą, patenkantį į naudojimo tikslo, kuriuo duomenys iš pradžių arba vėliau buvo gauti, taikymo sritį, jį patvirtinti ir užregistruoti pagal 26 straipsnio 1 ir 3 punktus, ir tuo tikslu minėtais duomenimis naudotis (kaip nustatyta Įstatymo 15 straipsnio 1 dalyje ir 16 straipsnio 1 dalyje).

4.   Duomenų teikimo trečiajai šaliai užsienio valstybėje apribojimas (Įstatymo 24 straipsnis; Taisyklių 11 straipsnio 2 dalis

| Įstatymo 24 straipsnis
  Išskyrus atvejus, nurodytus kiekviename iš ankstesnio straipsnio 1 dalies punktų, asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas, perduodamas asmens duomenis trečiajai šaliai (išskyrus asmenį, kuris sukuria sistemą, atitinkančią Asmeninės informacijos apsaugos komisijos taisyklėse nustatytus standartus, taikytinus veiksmams, kurie yra lygiaverčiai asmeninę informaciją tvarkančio verslo subjekto veiksmams, kurių pagal šio skirsnio nuostatas jis nuolat imasi tvarkydamas asmens duomenis (toliau – tie patys veiksmai šiame straipsnyje)) užsienio valstybėje (t. y. šalyje ar regione už Japonijos teritorijos ribų) (išskyrus Asmeninės informacijos apsaugos komisijos taisyklėse nurodytas užsienio valstybes, kurių asmeninės informacijos apsaugos sistema yra pripažinta lygiavertė asmens teisių ir interesų apsaugos standartams Japonijoje), turi iš anksto gauti duomenų subjekto sutikimą perduoti jo duomenis trečiajai šaliai užsienio valstybėje. Tokiu atveju ankstesnio straipsnio nuostatos netaikomos. |
| --- |

Įstatymo 24 straipsnis

Išskyrus atvejus, nurodytus kiekviename iš ankstesnio straipsnio 1 dalies punktų, asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas, perduodamas asmens duomenis trečiajai šaliai (išskyrus asmenį, kuris sukuria sistemą, atitinkančią Asmeninės informacijos apsaugos komisijos taisyklėse nustatytus standartus, taikytinus veiksmams, kurie yra lygiaverčiai asmeninę informaciją tvarkančio verslo subjekto veiksmams, kurių pagal šio skirsnio nuostatas jis nuolat imasi tvarkydamas asmens duomenis (toliau – tie patys veiksmai šiame straipsnyje)) užsienio valstybėje (t. y. šalyje ar regione už Japonijos teritorijos ribų) (išskyrus Asmeninės informacijos apsaugos komisijos taisyklėse nurodytas užsienio valstybes, kurių asmeninės informacijos apsaugos sistema yra pripažinta lygiavertė asmens teisių ir interesų apsaugos standartams Japonijoje), turi iš anksto gauti duomenų subjekto sutikimą perduoti jo duomenis trečiajai šaliai užsienio valstybėje. Tokiu atveju ankstesnio straipsnio nuostatos netaikomos.

| Taisyklių 11 straipsnio 2 dalis
  Asmeninės informacijos apsaugos komisijos taisyklėse pagal Įstatymo 24 straipsnį nustatyti tokie standartai:






  i) | asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas ir asmuo, kuriam perduodami asmens duomenys, užtikrina, kad asmuo, kuriam perduodami asmens duomenys, juos tvarko tinkamai ir pagrįstai įgyvendindamas priemones pagal Įstatymo 1 skirsnio IV skyriaus nuostatas; |
| --- | --- |

Taisyklių 11 straipsnio 2 dalis

Asmeninės informacijos apsaugos komisijos taisyklėse pagal Įstatymo 24 straipsnį nustatyti tokie standartai:

i)

asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas ir asmuo, kuriam perduodami asmens duomenys, užtikrina, kad asmuo, kuriam perduodami asmens duomenys, juos tvarko tinkamai ir pagrįstai įgyvendindamas priemones pagal Įstatymo 1 skirsnio IV skyriaus nuostatas;

| ii) | asmuo, kuriam perduodami asmens duomenys, privalo būti pripažintas pagal tarptautinę asmeninės informacijos tvarkymo sistemą. |
| --- | --- |

ii)

asmuo, kuriam perduodami asmens duomenys, privalo būti pripažintas pagal tarptautinę asmeninės informacijos tvarkymo sistemą.

Asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas, norėdamas perduoti iš ES pagal sprendimą dėl tinkamumo gautus asmens duomenis trečiajai šaliai užsienio valstybėje, turi iš anksto gauti duomenų subjekto sutikimą perduoti jo duomenis trečiajai šaliai užsienio valstybėje pagal Įstatymo 24 straipsnį, prieš tai duomenų subjektą tinkamai informavęs apie aplinkybes kuriomis duomenys perduodami, kad jis galėtų nuspręsti dėl savo sutikimo, išskyrus atvejus, nurodytus viename iš i–iii punktų:

| (i) | kai trečioji šalis yra Asmeninės informacijos apsaugos komisijos taisyklėse nurodytoje užsienio valstybėje, kurios asmeninės informacijos apsaugos sistema yra pripažinta lygiavertė asmens teisių ir interesų apsaugos standartams Japonijoje; |
| --- | --- |

(i)

kai trečioji šalis yra Asmeninės informacijos apsaugos komisijos taisyklėse nurodytoje užsienio valstybėje, kurios asmeninės informacijos apsaugos sistema yra pripažinta lygiavertė asmens teisių ir interesų apsaugos standartams Japonijoje;

| (ii) | kai asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas ir trečioji šalis, kuriai perduodami asmens duomenys, tinkamai ir pagrįstai (pavyzdžiui, sudarydami sutartį, kitokios formos privalomus susitarimus ar privalomus susitarimus įmonių grupėje) drauge įgyvendino su trečiosios šalies asmens duomenų tvarkymu susijusias priemones, kuriomis suteikiama tokio paties lygio apsauga, kaip pagal Įstatymą, skaitant jį kartu su šiomis taisyklėmis; |
| --- | --- |

(ii)

kai asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas ir trečioji šalis, kuriai perduodami asmens duomenys, tinkamai ir pagrįstai (pavyzdžiui, sudarydami sutartį, kitokios formos privalomus susitarimus ar privalomus susitarimus įmonių grupėje) drauge įgyvendino su trečiosios šalies asmens duomenų tvarkymu susijusias priemones, kuriomis suteikiama tokio paties lygio apsauga, kaip pagal Įstatymą, skaitant jį kartu su šiomis taisyklėmis;

| (iii) | kiekviename iš Įstatymo 23 straipsnio 1 dalies punktų nurodytais atvejais. |
| --- | --- |

(iii)

kiekviename iš Įstatymo 23 straipsnio 1 dalies punktų nurodytais atvejais.

5.   Anonimiškai apdorota informacija (Įstatymo 2 straipsnio 9 dalis ir 36 straipsnio 1 ir 2 dalys)

| Įstatymo 2 straipsnio 9 dalis








  9) | šiame įstatyme anonimiškai apdorota informacija – su asmeniu susijusi informacija, kuri gali būti sukurta apdorojus asmeninę informaciją taip, kad, imantis veiksmų, apibrėžtų kiekviename iš toliau nurodytų punktų ir atitinkančių asmeninės informacijos skaidymo reikalavimus, nurodytus minėtuose punktuose, nebūtų įmanoma nustatyti konkretaus asmens tapatybės arba asmeninę informaciją atkurti:






  i) | 1 dalies i punkte nurodytos asmeninės informacijos atveju:
  ištrinti dalį apibūdinimų ir pan. iš atitinkamos asmeninės informacijos (be kita ko, atitinkamus apibūdinimus ir pan. pakeisti kitais apibūdinimais ir pan., naudojant nereguliarų metodą, kad atitinkamų apibūdinimų ir pan. nebūtų galima atkurti); |
| --- | --- | --- |

Įstatymo 2 straipsnio 9 dalis

9)

i)

1 dalies i punkte nurodytos asmeninės informacijos atveju:

ištrinti dalį apibūdinimų ir pan. iš atitinkamos asmeninės informacijos (be kita ko, atitinkamus apibūdinimus ir pan. pakeisti kitais apibūdinimais ir pan., naudojant nereguliarų metodą, kad atitinkamų apibūdinimų ir pan. nebūtų galima atkurti);

| ii) | 1 dalies ii punkte nurodytos asmeninės informacijos atveju:
  ištrinti visus asmens identifikavimo kodus iš atitinkamos asmeninės informacijos (be kita ko, atitinkamus identifikavimo kodus pakeisti kitais apibūdinimais, naudojant nereguliarų metodą, kad atitinkamų asmens identifikavimo kodų nebūtų galima atkurti). |
| --- | --- |

ii)

1 dalies ii punkte nurodytos asmeninės informacijos atveju:

ištrinti visus asmens identifikavimo kodus iš atitinkamos asmeninės informacijos (be kita ko, atitinkamus identifikavimo kodus pakeisti kitais apibūdinimais, naudojant nereguliarų metodą, kad atitinkamų asmens identifikavimo kodų nebūtų galima atkurti).

| Įstatymo 36 straipsnio 1 dalis








  1) | Asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas, kurdamas anonimiškai apdorotą informaciją (apsiribojant tik informacija, kuri sudaro anonimiškai apdorotos informacijos duomenų bazę), asmens duomenis apdoroja pagal Asmeninės informacijos apsaugos komisijos taisyklėse nustatytus standartus, kurie yra būtini tam, kad nebūtų įmanoma nustatyti konkretaus asmens tapatybės ir atkurti asmeninės informacijos jos kūrimo tikslu. |
| --- | --- |

Įstatymo 36 straipsnio 1 dalis

1)

| Taisyklių 19 straipsnis
  Pagal Asmeninės informacijos apsaugos komisijos taisyklėse pagal Įstatymo 36 straipsnio 1 dalį nustatytus standartus reikalaujama:






  i) | iš asmeninės informacijos visiškai ar iš dalies ištrinti apibūdinimus ir pan., galinčius nustatyti konkretaus asmens tapatybę (įskaitant tokių apibūdinimų ir pan. pakeitimą kitais apibūdinimais ir pan., naudojant nereguliarų metodą, kad atitinkamų apibūdinimų ir pan. nebūtų galima visiškai ar iš dalies atkurti); |
| --- | --- |

Taisyklių 19 straipsnis

Pagal Asmeninės informacijos apsaugos komisijos taisyklėse pagal Įstatymo 36 straipsnio 1 dalį nustatytus standartus reikalaujama:

i)

iš asmeninės informacijos visiškai ar iš dalies ištrinti apibūdinimus ir pan., galinčius nustatyti konkretaus asmens tapatybę (įskaitant tokių apibūdinimų ir pan. pakeitimą kitais apibūdinimais ir pan., naudojant nereguliarų metodą, kad atitinkamų apibūdinimų ir pan. nebūtų galima visiškai ar iš dalies atkurti);

| ii) | ištrinti visus asmens identifikavimo kodus iš atitinkamos asmeninės informacijos (be kita ko, tokius kodus pakeisti kitais apibūdinimais ir pan., naudojant nereguliarų metodą, kad asmens identifikavimo kodų nebūtų galima atkurti); |
| --- | --- |

ii)

ištrinti visus asmens identifikavimo kodus iš atitinkamos asmeninės informacijos (be kita ko, tokius kodus pakeisti kitais apibūdinimais ir pan., naudojant nereguliarų metodą, kad asmens identifikavimo kodų nebūtų galima atkurti);

| iii) | ištrinti kodus (apsiribojant kodais, kuriais susiejama daugybinė informacija, kurią faktiškai tvarko asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas), kurie susieja asmeninę informaciją su informacija, gauta priemonėmis, skirtomis anonimiškai apdoroti asmeninę informaciją (be kita ko, minėtus kodus pakeisti kitais kodais, kurie negali susieti atitinkamos asmeninės informacijos su informacija, gauta priemonėmis, skirtomis anonimiškai apdoroti asmeninę informaciją, naudojant nereguliarų metodą, kad atitinkamų kodų nebūtų galima atkurti); |
| --- | --- |

iii)

ištrinti kodus (apsiribojant kodais, kuriais susiejama daugybinė informacija, kurią faktiškai tvarko asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas), kurie susieja asmeninę informaciją su informacija, gauta priemonėmis, skirtomis anonimiškai apdoroti asmeninę informaciją (be kita ko, minėtus kodus pakeisti kitais kodais, kurie negali susieti atitinkamos asmeninės informacijos su informacija, gauta priemonėmis, skirtomis anonimiškai apdoroti asmeninę informaciją, naudojant nereguliarų metodą, kad atitinkamų kodų nebūtų galima atkurti);

| iv) | ištrinti išskirtinius apibūdinimus ir pan. (be kita ko, tokius apibūdinimus ir pan. pakeisti kitais apibūdinimais ir pan., naudojant nereguliarų metodą, kad išskirtinių apibūdinimų ir pan. nebūtų galima atkurti); |
| --- | --- |

iv)

ištrinti išskirtinius apibūdinimus ir pan. (be kita ko, tokius apibūdinimus ir pan. pakeisti kitais apibūdinimais ir pan., naudojant nereguliarų metodą, kad išskirtinių apibūdinimų ir pan. nebūtų galima atkurti);

| v) | be ankstesniuose punktuose nurodytų veiksmų, imtis atitinkamų veiksmų, grindžiamų asmeninės informacijos duomenų bazės ir pan. požymių ir pan. vertinimu, pavyzdžiui, įvertinti skirtumus tarp asmeninėje informacijoje esančių apibūdinimų ir kitoje asmeninėje informacijoje, kuri sudaro asmeninės informacijos duomenų bazę ir pan., kurioje yra atitinkama asmeninė informacija, esančių apibūdinimų ir pan. |
| --- | --- |

v)

be ankstesniuose punktuose nurodytų veiksmų, imtis atitinkamų veiksmų, grindžiamų asmeninės informacijos duomenų bazės ir pan. požymių ir pan. vertinimu, pavyzdžiui, įvertinti skirtumus tarp asmeninėje informacijoje esančių apibūdinimų ir kitoje asmeninėje informacijoje, kuri sudaro asmeninės informacijos duomenų bazę ir pan., kurioje yra atitinkama asmeninė informacija, esančių apibūdinimų ir pan.

| Įstatymo 36 straipsnio 2 dalis








  2) | Asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas, sukūręs anonimiškai apdorotą informaciją pagal Asmeninės informacijos apsaugos komisijos taisyklėse nustatytus standartus, kurie yra būtini, kad būtų išvengta informacijos, susijusios su minėtais apibūdinimais ir pan. ir asmens identifikavimo kodais, kurie buvo ištrinti iš asmeninės informacijos ją anonimiškai apdorojus, taip pat informacijos, susijusios su apdorojimo metodu, taikytu pagal ankstesnės dalies nuostatas, nutekinimo, imasi tokios informacijos saugumo kontrolės priemonių. |
| --- | --- |

Įstatymo 36 straipsnio 2 dalis

2)

| Taisyklių 20 straipsnis
  Pagal Asmeninės informacijos apsaugos komisijos taisyklėse pagal Įstatymo 36 straipsnio 2 dalį nustatytus standartus reikalaujama:






  i) | aiškiai apibrėžti teises ir pareigas asmens, tvarkančio informaciją, susijusią su minėtais apibūdinimais ir pan. ir asmens identifikavimo kodais, kurie buvo ištrinti iš asmeninės informacijos ją anonimiškai apdorojus, ir informaciją, susijusią su apdorojimo metodu, taikytu pagal 36 straipsnio 1 dalį (apsiribojant metodais, kuriais galima atkurti asmeninę informaciją naudojant tokią atitinkamą informaciją) (toliau – su apdorojimo metodu susijusi informacija ir pan.); |
| --- | --- |

Taisyklių 20 straipsnis

Pagal Asmeninės informacijos apsaugos komisijos taisyklėse pagal Įstatymo 36 straipsnio 2 dalį nustatytus standartus reikalaujama:

i)

aiškiai apibrėžti teises ir pareigas asmens, tvarkančio informaciją, susijusią su minėtais apibūdinimais ir pan. ir asmens identifikavimo kodais, kurie buvo ištrinti iš asmeninės informacijos ją anonimiškai apdorojus, ir informaciją, susijusią su apdorojimo metodu, taikytu pagal 36 straipsnio 1 dalį (apsiribojant metodais, kuriais galima atkurti asmeninę informaciją naudojant tokią atitinkamą informaciją) (toliau – su apdorojimo metodu susijusi informacija ir pan.);

| ii) | nustatyti su apdorojimo metodu susijusios informacijos ir pan. tvarkymo taisykles ir procedūras, tvarkyti su apdorojimo metodu susijusią informaciją ir pan. tinkamai laikantis taisyklių ir procedūrų, vertinti, kaip tokia informacija yra tvarkoma ir, remiantis tokio vertinimo rezultatais, imtis reikiamų gerinimo priemonių; |
| --- | --- |

ii)

nustatyti su apdorojimo metodu susijusios informacijos ir pan. tvarkymo taisykles ir procedūras, tvarkyti su apdorojimo metodu susijusią informaciją ir pan. tinkamai laikantis taisyklių ir procedūrų, vertinti, kaip tokia informacija yra tvarkoma ir, remiantis tokio vertinimo rezultatais, imtis reikiamų gerinimo priemonių;

| iii) | imtis reikiamų ir tinkamų veiksmų, kad asmuo, neturintis tinkamų įgaliojimų tvarkyti su apdorojimo metodu susijusią informaciją ir pan., negalėtų tokios informacijos tvarkyti. |
| --- | --- |

iii)

imtis reikiamų ir tinkamų veiksmų, kad asmuo, neturintis tinkamų įgaliojimų tvarkyti su apdorojimo metodu susijusią informaciją ir pan., negalėtų tokios informacijos tvarkyti.

Iš ES pagal sprendimą dėl tinkamumo gauta asmeninė informacija laikoma anonimiškai apdorota informacija, kaip apibrėžta Įstatymo 2 straipsnio 9 dalyje, jeigu asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas imasi priemonių, dėl kurių informacijos, iš kurios galima nustatyti asmens tapatybę, pašalinimas visiems taptų negrįžtamas, įskaitant su apdorojimo metodu ir pan. susijusios informacijos ištrynimą (t. y. informacijos, susijusios su tokiais apibūdinimais ir pan. ir asmens identifikavimo kodais, kurie buvo ištrinti iš asmeninės informacijos ją anonimiškai apdorojus, ir informacijos, susijusios su apdorojimo metodu, taikytu pagal Įstatymo 36 straipsnio 1 dalį (apsiribojant metodais, kuriais galima atkurti asmeninę informaciją naudojant tokią atitinkamą informaciją)).

---

(1)  Įstatymo 4, 6, 8, 24, 60 ir 78 straipsniai ir Taisyklių 11 straipsnis.

(2)  Teisėtas pagrindas suprantamas kaip išskirtinis įvykis, kurio asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas negali kontroliuoti ir pagrįstai numatyti (pavyzdžiui, gaivalinė nelaimė), arba atvejai, kai nebėra būtinybės imtis veiksmų dėl Asmeninės informacijos apsaugos komisijos rekomendacijos, priimtos pagal Įstatymo 42 straipsnio 1 dalį, nes asmeninę informaciją tvarkantis verslo subjektas ėmėsi alternatyvių veiksmų, kuriais visiškai ištaisytas pažeidimas.

---

2 PRIEDAS

Už teisingumą, vartotojų reikalus ir lyčių lygybę atsakingai Komisijos narei Věrai Jourovái

Jūsų Ekscelencija,

Džiaugiuosi konstruktyviomis Japonijos ir Europos Komisijos diskusijomis, kurių tikslas – sukurti Japonijos ir ES tarpusavio asmens duomenų perdavimo sistemą.

Europos Komisijos Japonijos Vyriausybei nusiųstu prašymu pateikiu pridedamą dokumentą, kuriame apžvelgiama Japonijos Vyriausybės prieigos prie informacijos teisinė sistema.

Šiame dokumente pateikiama informacija apie įvairias Japonijos ministerijas bei agentūras (Ministrų kabineto sekretoriatą, Nacionalinę policijos agentūrą, Asmeninės informacijos apsaugos komisiją, Vidaus reikalų ir ryšių ministeriją, Teisingumo ministeriją, Viešojo saugumo žvalgybos agentūrą, Gynybos ministeriją) ir nurodomos atitinkamos šių ministerijų ir agentūrų kompetencijos sritys. Toliau pateikiamas susijusių ministerijų bei agentūrų sąrašas ir atitinkami parašai.

Asmeninės informacijos apsaugos komisija priima visus su šiuo dokumentu susijusius klausimus ir užtikrins, kad visos atitinkamos ministerijos ir agentūros pateiktų į juos atsakymus.

Tikiuosi, kad šis dokumentas bus naudingas priimant sprendimus Europos Komisijoje. ·

Labai vertinu Jūsų iki šiol įneštą didžiulį indėlį.

Pagarbiai

Yoko Kamikawa

Teisingumo ministras

Šį dokumentą parengė Teisingumo ministerija ir atitinkamos ministerijos bei agentūros.

Koichi Hamano

Ministrų kabineto sekretoriato patarėjas

Schunichi Kuryu

Nacionalinės policijos agentūros generalinis komisaras

Mari Sonoda

Asmeninės informacijos apsaugos komisijos generalinė sekretorė

Mitsuru Yasuda

Vidaus reikalų ir ryšių ministro pavaduotojas

Seimei Nakagawa

Viešojo saugumo žvalgybos agentūra

Kenichi Takahashi

Gynybos administracinių reikalų viceministras

2018 m. rugsėjo 14 d.

Japonijos valdžios institucijų renkama ir naudojama asmeninė informacija baudžiamosios teisėsaugos ir nacionalinio saugumo tikslais

Šiame dokumente apžvelgiama Japonijos valdžios institucijų asmeninės (elektroninės) informacijos rinkimo ir naudojimo baudžiamosios teisėsaugos ir nacionalinio saugumo tikslais teisinė sistema (toliau – vyriausybės prieiga), visų pirma, kiek tai susiję su galiojančiu teisiniu pagrindu, taikomomis sąlygomis (apribojimais) ir apsaugos priemonėmis, įskaitant nepriklausomą priežiūrą ir individualių teisių gynimo galimybes. Šis pareiškimas skiriamas Europos Komisijai, siekiant parodyti įsipareigojimą ir užtikrinti, kad vyriausybė turės prieigą prie asmeninės informacijos, perduotos iš ES Japonijai, tik tiek, kiek tai yra būtina ir proporcinga; be to, bus vykdoma nepriklausoma priežiūra, o bet kokio galimo pagrindinės teisės į privatumą ir duomenų apsaugą pažeidimo atveju atitinkami asmenys galės pasinaudoti teisių gynimo priemonėmis. Šiuo pareiškimu taip pat sukuriamas naujasis Asmeninės informacijos apsaugos komisijos (AIAK) administruojamas teisių gynimo mechanizmas, skirtas ES piliečių skundams dėl vyriausybės prieigos prie asmens duomenų, perduotų iš ES Japonijai, nagrinėti.

I.   Bendrieji teisės principai, susiję su vyriausybės prieiga

Vyriausybės prieiga, kaip valdžios funkcijų vykdymas, turi būti įgyvendinama visapusiškai laikantis teisės aktų (teisėtumo principas). Japonijoje asmeninė informacija tiek privačiame, tiek viešajame sektoriuje yra saugoma taikant daugiasluoksnį mechanizmą.

A.   Konstitucinė sistema ir teisėtumo principas

Konstitucijos 13 straipsnyje ir teismų praktikoje teisė į privatumą pripažįstama kaip konstitucinė teisė. Šiuo atžvilgiu Aukščiausiasis Teismas nusprendė, kad suprantama, kodėl asmenys nenori, kad kiti asmenys sužinotų jų asmeninę informaciją be pateisinamos priežasties, ir kad šis lūkestis turėtų būti apsaugotas (1). Kitos apsaugos priemonės įtvirtintos Konstitucijos 21 straipsnio 2 dalyje, kurioje užtikrinama, kad būtų paisoma ryšių slaptumo, ir Konstitucijos 35 straipsnyje, kuriame draudžiama atlikti kratą ir poėmius be teismo orderio, o tai reiškia, kad asmeninės informacijos rinkimas, įskaitant galimybę su ja susipažinti, privalomais būdais visada turi būti grindžiamas teismo orderiu. Toks orderis gali būti išduotas tik jau įvykdyto nusikaltimo tyrimu tikslu. Todėl Japonijos teisinėje sistemoje draudžiama rinkti informaciją privalomomis priemonėmis (ne baudžiamojo tyrimo, o) nacionalinio saugumo tikslais.

Be to, laikantis teisėtumo principo, privalomas informacijos rinkimas turi būti leidžiamas konkrečiais teisės aktais. Neprivalomo arba savanoriško informacijos rinkimo atveju informacija yra gaunama iš lengvai prieinamo šaltinio arba pateikiama savanoriškai, t. y. informacijos turinčio fizinio arba juridinio asmens negalima reikalauti atskleisti informacijos. Tačiau tai leidžiama tik tiek, kiek valdžios institucija yra kompetentinga atlikti tyrimą, atsižvelgiant į tai, kad kiekviena valdžios institucija gali veikti tik pagal teisės aktuose jai nustatytą administracinę jurisdikciją (nepriklausomai nuo to, ar dėl jos vykdomos veiklos pažeidžiamos asmens teisės ir laisvės). Šis principas taikomas valdžios institucijų gebėjimui rinkti asmeninę informaciją.

B.   Konkrečios asmeninės informacijos apsaugos taisyklės

Asmeninės informacijos apsaugos įstatymu (AIAĮ) ir Administravimo organų turimos asmeninės informacijos apsaugos įstatymu (AOTAIAĮ), kurie yra grindžiami Konstitucijos nuostatomis ir kuriuose šios nuostatos yra išsamiau išdėstytos, užtikrinama teisė į asmeninę informaciją privačiajame ir viešajame sektoriuose.

AIAĮ 7 straipsnyje nustatyta, kad AIAK nustato „Pagrindinę politiką dėl asmeninės informacijos apsaugos“ (Pagrindinė politika). Japonijos Ministrų kabineto, kuris yra Japonijos centrinės valdžios organas (susidedantis iš Ministro Pirmininko ir Vyriausybės ministrų), priimtoje Pagrindinėje politikoje nustatyta asmeninės informacijos apsaugos Japonijoje kryptis. Tokiu būdu AIAK, kaip nepriklausoma priežiūros institucija, veikia kaip Japonijos asmeninės informacijos apsaugos sistemos „valdymo centras“.

Kai administraciniai organai renka asmeninę informaciją ir nepriklausomai nuo to, ar jie tai daro privalomomis priemonėmis, ar ne, jie iš esmės (2) turi laikytis AOTAIAĮ reikalavimų. AOTAIAĮ yra bendrasis teisės aktas, taikomas „administravimo organams“
  „apdorojant saugomą asmeninę informaciją“
   (3) (kaip apibrėžta AOTAIAĮ 2 straipsnio 1 dalyje). Todėl jis taip pat apima duomenų apdorojimą baudžiamosios teisėsaugos ir nacionalinio saugumo srityse. Kalbant apie valdžios institucijas, galinčias pasinaudoti vyriausybės prieigos teise, visos institucijos, išskyrus prefektūros policiją, yra nacionalinės valdžios institucijos, kurioms taikoma „administravimo organų“ apibrėžtis. Prefektūros policijos atliekamą asmeninės informacijos tvarkymą reglamentuoja prefektūrų nutarimai (4), kuriuose nustatyti AOTAIAĮ lygiaverčiai asmeninės informacijos apsaugos principai, teisės ir prievolės.

II.   Vyriausybės teisė susipažinti su informacija baudžiamosios teisėsaugos tikslais

A)   Teisiniai pagrindai ir apribojimai

1)   Asmeninės informacijos rinkimas privalomomis priemonėmis

a)   Teisiniai pagrindai

Pagal Konstitucijos 35 straipsnį visų asmenų teisė saugiai jaustis savo namuose, dėl savo dokumentų ir daiktų, kai patenkama į patalpas, atliekamos kratos ir poėmiai, negali būti pažeidžiama, nebent dėl „tinkamos priežasties“ išduodamas teismo orderis, kuriame konkrečiai aprašoma vieta, kurioje turi būti vykdoma krata, ir paimtini daiktai. Todėl vykdydamos nusikalstamos veikos tyrimus valdžios institucijos gali privalomai rinkti elektroninę informaciją tik gavusios orderį. Tai taikoma ir renkant elektroninius įrašus, kuriuose yra (asmeninės) informacijos, ir perimant informaciją tikruoju laiku (vadinamasis pokalbių klausymasis). Vienintelė šios taisyklės išimtis (kuri vis dėlto nėra svarbi kalbant apie elektroninį asmeninės informacijos perdavimą iš užsienio) yra numatyta Baudžiamojo proceso kodekso (5) 220 straipsnio 1 dalyje, kuria remiantis prokuroras, prokuroro padėjėjas ar kriminalinės policijos pareigūnas gali, sulaikydamas įtariamąjį arba akivaizdžiai nusikalstamą veiką padariusį asmenį, jei būtina, atlikti kratą ir poėmį „sulaikymo vietoje“.

Baudžiamojo proceso kodekso 197 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad privalomos tyrimo priemonės „negali būti taikomos, išskyrus tada, jei šiame kodekse yra nustatytos specialios nuostatos“. Privalomam elektroninės informacijos rinkimui šiuo atžvilgiu svarbūs teisiniai pagrindai yra Baudžiamojo proceso kodekso 218 straipsnio 1 dalis (pagal kurią prokuroras, prokuroro padėjėjas ar kriminalinės policijos pareigūnas gali, jei būtina atliekant nusikalstamos veikos tyrimą, atlikti kratą, poėmį ar patikrą pagal teisėjo išduotą orderį) ir Baudžiamojo proceso kodekso 222-2 straipsnis (pagal kurį privalomos elektroninių ryšių perėmimo priemonės be kurios nors iš šalių sutikimo taikomos remiantis kitais įstatymais). Pastaroji nuostata susijusi su Įstatymu dėl pokalbių klausymosi atliekant nusikalstamos veikos tyrimą (Pokalbių klausymosi įstatymas), kurio 3 straipsnio 1 dalyje nurodytos sąlygos, kuriomis pokalbių, susijusių su tam tikrais sunkiais nusikaltimais, gali būti klausomasi teisėjui išdavus orderį dėl pokalbių klausymosi (6).

Kalbant apie policiją, tyrimų atlikimo įgaliojimus visais atvejais turi prefektūrų policija, o Nacionalinė policijos agentūra (NPA) nusikalstamos veikos tyrimų pagal Baudžiamojo proceso kodeksą nevykdo.

b)   Apribojimai

Privalomas elektroninės informacijos rinkimas ribojamas Konstitucija ir įgaliojimo teisės aktais, aiškinamais pagal teismų praktiką, kurioje konkrečiai numatyti kriterijai, pagal kuriuos teismai išduoda orderius. Be to, AOTAIAĮ nustatyti tam tikri apribojimai, taikytini tiek renkant, tiek tvarkant informaciją (prefektūrų policijos atveju vietos potvarkiuose iš esmės atkartojami tie patys kriterijai).

1)   Konstitucijoje ir įgaliojimo teisės aktuose numatyti apribojimai

Pagal Baudžiamojo proceso kodekso 197 straipsnio 1 dalį privalomos priemonės negali būti taikomos, išskyrus tada, jei tame kodekse yra nustatytos specialios nuostatos. Baudžiamojo proceso kodekso 218 straipsnio 1 dalyje atitinkamai nustatyta, kad poėmiai ir pan. gali būti atliekami pagal teisėjo išduotą orderį tik „jei būtina atliekant nusikalstamos veikos tyrimą“. Nors teisės aktuose nėra tiksliau apibrėžti kriterijai, kuriais remiantis galima nustatyti reikalingumą, Aukščiausiasis Teismas (7) nurodė, kad orderį išduodantis teisėjas turėtų atlikti bendrą vertinimą, visų pirma atsižvelgdamas į šias aplinkybes:

| a) | nusikalstamos veikos sunkumą ir jos padarymo būdą; |
| --- | --- |

a)

nusikalstamos veikos sunkumą ir jos padarymo būdą;

| b) | daiktų, kurie paimami kaip įrodymai, vertę ir reikšmę; |
| --- | --- |

b)

daiktų, kurie paimami kaip įrodymai, vertę ir reikšmę;

| c) | tikimybę, kad daiktai, kuriuos ketinama paimti, gali būti paslėpti ar sunaikinti; |
| --- | --- |

c)

tikimybę, kad daiktai, kuriuos ketinama paimti, gali būti paslėpti ar sunaikinti;

| d) | poėmio neigiamų pasekmių mastą; |
| --- | --- |

d)

poėmio neigiamų pasekmių mastą;

| e) | kitas susijusias sąlygas. |
| --- | --- |

e)

kitas susijusias sąlygas.

Apribojimus taip pat numato Konstitucijos 35 straipsnyje nustatytas reikalavimas įrodyti „tinkamą priežastį“. Pagal „tinkamos priežasties“ kriterijų orderiai gali būti išduodami tik jei: [1] tai būtina atliekant nusikalstamos veikos tyrimą (žr. minėtą 1969 m. kovo 18 d. Aukščiausiojo Teismo sprendimą (1968 (Shi) Nr. 100), [2] manoma, kad įtariamasis (kaltinamasis) padarė nusikalstamą veiką (Baudžiamojo proceso taisyklių 156 straipsnio 1 dalis) (8), o [3] orderis dėl tyrimo, susijusio su asmens, kuris nėra įtariamasis, kūnu, daiktais, gyvenamąja vieta ar bet kokia kita vieta, turėtų būti išduodamas tik jei pagrįstai manoma, kad daiktai, kurie turėtų būti paimti, iš tiesų egzistuoja (Baudžiamojo proceso kodekso 102 straipsnio 2 dalis). Jei teisėjas mano, kad tyrimo institucijų pateiktuose dokumentiniuose įrodymuose nepakankamai priežasčių nusikaltimui įtarti, teisėjas prašymą išduoti orderį atmeta. Šiuo atžvilgiu reikėtų paminėti, kad Įstatyme dėl baudimo už organizuotus nusikaltimus ir pajamų iš nusikaltimų kontrolės nurodyta, kad „parengiamieji veiksmai“ planuojamam nusikaltimui įvykdyti (pvz., pinigų paruošimas rengiantis teroristiniam nusikaltimui) patys savaime yra nusikaltimas ir dėl jų gali būti vykdomas privalomas tyrimas, pagrįstas orderiu.

Galiausiai, jei orderio prašoma dėl tyrimo, susijusio su asmens, kuris nėra įtariamasis arba kaltinamasis, kūnu, daiktais, gyvenamąja vieta ar bet kokia kita vieta, jis išduodamas tik jei pagrįstai manoma, kad daiktai, kurie turėtų būti paimti, iš tiesų egzistuoja (Baudžiamojo proceso kodekso 102 straipsnio 2 dalis ir 222 straipsnio 1 dalis).

Kalbant konkrečiai apie pokalbių perėmimą atliekant nusikalstamos veikos tyrimus pagal Pokalbių klausymosi įstatymą, juos perimti galima tik laikantis griežtų to įstatymo 3 straipsnio 1 dalyje nustatytų reikalavimų. Pagal tą nuostatą norint perimti pokalbius visada reikia iš anksto išduoto teismo orderio, o jis gali būti išduodamas tik tam tikromis aplinkybėmis (9).

2)   AOTAIAĮ numatyti apribojimai

Asmeninės informacijos rinkimui (10) ir tolesniam tvarkymui (visų pirma saugojimui, valdymui ir naudojimui), kuriuos vykdo administravimo organai, visų pirma taikomi šie AOTAIAĮ nustatyti apribojimai:

| a) | pagal AOTAIAĮ 3 straipsnio 1 dalį administravimo organai asmeninę informaciją gali saugoti tik tada, kai ją saugoti būtina siekiant įgyvendinti užduotis, įstatymais ir taisyklėmis paskirtas jų kompetencijai. Paimdami informaciją saugojimui jie taip pat privalo nurodyti (kiek įmanoma) asmeninės informacijos naudojimo tikslą. Pagal AOTAIAĮ 3 straipsnio 2 ir 3 dalis administravimo organai nesaugo asmeninės informacijos, nebūtinos nurodytajam tikslui pasiekti, ir nekeičia naudojimo tikslo taip, kad būtų viršijama tai, kas, kaip pagrįstai manoma, tinkamai svarbu pirminiam tikslui; |
| --- | --- |

a)

pagal AOTAIAĮ 3 straipsnio 1 dalį administravimo organai asmeninę informaciją gali saugoti tik tada, kai ją saugoti būtina siekiant įgyvendinti užduotis, įstatymais ir taisyklėmis paskirtas jų kompetencijai. Paimdami informaciją saugojimui jie taip pat privalo nurodyti (kiek įmanoma) asmeninės informacijos naudojimo tikslą. Pagal AOTAIAĮ 3 straipsnio 2 ir 3 dalis administravimo organai nesaugo asmeninės informacijos, nebūtinos nurodytajam tikslui pasiekti, ir nekeičia naudojimo tikslo taip, kad būtų viršijama tai, kas, kaip pagrįstai manoma, tinkamai svarbu pirminiam tikslui;

| b) | AOTAIAĮ 5 straipsnyje nustatyta, kad administravimo organo vadovas siekia, kad saugoma asmeninė informacija būtų tiksli ir atnaujinta tiek, kiek tai būtina naudojimo tikslui pasiekti; |
| --- | --- |

b)

AOTAIAĮ 5 straipsnyje nustatyta, kad administravimo organo vadovas siekia, kad saugoma asmeninė informacija būtų tiksli ir atnaujinta tiek, kiek tai būtina naudojimo tikslui pasiekti;

| c) | AOTAIAĮ 6 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad administravimo organo vadovas imasi priemonių, būtinų asmeninės informacijos atskleidimo, praradimo ar sugadinimo prevencijai, taip pat tinkamam saugomos asmeninės informacijos tvarkymui užtikrinti; |
| --- | --- |

c)

AOTAIAĮ 6 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad administravimo organo vadovas imasi priemonių, būtinų asmeninės informacijos atskleidimo, praradimo ar sugadinimo prevencijai, taip pat tinkamam saugomos asmeninės informacijos tvarkymui užtikrinti;

| d) | pagal AOTAIAĮ 7 straipsnį darbuotojai (įskaitant buvusius) be pateisinamos priežasties negali atskleisti gautos asmeninės informacijos kitam asmeniui ar naudoti tokią informaciją neteisėtu tikslu; |
| --- | --- |

d)

pagal AOTAIAĮ 7 straipsnį darbuotojai (įskaitant buvusius) be pateisinamos priežasties negali atskleisti gautos asmeninės informacijos kitam asmeniui ar naudoti tokią informaciją neteisėtu tikslu;

| e) | be to, AOTAIAĮ 8 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad administravimo organo vadovas, jei įstatymuose ir taisyklėse nenustatyta kitaip, nenaudoja saugomos asmeninės informacijos ar nepateikia jos kitam asmeniui kitiems tikslams nei nurodytieji. 8 straipsnio 2 dalyje yra nurodytos konkrečiomis aplinkybėmis taikomos šios taisyklės išimtys, tačiau jos taikomos tik tada, jei nėra tikėtina, kad dėl tokio išimtinio atskleidimo bus „nepagrįstai“ pažeistos duomenų subjekto ar trečiosios šalies teisės ir interesai; |
| --- | --- |

e)

be to, AOTAIAĮ 8 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad administravimo organo vadovas, jei įstatymuose ir taisyklėse nenustatyta kitaip, nenaudoja saugomos asmeninės informacijos ar nepateikia jos kitam asmeniui kitiems tikslams nei nurodytieji. 8 straipsnio 2 dalyje yra nurodytos konkrečiomis aplinkybėmis taikomos šios taisyklės išimtys, tačiau jos taikomos tik tada, jei nėra tikėtina, kad dėl tokio išimtinio atskleidimo bus „nepagrįstai“ pažeistos duomenų subjekto ar trečiosios šalies teisės ir interesai;

| f) | pagal AOTAIAĮ 9 straipsnį, jei saugoma asmeninė informacija pateikiama kitam asmeniui, administravimo organo vadovas, jei būtina, apriboja jos naudojimo tikslą ar metodą, arba nustato kitus būtinus apribojimus; jis taip pat gali reikalauti, kad informaciją gaunantis asmuo imtųsi priemonių, būtinų jos atskleidimo prevencijai ir tinkamam tvarkymui užtikrinti; |
| --- | --- |

f)

pagal AOTAIAĮ 9 straipsnį, jei saugoma asmeninė informacija pateikiama kitam asmeniui, administravimo organo vadovas, jei būtina, apriboja jos naudojimo tikslą ar metodą, arba nustato kitus būtinus apribojimus; jis taip pat gali reikalauti, kad informaciją gaunantis asmuo imtųsi priemonių, būtinų jos atskleidimo prevencijai ir tinkamam tvarkymui užtikrinti;

| g) | AOTAIAĮ 48 straipsnyje nustatyta, kad administravimo organo vadovas siekia tinkamai ir greitai nagrinėti visus skundus, susijusius su asmeninės informacijos tvarkymu. |
| --- | --- |

g)

AOTAIAĮ 48 straipsnyje nustatyta, kad administravimo organo vadovas siekia tinkamai ir greitai nagrinėti visus skundus, susijusius su asmeninės informacijos tvarkymu.

2)   Asmeninės informacijos rinkimas pagal savanoriško bendradarbiavimo prašymus (savanoriški tyrimai)

a)   Teisinis pagrindas

Asmeninė informacija renkama ne tik privalomomis priemonėmis: ji taip pat gali būti gaunama iš laisvai prieinamo šaltinio arba pateikiama savanoriškai, pvz., tokios informacijos turinčių verslo subjektų.

Kalbant apie pastarąjį atvejį, Baudžiamojo proceso kodekso 197 straipsnio 2 dalimi prokuratūrai ir kriminalinei policijai suteikiami įgaliojimai teikti „rašytinius paklausimus tyrimo klausimais“ (vadinamąsias tyrimo suvestines). Pagal Baudžiamojo proceso kodeksą asmenys, kuriems pateikti tie paklausimai, turi atitinkamai atsiskaityti tyrimo institucijoms. Tačiau nėra numatyta būdų juos priversti tai padaryti, jei paklausimus gavusios viešosios tarnybos arba viešosios ir (arba) privačiosios organizacijos atsisako vykdyti prašymą. Jei jos neatsiskaito dėl pateikto paklausimo, baudžiamosios ar kitokios sankcijos negali būti taikomos. Jei tyrimo institucijos mano, kad prašoma informacija yra būtina, jos turės ją gauti atlikdamos kratą ir poėmį pagal teismo orderį.

Atsižvelgiant į tai, kad asmenys vis geriau supranta savo privatumo teises ir su tokiais prašymais susijusį darbo krūvį, verslo subjektai, atsakydami į tokius prašymus, elgiasi vis atsargiau (11). Spręsdami, ar bendradarbiauti, verslo subjektai visų pirma atsižvelgia į prašomos informacijos pobūdį, savo santykį su asmeniu, kurio informacijos prašoma, reputacijai kylančią riziką, bylinėjimosi riziką ir pan.

b)   Apribojimai

Kaip ir privalomas elektroninės informacijos rinkimas, savanoriški tyrimai taip pat ribojami Konstitucija, aiškinama pagal teismų praktiką, ir įgaliojimo teisės aktais. Be to, tam tikrais atvejais verslo subjektams teisiškai neleidžiama atskleisti informaciją. Galiausiai, AOTAIAĮ numatyti tam tikri apribojimai, taikytini tiek renkant, tiek tvarkant informaciją (prefektūrų policijos atveju vietos potvarkiuose iš esmės atkartojami tie patys kriterijai).

1)   Konstitucijoje ir įgaliojimo teisės aktuose numatyti apribojimai

Atsižvelgdamas į Konstitucijos 13 straipsnio tikslą, Aukščiausiasis Teismas savo dvejuose sprendimuose (1969 m. gruodžio 24 d. (1965 (A) Nr. 1187) ir 2008 m. balandžio 15 d. (2007 (A) Nr. 839)) nustatė tyrimo institucijų vykdomų savanoriškų tyrimų apribojimus. Šie du sprendimai buvo susiję su bylomis, kuriose asmeninė informacija (atvaizdai) buvo renkama fotografuojant arba filmuojant, tačiau padarytos išvados svarbios ir savanoriškiems (neprivalomiems) tyrimams, kurios vykdant apskritai pažeidžiamas asmens privatumas. Todėl jie taikomi ir jų turi būti laikomasi, kai asmeninė informacija renkama vykdant savanoriškus tyrimus, atsižvelgiant į konkrečias kiekvieno atvejo aplinkybes.

Pagal minėtus sprendimus savanoriško tyrimo teisėtumas priklauso nuo to, ar tenkinami trys kriterijai:

| — | „nusikaltimo įtarimas“ (t. y. turi būti įvertinta, ar įvykdytas nusikaltimas), |
| --- | --- |

—

„nusikaltimo įtarimas“ (t. y. turi būti įvertinta, ar įvykdytas nusikaltimas),

| — | „tyrimo būtinumas“ (t. y. turi būti įvertinta, ar prašymu neviršijama tai, kas būtina tyrimo tikslams pasiekti) ir |
| --- | --- |

—

„tyrimo būtinumas“ (t. y. turi būti įvertinta, ar prašymu neviršijama tai, kas būtina tyrimo tikslams pasiekti) ir

| — | „metodų tinkamumas“ (t. y. turi būti įvertinta, ar savanoriškas tyrimas yra „tinkamas“ ar pagrįstas, kad būtų galima pasiekti tyrimo tikslą) (12). |
| --- | --- |

—

„metodų tinkamumas“ (t. y. turi būti įvertinta, ar savanoriškas tyrimas yra „tinkamas“ ar pagrįstas, kad būtų galima pasiekti tyrimo tikslą) (12).

Apskritai, atsižvelgiant į visus tris minėtus kriterijus, savanoriško tyrimo teisėtumas vertinamas pagal tai, ar jį galima laikyti pagrįstu remiantis visuotinai pripažintomis taisyklėmis.

Be to, reikalavimas, kad tyrimas būtų „būtinas“, tiesiogiai susijęs su Baudžiamojo proceso kodekso 197 straipsniu ir patvirtintas Nacionalinės policijos agentūros (NPA) suformuluotuose nurodymuose prefektūrų policijai dėl „tyrimo suvestinių“ naudojimo. 1999 m. gruodžio 7 d. NPA pranešime nustatyti tam tikri procesiniai apribojimai, įskaitant reikalavimą naudoti „tyrimo suvestines“ tik jei jos būtinos tyrimo tikslams. Be to, Baudžiamojo proceso kodekso 197 straipsnio 1 dalis taikoma tik nusikalstamos veikos tyrimams ir todėl gali būti taikoma tik tais atvejais, jei konkrečiai įtariamas jau įvykdytas nusikaltimas. Atitinkamai šis teisinis pagrindas negali būti taikomas renkant ir naudojant asmeninę informaciją, jei joks teisės pažeidimas dar nėra įvykęs.

2)   Apribojimai, susiję su tam tikrais verslo subjektais

Tam tikrose srityse taikoma papildomų apribojimų, pagrįstų kituose įstatymuose nustatyta apsauga.

Visų pirma, asmeninę informaciją tvarkančios tyrimo institucijos ir telekomunikacijų operatoriai privalo laikytis ryšių slaptumo, užtikrinamo Konstitucijos 21 straipsnio 2 dalimi (13). Be to, ši telekomunikacijų operatorių pareiga taip pat nustatyta Telekomunikacijų verslo įstatyme (14) 4 straipsnyje. Pagal Vidaus reikalų ir ryšių ministerijos (toliau – VRRM) Gaires dėl asmeninės informacijos apsaugos telekomunikacijų versle, pagrįstas Konstitucija ir Telekomunikacijų verslo įstatymu, tais atvejais, kai kyla rizika ryšių slaptumui, telekomunikacijų operatoriai negali atskleisti asmeninės informacijos, susijusios su ryšiais, palaikomais su trečiosiomis šalimis, nebent jie yra gavę asmens sutikimą arba gali remtis viena iš „pateisinamų priežasčių“ nesilaikyti Baudžiamojo kodekso. Pastarosios yra susijusios su „pateisinamais veiksmais“ (Baudžiamojo kodekso 35 straipsnis), „savigyna“ (Baudžiamojo kodekso 36 straipsnis) ir „tiesioginės grėsmės išvengimu“ (Baudžiamojo kodekso 37 straipsnis). „Pateisinami veiksmai“ pagal Baudžiamąjį kodeksą yra tik tie telekomunikacijų operatoriaus veiksmai, kuriais jis laikosi privalomų valstybės priemonių, t. y. savanoriški tyrimai į šią kategoriją nepatenka. Todėl, jei tyrimo institucijoms prašo asmeninės informacijos pagal „tyrimo suvestinę“ (Baudžiamojo proceso kodekso 197 straipsnio 2 dalis), telekomunikacijų operatoriui draudžiama atskleisti duomenis.

Antra, verslo subjektai privalo atmesti savanoriško bendradarbiavimo prašymus, jei jiems teisiškai draudžiama atskleisti asmeninę informaciją. Pavyzdžiui, jei verslo subjektas privalo laikytis informacijos konfidencialumo reikalavimų, kaip antai pagal Baudžiamojo kodekso 134 straipsnį (15).

3)   AOTAIAĮ grindžiami apribojimai

Kalbant apie asmeninės informacijos rinkimą ir tolesnį tvarkymą, kuriuos vykdo administravimo organai, AOTAIAĮ yra numatyti II.A.1) b) (2) punkte paaiškinti apribojimai. Lygiaverčiai apribojimai numatyti prefektūrų policijai taikytinuose prefektūrų potvarkiuose.

B)   Priežiūra

1)   Teisminė priežiūra

Asmeninės informacijos rinkimas privalomomis priemonėmis turi būti pagrįstas orderiu (16) ir, atitinkamai, iš anksto išnagrinėtas teisėjo. Jei tyrimas atliktas neteisėtai, toliau nagrinėdamas baudžiamąją bylą teisėjas gali atmesti taip gautus įrodymus. Asmuo gali reikalauti, kad tokie įrodymai būtų atmesti nagrinėjant jo baudžiamąją bylą, teigdamas, kad tyrimas buvo neteisėtas.

2)   AOTAIAĮ grindžiama priežiūra

Japonijoje kiekvienos ministerijos ministrui ar agentūros vadovui yra suteikti AOTAIAĮ pagrįsti priežiūros ir vykdymo užtikinimo įgaliojimai, o Vidaus reikalų ir ryšių ministras gali tirti, kaip visos kitos ministerijos užtikrina AOTAIAĮ vykdymą.

Jei Vidaus reikalų ir ryšių ministras, remdamasis, pvz., tyrimu dėl AOTAIAĮ vykdymo užtikrinimo statuso (17), nagrinėjamais skundais ar vienam iš ministerijai pavadžių išsamios informacijos centrų skirtais paklausimais, nusprendžia, kad tai būtina AOTAIAĮ tikslui pasiekti, jis gali reikalauti, kad administravimo organo vadovas pateiktų dokumentų ir paaiškinimų, susijusių su tuo, kaip tas konkretus administravimo organas tvarko asmeninę informaciją pagal AOTAIAĮ 50 straipsnį. Ministras gali teikti administravimo organo vadovui skirtas nuomones dėl asmeninės informacijos apdorojimo tame organe, jei mano, kad tai būtina minėto įstatymo tikslui pasiekti. Jei įtariama, kad minėtas įstatymas pažeidžiamas arba įgyvendinamas netinkamai, ministras taip pat gali, pvz., prašyti peržiūrėti priemones, imdamasis veiksmų pagal to įstatymo 50 ir 51 straipsnius. Tai padeda užtikrinti, kad AOTAIAĮ būtų taikomas vienodai ir jo būtų laikomasi.

3)   Viešojo saugumo komisijų užtikrinama policijos priežiūra

Kalbant apie policijos administravimą, NPA yra prižiūrima Nacionalinės viešojo saugumo komisijos, o prefektūrų policiją prižiūri viena iš kiekvienoje prefektūroje įsteigtų viešojo saugumo komisijų. Kiekviena iš šių priežiūros įstaigų užtikrina, kad policija būtų administruojama demokratiškai ir politiniu atžvilgiu neutraliai.

Nacionalinė viešojo saugumo komisija yra atsakinga už klausimus, priskirtus jos jurisdikcijai pagal Policijos įstatymą ir kitus įstatymus. Pavyzdžiui, ji atsakinga už NPA generalinio komisaro ir vietos vyresniųjų policijos pareigūnų paskyrimą, taip pat už išsamios politikos, kurioje nurodomos pagrindinės gairės ar priemonės, susijusios su NPA administravimu, nustatymą.

Prefektūrų viešojo saugumo komisijas sudaro remiantis Policijos įstatymu atitinkamos prefektūros gyventojams atstovaujantys nariai ir šios komisijos administruoja konkrečios prefektūros policiją, veikdamos kaip nepriklausomų tarybų sistema. Narius paskiria prefektūros valdytojas su prefektūros sutikimu, kaip numatyta Policijos įstatymo 39 straipsnyje. Jie skiriami trejų metų kadencijai ir ne savo noru gali būti atleisti tik dėl konkrečių įstatymuose nustatytų priežasčių (pvz., jei negali vykdyti pareigų, pažeidžia pareigas, dėl netinkamo elgesio ir pan.), taip užtikrinant jų nepriklausomumą (žr. Policijos įstatymo 40 ir 41 straipsnius). Be to, siekiant užtikrinti jų politinį neutralumą, Policijos įstatymo 42 straipsniu komisijos nariui draudžiama tuo pat metu būti teisėkūros institucijos nariu, politinės partijos ar bet kokios kitos politinės institucijos vykdomuoju nariu arba aktyviai dalyvauti politiniuose judėjimuose. Kiekviena komisija priklauso atitinkamos prefektūros valdytojo jurisdikcijai, tačiau tai nereiškia, kad valdytojas turi įgaliojimų nurodyti jai, kaip vykdyti funkcijas.

Pagal Policijos įstatymo 38 straipsnio 3 dalį kartu su 2 straipsniu ir 36 straipsnio 2 dalimi prefektūrų viešojo saugumo komisijos yra atsakingos už „asmens teisių ir laisvės apsaugą“. Tuo tikslu joms teikiamos prefektūros policijos vadovų ataskaitos, susijusios su veikla jų jurisdikcijoje, taip pat per reguliariai (tris ar keturis kartus per mėnesį) rengiamus posėdžius. Komisijos teikia gairių šiais klausimais, nustatydamos išsamią politiką.

Be to, prefektūrų viešojo saugumo komisijos, vykdydamos priežiūros funkcijas, gali teikti prefektūrų policijai nurodymų dėl konkrečių atskirų atvejų, jei mano, kad tai būtina atsižvelgiant į prefektūrų policijos veiklos patikrą ar dėl jos darbuotojų netinkamo elgesio. Komisijos taip pat gali, jei mano, kad tai būtina, nurodyti paskirtam komisijos nariui peržiūrėti, kaip įgyvendinamas konkretus nurodymas (Policijos įstatymo 43-2 straipsnis).

4)   Parlamento vykdoma priežiūra

Parlamentas gali atlikti tyrimus dėl valdžios institucijų veiklos ir tuo tikslu reikalauti pateikti dokumentus ir liudytojų parodymus (Konstitucijos 62 straipsnis). Tokiomis aplinkybėmis Parlamento kompetentingas komitetas gali nagrinėti, ar policija tinkamai renka informaciją.

Šie įgaliojimai išsamiau nurodyti Parlamento įstatyme. Pagal jo 104 straipsnį Parlamentas gali reikalauti, kad Ministrų kabinetas ir viešosios agentūros pateiktų tyrimui atlikti būtinas ataskaitas ir įrašus. Be to, pagal Parlamento įstatymo 74 straipsnį Parlamento nariai gali teikti „rašytinius paklausimus“. Šiuos paklausimus turi patvirtinti Parlamento rūmų pirmininkas ir paprastai Ministrų kabinetas turi į juos atsakyti raštu per septynias dienas (jei per šį laikotarpį atsakyti neįmanoma, turi būti pateiktos priežastys ir nustatytas naujas terminas, kaip numatyta Parlamento įstatymo 75 straipsnyje). Anksčiau Parlamentas taip pat yra pateikęs rašytinių paklausimų dėl to, kaip administracija tvarko asmeninę informaciją (18).

C)   Individualios teisių gynimo priemonės

Pagal Japonijos Konstitucijos 32 straipsnį visi asmenys turi teisę kreiptis į teismus. Be to, Konstitucijos 17 straipsniu garantuojama kiekvieno asmens teisė iškelti valstybei ar viešajam subjektui bylą dėl žalos atlyginimo (kaip nustatyta įstatymais), jei asmuo dėl neteisėtų valstybės pareigūno veiksmų patyrė žalos.

1)   Teisminių teisių gynimo priemonės privalomo informacijos rinkimo pagal orderį atveju (Baudžiamojo proceso kodekso 430 straipsnis)

Pagal Baudžiamojo proceso kodekso 430 straipsnio 2 dalį asmuo, nepatenkintas priemonėmis, kurių policijos pareigūnas ėmėsi dėl daiktų poėmio (taip pat kai tai apima asmeninę informaciją) pagal orderį, gali kompetentingam teismui pateikti prašymą (vadinamąjį „kvaziskundą“), kad tos priemonės būtų „atšauktos arba pakeistos“.

Asmuo gali pateikti tokį skundą nelaukdamas, kol byla bus baigta nagrinėti. Nusprendęs, kad poėmis nebuvo būtinas arba kad yra kitų priežasčių manyti, kad jis buvo neteisėtas, teismas gali nurodyti atšaukti arba pakeisti tas priemones.

2)   Teisminių teisių gynimo priemonės pagal Civilinio proceso kodeksą ir Valstybės žalos atlyginimo įstatymą

Jei asmuo mano, kad buvo pažeista jo teisė į privatumą, nustatyta Konstitucijos 13 straipsnyje, jis gali pareikšti civilinį ieškinį reikalaudamas, kad atliekant nusikalstamos veikos tyrimą surinkta asmeninė informacija būtų ištrinta.

Be to, asmuo gali pareikšti ieškinį dėl žalos atlyginimo pagal Valstybės žalos atlyginimo įstatymą kartu su atitinkamais Civilinio kodekso straipsniais, jei jis mano, kad buvo pažeista jo teisė į privatumą ir dėl jo asmeninės informacijos rinkimo ar sekimo jis patyrė žalos (19). Kadangi žala, kurią reikalaujama atlyginti, neapsiriboja žala nuosavybei (Civilinio kodekso 710 straipsnis), ji taip pat gali apimti „moralinę kančią“. Atlyginimo už tokią neturtinę žalą sumą įvertina teisėjas, remdamasis „laisvu vertinimu, atsižvelgiant į įvairius kiekvienos bylos veiksnius“
   (20).

Pagal Valstybinės žalos atlyginimo įstatymo 1 straipsnio 1 dalį kompensacija gali būti skiriama, jei i) valstybės pareigūnas, vykdantis viešosios valdžios funkcijas valstybės arba veikdamas viešojo subjekto vardu, ii) atlikdamas savo pareigas iii) tyčia arba dėl aplaidumo iv) neteisėtai v) padarė žalos kitam asmeniui.

Asmuo turi pareikšti ieškinį pagal Civilinio proceso kodeksą. Pagal taikytinas taisykles asmuo gali pareikšti ieškinį teismui, kurio jurisdikcijoje padarytas deliktas.

3)   Individualios teisių gynimo priemonės policijos vykdomo neteisėto / netinkamo tyrimo atveju: skundai prefektūrų viešojo saugumo komisijoms (Policijos įstatymo 79 straipsnis)

Pagal Policijos įstatymo 79 straipsnį (21) ir kaip plačiau paaiškinta NPA vadovo nurodymuose prefektūrų policijai ir prefektūrų viešojo saugumo komisijoms (22), asmenys gali teikti rašytinį skundą (23) kompetentingai prefektūros viešojo saugumo komisijai dėl policijos pareigūno neteisėto ar netinkamo elgesio vykdant pareigas; šios pareigos taip pat gali būti susijusios su asmeninės informacijos rinkimu ir naudojimu.\ Komisija sąžiningai išnagrinėja tokius skundus vadovaudamasi įstatymais bei vietos potvarkiais ir apie tyrimo rezultatus raštu informuoja skundą pateikusį asmenį.

Remdamasi savo priežiūros įgaliojimais pagal Policijos įstatymo 38 straipsnio 3 dalį, prefektūros viešojo saugumo komisija nurodo prefektūros policijai ištirti faktus ir imtis reikiamų priemonių, atsižvelgiant į to tyrimo rezultatą, ir pranešti apie rezultatus komisijai. Komisija taip pat gali pateikti nurodymų dėl skundo nagrinėjimo, jei mano, kad tai būtina, pavyzdžiui, jei mano, kad policijos atlikto tyrimo nepakanka. Šis įgyvendinimo būdas apibūdintas NPA pranešime prefektūrų policijos vadovams.

Pranešant skundą pateikusiam asmeniui apie tyrimo rezultatą taip pat atsižvelgiama į policijos tyrimo ataskaitas ir priemones, kurių imtasi Komisijos nurodymu.

4)   Individualios teisių gynimo priemonės pagal AOTAIAĮ ir Baudžiamojo proceso kodeksą

a)   AOTAIAĮ

Pagal AOTAIAĮ 48 straipsnį administravimo organai privalo stengtis tinkamai ir greitai išnagrinėti bet kokius skundus dėl asmeninės informacijos tvarkymo. VRRM, vadovaudamasi AOTAIAĮ 47 straipsnio 2 dalimi, kaip priemonę asmenims teikti suvestinę informaciją (pvz., apie pagal AOTAIAĮ turimas teises į informacijos atskleidimą, ištaisymą ir jos naudojimo sustabdymą) ir kaip kontaktinį punktą klausimams teikti kiekvienoje prefektūroje įsteigė po Informacijos atskleidimo ir asmeninės informacijos apsaugos išsamios informacijos centrą. Paklausimus gali teikti ir nerezidentai. Pavyzdžiui, 2017 m. finansiniais metais (2017 m. balandžio mėn. – 2018 m. kovo mėn.) išsamios informacijos centrai išnagrinėjo iš viso 5186 paklausimus.

AOTAIAĮ 12 ir 27 straipsniais asmenims suteikiama teisė prašyti atskleisti ir ištaisyti saugomą asmeninę informaciją. Be to, pagal AOTAIAĮ 36 straipsnį asmenys gali prašyti sustabdyti jų saugomos asmeninės informacijos naudojimą arba ją ištrinti, jei administravimo organas ją gavo neteisėtai arba saugo ar naudoja pažeisdamas teisės aktus.

Tačiau kiek tai susiję su asmenine informacija, surinkta (pagal teismo orderį arba tyrimo suvestinę) ir saugoma nusikalstamos veikos tyrimo tikslais (24), tokia informacija paprastai priskiriama kategorijai „asmeninė informacija, užfiksuota su teismo procesais ir paimtais daiktais susijusiuose dokumentuose“. Todėl pagal Baudžiamojo proceso kodekso 53-2 straipsnį (25) tokia asmeninė informacija nepatenka į AOTAIAĮ 4 skyriuje nustatytą asmens teisių taikymo sritį. Vietoj to tokios asmeninės informacijos tvarkymui ir asmens teisei su ja susipažinti ir ištaisyti yra taikomos specialios taisyklės pagal Baudžiamojo proceso kodeksą ir Įstatymą dėl galutinės baudžiamosios bylos medžiagos (žr. toliau) (26). Ši išimtis yra pagrįsta įvairiais veiksniais, kaip antai atitinkamų asmenų privatumo apsauga, tyrimų slaptumas ir deramas baudžiamųjų bylų nagrinėjimas. Vis dėlto, AOTAIAĮ 2 skyriaus nuostatos, kuriomis reglamentuojami tokios informacijos tvarkymo principai, tebėra taikytinos.

b)   Baudžiamojo proceso kodeksas

Pagal Baudžiamojo proceso kodeksą galimybė susipažinti su asmenine informacija, surinkta nusikalstamos veikos tyrimo tikslais, priklauso tiek nuo proceso etapo, tiek nuo asmens vaidmens tyrime (t. y. nuo to, ar jis yra įtariamasis, kaltinamasis, nukentėjusysis ir pan.).

Kaip išimtis Baudžiamojo proceso kodekso 47 straipsnyje nustatytai taisyklei, kad dokumentai, susiję su teismo procesu, negali būti viešinami, kol neprasideda teismo procesas (nes tai gali pažeisti atitinkamų asmenų garbę ir (arba) privatumą ir trukdyti tyrimui / teismo procesui), nukentėjusiesiems iš principo leidžiama susipažinti su tokia informacija, jei tai laikoma pagrįsta atsižvelgiant į Baudžiamojo proceso kodekso 47 straipsnio nuostatų tikslą (27).

Kalbant apie įtariamuosius, jie apie tai, kad yra susiję su nusikalstamos veikos tyrimu, paprastai sužino, kai yra apklausiami kriminalinės policijos arba prokuroro. Jeigu vėliau prokuroras nusprendžia nepradėti persekiojimo, jis apie tai nedelsdamas praneša įtariamajam, jei šis to paprašo (Baudžiamojo proceso kodekso 259 straipsnis).

Be to, pradėjęs persekiojimą, prokuroras kaltinamajam ar jo advokatui suteikia galimybę iš anksto susipažinti su įrodymais, kol jie dar nepateikti nagrinėti teismui (Baudžiamojo proceso kodekso 299 straipsnis). Tai kaltinamajam leidžia patikrinti savo asmeninę informaciją, kuri buvo surinkta per nusikalstamos veikos tyrimą.

Galiausiai, įtariamojo, kaltinamojo ar bet kurio kito asmens (pvz., nukentėjusiojo) asmeninės informacijos, surinktos vykdant nusikalstamos veikos tyrimą, apsauga yra užtikrinama taikant konfidencialumo prievolę (Nacionalinio viešojo administravimo įstatymo 100 straipsnis) ir sankcijomis, kurios gresia konfidencialios informacijos, tvarkomos vykdant viešojo administravimo pareigas, nutekinimo atveju (Nacionalinio viešojo administravimo įstatymo 109 straipsnio xii punktas).

5)   Individualios teisių gynimo priemonės valdžios institucijų vykdomo neteisėto / netinkamo tyrimo atveju: apskundimas AIAK

Pagal AIAĮ 6 straipsnį Vyriausybė, bendradarbiaudama su trečiųjų šalių vyriausybėmis, privalo imtis reikiamų veiksmų, kad, skatinant bendradarbiavimą su tarptautinėmis organizacijomis ir kitomis tarptautinėmis sistemomis, būtų sukurta tarptautinius standartus atitinkanti asmeninės informacijos sistema. Remiantis šia nuostata, Pagrindine politika dėl asmeninės informacijos apsaugos (priimta Ministrų kabineto sprendimu) AIAK, kaip institucijai, kompetentingai administruoti visą AIAĮ, suteikiami įgaliojimai imtis reikiamų veiksmų, kad būtų pašalinti Japonijos ir atitinkamos užsienio valstybės sistemų ir operacijų skirtumai siekiant užtikrinti, kad iš tokios valstybės gauta asmeninė informacija būtų tvarkoma tinkamai.

Be to, kaip numatyta AIAĮ 61 straipsnio i ir ii punktuose, AIAK pavesta formuoti ir skatinti pagrindinę politiką, taip pat tarpininkauti nagrinėjant skundus, pateiktus prieš verslo subjektus. Galiausiai administravimo organai turi glaudžiai bendrauti ir bendradarbiauti (AIAĮ 80 straipsnis).

Pagal šias nuostatas AIAK asmenų pateiktus skundus nagrinės taip:

| a) | asmuo, įtariantis, kad iš ES perduotus jo duomenis rinko arba naudojo valdžios institucijos Japonijoje, įskaitant institucijas, atsakingas už šio pareiškimo II ir III skyriuose nurodytą veiklą, pažeisdamos taikomas taisykles, įskaitant taisykles, kurioms taikomas šis pareiškimas, gali pateikti skundą AIAK (asmeniškai arba per savo DAI); |
| --- | --- |

a)

asmuo, įtariantis, kad iš ES perduotus jo duomenis rinko arba naudojo valdžios institucijos Japonijoje, įskaitant institucijas, atsakingas už šio pareiškimo II ir III skyriuose nurodytą veiklą, pažeisdamos taikomas taisykles, įskaitant taisykles, kurioms taikomas šis pareiškimas, gali pateikti skundą AIAK (asmeniškai arba per savo DAI);

| b) | AIAK nagrinėja skundą, be kita ko, naudodamasi savo įgaliojimais pagal AIAĮ 6 straipsnį, 61 straipsnio ii punktą ir 80 straipsnį, ir apie skundą praneša kompetentingoms valdžios institucijoms, įskaitant atitinkamas priežiūros institucijas.
  Pagal AIAĮ 80 straipsnį šios institucijos privalo bendradarbiauti su AIAK ir, be kita ko, teikti reikalingą informaciją ir susijusius dokumentus, kad AIAK galėtų įvertinti, ar renkant asmeninę informaciją arba vėliau ją naudojant buvo laikomasi taikomų taisyklių. Atlikdama vertinimą AIAK bendradarbiauja su VRRM; |
| --- | --- |

b)

AIAK nagrinėja skundą, be kita ko, naudodamasi savo įgaliojimais pagal AIAĮ 6 straipsnį, 61 straipsnio ii punktą ir 80 straipsnį, ir apie skundą praneša kompetentingoms valdžios institucijoms, įskaitant atitinkamas priežiūros institucijas.

Pagal AIAĮ 80 straipsnį šios institucijos privalo bendradarbiauti su AIAK ir, be kita ko, teikti reikalingą informaciją ir susijusius dokumentus, kad AIAK galėtų įvertinti, ar renkant asmeninę informaciją arba vėliau ją naudojant buvo laikomasi taikomų taisyklių. Atlikdama vertinimą AIAK bendradarbiauja su VRRM;

| c) | jei vertinimo metu nustatoma, kad buvo pažeistos taikomos taisyklės, atitinkamos valdžios institucijos, bendradarbiaudamos su AIAK, taip pat yra įpareigotos pašalinti pažeidimą.
  Neteisėto asmeninės informacijos rinkimo pagal taikomas taisykles atveju tai apima ir surinktos asmeninės informacijos ištrynimą.
  Taikomų taisyklių pažeidimo atveju AIAK, prieš baigdama vertinimą, taip pat patikrins, ar pažeidimas buvo visiškai ištaisytas; |
| --- | --- |

c)

jei vertinimo metu nustatoma, kad buvo pažeistos taikomos taisyklės, atitinkamos valdžios institucijos, bendradarbiaudamos su AIAK, taip pat yra įpareigotos pašalinti pažeidimą.

Neteisėto asmeninės informacijos rinkimo pagal taikomas taisykles atveju tai apima ir surinktos asmeninės informacijos ištrynimą.

Taikomų taisyklių pažeidimo atveju AIAK, prieš baigdama vertinimą, taip pat patikrins, ar pažeidimas buvo visiškai ištaisytas;

| d) | AIAK, atlikusi vertinimą, per pagrįstą laikotarpį turi pranešti asmeniui jo rezultatus, įskaitant bet kokius taisomuosius veiksmus, kurių buvo imtasi (jei taikoma). AIAK taip pat privalo informuoti asmenį apie galimybę prašyti, kad rezultatą patvirtintų kompetentinga valdžios institucija, ir nurodyti instituciją, kuriai reikia pateikti tokį prašymą.
  Išsami informacija apie vertinimo rezultatą gali būti ribojama, jei yra pagrįstų priežasčių manyti, kad perdavus tokią informaciją gali kilti pavojus vykstančiam tyrimui.
  Kai skundas yra susijęs su asmeninės informacijos rinkimu arba naudojimu baudžiamosios teisėsaugos srityje, jei vertinimo metu paaiškėtų, kad buvo pradėta byla, susijusi su asmens asmenine informacija, ir dėl šios bylos yra priimtas sprendimas, AIAK informuos asmenį, kad pagal Baudžiamojo proceso kodekso 53 straipsnį ir Įstatymo dėl galutinės baudžiamosios bylos medžiagos 4 straipsnį galima susipažinti su bylos medžiaga.
  Jei vertinimo metu nustatoma, kad asmuo yra įtariamasis baudžiamojoje byloje, AIAK informuos asmenį apie šią aplinkybę ir apie galimybę pateikti prašymą pagal Baudžiamojo proceso kodekso 259 straipsnį; |
| --- | --- |

d)

AIAK, atlikusi vertinimą, per pagrįstą laikotarpį turi pranešti asmeniui jo rezultatus, įskaitant bet kokius taisomuosius veiksmus, kurių buvo imtasi (jei taikoma). AIAK taip pat privalo informuoti asmenį apie galimybę prašyti, kad rezultatą patvirtintų kompetentinga valdžios institucija, ir nurodyti instituciją, kuriai reikia pateikti tokį prašymą.

Išsami informacija apie vertinimo rezultatą gali būti ribojama, jei yra pagrįstų priežasčių manyti, kad perdavus tokią informaciją gali kilti pavojus vykstančiam tyrimui.

Kai skundas yra susijęs su asmeninės informacijos rinkimu arba naudojimu baudžiamosios teisėsaugos srityje, jei vertinimo metu paaiškėtų, kad buvo pradėta byla, susijusi su asmens asmenine informacija, ir dėl šios bylos yra priimtas sprendimas, AIAK informuos asmenį, kad pagal Baudžiamojo proceso kodekso 53 straipsnį ir Įstatymo dėl galutinės baudžiamosios bylos medžiagos 4 straipsnį galima susipažinti su bylos medžiaga.

Jei vertinimo metu nustatoma, kad asmuo yra įtariamasis baudžiamojoje byloje, AIAK informuos asmenį apie šią aplinkybę ir apie galimybę pateikti prašymą pagal Baudžiamojo proceso kodekso 259 straipsnį;

| e) | jeigu procedūros rezultatas asmens vis tiek netenkina, jis gali kreiptis į AIAK, kuri turi asmenį informuoti apie įvairias galimybes kreiptis dėl teisių gynimo ir išsamias tokio kreipimosi procedūras pagal Japonijos įstatymus ir taisykles. AIAK teiks asmeniui paramą, įskaitant konsultavimą ir pagalbą, toliau kreipiantis į atitinkamą administravimo arba teisminę instituciją. |
| --- | --- |

e)

jeigu procedūros rezultatas asmens vis tiek netenkina, jis gali kreiptis į AIAK, kuri turi asmenį informuoti apie įvairias galimybes kreiptis dėl teisių gynimo ir išsamias tokio kreipimosi procedūras pagal Japonijos įstatymus ir taisykles. AIAK teiks asmeniui paramą, įskaitant konsultavimą ir pagalbą, toliau kreipiantis į atitinkamą administravimo arba teisminę instituciją.

III.   Vyriausybės galimybė susipažinti su informacija nacionalinio saugumo tikslais

A.   Asmeninės informacijos rinkimo teisiniai pagrindai ir apribojimai

1)   Atitinkamos ministerijos / agentūros vykdomo informacijos rinkimo teisiniai pagrindai

Kaip minėta pirmiau, administravimo organai asmeninę informaciją nacionalinio saugumo tikslais privalo rinkti neperžengdami savo administracinės kompetencijos.

Japonijoje nėra įstatymo, kuriuo būtų leidžiama vien tik nacionalinio saugumo tikslais privalomomis priemonėmis rinkti asmeninę informaciją. Pagal Konstitucijos 35 straipsnį priverstinai asmeninę informaciją galima rinkti tik remiantis teismo orderiu, išduotu atliekant nusikalstamos veikos tyrimą. Taigi toks orderis gali būti išduotas tik nusikalstamos veikos tyrimo tikslais. Tai reiškia, kad pagal Japonijos teisinę sistemą informacijos rinkimas ir (arba) naudojimas privalomomis priemonėmis nacionalinio saugumo tikslais neleidžiamas. Vietoj to, nacionalinio saugumo srityje atitinkamos ministerijos ar agentūros informaciją gali gauti tik iš laisvai prieinamų šaltinių arba tik verslo subjektų ar asmenų savanoriškai atskleidžiamą informaciją. Verslo subjektai, gavę savanoriško bendradarbiavimo prašymą, nėra teisiškai įpareigoti teikti tokią informaciją ir, jei atsisako bendradarbiauti, nepatiria neigiamų pasekmių.

Už nacionalinį saugumą atsakingos kelios skirtingos ministerijos ir agentūros.

1)   Ministrų kabineto sekretoriatas

Ministrų kabineto sekretoriatas renka informaciją ir atlieka tyrimus, susijusius su svarbiomis Ministrų kabineto politikos sritimis (28), kaip nurodyta Ministrų kabineto įstatymo 12-2 straipsnyje (29). Tačiau Ministrų kabineto sekretoriatas neturi įgaliojimų rinkti asmeninę informaciją tiesiogiai iš verslo subjektų. Jis renka, tvarko, analizuoja ir vertina informaciją, kurią gauna iš atvirai prieinamų šaltinių, kitų valdžios institucijų ir pan.

2)   NPA / prefektūros policija

Kiekvienoje prefektūroje prefektūros policijai suteikti įgaliojimai neperžengiant savo kompetencijos pagal Policijos įstatymo 2 straipsnį rinkti informaciją. Gali būti atvejų, kai informaciją pagal savo kompetenciją, kaip nustatyta Policijos įstatyme, tiesiogiai renka NPA. Visų pirma tai pasakytina apie NPA Saugumo biuro bei Užsienio reikalų ir žvalgybos departamento veiklą. Pagal Policijos įstatymo 24 straipsnį Saugumo biuras yra atsakingas už klausimus, susijusius su saugumo policija (30), o Užsienio reikalų ir žvalgybos departamentas – už klausimus, susijusius su užsieniečiais ir Japonijos piliečiais, vykdančiais veiklą užsienio šalyse.

3)   Viešojo saugumo žvalgybos agentūra (VSŽA)

Ardomosios veiklos prevencijos įstatymo (AVPĮ) ir Įstatymo dėl organizacijų, kurios nesirinktinai vykdė masinių žudynių veiksmus, kontrolės (ĮOK) taikymas daugiausia pavestas Viešojo saugumo žvalgybos agentūrai (VSŽA). Tai Teisingumo ministerijos agentūra.

AVPĮ ir ĮOK nustatyta, kad administracinės nuostatos (t. y. priemonės, kuriomis nustatomas tokių organizacijų veiklos ribojimas, jų likvidavimas ir kt.) gali būti priimtos, laikantis griežtų sąlygų, siekiant kovoti su organizacijomis, kurios vykdo tam tikras sunkias veikas („teroristinę ardomąją veiklą“ arba „nesirinktinai vykdomas masines žudynes“), taip pažeisdamos Konstitucijoje įtvirtintą „viešąjį saugumą“ arba „pagrindinę visuomenės sistemą“. „Teroristinė ardomoji veikla“ patenka į AVPĮ taikymo sritį (žr. 4 straipsnį, taikomą tokiai veiklai kaip sukilimo, užsienio agresijos raginimas, politinė žmogžudystė ir kt.), o ĮOK taikomas „nesirinktinai vykdytiems masinių žudynių veiksmams“ (žr. ĮOK 4 straipsnį). AVPĮ arba ĮOK nuostatos gali būti taikomos tik tiksliai nustatytoms organizacijoms, keliančioms konkrečias vidaus ar išorės grėsmes viešajam saugumui.

Taigi AVPĮ ir ĮOK įtvirtinami tyrimo teisiniai įgaliojimai. Pagrindiniai VSŽA (VSŽO) pareigūnų tyrimo įgaliojimai yra nustatyti AVPĮ 27 straipsnyje ir ĮOK 29 straipsnyje. VSŽA tyrimai pagal šias nuostatas atliekami tik tiek, kiek yra būtini siekiant įgyvendinti minėtas organizacijų kontrolės nuostatas (pvz., anksčiau vykdyti tyrimai dėl radikalių kairiųjų grupių, sektos Aum Shinrikyo ir tam tikros vidaus grupės, glaudžiai susijusios su Šiaurės Korėja). Tačiau šie tyrimai negali būti grindžiami privalomomis priemonėmis, todėl asmeninės informacijos turinti organizacija negali būti priversta ją teikti.

VSŽA savanoriškai atskleistos informacijos rinkimui ir naudojimui taikomos įstatymais nustatytos atitinkamos apsaugos priemonės ir apribojimai, kaip antai, be kita ko, Konstitucija garantuojamas ryšių slaptumas ir asmeninės informacijos tvarkymo taisyklės pagal AOTAIAĮ.

4)   Gynybos ministerija (GM)

Kalbant apie Gynybos ministerijos (GM) vykdomą informacijos rinkimą, GM, remdamasi GM įsteigimo įstatymo 3 ir 4 straipsniais, renka tik tą informaciją, kurios reikia į jos administracinę kompetenciją patenkantiems reikalams, įskaitant dėl gynybos ir apsaugos klausimų, veiksmų, kurių imasi Savigynos pajėgos, taip pat dėl Žemės, jūrų ir oro savigynos pajėgų dislokavimo. GM informaciją šiais tikslais gali rinkti tik savanoriškai bendradarbiaujant ir iš laisvai prieinamų šaltinių. Ji nerenka informacijos apie gyventojus.

2)   Apribojimai ir apsaugos priemonės

a)   Teisės aktų nustatyti apribojimai

1)   AOTAIAĮ grindžiami bendrieji apribojimai

AOTAIAĮ yra bendrasis teisės aktas, taikomas administravimo organams renkant ir tvarkant asmeninę informaciją bet kurioje tokių organų veiklos srityje. Todėl II.A.1) b) 2) skirsnyje aprašyti apribojimai ir apsaugos priemonės taip pat taikomi asmeninės informacijos saugojimui, laikymui, naudojimui ir t. t. nacionalinio saugumo srityje.

2)   Policijai (NPA ir prefektūrų policijai) taikomi specifiniai apribojimai

Kaip buvo nurodyta skirsnyje, skirtame informacijos rinkimui teisėsaugos tikslais, policija gali rinkti informaciją tik pagal savo kompetenciją ir tai darydama ji gali, vadovaudamasi Policijos įstatymo 2 straipsnio 2 dalimi, veikti griežtai „tik tiek, kiek būtina“ jos pareigoms vykdyti, ir „nešališkai, objektyviai ir sąžiningai“. Be to, ji privalo „niekada nepiktnaudžiauti savo įgaliojimais taip, kad būtų pažeidžiamos asmens teisės ir laisvės, užtikrinamos Japonijos Konstitucijoje“.

3)   VSŽA taikomi specifiniai apribojimai

AVPĮ 3 straipsnyje ir ĮOK 3 straipsnyje nustatyta, kad tyrimai pagal šiuos teisės aktus gali būti atliekami tik tokiu mastu, koks reikalingas tikslui pasiekti, ir jų negalima vykdyti siekiant nepagrįstai riboti pagrindines žmogaus teises. Be to, pagal AVPĮ 45 straipsnį ir ĮOK 42 straipsnį, jeigu VSŽA pareigūnas piktnaudžiauja savo įgaliojimais, tai yra nusikaltimas, už kurį taikomos griežtesnės baudžiamosios sankcijos nei už bendro pobūdžio įgaliojimų pažeidimą kitose viešojo sektoriaus srityse.

4)   MM taikomi specifiniai apribojimai

Kalbant apie GM vykdomą informacijos rinkimą / organizavimą, kaip nurodyta GM įsteigimo įstatymo 4 straipsnyje, ši ministerija renka tik tą informaciją, kurios „reikia“ jos pareigoms vykdyti šiose srityse: 1) gynybos ir apsaugos klausimų, 2) veiksmų, kurių imasi Savigynos pajėgos, 3) Žemės, jūrų ir oro savigynos pajėgų organizavimo, personalo skaičiaus, struktūros, įrangos ir dislokavimo.

b)   Kiti apribojimai

Kaip paaiškinta II.A.2) b) 1) skirsnyje dėl nusikalstamos veikos tyrimų, remiantis Aukščiausiojo Teismo praktika, kad, siekiant patenkinti verslo subjekto prašymą savanoriškai bendradarbiauti, toks prašymas turi būti būtinas tiriant įtariamą nusikaltimą ir turi būti pagrįstas, kad būtų pasiektas tyrimo tikslas.

Nors tyrimo institucijų nacionalinio saugumo srityje atliekamų tyrimų teisinis pagrindas ir tikslas skiriasi nuo tyrimo institucijų teisėsaugos srityje atliekamų tyrimų teisinio pagrindo ir tikslo, pagrindiniai „reikalingumo atliekant tyrimą“ ir „būdo tinkamumo“ principai panašiai taikomi nacionalinio saugumo srityje ir jų turi būti laikomasi tinkamai atsižvelgiant į konkrečias kiekvienos bylos aplinkybes.

Minėtais apribojimais užtikrinama, kad informacija būtų renkama ir apdorojama tik tiek, kiek tai būtina konkrečioms kompetentingos valdžios institucijos pareigoms atlikti ir remiantis konkrečiomis grėsmėmis. Tai neapima masinio ir nesirinktinai atliekamo duomenų rinkimo ar prieigos prie asmeninės informacijos nacionalinio saugumo tikslais.

B.   Priežiūra

1)   AOTAIAĮ grindžiama priežiūra

Kaip paaiškinta II.B.2) skirsnyje, Japonijos viešajame sektoriuje kiekvienos ministerijos ministrui ar agentūros vadovui yra suteikti įgaliojimai savo ministerijoje ar agentūroje vykdyti atitikties AOTAIAĮ priežiūrą ir užtikrinti vykdymą. Be to, Vidaus reikalų ir ryšių ministras gali atlikti Įstatymo vykdymo užtikrinimo padėties tyrimą, reikalauti, kad kiekvienas ministras pateiktų dokumentų ir paaiškinimų pagal Įstatymo 49 ir 50 straipsnius, ir teikti kiekvienam ministrui skirtas nuomones pagal Įstatymo 51 straipsnį. Pavyzdžiui, jis gali prašyti peržiūrėti priemones imantis veiksmų pagal Įstatymo 50 ir 51 straipsnius.

2)   Viešojo saugumo komisijų užtikrinama policijos priežiūra

Kaip paaiškinta skirsnyje „II. Informacijos rinkimas baudžiamosios teisėsaugos tikslais“, nepriklausomos prefektūrų viešojo saugumo komisijos vykdo prefektūrų policijos veiklos priežiūrą.

Nacionalinės policijos agentūros (NPA) priežiūros funkcijas vykdo Nacionalinė viešojo saugumo komisija. Pagal Policijos įstatymo 5 straipsnį Komisija yra atsakinga visų pirma už „asmens teisių ir laisvės apsaugą“. Šiuo tikslu ji visų pirma turi nustatyti išsamią politiką, kurioje nurodomos visų Policijos įstatymo 5 straipsnio 4 dalyje nurodytų klausimų administravimo taisyklės, taip pat išdėstytos kitos pagrindinės gairės ar priemonės, kuriomis turėtų būti vadovaujamasi vykdant minėtą veiklą. Nacionalinės viešojo saugumo komisijos (NVSK) nepriklausomumas yra toks pat kaip prefektūrų viešojo saugumo komisijų (PVSK).

3)   Generalinio inspektoriaus teisinės atitikties biuro vykdoma GM priežiūra

Generalinio inspektoriaus teisinės atitikties biuras (GIB) yra nepriklausomas biuras Gynybos ministerijoje (GM), kurio tiesioginę priežiūrą vykdo Gynybos ministras pagal GM steigimo įstatymo 29 straipsnį. GIB gali tikrinti, kaip GM pareigūnai laikosi įstatymų ir taisyklių. Šie patikrinimai vadinami „gynybos patikrinimais“.

GIB atlieka patikrinimus kaip nepriklausoma tarnyba, kad būtų užtikrinta teisinė atitiktis visoje ministerijoje, įskaitant Savigynos pajėgas (SP). Jis savo pareigas vykdo nepriklausomai nuo GM veiklos departamentų. Atlikęs patikrinimą, GIB nustatytus faktus, kartu su būtinomis taisomosiomis priemonėmis, nedelsdamas praneša tiesiogiai gynybos ministrui. Remdamasis GIB ataskaita, gynybos ministras gali priimti įsakymus įgyvendinti priemones padėčiai ištaisyti. Viceministro pavaduotojui pavesta įgyvendinti šias priemones ir pranešti gynybos ministrui, kaip jos įgyvendinamos.

Atliekant gynybos patikrinimus nustatyti faktai šiuo metu savanoriškai kaip skaidrumo priemonė skelbiami GM interneto svetainėje (nors teisiškai to daryti neprivaloma).

Yra trys saugumo patikrinimų kategorijos:

| (i) | periodiškai atliekami reguliarūs saugumo patikrinimai (31); |
| --- | --- |

(i)

periodiškai atliekami reguliarūs saugumo patikrinimai (31);

| (ii) | saugumo patikrinimai, kurių tikslas – patikrinti, ar veiksmingai imtasi taisomųjų priemonių, ir |
| --- | --- |

(ii)

saugumo patikrinimai, kurių tikslas – patikrinti, ar veiksmingai imtasi taisomųjų priemonių, ir

| (iii) | specialieji gynybos patikrinimai, gynybos ministro pavedimu atliekami dėl konkrečių klausimų. |
| --- | --- |

(iii)

specialieji gynybos patikrinimai, gynybos ministro pavedimu atliekami dėl konkrečių klausimų.

Atlikdamas šiuos patikrinimus generalinis inspektorius gali prašyti, kad susijusi tarnyba pateiktų ataskaitas, prašyti pateikti dokumentus, patekti į patalpas, kad galėtų atlikti patikrinimus vietoje, prašyti viceministro pavaduotojo paaiškinimų ir t. t. Atsižvelgiant į GIB tikrinimo užduočių pobūdį, šiam biurui vadovauja labai aukšto rango teisės specialistai (buvęs vyriausiasis prokuroras).

4)   VSŽA vykdoma priežiūra

VSŽA atlieka reguliarius ir specialiuosius patikrinimus, per kuriuos tikrina savo atskirų biurų ir tarnybų (Viešojo saugumo žvalgybos biuro, viešojo saugumo žvalgybos tarnybų, kitų pavaldžiųjų tarnybų ir kt.) veiklą. Atliekant reguliarius patikrinimus generalinio direktoriaus pavaduotojas ir (arba) direktorius paskiriamas (-i) inspektoriumi (-iais). Per tokius patikrinimus taip pat tikrinama, kaip tvarkoma asmeninė informacija.

5)   Parlamento vykdoma priežiūra

Kalbant apie informacijos rinkimą teisėsaugos tikslais, Parlamentas per savo kompetentingą komitetą gali tirti informacijos rinkimo veiklos nacionalinio saugumo srityje teisėtumą. Parlamento tyrimo įgaliojimai grindžiami Konstitucijos 62 straipsniu ir Parlamento įstatymo 74 ir 104 straipsniais.

C.   Individualios teisių gynimo priemonės

Individualiomis teisių gynimo priemonėmis galima naudotis taip pat kaip baudžiamosios teisėsaugos srityje. Tai taip pat apima naująjį AIAK administruojamą ir prižiūrimą teisių gynimo mechanizmą, skirtą ES piliečių skundams nagrinėti ir spręsti. Šis klausimas plačiau aptariamas II.C skirsnyje.

Be to, konkrečių individualių teisių gynimo būdų esama nacionalinio saugumo srityje.

Administravimo organų nacionalinio saugumo tikslais renkamai asmeninei informacijai taikomos AOTAIAĮ 4 skyriaus nuostatos. Tai apima asmens teisę prašyti atskleisti (12 straipsnis) ir ištaisyti (be kita ko, papildyti arba ištrinti) (27 straipsnis) saugomą asmeninę informaciją, taip pat teisę prašyti sustabdyti asmeninės informacijos naudojimą tuo atveju, kai administravimo organas atitinkamą informaciją gavo neteisėtai (36 straipsnis). Tačiau nacionalinio saugumo srityje naudojimuisi tokiomis teisėmis taikomi tam tikri apribojimai: prašymai atskleisti, ištaisyti informaciją arba sustabdyti jos naudojimą nebus tenkinami, kai jie yra susiję su „informacija, dėl kurios administravimo organo vadovas turi pagrįstų priežasčių manyti, kad atskleidus šią informaciją greičiausiai bus pakenkta nacionaliniam saugumui, bus padaryta žala tarpusavio pasitikėjimu grįstiems santykiams su kita šalimi ar tarptautine organizacija arba derybose su užsienio valstybe ar tarptautine organizacija bus atsidurta nepalankioje padėtyje“ (14 straipsnio iv punktas). Taigi, ši išimtis taikoma ne visam su nacionaliniu saugumu susijusiam savanoriškam informacijos rinkimui, nes ją taikant visada būtina konkrečiai įvertinti su informacijos atskleidimu susijusią riziką.

Be to, jeigu asmens prašymas atmetamas remiantis tuo, kad susijusi informacija yra laikoma neatskleistina pagal 14 straipsnio iv punktą, asmuo gali pateikti administracinį skundą, kad toks sprendimas būtų peržiūrėtas, teigdamas, pavyzdžiui, kad konkrečiu atveju netenkinamos 14 straipsnio iv punkte nustatytos sąlygos. Tokiu atveju atitinkamo administravimo organo vadovas, prieš priimdamas sprendimą, turi pasitarti su Informacijos atskleidimo ir asmeninės informacijos apsaugos peržiūros taryba. Taryba skundą peržiūrės laikydamasi nepriklausomumo principo. Taryba yra labai specializuotas ir nepriklausomas organas, o jos narius, kurie yra labai kompetentingi, skiria Ministras pirmininkas su abiejų Parlamento rūmų sutikimu (32). Tarybai suteikti dideli tyrimo įgaliojimai, įskaitant galimybę prašyti dokumentų ir atskleisi atitinkamą asmeninę informaciją, rengti uždarus posėdžius ir taikyti Vaughn indekso procedūrą (33). Tuomet Taryba raštu parengia ataskaitą ir pateikia ją susijusiam asmeniui (34). Ataskaitoje pateikti nustatyti faktai skelbiami viešai. Nors formaliai ataskaita nėra teisiškai privaloma, atitinkami administravimo organai laikosi beveik visų ataskaitų (35).

Galiausiai, pagal Administracinių bylų nagrinėjimo įstatymo 3 straipsnio 3 dalį asmuo gali kreiptis į teismą, kad būtų panaikintas administravimo organo priimtas sprendimas neatskleisti asmeninės informacijos.

IV.   Periodinė peržiūra

Atliekant periodinę peržiūrą pagal sprendimą dėl tinkamumo AIAK ir Europos Komisija keisis informacija apie duomenų tvarkymą sprendime dėl tinkamumo nurodytomis sąlygomis, įskaitant šiame pareiškime nustatytas sąlygas.

---

(1)  
  2003 m. rugsėjo 12 d. Aukščiausiojo Teismo sprendimas (2002 (Ju) Nr.1656).

(2)  Dėl išimčių, susijusių su AOTAIAĮ 4 skyriumi, žr. 16 p.

(3)  AOTAIAĮ 2 straipsnio 5 dalyje saugoma asmeninė informacija – asmeninė informacija, kurią administravimo organo darbuotojas parengė arba gavo vykdydamas savo pareigas, ir kurią minėtas administravimo organas saugo savo darbuotojų organizacinėms reikmėms.

(4)  Kiekviena prefektūra turi savo „prefektūros nutarimą“, taikomą prefektūros policijos vykdomai asmeninės informacijos apsaugai. Šių prefektūrų nutarimų vertimo į anglų kalbą nėra.

(5)  Baudžiamojo proceso kodekso 220 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad tais atvejais, kai prokuroras, prokuroro padėjėjas ar kriminalinės policijos pareigūnas sulaiko įtariamąjį, jei būtina, jis gali imtis šių priemonių: a) ieškodamas įtariamojo patekti į kito asmens ir pan. gyvenamąją vietą; b) sulaikymo vietoje atlikti kratas, poėmius ar patikras.

(6)  Konkrečiau, remiantis šia nuostata, „bet kuriais iš toliau nurodytoms kategorijoms priskiriamų atvejų, jei padėtis pakankamai rimta, kad būtų galima įtarti, kad vyks pokalbiai, susiję su veikos vykdymu, pasirengimu, sąmokslu dėl tolesnių veiksmų, pvz., įrodymų slėpimo ir pan., nurodymais ir kita informacija apie nusikalstamą veiką, apibūdintą kiekvienoje iš minėtų kategorijų (toliau – „susijusios nusikalstamos veikos“ pagal antrą ir trečią kategorijas), taip pat vyks pokalbiai dėl dalykų, susijusių su minėta nusikalstama veika (toliau šioje dalyje – „su nusikalstama veika susiję pokalbiai“), ir tais atvejais, kai itin sudėtinga kokiais nors kitais būdais atpažinti nusikaltėlį arba išsiaiškinti nusikaltimo įvykdymo aplinkybes arba detales, prokuroras arba kriminalinės policijos pareigūnas gali klausytis su nusikalstama veika susijusių pokalbių pagal orderį dėl pokalbių klausymosi, teisėjo išduotą dėl tam tikros susisiekimo priemonės, nurodomos telefonu numeriu ir kitais numeriais arba kodais, pagal kuriuos galima nustatyti telefono pokalbio šaltinį arba paskirtį, naudojamos įtariamojo remiantis sutartimi su telekomunikacijų operatoriais ir pan. (išskyrus tuos, kuriuos galima laikyti nekeliančiais įtarimų dėl su nusikalstama veika susijusių pokalbių), arba priemonių, dėl kurių yra priežasčių įtarti, kad jos bus naudojamos su nusikalstama veika susijusiems pokalbiams, – tokiais atvejais galima klausytis ta priemone vykdomų su nusikalstama veika susijusių pokalbių.“

(7)  
  1969 m. kovo 18 d. sprendimas (1968 (Shi) Nr. 100).

(8)  Baudžiamojo proceso taisyklių 156 straipsnio 1 dalyje nustatyta: „Pateikdamas ankstesnio straipsnio 1 dalyje nurodytą prašymą to prašymo teikėjas nurodo, kuo remiantis manoma, kad įtariamasis arba kaltinamasis įvykdė nusikalstamą veiką.“

(9)  Žr. 6 išnašą.

(10)  AOTAIAĮ 3 straipsnio 1 ir 2 dalimis ribojamas asmeninės informacijos saugojimo ir, atitinkamai, jos rinkimo mastas.

(11)  Taip pat žr. 1999 m. gruodžio 7 d. Nacionalinės policijos agentūros pranešimą (toliau 9 psl.), kuriame nurodomas tas pats argumentas.

(12)  Vertinant „metodų tinkamumą“ gali būti vertinamas nusikaltimo sunkumas ir skuba.

(13)  Konstitucijos 21 straipsnio 2 dalyje nustatyta: „Draudžiama taikyti cenzūrą ir pažeisti bet kokių ryšių priemonių slaptumą“.

(14)  Telekomunikacijų verslo įstatymo 4 straipsnyje nurodyta, kad: „1) draudžiama pažeisti telekomunikacijų operatoriaus tvarkomų ryšių slaptumą; 2) bet koks asmuo, užsiimantis telekomunikacijų verslu, eidamas savo pareigas privalo saugoti paslaptis, kurias sužinojo dėl telekomunikacijų operatoriaus tvarkomos informacijos. Ši pareiga taikoma ir nustojus eiti atitinkamas pareigas.“

(15)  Baudžiamojo kodekso 134 straipsnyje nurodyta, kad: „1) jei gydytojas, vaistininkas, vaistinių preparatų platintojas, akušeris, teisinis atstovas, gynėjas, valstybinis notaras ar bet koks asmuo, anksčiau ėjęs tokias profesines pareigas, be pateisinamų priežasčių atskleidžia kito asmens konfidencialią informaciją, kurią jis sužinojo eidamas tas profesines pareigas, jis baudžiamas laisvės atėmimu atliekant darbus iki 6 mėnesių arba ne didesne kaip 100 000 JPY bauda; 2) minėta nuostata taikoma ir tais atvejais, jei religines pareigas einantis ar ėjęs asmuo be pateisinamų priežasčių atskleidžia kito asmens konfidencialią informaciją, kurią jis sužinojo tos religinės veiklos eigoje“.

(16)  Plačiau apie šios taisyklės išimtį 5 išnašoje.

(17)  Siekiant užtikrinti skaidrumą ir palengvinti VRRM vykdomą priežiūrą, reikalaujama, kad administravimo organo vadovas, remdamasis AOTAIAĮ 11 straipsniu, registruotų visus AOTAIAĮ 10 straipsnio 1 dalyje nurodytus duomenis, kaip antai bylą saugančio administravimo organo pavadinimą, bylos naudojimo tikslą, asmeninės informacijos rinkimo metodą ir pan. (vadinamasis „asmeninės informacijos bylų registras“). Vis dėlto asmeninės informacijos byloms, kurioms taikoma AOTAIAĮ 10 straipsnio 2 dalis, kaip antai parengtoms ar gautoms vykdant nusikalstamos veikos tyrimą ar susijusioms su nacionaliniam saugumui svarbiais klausimais, prievolė pranešti apie jas VRRM ir įtraukti jas į viešą registrą netaikoma. Tačiau pagal Viešųjų registrų ir archyvų tvarkymo įstatymo 7 straipsnį administravimo organo vadovas bet kuriuo atveju privalo registruoti administracinių dokumentų klasifikavimo duomenis, pavadinimą, saugojimo laikotarpį ir vietą (administracinių dokumentų bylų tvarkymo registras). Abiejų šių registrų rodyklių informacija skelbiama internete ir pagal ją asmenys gali patikrinti, kokios asmeninės informacijos yra byloje ir kuris administravimo organas tą informaciją saugo.

(18)  Žr., pvz., 2009 m. kovo 27 d. Patarėjų rūmų rašytinį paklausimą Nr. 92 dėl informacijos, surinktos vykdant nusikalstamosios veikos tyrimus, tvarkymo, įskaitant policijos ir prokuratūrų konfidencialumo prievolių pažeidimus.

(19)  Tokio ieškinio pavyzdys – byla dėl Gynybos agentūros sąrašo (2006 m. gegužės 11 d. Niigatos apylinkės teismo sprendimas (2002(Wa) Nr. 514)). Ši byla buvo susijusi su tuo, kad Gynybos agentūros pareigūnas parengė, tvarkė ir platino asmenų, Gynybos agentūrai pateikusių prašymus atskleisti administracinius dokumentus, sąrašą. Tame sąraše buvo ieškovo asmeninės informacijos aprašai. Teigdamas, kad buvo pažeista jo teisė į privatumą, teisė žinoti ir pan., ieškovas pareikalavo, kad atsakovas atlygintų žalą pagal Valstybės žalos atlyginimo įstatymo 1 straipsnio 1 dalį. Teismas iš dalies patenkino šį reikalavimą ir skyrė ieškovui dalinę kompensaciją.

(20)  
  1910 m. balandžio 5 d. Aukščiausiojo Teismo sprendimas (1910(O) Nr. 71).

(21)  Policijos įstatymo 79 straipsnis (ištrauka):

| 1. | Asmuo, norintis apskųsti prefektūrų policijos darbuotojų pareigų vykdymą, gali pateikti rašytinį skundą prefektūros viešojo saugumo komisijai Nacionalinės viešojo saugumo komisijos potvarkyje nurodyta tvarka. |
| --- | --- |

1.

Asmuo, norintis apskųsti prefektūrų policijos darbuotojų pareigų vykdymą, gali pateikti rašytinį skundą prefektūros viešojo saugumo komisijai Nacionalinės viešojo saugumo komisijos potvarkyje nurodyta tvarka.

| 2. | Ankstesnėje dalyje numatytą skundą gavusi prefektūros viešojo saugumo komisija sąžiningai jį išnagrinėja, vadovaudamasi įstatymais bei vietos potvarkiais, ir apie rezultatą raštu informuoja skundą pateikusį asmenį, išskyrus šiuos atvejus:






  1) | galima pripažinti, kad skundas pateiktas siekiant sutrukdyti prefektūrų policijai teisėtai vykdyti pareigas; |
| --- | --- | --- |

2.

Ankstesnėje dalyje numatytą skundą gavusi prefektūros viešojo saugumo komisija sąžiningai jį išnagrinėja, vadovaudamasi įstatymais bei vietos potvarkiais, ir apie rezultatą raštu informuoja skundą pateikusį asmenį, išskyrus šiuos atvejus:

1)

galima pripažinti, kad skundas pateiktas siekiant sutrukdyti prefektūrų policijai teisėtai vykdyti pareigas;

| 2) | skundo pateikusio asmens dabartinė gyvenamoji vieta nežinoma; |
| --- | --- |

2)

skundo pateikusio asmens dabartinė gyvenamoji vieta nežinoma;

| 3) | galima pripažinti, kad skundas pateiktas kartu su kitais asmenimis ir tiems asmenims jau pranešta apie bendro skundo rezultatą. |
| --- | --- |

3)

galima pripažinti, kad skundas pateiktas kartu su kitais asmenimis ir tiems asmenims jau pranešta apie bendro skundo rezultatą.

(22)  
  2001 m. balandžio 13 d. NPA pranešimas apie tinkamą skundų dėl policijos pareigūnų pareigų vykdymo tvarkymą ir jo 1 priedėlis „Policijos įstatymo 79 straipsnio aiškinimo ir įgyvendinimo taisyklės“.

(23)  Pagal NPA pranešimą (žr. ankstesnę išnašą) asmenims, kuriems sudėtinga suformuluoti skundą raštu, suteikiama pagalba. Tai aiškiai apima užsieniečius.

(24)  Kita vertus, gali būti dokumentų, kurie nepriskiriami su teismo procesais susijusių dokumentų kategorijai, nes jie patys nėra pagal orderį gauta informacija arba rašytiniai paklausimai tyrimo klausimais, bet yra sukurti tokių dokumentų pagrindu. Taip yra tuomet, kai privačiai informacijai netaikoma AOTAIAĮ 45 straipsnio 1 dalis ir todėl tokia informacija nelaikoma nepatenkančia į AOTAIAĮ 4 skyriaus taikymo sritį.

(25)  Baudžiamojo proceso kodekso 53-2 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad AOTAIAĮ IV skyriaus nuostatos netaikomos asmeninei informacijai, užfiksuotai su teismo procesais ir paimtais daiktais susijusiuose dokumentuose.

(26)  Pagal Baudžiamojo proceso kodeksą ir Įstatymą dėl galutinės baudžiamosios bylos medžiagos teisė susipažinti su paimtais daiktais, taip pat susipažinti su dokumentais / asmenine informacija, susijusiais su baudžiamaisiais teismo procesais, ir ją ištaisyti suteikiama taikant unikalią ir atskirą taisyklių sistemą, kuria siekiama apsaugoti atitinkamų asmenų privatumą, tyrimų slaptumą, deramą baudžiamųjų bylų nagrinėjimą ir kt.

(27)  Kalbant konkrečiau, susipažinti su informacija, susijusia su objektyviais įrodymais, nukentėjusiesiems iš principo leidžiama, jei tai su baudžiamuoju persekiojimu nesusiję duomenys bylose, kuriose dalyvauja nukentėjusysis, kaip nurodyta Baudžiamojo proceso kodekso 316-33 straipsnyje, siekiant užtikrinti didesnę nukentėjusiųjų apsaugą.

(28)  Šią veiklą vykdo Kabineto žvalgybos ir tyrimų biuras pagal Įsakymo dėl Ministrų kabineto sekretoriato organizavimo 4 straipsnį.

(29)  Tai apima „žvalgybos informacijos rinkimą ir tyrimus, susijusius su svarbiomis Ministrų kabineto politikos sritimis“.

(30)  Saugumo policija yra atsakinga už su visuomenės saugumu ir šalies interesais susijusią nusikaltimų kontrolės veiklą. Tai apima nusikaltimų kontrolę ir informacijos apie neteisėtus veiksmus, susijusius su kraštutinių kairiųjų grupių, dešiniųjų grupių ir žalinga prieš Japoniją nukreipta veikla, rinkimą.

(31)  Patikrinimo, susijusios su šiame pareiškime aptariamais klausimais, pavyzdys galėtų būti 2016 m. reguliarus gynybos patikrinimas dėl informuotumo apie teisinę atitiktį didinimo ir pasirengimo teisinei atitikčiai, nes vienas iš svarbiausių šio patikrinimo objektų buvo asmeninės informacijos apsauga. Kalbant konkrečiau, atliekant tyrimą siekta išsiaiškinti, kaip tvarkoma, laikoma ir pan. asmeninė informacija. Savo ataskaitoje GIB nustatė keletą netinkamų asmeninės informacijos tvarkymo aspektų, kurie turėtų būti ištaisyti, pavyzdžiui, tai, kad duomenys nėra apsaugoti slaptažodžiu. Ataskaitą galima rasti GM svetainėje.

(32)  Žr. Informacijos atskleidimo ir asmeninės informacijos apsaugos peržiūros tarybos įsteigimo įstatymo 4 straipsnį.

(33)  Žr. Informacijos atskleidimo ir asmeninės informacijos apsaugos peržiūros tarybos įsteigimo įstatymo 9 straipsnį.

(34)  Žr. Informacijos atskleidimo ir asmeninės informacijos apsaugos peržiūros tarybos įsteigimo įstatymo 16 straipsnį.

(35)  Per pastaruosius trejetą metų nėra buvę precedento, kai atitinkamas administravimo organas priima sprendimą, kuris skirtųsi nuo Tarybos išvadų. Anksčiau tokių atvejų yra buvę, bet labai mažai: tik du atvejai iš 2 000 nuo 2005 m. (t. y. nuo tada, kai įsigaliojo AOTAIAĮ). Kai administravimo organas priima sprendimą, kuris skiriasi nuo Tarybos išvadų, pagal Administracinių skundų peržiūros įstatymo 50 straipsnio 1 dalies 4 punktą su pakeitimais, taikomais pakeitus AOTAIAĮ 42 straipsnio 2 punktą, jis privalo aiškiai nurodyti priežastis.

---