# Eiropas Savienības C 148/2019

| | ISSN 1977-0952 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 148 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 62. gadagājums2019. gada 29. aprīlis |

ISSN 1977-0952

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 148

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

62. gadagājums2019. gada 29. aprīlis

---

| Saturs | Lappuse |
| --- | --- |
| | IV   Paziņojumi |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Eiropas Savienības Tiesa |
| 2019/C 148/01 | Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī | 1 |

Saturs

Lappuse

IV   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

2019/C 148/01

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

1

---

| | V   Atzinumi |
| --- | --- |
| | JURIDISKAS PROCEDŪRAS |
| | CDJ |
| 2019/C 148/02 | Lieta C-420/16 P: Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 7. marta spriedums — Balázs-Árpád Izsák, Attila Dabis/Eiropas Komisija, Ungārija, Grieķijas Republika, Rumānija, Slovākijas Republika (Apelācija — Institucionālās tiesības — Pilsoņu iniciatīva — Regula (ES) Nr. 211/2011 — Pilsoņu iniciatīvas priekšlikuma reģistrācija — 4. panta 2. punkta b) apakšpunkts — Nosacījums, ka pilsoņu iniciatīvas priekšlikums nevar būt acīmredzami ārpus Eiropas Komisijas pilnvarām iesniegt tiesību akta priekšlikumu, lai īstenotu Līgumus — Pierādīšanas pienākums — Ekonomiskā, sociālā un teritoriālā kohēzija — LESD 174. pants — Pilsoņu iniciatīva Kohēzijas politika reģionu vienlīdzībai un reģionālo kultūru ilgtspējai — Reģistrācijas pieteikums — Komisijas atteikums) | 2 |
| 2019/C 148/03 | Lieta C-349/17: Tiesas (virspalāta) 2019. gada 5. marta spriedums (Tallinna Ringkonnakohus (Igaunija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Eesti Pagar AS/Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Valsts atbalsts — Regula (EK) Nr. 800/2008 (vispārējā grupu atbrīvojuma regula) — 8. panta 2. punkts — Atbalsts ar stimulējošu ietekmi — Jēdziens projekta uzsākšana — Valsts iestāžu kompetence — Nelikumīgs atbalsts — Eiropas Komisijas vai valsts tiesas lēmuma neesamība — Valsts iestāžu pienākums pēc savas iniciatīvas atgūt nelikumīgu atbalstu — Juridiskais pamats — LESD 108. panta 3. punkts — Savienības tiesību vispārējais tiesiskās paļāvības aizsardzības princips — Valsts kompetentās iestādes lēmums piešķirt atbalstu atbilstoši Regulai Nr. 800/2008 — Informētība par pstākļiem, kas izslēdz atbalsta pieteikuma atbilstību — Tiesiskās paļāvības radīšana — Neesamība — Noilgums — No struktūrfonda līdzfinansēts atbalsts — Piemērojamais tiesiskais regulējums — Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 — Valsts tiesiskais regulējums — Procenti — Pienākums pieprasīt procentus — Juridiskais pamats — LESD 108. panta 3. punkts — Piemērojamais tiesiskais regulējums — Valsts tiesiskais regulējums — Efektivitātes princips) | 3 |
| 2019/C 148/04 | Lieta C-643/17: Tiesas (sestā palāta) 2019. gada 7. marta spriedums (Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Suez II Water Technologies & Solutions Portugal, Unipessoal Lda, iepriekš GE Power Controls Portugal Unipessoal, Lda/Fazenda Pública (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Muitas savienība — Regula (EEK) Nr. 2913/92 — 37. pants — Kopienas Muitas kodekss — Regula (EEK) Nr. 2454/93 — 313. pants — Preču statuss muitā — Prezumpcija par preču Kopienas raksturu) | 4 |
| 2019/C 148/05 | Lieta C-693/17 P: Tiesas (desmitā palāta) 2019. gada 6. marta spriedums — BMB sp. z o.o./Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), Ferrero SpA (Apelācija — Kopienas dizainparaugs — Regula (EK) Nr. 6/2002 — 25. panta 1. punkta e) apakšpunkts — Spēkā neesamības atzīšanas process — Dizainparaugs, kas attēlo saldumu dražeju trauku — Atzīšana par spēkā neesošu) | 5 |
| 2019/C 148/06 | Lieta C-728/17 P: Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 7. marta spriedums — Eiropas Komisija/Alain Laurent Brouillard (Apelācija — Civildienests — Pieņemšana darbā — Konkurss — Nosacījumi par pielaišanu dalībai konkursā — Nepieciešamie diplomi un izglītības līmenis — Atklāts konkurss EPSO/AD/306/15 — Kandidātu priekšatlase, balstoties uz dokumentāciju — Izglītības līmenis, kas atbilst pabeigtai juridiskajai izglītībai, kas iegūta augstākās izglītības iestādē Beļģijā, Francijā vai Luksemburgā — Diploms Master 2 (maģistra grāds) tiesību zinātnē, ekonomikā un vadības zinībās, privāttiesību novirzienā, specialitātē jurists lingvists — Izsniegšana pēc iegūtās pieredzes apliecināšanas — Kandidatūras noraidīšana) | 6 |
| 2019/C 148/07 | Lieta C-392/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 13. jūnijā Mauro Bettani iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2018. gada 24. aprīļa rīkojumu lietā T-80/18 Bettani/Komisija | 6 |
| 2019/C 148/08 | Lieta C-757/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 3. decembrī iesniedza M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M-Sansz Kft.) par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2018. gada 28. septembra rīkojumu lietā T-709/17 M-Sansz/Komisija | 7 |
| 2019/C 148/09 | Lieta C-809/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 20. decembrī Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2018. gada 15. oktobra spriedumu lietā T-7/17 John Mills/EUIPO | 8 |
| 2019/C 148/10 | Lieta C-818/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 21. decembrīThe Yokohama Rubber Co. Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (septītā palāta paplašinātā sastāvā) 2018. gada 24. oktobra spriedumu lietā T-447/16 Pirelli Tyre/EUIPO | 9 |
| 2019/C 148/11 | Lieta C-825/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 28. decembrī Mamas and Papas Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2018. gada 23. oktobra spriedumu lietā T-672/17 Mamas and Papas/EUIPO | 11 |
| 2019/C 148/12 | Lieta C-6/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 4. janvārī Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs iesniedza par Vispārējās tiesas (septītā palāta paplašinātā sastāvā) 2018. gada 24. oktobra spriedumu lietā T-447/16 Pirelli Tyre/EUIPO | 12 |
| 2019/C 148/13 | Lieta C-13/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 9. janvārī iesniedza Audiencia Provincial de Zaragoza (Spānija) — Ibercaja Banco, S.A./TJ un UK | 13 |
| 2019/C 148/14 | Lieta C-48/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 25. janvārī iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) — X-GmbH/Finanzamt Z | 14 |
| 2019/C 148/15 | Lieta C-56/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 25. janvārī RFA International, LP iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2018. gada 15. novembra spriedumu lietā T-113/15 RFA International/Komisija | 15 |
| 2019/C 148/16 | Lieta C-57/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 25. janvārī Eiropas Komisija iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta paplašinātā sastāvā) 2018. gada 15. novembra spriedumu lietā T-793/14 Tempus Energy un Tempus Energy Technology/Komisija | 16 |
| 2019/C 148/17 | Lieta C-74/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 31. janvārī iesniedza Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa — Juízo Local Cível de Lisboa — Juiz 18 (Portugāle) — LE/Transportes Aéreos Portugueses, SA | 18 |
| 2019/C 148/18 | Lieta C-80/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 4. februārī iesniedza Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuva) — E. E. | 18 |
| 2019/C 148/19 | Lieta C-105/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 8. februārī iesniedza Monomeles Protodikeio Serron (Grieķija) — WP/Trapeza Peiraios AE | 20 |
| 2019/C 148/20 | Lieta C-113/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 12. feruārī iesniedza Cour administrative (Luksemburga) — Luxaviation SA/Ministre de l'Environnement | 21 |
| 2019/C 148/21 | Lieta C-117/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 15. februārī iesniedza Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Lietuva) — AB Linas Agro/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos | 22 |
| 2019/C 148/22 | Lieta C-130/19: Prasība, kas celta 2019. gada 15. februārī — Eiropas Revīzijas palāta/Karel Pinxten | 24 |
| 2019/C 148/23 | Lieta C-144/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 20. februārī Lupin Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2018. gada 12. decembra spriedumu lietā T-680/14 Lupin/Komisija | 24 |
| 2019/C 148/24 | Lieta C-145/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 20. februārī Mohamed Hosni Elsayed Mubarak iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2018. gada 12. decembra spriedumu lietā T-358/17 Mubarak/Padome | 26 |
| 2019/C 148/25 | Lieta C-146/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 21. februārī iesniedza Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovēnija) — SCT, d.d., bankrota administrēšanas procesā/Slovēnijas Republika | 27 |
| 2019/C 148/26 | Lieta C-149/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 22. februārī iesniedza Okresný súd Bratislava V (Slovēnija) — Kriminālprocess pret R.B. | 28 |
| 2019/C 148/27 | Lieta C-151/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 21. februārī Unichem Laboratories Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2018. gada 12. decembra spriedumu lietā T-684/14 Krka/Komisija | 29 |
| 2019/C 148/28 | Lieta C-161/19: Prasība, kas celta 2019. gada 22. februārī — Eiropas Komisija/Austrijas Republika | 30 |
| 2019/C 148/29 | Lieta C-164/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 22. februārī Niche Generics Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2018. gada 12. decembra spriedumu lietā T-701/14 Niche Generics/Komisija | 31 |
| 2019/C 148/30 | Lieta C-165/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 22. februārī Slovak Telekom, a.s. iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta paplašinātā sastāvā) 2018. gada 13. decembra spriedumu lietā T-851/14 Slovak Telekom/Komisija | 32 |
| 2019/C 148/31 | Lieta C-166/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 22. februārī Unichem Laboratories Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2018. gada 12. decembra spriedumu lietā T-705/14 Unichem Laboratories/Komisija | 33 |
| 2019/C 148/32 | Lieta C-173/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 25. februārī Scandlines Danmark ApS un Scandlines Deutschland GmbH iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2018. gada 13. decembra rīkojumu lietā T-890/16 Scandlines Danmark un Scandlines Deutschland/Komisija | 34 |
| 2019/C 148/33 | Lieta C-174/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 25. februārī Scandlines Danmark ApS un Scandlines Deutschland GmbH iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2018. gada 13. decembra spriedumu lietā T-630/15 Scandlines Danmark un Scandlines Deutschland/Komisija | 35 |
| 2019/C 148/34 | Lieta C-175/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 25. februārī Stena Line Scandinavia AB iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2018. gada 13. decembra spriedumu lietā T-631/15 Stena Line Scandinavia/Komisija | 37 |
| 2019/C 148/35 | Lieta C-183/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 22. februārī Fruits de Ponent, S.C.C.L. iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2018. gada 13. decembra spriedumu lietā T-290/16 Fruits de Ponent/Komisija | 38 |
| | GCEU |
| 2019/C 148/36 | Lieta T-716/14: Vispārējās tiesas 2019. gada 7. marta spriedums — Tweedale/EFSA (Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Dokumenti par toksiskuma pētījumiem, kas veikti aktīvās vielas glifosāta apstiprinājuma atjaunošanai — Daļējs piekļuves atteikums — Izņēmums saistībā ar komerciālo interešu aizsardzību — Sevišķas sabiedrības intereses — Regula (EK) Nr. 1367/2006 — Informācijas, kas attiecas uz emisijām vidē, jēdziens) | 40 |
| 2019/C 148/37 | Lieta T-135/15: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — Itālija/Komisija (ELGF — No finansējuma izslēgti izdevumi — Itālijas izdevumi — Pagaidu shēma cukura rūpniecības restrukturizācijai — Regula (EK) Nr. 320/2006 — Regula (EK) Nr. 968/2006 — Regula (EK) Nr. 1290/2005 — 24 mēnešu termiņš — Daudzgadu pasākuma jēdziens — Restrukturizācijas atbalsta piešķiršanas nosacījumi — Ražošanas iekārtas jēdziens — Silosu kvalifikācija — Pilnīgas demontāžas jēdziens — Dokumenta VI/5330/97 2. pielikums — Savienības tiesiskā regulējuma interpretācijas grūtības — Lojāla sadarbība — Tiesiskā paļāvība — Ne bis in idem — Kaušanas piemaksas — Informācijas un veicināšanas pasākumi attiecībā uz lauksaimniecības produktiem — Novēloti maksājumi — Pierādījumi par īpašu vadības apstākļu pastāvēšanu — Vienlīdzīga attieksme — Tulkošanas kļūda vienā no Savienības regulas valodu versijām — Finanšu korekcijas attiecināmība uz dalībvalsti) | 41 |
| 2019/C 148/38 | Lieta T-139/15: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — Ungārija/Komisija (ELVGF — Garantiju nodaļa — ELGF — Cukurs — Pagaidu shēma cukura rūpniecības restrukturizācijai Eiropas Kopienā — Regula (EK) Nr. 320/2006 — Regula (EK) Nr. 968/2006 — No finansējuma izslēgti izdevumi — Ungārijas izdevumi — Atbalsta par pilnīgu demontāžu un atbalsta par daļēju demontāžu piešķiršanas nosacījumi — Ražošanas iekārtu jēdziens — Silosu izmantojuma novērtēšana atbalsta pieteikuma iesniegšanas datumā — Pilnīgas demontāžas jēdziens — Dokumenta VI/5330/97 2. pielikums — Savienības tiesiskā regulējuma interpretācijas grūtības — Lojāla sadarbība) | 42 |
| 2019/C 148/39 | Lieta T-156/15: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — Francija/Komisija (ELGF un ELFLA — No finansējuma izslēgti izdevumi — Francijas izdevumi — Platībatkarīgā atbalsta shēma — Procesuālās garantijas — Regula (EK) Nr. 885/2006 — Pastāvīgo ganību jēdziens — Regula (EK) Nr. 1120/2009 — Valsts kontroles sistēma, kas izveidota, pamatojoties uz neatbilstošu lopbarības platību definīciju — Visu izdevumu izslēgšana — Samērīgums — Francijas lauku attīstības programma — Lauku attīstības atbalsta pasākumi — Apgabali ar nelabvēlīgiem dabas apstākļiem — Regula (EK) Nr. 1975/2006 — Regula (ES) Nr. 65/2011 — Vienotas likmes finanšu korekcija — Pārbaudes uz vietas — Blīvuma kritērijs — Dzīvnieku skaitīšana — Pagaidu shēma cukura rūpniecības restrukturizācijai — Regula (EK) Nr. 320/2006 — Regula (EK) Nr. 968/2006 — Nosacījumi restrukturizācijas atbalsta piešķiršanai — Ražošanas iekārtu jēdziens — Tvertņu izmantošanas novērtējums atbalsta pieteikuma iesniegšanas dienā — Pilnīgas demontāžas jēdziens — Samērīgums — Vienlīdzīga attieksme — Dokumenta Nr. VI/5330/97 2. pielikums) | 43 |
| 2019/C 148/40 | Lieta T-730/16: Vispārējās tiesas 2019. gada 13. marta spriedums — Espírito Santo Financial Group/ECB (Piekļuve dokumentiem — Lēmums 2004/258/EK — Dokumenti saistībā ar ECB 2014. gada 1. augusta lēmumu par Banco Espírito Santo SA — Daļējs piekļuves atteikums — Izņēmums saistībā ar ECB lēmējinstanču apspriežu konfidencialitāti — Izņēmums saistībā ar Savienības vai kādas dalībvalsts finanšu, monetāro vai ekonomikas politiku — Izņēmums saistībā ar Savienības vai kādas dalībvalsts finanšu sistēmas stabilitāti — Izņēmums saistībā ar komerciālo interešu aizsardzību — Izņēmums saistībā ar iekšējai lietošanai paredzētiem dokumentiem — Pienākums norādīt pamatojumu) | 44 |
| 2019/C 148/41 | Lieta T-799/16: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — Xiaomi/EUIPO — Dudingen Develops (MI) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes MI reģistrācijas pieteikums — Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme MI — Relatīvs atteikuma pamats — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas Nr. 207/2009 75. pants (tagad Regulas 2017/1001 94. pants)) | 45 |
| 2019/C 148/42 | Lieta T-837/16: Vispārējās tiesas 2019. gada 7. marta spriedums — Zviedrija/Komisija (REACH — Komisijas lēmums, ar ko atļauj izmantot svina sulfohromāta dzelteno un svina hromāta, molibdāta un sulfāta sarkano — Regulas (EK) Nr. 1907/2006 60. panta 4. un 5. punkts — Alternatīvu nepieejamības pārbaude — Kļūda tiesību piemērošanā) | 46 |
| 2019/C 148/43 | Lieta T-59/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 7. marta spriedums — L/Parlaments (Civildienests — Akreditēts deputāta palīgs — Līguma izbeigšana — Uzticības saiknes zudums — Ārējas darbības — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Prasība par kaitējuma atlīdzību) | 47 |
| 2019/C 148/44 | Lieta T-329/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 7. marta spriedums — Hautala u.c./EFSA (Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Saistībā ar darbīgās vielas glifosāta apstiprinājuma atjaunošanu sagatavoti dokumenti par kancerogenitātes pētījumiem — Daļējs piekļuves atteikums — Izņēmums saistībā ar komerciālo interešu aizsardzību — Sevišķas sabiedrības intereses — Regula (EK) Nr. 1367/2006 — Jēdziens informācija, kas attiecas uz emisijām vidē) | 47 |
| 2019/C 148/45 | Lieta T-446/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — TK/Parlaments (Civildienests — Pagaidu darbinieki — Izmaiņas uzdotajā darbā — Iecelšanas amatā jēdziens — Uzaicinājums uz interviju — Procedūras jēdziens — Apgalvojums par psiholoģisku vardarbību — Lūgums sniegt palīdzību — Atbildība — Morālais kaitējums) | 48 |
| 2019/C 148/46 | Lieta T-798/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — De Masi un Varoufakis/ECB (Piekļuve dokumentiem — Lēmums 2004/258/EK — Dokuments Atbildes uz jautājumiem attiecībā uz Protokola par ECBS un ECB statūtiem 14.4. panta interpretāciju — Piekļuves atteikums — Izņēmums saistībā ar juridisko atzinumu aizsardzību — Izņēmums saistībā ar iekšējai lietošanai paredzēto dokumentu aizsardzību — Sevišķas sabiedrības intereses) | 49 |
| 2019/C 148/47 | Lieta T-26/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — Francija/Komisija (ELGF un ELFLA — No finansējuma izslēgti izdevumi — Francijas izdevumi — Vienreizējas un vienotas likmes finanšu korekcijas — Platībatkarīga atbalsta shēma — Lauksaimniecībā izmantojamu zemesgabalu noteikšanas sistēma — Atbilstīgo platību noteikšana — Labu lauksaimniecības un vides apstākļu saglabāšana lauksaimniecības zemē — Ainavas iezīmes — Noganāms virsājs — Valsts kontroles sistēma, kas ir izveidota, pamatojoties uz nesaderīgu atbilstīgo platību definīciju — Samērīgums — Pienākums norādīt pamatojumu — Atbilstības noskaidrošanas procedūra — Iespējamākā kļūda — Kļūda tiesību piemērošanā) | 50 |
| 2019/C 148/48 | Lieta T-106/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 7. marta spriedums — Laverana/EUIPO — Agroecopark (VERA GREEN) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes VERA GREEN reģistrācijas pieteikums — Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme LAVERA — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) | 51 |
| 2019/C 148/49 | Lieta T-297/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 13. marta spriedums – Wirecard Technologies/EUIPO – Striatum Ventures (supr) (Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Eiropas Savienības vārdiska preču zīme supr — Agrāka Beniluksa vārdiska preču zīme Zupr — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Regulas (ES) 2017/1001 60. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) | 51 |
| 2019/C 148/50 | Lieta T-463/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — Novartis/EUIPO (SMARTSURFACE) (Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes SMARTSURFACE reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) | 52 |
| 2019/C 148/51 | Lieta T-326/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 8. marta rīkojums – Herrero Torres/EUIPO – DZ Licores (CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme Carajillo — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas 2017/2001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Acīmredzami juridiski nepamatota prasība) | 53 |
| 2019/C 148/52 | Lieta T-125/19: Prasība, kas celta 2019. gada 20. februārī — Clem & Jo Optique/EUIPO — C&A (C&J) | 54 |
| 2019/C 148/53 | Lieta T-126/19: Prasība, kas celta 2019. gada 21. februārī — Krajowa Izba Gospodarcza Chłodnictwa i Klimatyzacji/Komisija | 54 |
| 2019/C 148/54 | Lieta T-131/19: Prasība, kas celta 2019. gada 25. februārī — Oosterbosch/Parlaments | 55 |
| 2019/C 148/55 | Lieta T-132/19: Prasība, kas celta 2019. gada 26. februārī — Ashworth/Parlaments | 56 |
| 2019/C 148/56 | Lieta T-135/19: Prasība, kas celta 2019. gada 1. martā — Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals/EUIPO — Dalmat (LaTV3D) | 58 |
| 2019/C 148/57 | Lieta T-137/19: Prasība, kas celta 2019. gada 28. februārī — Souruh/Padome | 58 |
| 2019/C 148/58 | Lieta T-138/19: Prasība, kas celta 2019. gada 14. februārī — WH/EUIPO | 59 |
| 2019/C 148/59 | Lieta T-141/19: Prasība, kas celta 2019. gada 4. martā — Sabo u.c./Parlaments un Padome | 60 |
| 2019/C 148/60 | Lieta T-142/19: Prasība, kas celta 2019. gada 1. martā — Nosio/EUIPO — Passi (PASSIATA) | 60 |
| 2019/C 148/61 | Lieta T-143/19: Prasība, kas celta 2019. gada 2. martā — Solar Ileias Bompaina/Komisija | 61 |
| 2019/C 148/62 | Lieta T-147/19: Prasība, kas celta 2019. gada 6. martā — Flovax/EUIPO — Dagniaux un Gervais Danone (GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923) | 62 |
| 2019/C 148/63 | Lieta T-156/19: Prasība, kas celta 2019. gada 12. martā — Koenig & Bauer/EUIPO (we’re on it) | 63 |
| 2019/C 148/64 | Lieta T-507/16: Vispārējās tiesas 2019. gada 1. marta rīkojums — Baradel u.c./FEI | 64 |
| 2019/C 148/65 | Lieta T-760/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 15. februāra rīkojums — Intercontinental Exchange Holdings/EUIPO — New York Mercantile Exchange (NYMEX BRENT) | 64 |

V   Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

CDJ

2019/C 148/02

Lieta C-420/16 P: Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 7. marta spriedums — Balázs-Árpád Izsák, Attila Dabis/Eiropas Komisija, Ungārija, Grieķijas Republika, Rumānija, Slovākijas Republika (Apelācija — Institucionālās tiesības — Pilsoņu iniciatīva — Regula (ES) Nr. 211/2011 — Pilsoņu iniciatīvas priekšlikuma reģistrācija — 4. panta 2. punkta b) apakšpunkts — Nosacījums, ka pilsoņu iniciatīvas priekšlikums nevar būt acīmredzami ārpus Eiropas Komisijas pilnvarām iesniegt tiesību akta priekšlikumu, lai īstenotu Līgumus — Pierādīšanas pienākums — Ekonomiskā, sociālā un teritoriālā kohēzija — LESD 174. pants — Pilsoņu iniciatīva Kohēzijas politika reģionu vienlīdzībai un reģionālo kultūru ilgtspējai — Reģistrācijas pieteikums — Komisijas atteikums)

2

2019/C 148/03

Lieta C-349/17: Tiesas (virspalāta) 2019. gada 5. marta spriedums (Tallinna Ringkonnakohus (Igaunija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Eesti Pagar AS/Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Valsts atbalsts — Regula (EK) Nr. 800/2008 (vispārējā grupu atbrīvojuma regula) — 8. panta 2. punkts — Atbalsts ar stimulējošu ietekmi — Jēdziens projekta uzsākšana — Valsts iestāžu kompetence — Nelikumīgs atbalsts — Eiropas Komisijas vai valsts tiesas lēmuma neesamība — Valsts iestāžu pienākums pēc savas iniciatīvas atgūt nelikumīgu atbalstu — Juridiskais pamats — LESD 108. panta 3. punkts — Savienības tiesību vispārējais tiesiskās paļāvības aizsardzības princips — Valsts kompetentās iestādes lēmums piešķirt atbalstu atbilstoši Regulai Nr. 800/2008 — Informētība par pstākļiem, kas izslēdz atbalsta pieteikuma atbilstību — Tiesiskās paļāvības radīšana — Neesamība — Noilgums — No struktūrfonda līdzfinansēts atbalsts — Piemērojamais tiesiskais regulējums — Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 — Valsts tiesiskais regulējums — Procenti — Pienākums pieprasīt procentus — Juridiskais pamats — LESD 108. panta 3. punkts — Piemērojamais tiesiskais regulējums — Valsts tiesiskais regulējums — Efektivitātes princips)

3

2019/C 148/04

Lieta C-643/17: Tiesas (sestā palāta) 2019. gada 7. marta spriedums (Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Suez II Water Technologies & Solutions Portugal, Unipessoal Lda, iepriekš GE Power Controls Portugal Unipessoal, Lda/Fazenda Pública (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Muitas savienība — Regula (EEK) Nr. 2913/92 — 37. pants — Kopienas Muitas kodekss — Regula (EEK) Nr. 2454/93 — 313. pants — Preču statuss muitā — Prezumpcija par preču Kopienas raksturu)

4

2019/C 148/05

Lieta C-693/17 P: Tiesas (desmitā palāta) 2019. gada 6. marta spriedums — BMB sp. z o.o./Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), Ferrero SpA (Apelācija — Kopienas dizainparaugs — Regula (EK) Nr. 6/2002 — 25. panta 1. punkta e) apakšpunkts — Spēkā neesamības atzīšanas process — Dizainparaugs, kas attēlo saldumu dražeju trauku — Atzīšana par spēkā neesošu)

5

2019/C 148/06

Lieta C-728/17 P: Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 7. marta spriedums — Eiropas Komisija/Alain Laurent Brouillard (Apelācija — Civildienests — Pieņemšana darbā — Konkurss — Nosacījumi par pielaišanu dalībai konkursā — Nepieciešamie diplomi un izglītības līmenis — Atklāts konkurss EPSO/AD/306/15 — Kandidātu priekšatlase, balstoties uz dokumentāciju — Izglītības līmenis, kas atbilst pabeigtai juridiskajai izglītībai, kas iegūta augstākās izglītības iestādē Beļģijā, Francijā vai Luksemburgā — Diploms Master 2 (maģistra grāds) tiesību zinātnē, ekonomikā un vadības zinībās, privāttiesību novirzienā, specialitātē jurists lingvists — Izsniegšana pēc iegūtās pieredzes apliecināšanas — Kandidatūras noraidīšana)

6

2019/C 148/07

Lieta C-392/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 13. jūnijā Mauro Bettani iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2018. gada 24. aprīļa rīkojumu lietā T-80/18 Bettani/Komisija

6

2019/C 148/08

Lieta C-757/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 3. decembrī iesniedza M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M-Sansz Kft.) par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2018. gada 28. septembra rīkojumu lietā T-709/17 M-Sansz/Komisija

7

2019/C 148/09

Lieta C-809/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 20. decembrī Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2018. gada 15. oktobra spriedumu lietā T-7/17 John Mills/EUIPO

8

2019/C 148/10

Lieta C-818/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 21. decembrīThe Yokohama Rubber Co. Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (septītā palāta paplašinātā sastāvā) 2018. gada 24. oktobra spriedumu lietā T-447/16 Pirelli Tyre/EUIPO

The Yokohama Rubber Co. Ltd

Pirelli Tyre/EUIPO

9

2019/C 148/11

Lieta C-825/18 P: Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 28. decembrī Mamas and Papas Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2018. gada 23. oktobra spriedumu lietā T-672/17 Mamas and Papas/EUIPO

11

2019/C 148/12

Lieta C-6/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 4. janvārī Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs iesniedza par Vispārējās tiesas (septītā palāta paplašinātā sastāvā) 2018. gada 24. oktobra spriedumu lietā T-447/16 Pirelli Tyre/EUIPO

12

2019/C 148/13

Lieta C-13/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 9. janvārī iesniedza Audiencia Provincial de Zaragoza (Spānija) — Ibercaja Banco, S.A./TJ un UK

13

2019/C 148/14

Lieta C-48/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 25. janvārī iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) — X-GmbH/Finanzamt Z

14

2019/C 148/15

Lieta C-56/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 25. janvārī RFA International, LP iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2018. gada 15. novembra spriedumu lietā T-113/15 RFA International/Komisija

15

2019/C 148/16

Lieta C-57/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 25. janvārī Eiropas Komisija iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta paplašinātā sastāvā) 2018. gada 15. novembra spriedumu lietā T-793/14 Tempus Energy un Tempus Energy Technology/Komisija

16

2019/C 148/17

Lieta C-74/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 31. janvārī iesniedza Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa — Juízo Local Cível de Lisboa — Juiz 18 (Portugāle) — LE/Transportes Aéreos Portugueses, SA

18

2019/C 148/18

Lieta C-80/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 4. februārī iesniedza Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuva) — E. E.

18

2019/C 148/19

Lieta C-105/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 8. februārī iesniedza Monomeles Protodikeio Serron (Grieķija) — WP/Trapeza Peiraios AE

20

2019/C 148/20

Lieta C-113/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 12. feruārī iesniedza Cour administrative (Luksemburga) — Luxaviation SA/Ministre de l'Environnement

21

2019/C 148/21

Lieta C-117/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 15. februārī iesniedza Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Lietuva) — AB Linas Agro/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

22

2019/C 148/22

Lieta C-130/19: Prasība, kas celta 2019. gada 15. februārī — Eiropas Revīzijas palāta/Karel Pinxten

24

2019/C 148/23

Lieta C-144/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 20. februārī Lupin Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2018. gada 12. decembra spriedumu lietā T-680/14 Lupin/Komisija

24

2019/C 148/24

Lieta C-145/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 20. februārī Mohamed Hosni Elsayed Mubarak iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2018. gada 12. decembra spriedumu lietā T-358/17 Mubarak/Padome

26

2019/C 148/25

Lieta C-146/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 21. februārī iesniedza Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovēnija) — SCT, d.d., bankrota administrēšanas procesā/Slovēnijas Republika

27

2019/C 148/26

Lieta C-149/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 22. februārī iesniedza Okresný súd Bratislava V (Slovēnija) — Kriminālprocess pret R.B.

28

2019/C 148/27

Lieta C-151/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 21. februārī Unichem Laboratories Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2018. gada 12. decembra spriedumu lietā T-684/14 Krka/Komisija

29

2019/C 148/28

Lieta C-161/19: Prasība, kas celta 2019. gada 22. februārī — Eiropas Komisija/Austrijas Republika

30

2019/C 148/29

Lieta C-164/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 22. februārī Niche Generics Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2018. gada 12. decembra spriedumu lietā T-701/14 Niche Generics/Komisija

31

2019/C 148/30

Lieta C-165/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 22. februārī Slovak Telekom, a.s. iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta paplašinātā sastāvā) 2018. gada 13. decembra spriedumu lietā T-851/14 Slovak Telekom/Komisija

32

2019/C 148/31

Lieta C-166/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 22. februārī Unichem Laboratories Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2018. gada 12. decembra spriedumu lietā T-705/14 Unichem Laboratories/Komisija

33

2019/C 148/32

Lieta C-173/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 25. februārī Scandlines Danmark ApS un Scandlines Deutschland GmbH iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2018. gada 13. decembra rīkojumu lietā T-890/16 Scandlines Danmark un Scandlines Deutschland/Komisija

34

2019/C 148/33

Lieta C-174/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 25. februārī Scandlines Danmark ApS un Scandlines Deutschland GmbH iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2018. gada 13. decembra spriedumu lietā T-630/15 Scandlines Danmark un Scandlines Deutschland/Komisija

35

2019/C 148/34

Lieta C-175/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 25. februārī Stena Line Scandinavia AB iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2018. gada 13. decembra spriedumu lietā T-631/15 Stena Line Scandinavia/Komisija

37

2019/C 148/35

Lieta C-183/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 22. februārī Fruits de Ponent, S.C.C.L. iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2018. gada 13. decembra spriedumu lietā T-290/16 Fruits de Ponent/Komisija

38

GCEU

2019/C 148/36

Lieta T-716/14: Vispārējās tiesas 2019. gada 7. marta spriedums — Tweedale/EFSA (Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Dokumenti par toksiskuma pētījumiem, kas veikti aktīvās vielas glifosāta apstiprinājuma atjaunošanai — Daļējs piekļuves atteikums — Izņēmums saistībā ar komerciālo interešu aizsardzību — Sevišķas sabiedrības intereses — Regula (EK) Nr. 1367/2006 — Informācijas, kas attiecas uz emisijām vidē, jēdziens)

40

2019/C 148/37

Lieta T-135/15: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — Itālija/Komisija (ELGF — No finansējuma izslēgti izdevumi — Itālijas izdevumi — Pagaidu shēma cukura rūpniecības restrukturizācijai — Regula (EK) Nr. 320/2006 — Regula (EK) Nr. 968/2006 — Regula (EK) Nr. 1290/2005 — 24 mēnešu termiņš — Daudzgadu pasākuma jēdziens — Restrukturizācijas atbalsta piešķiršanas nosacījumi — Ražošanas iekārtas jēdziens — Silosu kvalifikācija — Pilnīgas demontāžas jēdziens — Dokumenta VI/5330/97 2. pielikums — Savienības tiesiskā regulējuma interpretācijas grūtības — Lojāla sadarbība — Tiesiskā paļāvība — Ne bis in idem — Kaušanas piemaksas — Informācijas un veicināšanas pasākumi attiecībā uz lauksaimniecības produktiem — Novēloti maksājumi — Pierādījumi par īpašu vadības apstākļu pastāvēšanu — Vienlīdzīga attieksme — Tulkošanas kļūda vienā no Savienības regulas valodu versijām — Finanšu korekcijas attiecināmība uz dalībvalsti)

41

2019/C 148/38

Lieta T-139/15: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — Ungārija/Komisija (ELVGF — Garantiju nodaļa — ELGF — Cukurs — Pagaidu shēma cukura rūpniecības restrukturizācijai Eiropas Kopienā — Regula (EK) Nr. 320/2006 — Regula (EK) Nr. 968/2006 — No finansējuma izslēgti izdevumi — Ungārijas izdevumi — Atbalsta par pilnīgu demontāžu un atbalsta par daļēju demontāžu piešķiršanas nosacījumi — Ražošanas iekārtu jēdziens — Silosu izmantojuma novērtēšana atbalsta pieteikuma iesniegšanas datumā — Pilnīgas demontāžas jēdziens — Dokumenta VI/5330/97 2. pielikums — Savienības tiesiskā regulējuma interpretācijas grūtības — Lojāla sadarbība)

42

2019/C 148/39

Lieta T-156/15: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — Francija/Komisija (ELGF un ELFLA — No finansējuma izslēgti izdevumi — Francijas izdevumi — Platībatkarīgā atbalsta shēma — Procesuālās garantijas — Regula (EK) Nr. 885/2006 — Pastāvīgo ganību jēdziens — Regula (EK) Nr. 1120/2009 — Valsts kontroles sistēma, kas izveidota, pamatojoties uz neatbilstošu lopbarības platību definīciju — Visu izdevumu izslēgšana — Samērīgums — Francijas lauku attīstības programma — Lauku attīstības atbalsta pasākumi — Apgabali ar nelabvēlīgiem dabas apstākļiem — Regula (EK) Nr. 1975/2006 — Regula (ES) Nr. 65/2011 — Vienotas likmes finanšu korekcija — Pārbaudes uz vietas — Blīvuma kritērijs — Dzīvnieku skaitīšana — Pagaidu shēma cukura rūpniecības restrukturizācijai — Regula (EK) Nr. 320/2006 — Regula (EK) Nr. 968/2006 — Nosacījumi restrukturizācijas atbalsta piešķiršanai — Ražošanas iekārtu jēdziens — Tvertņu izmantošanas novērtējums atbalsta pieteikuma iesniegšanas dienā — Pilnīgas demontāžas jēdziens — Samērīgums — Vienlīdzīga attieksme — Dokumenta Nr. VI/5330/97 2. pielikums)

43

2019/C 148/40

Lieta T-730/16: Vispārējās tiesas 2019. gada 13. marta spriedums — Espírito Santo Financial Group/ECB (Piekļuve dokumentiem — Lēmums 2004/258/EK — Dokumenti saistībā ar ECB 2014. gada 1. augusta lēmumu par Banco Espírito Santo SA — Daļējs piekļuves atteikums — Izņēmums saistībā ar ECB lēmējinstanču apspriežu konfidencialitāti — Izņēmums saistībā ar Savienības vai kādas dalībvalsts finanšu, monetāro vai ekonomikas politiku — Izņēmums saistībā ar Savienības vai kādas dalībvalsts finanšu sistēmas stabilitāti — Izņēmums saistībā ar komerciālo interešu aizsardzību — Izņēmums saistībā ar iekšējai lietošanai paredzētiem dokumentiem — Pienākums norādīt pamatojumu)

44

2019/C 148/41

Lieta T-799/16: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — Xiaomi/EUIPO — Dudingen Develops (MI) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes MI reģistrācijas pieteikums — Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme MI — Relatīvs atteikuma pamats — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas Nr. 207/2009 75. pants (tagad Regulas 2017/1001 94. pants))

45

2019/C 148/42

Lieta T-837/16: Vispārējās tiesas 2019. gada 7. marta spriedums — Zviedrija/Komisija (REACH — Komisijas lēmums, ar ko atļauj izmantot svina sulfohromāta dzelteno un svina hromāta, molibdāta un sulfāta sarkano — Regulas (EK) Nr. 1907/2006 60. panta 4. un 5. punkts — Alternatīvu nepieejamības pārbaude — Kļūda tiesību piemērošanā)

46

2019/C 148/43

Lieta T-59/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 7. marta spriedums — L/Parlaments (Civildienests — Akreditēts deputāta palīgs — Līguma izbeigšana — Uzticības saiknes zudums — Ārējas darbības — Acīmredzama kļūda vērtējumā — Prasība par kaitējuma atlīdzību)

47

2019/C 148/44

Lieta T-329/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 7. marta spriedums — Hautala u.c./EFSA (Piekļuve dokumentiem — Regula (EK) Nr. 1049/2001 — Saistībā ar darbīgās vielas glifosāta apstiprinājuma atjaunošanu sagatavoti dokumenti par kancerogenitātes pētījumiem — Daļējs piekļuves atteikums — Izņēmums saistībā ar komerciālo interešu aizsardzību — Sevišķas sabiedrības intereses — Regula (EK) Nr. 1367/2006 — Jēdziens informācija, kas attiecas uz emisijām vidē)

47

2019/C 148/45

Lieta T-446/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — TK/Parlaments (Civildienests — Pagaidu darbinieki — Izmaiņas uzdotajā darbā — Iecelšanas amatā jēdziens — Uzaicinājums uz interviju — Procedūras jēdziens — Apgalvojums par psiholoģisku vardarbību — Lūgums sniegt palīdzību — Atbildība — Morālais kaitējums)

48

2019/C 148/46

Lieta T-798/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — De Masi un Varoufakis/ECB (Piekļuve dokumentiem — Lēmums 2004/258/EK — Dokuments Atbildes uz jautājumiem attiecībā uz Protokola par ECBS un ECB statūtiem 14.4. panta interpretāciju — Piekļuves atteikums — Izņēmums saistībā ar juridisko atzinumu aizsardzību — Izņēmums saistībā ar iekšējai lietošanai paredzēto dokumentu aizsardzību — Sevišķas sabiedrības intereses)

49

2019/C 148/47

Lieta T-26/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — Francija/Komisija (ELGF un ELFLA — No finansējuma izslēgti izdevumi — Francijas izdevumi — Vienreizējas un vienotas likmes finanšu korekcijas — Platībatkarīga atbalsta shēma — Lauksaimniecībā izmantojamu zemesgabalu noteikšanas sistēma — Atbilstīgo platību noteikšana — Labu lauksaimniecības un vides apstākļu saglabāšana lauksaimniecības zemē — Ainavas iezīmes — Noganāms virsājs — Valsts kontroles sistēma, kas ir izveidota, pamatojoties uz nesaderīgu atbilstīgo platību definīciju — Samērīgums — Pienākums norādīt pamatojumu — Atbilstības noskaidrošanas procedūra — Iespējamākā kļūda — Kļūda tiesību piemērošanā)

50

2019/C 148/48

Lieta T-106/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 7. marta spriedums — Laverana/EUIPO — Agroecopark (VERA GREEN) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes VERA GREEN reģistrācijas pieteikums — Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme LAVERA — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespējas neesamība — Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

51

2019/C 148/49

Lieta T-297/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 13. marta spriedums – Wirecard Technologies/EUIPO – Striatum Ventures (supr) (Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Eiropas Savienības vārdiska preču zīme supr — Agrāka Beniluksa vārdiska preču zīme Zupr — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Apzīmējumu līdzība — Regulas (ES) 2017/1001 60. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

Wirecard Technologies/EUIPO – Striatum Ventures

51

2019/C 148/50

Lieta T-463/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — Novartis/EUIPO (SMARTSURFACE) (Eiropas Savienības preču zīme — Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes SMARTSURFACE reģistrācijas pieteikums — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

52

2019/C 148/51

Lieta T-326/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 8. marta rīkojums – Herrero Torres/EUIPO – DZ Licores (CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES) (Eiropas Savienības preču zīme — Iebildumu process — Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme Carajillo — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas 2017/2001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)

Herrero Torres/EUIPO – DZ Licores

53

2019/C 148/52

Lieta T-125/19: Prasība, kas celta 2019. gada 20. februārī — Clem & Jo Optique/EUIPO — C&A (C&J)

54

2019/C 148/53

Lieta T-126/19: Prasība, kas celta 2019. gada 21. februārī — Krajowa Izba Gospodarcza Chłodnictwa i Klimatyzacji/Komisija

54

2019/C 148/54

Lieta T-131/19: Prasība, kas celta 2019. gada 25. februārī — Oosterbosch/Parlaments

55

2019/C 148/55

Lieta T-132/19: Prasība, kas celta 2019. gada 26. februārī — Ashworth/Parlaments

56

2019/C 148/56

Lieta T-135/19: Prasība, kas celta 2019. gada 1. martā — Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals/EUIPO — Dalmat (LaTV3D)

58

2019/C 148/57

Lieta T-137/19: Prasība, kas celta 2019. gada 28. februārī — Souruh/Padome

58

2019/C 148/58

Lieta T-138/19: Prasība, kas celta 2019. gada 14. februārī — WH/EUIPO

59

2019/C 148/59

Lieta T-141/19: Prasība, kas celta 2019. gada 4. martā — Sabo u.c./Parlaments un Padome

60

2019/C 148/60

Lieta T-142/19: Prasība, kas celta 2019. gada 1. martā — Nosio/EUIPO — Passi (PASSIATA)

60

2019/C 148/61

Lieta T-143/19: Prasība, kas celta 2019. gada 2. martā — Solar Ileias Bompaina/Komisija

61

2019/C 148/62

Lieta T-147/19: Prasība, kas celta 2019. gada 6. martā — Flovax/EUIPO — Dagniaux un Gervais Danone (GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923)

62

2019/C 148/63

Lieta T-156/19: Prasība, kas celta 2019. gada 12. martā — Koenig & Bauer/EUIPO (we’re on it)

63

2019/C 148/64

Lieta T-507/16: Vispārējās tiesas 2019. gada 1. marta rīkojums — Baradel u.c./FEI

64

2019/C 148/65

Lieta T-760/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 15. februāra rīkojums — Intercontinental Exchange Holdings/EUIPO — New York Mercantile Exchange (NYMEX BRENT)

64

---

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

IV Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/1 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/1

---

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

(2019/C 148/01)

Jaunākā publikācija

OV C 139, 15.4.2019.

Iepriekšējās publikācijas

OV C 131, 8.4.2019.

OV C 122, 1.4.2019.

OV C 112, 25.3.2019.

OV C 103, 18.3.2019.

OV C 93, 11.3.2019.

OV C 82, 4.3.2019.

Šie teksti pieejami

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

CDJ

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/2 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/2

---

Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 7. marta spriedums — Balázs-Árpád Izsák, Attila Dabis/Eiropas Komisija, Ungārija, Grieķijas Republika, Rumānija, Slovākijas Republika

(Lieta C-420/16 P) (1)

(Apelācija - Institucionālās tiesības - Pilsoņu iniciatīva - Regula (ES) Nr. 211/2011 - Pilsoņu iniciatīvas priekšlikuma reģistrācija - 4. panta 2. punkta b) apakšpunkts - Nosacījums, ka pilsoņu iniciatīvas priekšlikums nevar būt acīmredzami ārpus Eiropas Komisijas pilnvarām iesniegt tiesību akta priekšlikumu, lai īstenotu Līgumus - Pierādīšanas pienākums - Ekonomiskā, sociālā un teritoriālā kohēzija - LESD 174. pants - Pilsoņu iniciatīva “Kohēzijas politika reģionu vienlīdzībai un reģionālo kultūru ilgtspējai” - Reģistrācijas pieteikums - Komisijas atteikums)

(2019/C 148/02)

Tiesvedības valoda — ungāru

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Balázs-Árpád Izsák, Attila Dabis (pārstāvis: D. Sobor, ügyvéd)

Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Komisija (pārstāvji: K. Banks, K. Talabér-Ritz, H. Krämer un B.-R. Killmann), Ungārija (pārstāvis: M. Z. Fehér), Grieķijas Republika, Rumānija (pārstāvji: R. H. Radu, C. R. Canțăr, C.-M. Florescu, L. Lițu un E. Gane), Slovākijas Republika (pārstāve: B. Ricziová)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2016. gada 10. maija spriedumu Izsák un Dabis/Komisija (T-529/13, EU:T:2016:282). |
| --- | --- |

1)

Atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2016. gada 10. maija spriedumu Izsák un Dabis/Komisija (T-529/13, EU:T:2016:282).

| 2) | Atcelt Komisijas Lēmumu C(2013) 4975 final (2013. gada 25. jūlijs) par pieteikumu reģistrēt pilsoņu iniciatīvu “Kohēzijas politika reģionu vienlīdzībai un reģionālo kultūru ilgtspējai”. |
| --- | --- |

2)

Atcelt Komisijas Lēmumu C(2013) 4975 final (2013. gada 25. jūlijs) par pieteikumu reģistrēt pilsoņu iniciatīvu “Kohēzijas politika reģionu vienlīdzībai un reģionālo kultūru ilgtspējai”.

| 3) | Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus, kas radušies gan pirmajā instancē, gan apelācijas tiesvedībā. |
| --- | --- |

3)

Eiropas Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus, kas radušies gan pirmajā instancē, gan apelācijas tiesvedībā.

| 4) | Ungārija, Rumānija un Slovākijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas. |
| --- | --- |

4)

Ungārija, Rumānija un Slovākijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

---

(1)  OV C 392, 24.10.2016.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/3 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/3

---

Tiesas (virspalāta) 2019. gada 5. marta spriedums (Tallinna Ringkonnakohus (Igaunija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Eesti Pagar AS/Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium

(Lieta C-349/17) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Valsts atbalsts - Regula (EK) Nr. 800/2008 (vispārējā grupu atbrīvojuma regula) - 8. panta 2. punkts - Atbalsts ar stimulējošu ietekmi - Jēdziens “projekta uzsākšana” - Valsts iestāžu kompetence - Nelikumīgs atbalsts - Eiropas Komisijas vai valsts tiesas lēmuma neesamība - Valsts iestāžu pienākums pēc savas iniciatīvas atgūt nelikumīgu atbalstu - Juridiskais pamats - LESD 108. panta 3. punkts - Savienības tiesību vispārējais tiesiskās paļāvības aizsardzības princips - Valsts kompetentās iestādes lēmums piešķirt atbalstu atbilstoši Regulai Nr. 800/2008 - Informētība par pstākļiem, kas izslēdz atbalsta pieteikuma atbilstību - Tiesiskās paļāvības radīšana - Neesamība - Noilgums - No struktūrfonda līdzfinansēts atbalsts - Piemērojamais tiesiskais regulējums - Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 - Valsts tiesiskais regulējums - Procenti - Pienākums pieprasīt procentus - Juridiskais pamats - LESD 108. panta 3. punkts - Piemērojamais tiesiskais regulējums - Valsts tiesiskais regulējums - Efektivitātes princips)

(2019/C 148/03)

Tiesvedības valoda — igauņu

Iesniedzējtiesa

Tallinna Ringkonnakohus

Pamatlietas puses

Prasītāja: Eesti Pagar AS

Atbildētāja: Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium

Rezolutīvā daļa

| 1) | Komisijas Regulas (EK) Nr. 800/2008 (2008. gada 6. augusts), kas atzīst noteiktas atbalsta kategorijas par saderīgām ar kopējo tirgu, piemērojot [LESD 107. un 108. pantu] (vispārējā grupu atbrīvojuma regula), 8. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka “projekta vai pasākumu uzsākšana” šīs tiesību normas izpratnē ir sākusies brīdī, kad pirms atbalsta pieteikuma iesniegšanas, uzņemoties beznosacījumu un juridiski saistošas saistības, neatkarīgi no iespējamajām izmaksām par atkāpšanos no minētajām saistībām, ir veikts pirmais šim projektam vai šim pasākumam paredzēto iekārtu pasūtījums. |
| --- | --- |

1)

Komisijas Regulas (EK) Nr. 800/2008 (2008. gada 6. augusts), kas atzīst noteiktas atbalsta kategorijas par saderīgām ar kopējo tirgu, piemērojot [LESD 107. un 108. pantu] (vispārējā grupu atbrīvojuma regula), 8. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka “projekta vai pasākumu uzsākšana” šīs tiesību normas izpratnē ir sākusies brīdī, kad pirms atbalsta pieteikuma iesniegšanas, uzņemoties beznosacījumu un juridiski saistošas saistības, neatkarīgi no iespējamajām izmaksām par atkāpšanos no minētajām saistībām, ir veikts pirmais šim projektam vai šim pasākumam paredzēto iekārtu pasūtījums.

| 2) | LESD 108. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka atbilstoši šai tiesību normai valsts iestādei pašai pēc savas iniciatīvas ir jāatgūst atbalsts, kuru tā ir piešķīrusi, piemērojot Regulu Nr. 800/2008, ja vēlāk tā ir konstatējusi, ka šajā regulā paredzētie nosacījumi nav izpildīti. |
| --- | --- |

2)

LESD 108. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka atbilstoši šai tiesību normai valsts iestādei pašai pēc savas iniciatīvas ir jāatgūst atbalsts, kuru tā ir piešķīrusi, piemērojot Regulu Nr. 800/2008, ja vēlāk tā ir konstatējusi, ka šajā regulā paredzētie nosacījumi nav izpildīti.

| 3) | Savienības tiesības ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts iestāde gadījumā, ja tā ir piešķīrusi atbalstu, kļūdaini piemērojot Regulu Nr. 800/2008, nevar radīt šī atbalsta saņēmējam tiesisko paļāvību par šī atbalsta likumību. |
| --- | --- |

3)

Savienības tiesības ir jāinterpretē tādējādi, ka valsts iestāde gadījumā, ja tā ir piešķīrusi atbalstu, kļūdaini piemērojot Regulu Nr. 800/2008, nevar radīt šī atbalsta saņēmējam tiesisko paļāvību par šī atbalsta likumību.

| 4) | Savienības tiesības ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja valsts iestāde ir piešķīrusi atbalstu no struktūrfonda, kļūdaini piemērojot Regulu Nr. 800/2008, nelikumīgā atbalsta atgūšanai piemērojamais noilguma termiņš, ja ir izpildīti Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību piemērošanas nosacījumi, ir šīs regulas 3. panta 1. punktā paredzētais četru gadu termiņš vai, ja tie nav izpildīti, — piemērojamajos valsts tiesību aktos paredzētais termiņš. |
| --- | --- |

4)

Savienības tiesības ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja valsts iestāde ir piešķīrusi atbalstu no struktūrfonda, kļūdaini piemērojot Regulu Nr. 800/2008, nelikumīgā atbalsta atgūšanai piemērojamais noilguma termiņš, ja ir izpildīti Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību piemērošanas nosacījumi, ir šīs regulas 3. panta 1. punktā paredzētais četru gadu termiņš vai, ja tie nav izpildīti, — piemērojamajos valsts tiesību aktos paredzētais termiņš.

| 5) | Savienības tiesības ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja valsts iestāde pati pēc savas iniciatīvas veic tā atbalsta atgūšanu, kuru tā ir kļūdaini piešķīrusi atbilstoši Regulai Nr. 800/2008, tai ir jāpieprasa no šī atbalsta saņēmēja procenti atbilstoši piemērojamo valsts tiesību normām. Šajā ziņā LESD 108. panta 3. punktā ir prasīts, lai ar šīm tiesību normām tiktu nodrošināta visa nelikumīgā atbalsta atgūšana un lai līdz ar to tā saņēmējam tostarp tiktu uzdots samaksāt procentus par visu laikposmu, kurā tas ir guvis labumu no šī atbalsta, pēc likmes, kas vienāda ar likmi, kura būtu tikusi piemērota, ja šim atbalsta saņēmējam minētajā laikposmā attiecīgā atbalsta summa būtu bijusi jāaizņemas tirgū. |
| --- | --- |

5)

Savienības tiesības ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja valsts iestāde pati pēc savas iniciatīvas veic tā atbalsta atgūšanu, kuru tā ir kļūdaini piešķīrusi atbilstoši Regulai Nr. 800/2008, tai ir jāpieprasa no šī atbalsta saņēmēja procenti atbilstoši piemērojamo valsts tiesību normām. Šajā ziņā LESD 108. panta 3. punktā ir prasīts, lai ar šīm tiesību normām tiktu nodrošināta visa nelikumīgā atbalsta atgūšana un lai līdz ar to tā saņēmējam tostarp tiktu uzdots samaksāt procentus par visu laikposmu, kurā tas ir guvis labumu no šī atbalsta, pēc likmes, kas vienāda ar likmi, kura būtu tikusi piemērota, ja šim atbalsta saņēmējam minētajā laikposmā attiecīgā atbalsta summa būtu bijusi jāaizņemas tirgū.

---

(1)  OV C 269, 14.8.2017.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/4 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/4

---

Tiesas (sestā palāta) 2019. gada 7. marta spriedums (Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Suez II Water Technologies & Solutions Portugal, Unipessoal Lda, iepriekš GE Power Controls Portugal Unipessoal, Lda/Fazenda Pública

(Lieta C-643/17) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Muitas savienība - Regula (EEK) Nr. 2913/92 - 37. pants - Kopienas Muitas kodekss - Regula (EEK) Nr. 2454/93 - 313. pants - Preču statuss muitā - Prezumpcija par preču Kopienas raksturu)

(2019/C 148/04)

Tiesvedības valoda — portugāļu

Iesniedzējtiesa

Supremo Tribunal Administrativo

Pamatlietas puses

Prasītāja: Suez II Water Technologies & Solutions Portugal, Unipessoal Lda, iepriekš GE Power Controls Portugal Unipessoal, Lda

Atbildētāja: Fazenda Pública

Rezolutīvā daļa

Komisijas Regulas (EEK) Nr. 2454/93 (1993. gada 2. jūlijs), ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 75/98 (1998. gada 12. janvāris), 313. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tādas preces kā pamatlietā aplūkotās, ko sabiedrības, kuras reģistrētas trešajās valstīs, ir piegādājušas un par ko rēķinus ir izrakstījušas Savienības muitas teritorijā reģistrētai sabiedrībai, lai tās tur varētu tikt izmantotas, ir jāuzskata par tādām, kas ievestas šajā teritorijā atbilstoši Padomes Regulas (EEK) Nr. 2913/92 (1992. gada 12. oktobris) par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 82/97 (1996. gada 19. decembris), 37. pantam un kam tādēļ ir piemērojams Regulas Nr. 2454/93, kurā grozījumi izradīti ar Regulu Nr. 75/98, 313. panta 2. punkta a) apakšpunktā paredzētais izņēmums, bet Kopienas preču statuss tiek atzīts tikai precēm, par kurām ir iesniegts pierādījums, ka tās ir bijušas pakļautas laišanas brīvā apgrozībā procedūrai Savienības muitas teritorijā.

---

(1)  OV C 52, 12.2.2018.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/5 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/5

---

Tiesas (desmitā palāta) 2019. gada 6. marta spriedums — BMB sp. z o.o./Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), Ferrero SpA

(Lieta C-693/17 P) (1)

(Apelācija - Kopienas dizainparaugs - Regula (EK) Nr. 6/2002 - 25. panta 1. punkta e) apakšpunkts - Spēkā neesamības atzīšanas process - Dizainparaugs, kas attēlo saldumu dražeju trauku - Atzīšana par spēkā neesošu)

(2019/C 148/05)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: BMB sp. z o.o. (pārstāvis: K. Czubkowski, radca prawny)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvji: S. Hanne un D. Walicka), Ferrero SpA (pārstāvis: M. Kefferpütz, Rechtsanwalt)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Apelācijas sūdzību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Apelācijas sūdzību noraidīt.

| 2) | BMB sp. z o.o. atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

BMB sp. z o.o. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 142, 23.4.2018.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/6 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/6

---

Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 7. marta spriedums — Eiropas Komisija/Alain Laurent Brouillard

(Lieta C-728/17 P) (1)

(Apelācija - Civildienests - Pieņemšana darbā - Konkurss - Nosacījumi par pielaišanu dalībai konkursā - Nepieciešamie diplomi un izglītības līmenis - Atklāts konkurss EPSO/AD/306/15 - Kandidātu priekšatlase, balstoties uz dokumentāciju - Izglītības līmenis, kas atbilst pabeigtai juridiskajai izglītībai, kas iegūta augstākās izglītības iestādē Beļģijā, Francijā vai Luksemburgā - Diploms Master 2 (maģistra grāds) tiesību zinātnē, ekonomikā un vadības zinībās, privāttiesību novirzienā, specialitātē jurists lingvists - Izsniegšana pēc “iegūtās pieredzes apliecināšanas” - Kandidatūras noraidīšana)

(2019/C 148/06)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: P. Mihaylova un G. Gattinara)

Otrs lietas dalībnieks: Alain Laurent Brouillard (pārstāvis: H. Brouillard, advokāts)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Apelācijas sūdzību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Apelācijas sūdzību noraidīt.

| 2) | Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 112, 26.3.2018.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/6 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/6

---

Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 13. jūnijā Mauro Bettani iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2018. gada 24. aprīļa rīkojumu lietā T-80/18 Bettani/Komisija

(Lieta C-392/18 P)

(2019/C 148/07)

Tiesvedības valoda — itāļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Mauro Bettani (pārstāvis: M. Bettani, advokāts)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Ar 2019. gada 7. marta rīkojumu Tiesa (sestā palāta) apelācijas sūdzību noraidīja un noteica, ka Mauro Bettani sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/7 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/7

---

Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 3. decembrī iesniedza M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M-Sansz Kft.) par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2018. gada 28. septembra rīkojumu lietā T-709/17 M-Sansz/Komisija

(Lieta C-757/18 P)

(2019/C 148/08)

Tiesvedības valoda — ungāru

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M-Sansz Kft.) (pārstāvis: L. Ravasz, advokāts)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi

Apelācijas sūdzībā M-Sansz Kft. lūdz Tiesu:

| — | Atcelt Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2018. gada 28. septembra rīkojumu lietā T-709/17, M-Sansz/Komisija, spriedumā noraidīt atbildētājas izvirzīto iebildi par nepieņemamību un apmierināt apelācijas sūdzības iesniedzējas pirmajā instancē celto prasību, attiecībā uz Komisijas Lēmumiem SA.29432 [CP 290/2009] un SA.45498 [FC/2016] nospriežot, galvenokārt, ka šie lēmumi, atzīstot valsts atbalstu par saderīgu, nav balstīti uz LESD 107. panta 1. punktu, un, pakārtoti, — ka apstrīdētie lēmumi nav akti, kas apelācijas sūdzības iesniedzējai būtu juridiski saistoši saistībā ar prasību, kura ar numuru 23.P.25.843/2016 tiek izskatīta Fővárosi Törvényszék (Galvaspilsētas Budapeštas tiesa, Ungārija), un ka šī iemesla dēļ apelācijas sūdzības iesniedzēja netiek skarta tieši un individuāli, jo tā savu prasību par zaudējumu atlīdzību balsta uz apstākli, ka ar valsts atbalstu ir pārkāpts LESD 107. panta 1. punkts, nevis LESD 107. panta 3. punkts. Gadījumā, ja, gluži pretēji, apstrīdētie lēmumi ir apelācijas sūdzības iesniedzējai juridiski saistoši akti saistībā ar procedūru, kas ir pamatota ar LESD 107. panta 1. punktu, apelācijas sūdzības iesniedzēja lūdz Tiesu apmierināt tās prasību pirmajā instancē, atzīstot, ka apstrīdētie lēmumi nav spēkā tāpēc, ka ar Ungārijas iestāžu piešķirto atbalstu ir pārkāpts LESD 107. panta 1. punkts (atcelšana). |
| --- | --- |

—

Atcelt Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2018. gada 28. septembra rīkojumu lietā T-709/17, M-Sansz/Komisija, spriedumā noraidīt atbildētājas izvirzīto iebildi par nepieņemamību un apmierināt apelācijas sūdzības iesniedzējas pirmajā instancē celto prasību, attiecībā uz Komisijas Lēmumiem SA.29432 [CP 290/2009] un SA.45498 [FC/2016] nospriežot, galvenokārt, ka šie lēmumi, atzīstot valsts atbalstu par saderīgu, nav balstīti uz LESD 107. panta 1. punktu, un, pakārtoti, — ka apstrīdētie lēmumi nav akti, kas apelācijas sūdzības iesniedzējai būtu juridiski saistoši saistībā ar prasību, kura ar numuru 23.P.25.843/2016 tiek izskatīta Fővárosi Törvényszék (Galvaspilsētas Budapeštas tiesa, Ungārija), un ka šī iemesla dēļ apelācijas sūdzības iesniedzēja netiek skarta tieši un individuāli, jo tā savu prasību par zaudējumu atlīdzību balsta uz apstākli, ka ar valsts atbalstu ir pārkāpts LESD 107. panta 1. punkts, nevis LESD 107. panta 3. punkts. Gadījumā, ja, gluži pretēji, apstrīdētie lēmumi ir apelācijas sūdzības iesniedzējai juridiski saistoši akti saistībā ar procedūru, kas ir pamatota ar LESD 107. panta 1. punktu, apelācijas sūdzības iesniedzēja lūdz Tiesu apmierināt tās prasību pirmajā instancē, atzīstot, ka apstrīdētie lēmumi nav spēkā tāpēc, ka ar Ungārijas iestāžu piešķirto atbalstu ir pārkāpts LESD 107. panta 1. punkts (atcelšana).

| — | Gadījumā, ja Tiesa neuzskatītu par iespējamu lemt par lietas būtību, atcelt iepriekš minēto Vispārējās tiesas rīkojumu un nodot lietu atkārtotai izskatīšanai Vispārējā tiesā pirmajā instancē. |
| --- | --- |

—

Gadījumā, ja Tiesa neuzskatītu par iespējamu lemt par lietas būtību, atcelt iepriekš minēto Vispārējās tiesas rīkojumu un nodot lietu atkārtotai izskatīšanai Vispārējā tiesā pirmajā instancē.

| — | Gadījumā, ja Tiesa pieņemtu lēmumu attiecībā uz pirmajā rindkopā minētajiem prasījumiem, piespriest atbildētājai segt pašai savus tiesāšanās izdevumus pirmajā un otrajā instancē. |
| --- | --- |

—

Gadījumā, ja Tiesa pieņemtu lēmumu attiecībā uz pirmajā rindkopā minētajiem prasījumiem, piespriest atbildētājai segt pašai savus tiesāšanās izdevumus pirmajā un otrajā instancē.

Pamati un galvenie argumenti

LESD 263. panta un treknrakstā minētās judikatūras pārkāpums atbilstoši turpmāk norādītajam:

Ungārijas sabiedrības — apelācijas sūdzības iesniedzējas iesniegto sūdzību rezultātā tika ierosinātas procedūras saistībā ar Lēmumiem SA.29432 un SA.45498. Sūdzībās tika apgalvots, ka valsts atbalsts ir prettiesisks un ka ar to tiek īstenota diskriminējoša attieksme pret struktūrām — pie kurām pieder apelācijas sūdzības iesniedzēja —, jo gan uzņēmumi, kas guva priekšrocības, gan tie, kuri tika diskriminēti, Ungārijā darbojas tajā pašā jomā, atrodas tajā pašā Ungārijas rajonā un nodarbina darba ņēmējus ar invaliditāti. Tāpat tajās apgalvots, ka prettiesiskā valsts atbalsta apjoms ir acīmredzami un nelikumīgi augsts. Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka šajās procedūrās Komisija nepieņēma lēmumus un katra ziņā — lēmumus, kuriem būtu kādas tiesiskās sekas attiecībā uz apelācijas sūdzības iesniedzēju. Prasības pieteikumā minētajā Ungārijā notiekošajā tiesvedībā (tiesvedība 23.P.25.843/2016, kas norisinās Fővárosi Törvényszék (Galvaspilsētas Budapeštas tiesa)), apelācijas sūdzības iesniedzēja lūdza atlīdzināt zaudējumus, ko radījis prettiesiskais valsts atbalsts, un tāpēc šīs lietas iznākums nepārprotami ietekmēs tiesvedībā valsts tiesā pieņemamo nolēmumu. Ir būtiski, ka aktiem, kas juridiski nav Komisijas lēmumi, nav izšķirošas nozīmes saistībā ar tiesvedību valsts tiesā. Ar šiem lēmumiem netika atzīta valsts atbalsta saderība atbilstoši LESD 107. panta 1. punktam, un tie nav uzskatāmi par juridiskiem aktiem, kas būtu domāti, lai radītu tiesiskās sekas attiecībā uz apelācijas sūdzības iesniedzēju, un tādējādi apelācijas sūdzības iesniedzēja netiek skarta tieši un individuāli, jo apelācijas sūdzības iesniedzēja savu prasību par zaudējumu atlīdzību balsta uz to, ka ar valsts atbalstu ir pārkāpts LESD 107. panta 1. punkts, nevis uz apgalvojumu, ka ar to ir pārkāpts LESD 107. panta 3. punkts.

Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka šajā lietā tā atbilst kritērijam, kas noteikts 1963. gada 15. jūlija spriedumā Plaumann/Komisija (25/62, EU:C:1963:17). Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka tā ir pierādījusi, ka tā ir “ieinteresētā persona”LESD 263. panta ceturtās daļas, LESD 108. panta 2. punkta un Padomes Regulas (ES) 2015/1589 (1)
  1. panta h) punkta nozīmē, un ka Tiesa 2011. gada 24. maija spriedumā Komisija/Kronoply un Kronotex (C-83/09 P, EU:C:2011:341) ir atzinusi, ka, lai uzņēmumi tiktu uzskatīti par konkurentiem, nav nepieciešams, lai to darbības jomas būtu identiskas.

Procesuālo tiesību pārkāpums (treknrakstā minēto tiesību normu pārkāpums) atbilstoši turpmāk norādītajam:

Tāpat, ja pielikumā pievienotā tabula un pārējie paskaidrojumi, kas bija vērsti uz to, lai pierādītu, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja ir skarta, Vispārējās tiesas ieskatā nebija pietiekami, tai būtu bijis jāpiemēro Vispārējās tiesas Reglamenta 83. panta 1.–3. punkts, 88. panta 1. punkts, 89. panta 1. punkts, 2. punkta a)–c) apakšpunkts, 3. punkta a) un d) apakšpunkts un 4. punkts un 92. panta 1. punkts, un jāpieprasa apelācijas sūdzības iesniedzējai informācija vai jāvēršas pie tās ar aicinājumu saistībā ar to. Pārkāpums notika tāpēc, ka Vispārējā tiesa nerīkojās pēc savas ierosmes. Tāpat
  Sargentini ziņojumā, kurā arī aplūkots attiecīgais laikposms, ir izteikti pārmetumi Ungārijai saistībā ar tiesiskas valsts vērtību ievērošanu, tostarp tiesiskas valsts ekonomiskajā aspektā (skat. 12., 13., 22. un 23. punktu).

---

(1)  Padomes Regula (Es) Nr. 2015/1589 (2015. gada 13. jūlijs), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV 2015, L 248, 9. lpp.).

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/8 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/8

---

Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 20. decembrī Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2018. gada 15. oktobra spriedumu lietā T-7/17 John Mills/EUIPO

(Lieta C-809/18 P)

(2019/C 148/09)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: A. Lukošiūtė)

Pārējās lietas dalībnieces: John Mills Ltd, Jerome Alexander Consulting Corp.

Prasījumi

Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest John Mills Ltd atlīdzināt Biroja tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest John Mills Ltd atlīdzināt Biroja tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Regulas Nr. 207/2009 (1)
  8. panta 3. punkta pārkāpums

| — | Vispārējā tiesa esot kļūdaini interpretējusi Regulas Nr. 207/2009 8. panta 3. punktu, ierobežojot tā tvērumu ar apzīmējumu “identiskuma” jēdzienu un piešķirot tam Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta a) apakšpunktam piemītošo nozīmi. |
| --- | --- |

—

Vispārējā tiesa esot kļūdaini interpretējusi Regulas Nr. 207/2009 8. panta 3. punktu, ierobežojot tā tvērumu ar apzīmējumu “identiskuma” jēdzienu un piešķirot tam Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta a) apakšpunktam piemītošo nozīmi.

| — | Vispārējā tiesa, dodot priekšroku apstrīdamai gramatiskajai interpretācijai, pietiekami neesot ņēmusi vērā Regulas Nr. 207/2009 8. panta 3. punkta mērķi, proti, novērst to, ka preču zīmes īpašnieka pārstāvis neatbilstoši izmanto preču zīmi, jo pārstāvis varētu izmantot zināšanas un pieredzi, kas gūtas viņa darījuma attiecību laikā ar īpašnieku un tādējādi netaisni gūt labumu no paša preču zīmes īpašnieka ieguldītajiem centieniem un investīcijām. Savukārt Eiropas Savienības judikatūrā, interpretējot Eiropas Savienības preču zīmes tiesības, konsekventi tiekot izmantota teleoloģiskā interpretācija. |
| --- | --- |

—

Vispārējā tiesa, dodot priekšroku apstrīdamai gramatiskajai interpretācijai, pietiekami neesot ņēmusi vērā Regulas Nr. 207/2009 8. panta 3. punkta mērķi, proti, novērst to, ka preču zīmes īpašnieka pārstāvis neatbilstoši izmanto preču zīmi, jo pārstāvis varētu izmantot zināšanas un pieredzi, kas gūtas viņa darījuma attiecību laikā ar īpašnieku un tādējādi netaisni gūt labumu no paša preču zīmes īpašnieka ieguldītajiem centieniem un investīcijām. Savukārt Eiropas Savienības judikatūrā, interpretējot Eiropas Savienības preču zīmes tiesības, konsekventi tiekot izmantota teleoloģiskā interpretācija.

| — | Arī gramatiskā interpretācija neļaujot nonākt pie secinājuma, ka Regulas Nr. 207/2009 8. panta 3. punkts attiecas vienīgi uz identiskām preču zīmēm. Tādējādi esot pietiekami, ja apzīmējumu sakritība attiecas uz elementiem, kuros galvenokārt izpaužas agrākās preču zīmes atšķirtspēja. Balstoties uz minēto, pareiza pārbaude, vērtējot konfliktējošās preču zīmes atbilstoši Regulas Nr. 207/2009 8. panta 3. punktam, ietver to, vai Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikumā ir atveidoti būtiskie agrākās preču zīmes elementi tādējādi, ka ir acīmredzams, ka pieteikuma iesniedzējs piesavinās likumīgā īpašnieka tiesības uz viņa preču zīmi. Faktiski nelojāls pārstāvis varētu nepieļaut ne vien to, ka īstais agrākās preču zīmes īpašnieks secīgi reģistrē preču zīmi Eiropas Savienībā, bet patiešām to, ka īpašnieks jebkādi to izmanto Eiropas Savienībā. |
| --- | --- |

—

Arī gramatiskā interpretācija neļaujot nonākt pie secinājuma, ka Regulas Nr. 207/2009 8. panta 3. punkts attiecas vienīgi uz identiskām preču zīmēm. Tādējādi esot pietiekami, ja apzīmējumu sakritība attiecas uz elementiem, kuros galvenokārt izpaužas agrākās preču zīmes atšķirtspēja. Balstoties uz minēto, pareiza pārbaude, vērtējot konfliktējošās preču zīmes atbilstoši Regulas Nr. 207/2009 8. panta 3. punktam, ietver to, vai Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikumā ir atveidoti būtiskie agrākās preču zīmes elementi tādējādi, ka ir acīmredzams, ka pieteikuma iesniedzējs piesavinās likumīgā īpašnieka tiesības uz viņa preču zīmi. Faktiski nelojāls pārstāvis varētu nepieļaut ne vien to, ka īstais agrākās preču zīmes īpašnieks secīgi reģistrē preču zīmi Eiropas Savienībā, bet patiešām to, ka īpašnieks jebkādi to izmanto Eiropas Savienībā.

Tiesas Statūtu 36. panta pārkāpums

| — | Spriedumā, par kuru iesniegta apelācijas sūdzība, esot pieļauta pretrunīga argumentācija, ciktāl, no vienas puses ir akceptēts, ka apzīmējumi ir identiski tad, kad ar vienu no tiem, to nekādi negrozot vai nepapildinot, tiek attēlots otrs un, no otras puses, ka tie ir identiski arī tad, kad grozījumi ir veikti, nemainot atšķirtspēju (skat. pārsūdzētā sprieduma 38.–40. punktu). Šāda argumentācija esot pretrunīga, jo viens un tas pats “identiskuma” jēdziens tiek piemērots atšķirīgās tiesiskajās un faktiskajās situācijās un tas kļūdaini tiek piepildīts ar diviem dažādiem saturiem. |
| --- | --- |

—

Spriedumā, par kuru iesniegta apelācijas sūdzība, esot pieļauta pretrunīga argumentācija, ciktāl, no vienas puses ir akceptēts, ka apzīmējumi ir identiski tad, kad ar vienu no tiem, to nekādi negrozot vai nepapildinot, tiek attēlots otrs un, no otras puses, ka tie ir identiski arī tad, kad grozījumi ir veikti, nemainot atšķirtspēju (skat. pārsūdzētā sprieduma 38.–40. punktu). Šāda argumentācija esot pretrunīga, jo viens un tas pats “identiskuma” jēdziens tiek piemērots atšķirīgās tiesiskajās un faktiskajās situācijās un tas kļūdaini tiek piepildīts ar diviem dažādiem saturiem.

| — | Vispārējā tiesa neesot sniegusi nekādu pamatojumu, kāpēc, balstoties uz tās izmantoto testu apstrīdētā sprieduma 39. punktā, konfliktējošās preču zīmes neietilpst Regulas Nr. 207/2009 8. panta 3. punkta tvērumā. |
| --- | --- |

—

Vispārējā tiesa neesot sniegusi nekādu pamatojumu, kāpēc, balstoties uz tās izmantoto testu apstrīdētā sprieduma 39. punktā, konfliktējošās preču zīmes neietilpst Regulas Nr. 207/2009 8. panta 3. punkta tvērumā.

---

(1)  Padomes Regula (EK) Nr. 207/2009 (2009. gada 26. februāris) par Kopienas preču zīmi (OV 2009, L 78, 1. lpp.).

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/9 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/9

---

Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 21. decembrīThe Yokohama Rubber Co. Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (septītā palāta paplašinātā sastāvā) 2018. gada 24. oktobra spriedumu lietā T-447/16 Pirelli Tyre/EUIPO

(Lieta C-818/18 P)

(2019/C 148/10)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: The Yokohama Rubber Co. Ltd (pārstāvji: D. Martucci, F. Boscariol de Roberto, avvocati)

piedaloties: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs, Pirelli Tyre SpA

Prasījumi

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atcelt pārsūdzēto spriedumu; |
| --- | --- |

—

atcelt pārsūdzēto spriedumu;

| — | ja nepieciešams, nodot lietas atpakaļ izskatīšanai Vispārējā tiesā; |
| --- | --- |

—

ja nepieciešams, nodot lietas atpakaļ izskatīšanai Vispārējā tiesā;

| — | piespriest Pirelli Tyre S.p.A. atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus kas radušies tiesvedībā Vispārējā tiesā un procesā Apelācijas padomē. |
| --- | --- |

—

piespriest Pirelli Tyre S.p.A. atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus kas radušies tiesvedībā Vispārējā tiesā un procesā Apelācijas padomē.

Pamati un galvenie argumenti

Pirmā pamata pirmā daļa: vai preču zīme sastāv no preču formas Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punkta izpratnē? (1)
  ?

Vispārējā tiesa apstiprināja, ka, lai gan grafiskajam attēlojumam, kas veido apstrīdēto apzīmējumu, nav kontūru un ka tam nav pievienots nekāds papildu apraksts, Pirelli neapstrīdēja, ka uz dažām tās riepu modeļiem uz riepas virsmas ir tādas formas grope, ko attēlo apstrīdētais apzīmējums. Turklāt kompetentai iestādei piešķirtā iespēja ņemt vērā materiālu, kas attiecas uz apstrīdētā trīsdimensiju apzīmējuma galveno īpašību identificēšanā esot bijusi paplašināti attiecināma uz divdimensiju apzīmējumu pārbaudi. Vispārējā savā analīzē secināja: “Jāatzīmē, ka analizējot objektīvi un konkrēti, apstrīdētā preču zīme neattēlo protektora raksta apzīmējumu. Tā attēlo riepas protektora atsevišķu gropi. Tiesa ir atkārtojusi, ka judikatūra, kas izstrādāta attiecībā uz trīsdimensiju preču zīmēm, kas sastāv no pašas preces vai tās daļas formas, ir piemērojama arī, ja, kā tas ir šajā gadījumā, pieteiktā preču zīme ir grafiska preču zīme, kas sastāv no šis preces vai tās daļas divdimensiju attēlojuma. Šādā gadījumā preču zīme tāpat neveido apzīmējums, kas nav saistīts ar tās aptverto preces izskatu. Apstrīdētās preču zīmes grafiskais attēlojums precīzi atveido preces formu (proti, rakstu), ko tas apzīmē, vai preci, uz kuru tas attiecas tehnisku iemeslu dēļ. Vispārējās tiesas sniegtais skaidrojums, saskaņā ar kuru apzīmējums nav nozīmīga preces daļa, esot patvaļīgs un pretrunā Tiesas un tās pašas Vispārējās tiesas judikatūrai. Jautājums nav par to, vai apzīmējums ir nozīmīga preces daļa, bet par to, vai apzīmējums ir preces daļa.

Pirmā pamata otrā daļa: vai Apelāciju padome esot papildinājusi formas elementus, kas neesot bijuši daļa no apzīmējuma un kas tādējādi bija ārēji un sveši?

Vispārējā tiesa apstiprina, ka Apelāciju padome ir atkāpusies no apstrīdētajā apzīmējumā attēlotās formas un to grozījusi. Citiem vārdiem sakot, Apelācijas padome ir mainījusi apzīmējuma raksturu, apgalvojot, ka tam piemīt ārējas un svešas pazīmes vai īpašības. Patiesībā Apelācijas padome nav pievienojusi apzīmējumam elementus, bet izvērtējusi faktisko preču formu, nevis abstraktu formu. Ja apzīmējums, kā esot apgalvojusi Vispārējā tiesa, ir patiesa ar apzīmējumu aptvertā preču daļa, ir jāanalizē no grafiskā attēlojuma izrietošās formas īpašības, ņemot vērā attiecīgo preču funkciju. Pēc mūsu domām, Vispārējā tiesa, šķiet, apstiprina, ka EUIPO mēģināja atrast slēptas īpašības, kas nav redzamas attēlotajā formā. Kaut arī šis novērtējums neapšaubāmi būtu jāaprobežo prima facie ar pieteikuma formas analīzi, starp šo formu (gropi) un preču (riepas) funkciju ir nepieciešams ņemt vērā papildu informāciju. Pēc mūsu domām, pieteiktā apzīmējuma analīze ir diezgan vienkārša, jo preču zīme uz precēm parādās kā apzīmējuma sērijas reprodukcija. Līdz ar to jautājums ir šāds: “Vai attēlojums neapšaubāmi norāda uz preces daļas funkcionālā elementa attēlojumu?”un, pretēji tam, ko apgalvo Vispārējā tiesa, “Vai attēlojums neapšaubāmi norāda uz būtiskas vai mazas preces daļas attēlojumu?”

Otrais pamats: par faktu sagrozīšanu

Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, vērtējot visus Yokohama norādītos visus faktus un iesniegtos dokumentus. Mūsu gadījumā mēs precīzi norādījām pierādījumus, kurus, kā apgalvojam, Vispārējā tiesa esot sagrozījusi, un esot pieļāvusi kļūdas vērtējumā, kas, mūsuprāt, noveda pie šādas sagrozīšanas. Šāda sagrozīšana esot acīmredzama no Tiesas lietas materiāliem, un nav nepieciešams veikt jaunu faktu un pierādījumu novērtējumu.

---

(1)  Padomes Regula (EK) Nr. 40/94 (1993. gada 20. decembris) par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/11 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/11

---

Apelācijas sūdzība, ko 2018. gada 28. decembrī Mamas and Papas Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2018. gada 23. oktobra spriedumu lietā T-672/17 Mamas and Papas/EUIPO

(Lieta C-825/18 P)

(2019/C 148/11)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Mamas and Papas Ltd (pārstāvji: S. Malynicz QC, B. Whitehead, J. Dainty, Solicitors)

Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

Prasījumi

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-672/17 Mamas and Papas Ltd/EUIPO; |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-672/17 Mamas and Papas Ltd/EUIPO;

| — | spriest par iepriekšējo nodošanu atklātībā; |
| --- | --- |

—

spriest par iepriekšējo nodošanu atklātībā;

| — | nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējā tiesā pārējo apelācijas sūdzības pamatu, kas tika izvirzīti Vispārējā tiesā, bet par kuriem nebija lēmusi šī Tiesa, izskatīšanai; |
| --- | --- |

—

nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējā tiesā pārējo apelācijas sūdzības pamatu, kas tika izvirzīti Vispārējā tiesā, bet par kuriem nebija lēmusi šī Tiesa, izskatīšanai;

| — | piespriest Birojam un personai, kas iestājusies lietā, segt savus un atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Birojam un personai, kas iestājusies lietā, segt savus un atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Pirmkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā attiecībā uz EUIPO pilnvarām izvērtēt faktus atbilstoši Regulas par Eiropas Kopienas dizainparaugiem 63. panta 1. punktam (1) attiecībā uz agrākā dizainparauga nodošanu atklātībā. Ja dizainparauga īpašnieks tieši norāda uz to, ka šāda iepriekšēja nodošana atklātībā ir notikusi, EUIPO nav tiesību nonākt pie cita secinājuma šajā jautājumā.

Otrkārt, katrā ziņā, attiecībā uz tās veikto pierādījuma par iepriekšējo nodošanu atklātībā vērtējumu, Vispārējā tiesa esot sagrozījusi pierādījumus un nepareizi novērtējusi faktus, un tās nolēmumā ir pieļautas saturiskas neprecizitātes konstatējumos, kas izdarīti par tai iesniegtajiem dokumentiem, kā tas ir acīmredzams no lietas materiāliem.

---

(1)  Padomes Regula (EK) Nr. 6/2002 (2001. gada 12. decembris) par Kopienas dizainparaugiem (OV 2002, L 3, 1. lpp.).

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/12 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/12

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 4. janvārī Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs iesniedza par Vispārējās tiesas (septītā palāta paplašinātā sastāvā) 2018. gada 24. oktobra spriedumu lietā T-447/16 Pirelli Tyre/EUIPO

(Lieta C-6/19 P)

(2019/C 148/12)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: J. Ivanauskas, pārstāvis)

piedaloties Pirelli Tyre SpA, The Yokohama Rubber Co. Ltd

Prasījumi

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest Pirelli Tyre SpA atlīdzināt Birojam tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Pirelli Tyre SpA atlīdzināt Birojam tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Birojs izvirza vienu pamatu, kas attiecas uz Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punkta (1) pārkāpumu.

| — | Prasot, ka, lai atbilstu Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punktam, apzīmējumam, kas norāda uz preces daļu, ir jāattēlo kvantitatīvi un kvalitatīvi nozīmīga šīs preces daļa, Vispārējā tiesa esot nepareizi interpretējusi šī atteikuma pamata nosacījumus. |
| --- | --- |

—

Prasot, ka, lai atbilstu Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punktam, apzīmējumam, kas norāda uz preces daļu, ir jāattēlo kvantitatīvi un kvalitatīvi nozīmīga šīs preces daļa, Vispārējā tiesa esot nepareizi interpretējusi šī atteikuma pamata nosacījumus.

| — | Vispārējā tiesa esot nepareizi uzskatījusi, ka atsevišķa grope, kas attēlota šajā apzīmējumā, nevar pildīt tehnisku funkciju Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punkta mērķiem, jo riepas protektorā tā parādās kopā ar citiem elementiem. Pirmkārt, Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punktā tiekot prasīts pārbaudīt ar preces, kas attēlota attiecīgajā apzīmējumā, īpašību iegūto tehnisko rezultātu, nevis tehnisko rezultātu, ko iegūst ar visu preci. Otrkārt, Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punkta mērķiem neesot svarīgi, vai apstrīdētajā apzīmējumā attēlotā grope ir kopā ar citiem riepas protektora elementiem, jo tā pati par sevi sniedz tehnisko rezultātu un dod ieguldījumu šī riepas protektora darbībā. |
| --- | --- |

—

Vispārējā tiesa esot nepareizi uzskatījusi, ka atsevišķa grope, kas attēlota šajā apzīmējumā, nevar pildīt tehnisku funkciju Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punkta mērķiem, jo riepas protektorā tā parādās kopā ar citiem elementiem. Pirmkārt, Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punktā tiekot prasīts pārbaudīt ar preces, kas attēlota attiecīgajā apzīmējumā, īpašību iegūto tehnisko rezultātu, nevis tehnisko rezultātu, ko iegūst ar visu preci. Otrkārt, Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta ii) punkta mērķiem neesot svarīgi, vai apstrīdētajā apzīmējumā attēlotā grope ir kopā ar citiem riepas protektora elementiem, jo tā pati par sevi sniedz tehnisko rezultātu un dod ieguldījumu šī riepas protektora darbībā.

| — | Vispārējā tiesa esot kļūdaini prezumējusi, ka apstrīdētajā apzīmējumā attēlotās gropes reģistrācija nevar liegt Pirelli konkurentiem ražot un tirgot riepas, kurām ir identiskās vai līdzīgās gropes. Lai gan riepu protektors sastāv no vairāku elementu kombinācijas un to savstarpējās mijiedarbības, vismaz attiecīgās sabiedrības daļa būtu spējīga identificēt dažāda veida gropes uz riepas protektora. |
| --- | --- |

—

Vispārējā tiesa esot kļūdaini prezumējusi, ka apstrīdētajā apzīmējumā attēlotās gropes reģistrācija nevar liegt Pirelli konkurentiem ražot un tirgot riepas, kurām ir identiskās vai līdzīgās gropes. Lai gan riepu protektors sastāv no vairāku elementu kombinācijas un to savstarpējās mijiedarbības, vismaz attiecīgās sabiedrības daļa būtu spējīga identificēt dažāda veida gropes uz riepas protektora.

---

(1)  Padomes Regula (EK) Nr. 40/94 (1993. gada 20. decembris) par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/13 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/13

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 9. janvārī iesniedza Audiencia Provincial de Zaragoza (Spānija) — Ibercaja Banco, S.A./TJ un UK

(Lieta C-13/19)

(2019/C 148/13)

Tiesvedības valoda — spāņu

Iesniedzējtiesa

Audiencia Provincial de Zaragoza

Pamatlietas puses

Prasītāja: Ibercaja Banco, S.A.

Atbildētāji: TJ un UK

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai atbilstoši Direktīvas 93/13 (1) 3. pantam līgumā paredzēto un tiesvedības priekšvēsturē aprakstīto noteikuma par procentu likmes minimumu grozījumu var kvalificēt kā līguma vispārēju noteikumu? |
| --- | --- |

1)

Vai atbilstoši Direktīvas 93/13 (1) 3. pantam līgumā paredzēto un tiesvedības priekšvēsturē aprakstīto noteikuma par procentu likmes minimumu grozījumu var kvalificēt kā līguma vispārēju noteikumu?

| 2) | Vai tādos pašos apstākļos noteikumu par atteikšanos celt prasību pret banku var kvalificēt kā līguma vispārēju noteikumu, proti, vai līguma nosacījums, kuru pārdevējs vai piegādātājs ir sagatavojis kā vispārpiemērojamu un attiecībā uz kura saturu līgumslēdzējam patērētajam nav sniegts nekāds paskaidrojums, var kvalificēt kā līguma vispārēju noteikumu? |
| --- | --- |

2)

Vai tādos pašos apstākļos noteikumu par atteikšanos celt prasību pret banku var kvalificēt kā līguma vispārēju noteikumu, proti, vai līguma nosacījums, kuru pārdevējs vai piegādātājs ir sagatavojis kā vispārpiemērojamu un attiecībā uz kura saturu līgumslēdzējam patērētajam nav sniegts nekāds paskaidrojums, var kvalificēt kā līguma vispārēju noteikumu?

| 3) | Vai šajos apstākļos, kad minētā vispārējā noteikuma sekas būtiski ietekmē patērētāju, būtu jāievēro skaidrības, pārskatāmības, ekonomiska sloga faktiskas apzināšanās, informēšanas pirms līguma noslēgšanas un atsevišķās apspriešanās prasības, kas noteiktas Direktīvas 93/13 3. un 4. pantā? |
| --- | --- |

3)

Vai šajos apstākļos, kad minētā vispārējā noteikuma sekas būtiski ietekmē patērētāju, būtu jāievēro skaidrības, pārskatāmības, ekonomiska sloga faktiskas apzināšanās, informēšanas pirms līguma noslēgšanas un atsevišķās apspriešanās prasības, kas noteiktas Direktīvas 93/13 3. un 4. pantā?

| 4) | Vai prasībai sniegt informāciju pirms līguma noslēgšanas kā kritērijam, lai konstatētu līguma noteikuma negodīgumu (Direktīvas [93/13] 4. un 5. pants), ir jābūt tādai pašai vai pat stingrāk piemērojamai gadījumā, kad tiek panākta vienošanās par paredzami spēkā neesoša nosacījuma līdzsvarošanu (līdzsvarošanas konkrētas ekonomiskās sekas, norādes uz šajā ziņā izstrādāto judikatūru un tās konkrētām sekām u.c.). |
| --- | --- |

4)

Vai prasībai sniegt informāciju pirms līguma noslēgšanas kā kritērijam, lai konstatētu līguma noteikuma negodīgumu (Direktīvas [93/13] 4. un 5. pants), ir jābūt tādai pašai vai pat stingrāk piemērojamai gadījumā, kad tiek panākta vienošanās par paredzami spēkā neesoša nosacījuma līdzsvarošanu (līdzsvarošanas konkrētas ekonomiskās sekas, norādes uz šajā ziņā izstrādāto judikatūru un tās konkrētām sekām u.c.).

| 5) | Vai ar roku rakstīta kopija, ko ir sagatavojis patērētājs un kurā ir atkārtota potenciāli spēkā neesoša noteikuma līdzsvarošana, ir pietiekama, lai izpildītu Direktīvas [93/13] 4. un 5. pantā paredzēto prasību sniegt informāciju pirms līguma noslēgšanas un skaidrības prasību, lai līdzsvarotu paredzami spēkā neesošu noteikumu? |
| --- | --- |

5)

Vai ar roku rakstīta kopija, ko ir sagatavojis patērētājs un kurā ir atkārtota potenciāli spēkā neesoša noteikuma līdzsvarošana, ir pietiekama, lai izpildītu Direktīvas [93/13] 4. un 5. pantā paredzēto prasību sniegt informāciju pirms līguma noslēgšanas un skaidrības prasību, lai līdzsvarotu paredzami spēkā neesošu noteikumu?

| 6) | Vai apstāklim, ka banka uzņemas iniciatīvu veikt līdzsvarošanu vai panākt izlīgumu, un aizliegumam iznest dokumentu no bankas biroja, izņemot, ja to parakstījis patērētājs, ir jāpiešķir īpaša nozīme, izvērtējot iespējamo līdzsvarojoša noteikuma negodīgumu (Direktīvas [93/13] 4. un 5. pants)? |
| --- | --- |

6)

Vai apstāklim, ka banka uzņemas iniciatīvu veikt līdzsvarošanu vai panākt izlīgumu, un aizliegumam iznest dokumentu no bankas biroja, izņemot, ja to parakstījis patērētājs, ir jāpiešķir īpaša nozīme, izvērtējot iespējamo līdzsvarojoša noteikuma negodīgumu (Direktīvas [93/13] 4. un 5. pants)?

| 7) | Vai negodīguma dēļ paredzami spēkā neesošu noteikumu var līdzsvarot (nesaistīšanas princips)? |
| --- | --- |

7)

Vai negodīguma dēļ paredzami spēkā neesošu noteikumu var līdzsvarot (nesaistīšanas princips)?

| 8) | Vai patērētājs var atteikties celt prasību tiesā par paredzami spēkā neesošu noteikumu, jo tas ir negodīgs attiecībā uz patērētāju (Direktīvas [93/13] 3. pants, lasot kopsakarā ar Direktīvas 93/13 pielikuma 1. punkta q) apakšpunktu un direktīvas 6. pantā noteikto nesaistīšanas principu)? |
| --- | --- |

8)

Vai patērētājs var atteikties celt prasību tiesā par paredzami spēkā neesošu noteikumu, jo tas ir negodīgs attiecībā uz patērētāju (Direktīvas [93/13] 3. pants, lasot kopsakarā ar Direktīvas 93/13 pielikuma 1. punkta q) apakšpunktu un direktīvas 6. pantā noteikto nesaistīšanas principu)?

| 9) | Apstiprinošas atbildes gadījumā, vai prasībai sniegt informāciju pirms līguma noslēgšanas ir jābūt tādai pašai vai pat stingrākai nekā prasībai, kas ir jāievēro sākotnējās vienošanās noslēgšanas brīdī? |
| --- | --- |

9)

Apstiprinošas atbildes gadījumā, vai prasībai sniegt informāciju pirms līguma noslēgšanas ir jābūt tādai pašai vai pat stingrākai nekā prasībai, kas ir jāievēro sākotnējās vienošanās noslēgšanas brīdī?

| 10) | Vai, ņemot vērā prasību sniegt informāciju pirms līguma noslēgšanas (Direktīvas [93/13] 4. un 5. pants), noteikumu par atteikšanos celt prasības dokumentos nevar paredzēt kā sekundāru un papildu noteikumu (Direktīvas [93/13] 3., 4. un 5. pants)? |
| --- | --- |

10)

Vai, ņemot vērā prasību sniegt informāciju pirms līguma noslēgšanas (Direktīvas [93/13] 4. un 5. pants), noteikumu par atteikšanos celt prasības dokumentos nevar paredzēt kā sekundāru un papildu noteikumu (Direktīvas [93/13] 3., 4. un 5. pants)?

| 11) | Vai paredzami spēkā neesošu noteikumu līdzsvarošanas spēkā esamība un atteikšanās celt prasību, lūdzot atzīt tos un to sekas par spēkā neesošiem, būtu pretrunā atturošai iedarbībai attiecībā uz uzņēmēju, kas izsaka piedāvājumu (Direktīvas [93/13] 7. pants un spriedums, 2016. gada 21. decembris, Gutiérrez Naranjo u.c., C-154/15 (2))? |
| --- | --- |

11)

Vai paredzami spēkā neesošu noteikumu līdzsvarošanas spēkā esamība un atteikšanās celt prasību, lūdzot atzīt tos un to sekas par spēkā neesošiem, būtu pretrunā atturošai iedarbībai attiecībā uz uzņēmēju, kas izsaka piedāvājumu (Direktīvas [93/13] 7. pants un spriedums, 2016. gada 21. decembris, Gutiérrez Naranjo u.c., C-154/15 (2))?

| 12) | Vai atbilstoši Direktīvas 93/13 3. un 4. pantam tā negodīguma dēļ paredzami spēkā neesošs noteikums var būt saistošs patērētajam, ja pēc līguma, kurā tas ir iekļauts, noslēgšanas iestāde piemēro procedūru, lai vienotos ar klientu par to, ka pārdevējs vai piegādātājs nepiemēros negodīgu noteikumu apmaiņā pret citu patērētāja izpildījumu? Proti, vai spēkā neesošs noteikums kļūst iedarbīgs, ja tiek panākta vienošanās ar patērētāju par tā aizstāšanu ar citu viņam labvēlīgāku noteikumu? Vai šāda vienošanās var būt pretrunā Direktīvas [93/13] 6. panta 1. punktam? |
| --- | --- |

12)

Vai atbilstoši Direktīvas 93/13 3. un 4. pantam tā negodīguma dēļ paredzami spēkā neesošs noteikums var būt saistošs patērētajam, ja pēc līguma, kurā tas ir iekļauts, noslēgšanas iestāde piemēro procedūru, lai vienotos ar klientu par to, ka pārdevējs vai piegādātājs nepiemēros negodīgu noteikumu apmaiņā pret citu patērētāja izpildījumu? Proti, vai spēkā neesošs noteikums kļūst iedarbīgs, ja tiek panākta vienošanās ar patērētāju par tā aizstāšanu ar citu viņam labvēlīgāku noteikumu? Vai šāda vienošanās var būt pretrunā Direktīvas [93/13] 6. panta 1. punktam?

| 13) | Vai uz tiesvedības priekšvēsturē aprakstīto bankas rīcību ir attiecināms Direktīvas 2005/29 (3) preambulas 14. apsvērumā un 6. un 7. pantā noteiktais aizliegums veikt maldinošas darbības attiecībā uz patērētājiem un piekopt maldinošu komercpraksi? |
| --- | --- |

13)

Vai uz tiesvedības priekšvēsturē aprakstīto bankas rīcību ir attiecināms Direktīvas 2005/29 (3) preambulas 14. apsvērumā un 6. un 7. pantā noteiktais aizliegums veikt maldinošas darbības attiecībā uz patērētājiem un piekopt maldinošu komercpraksi?

---

(1)  Padomes Direktīvu 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV 1993, L 95, 29. lpp).

(2)  Spriedums C-154/15, C-307/15 un C-308/15, EU:C:2016:980.

(3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/29/EK (2005. gada 11. maijs), kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem un ar ko groza Padomes Direktīvu 84/450/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 97/7/EK, 98/27/EK un 2002/65/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (“Negodīgas komercprakses direktīva”) (OV 2005, L 149, 22. lpp.).

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/14 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/14

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 25. janvārī iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) — X-GmbH/Finanzamt Z

(Lieta C-48/19)

(2019/C 148/14)

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesfinanzhof

Pamatlietas puses

Prasītāja: X-GmbH

Atbildētāja: Finanzamt Z

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai tādos apstākļos kā pamatlietā, kad slimokasu uzdevumā nodokļa maksātājs pa tālruni konsultē apdrošinātās personas dažādos veselības aprūpes jautājumos, notiek darbība, kas ietilpst Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) 132. panta 1. punkta c) apakšpunkta piemērošanas jomā? |
| --- | --- |

1)

Vai tādos apstākļos kā pamatlietā, kad slimokasu uzdevumā nodokļa maksātājs pa tālruni konsultē apdrošinātās personas dažādos veselības aprūpes jautājumos, notiek darbība, kas ietilpst Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) 132. panta 1. punkta c) apakšpunkta piemērošanas jomā?

| 2) | Vai tādos apstākļos kā pamatlietā attiecībā uz pirmajā jautājumā minētajiem pakalpojumiem, kā arī darījumiem saistībā ar “pacientu konsultēšanas programmām”, lai apliecinātu vajadzīgo profesionālo kvalifikāciju, pietiek ar to, ka konsultācijas pa tālruni sniedz “veselības aprūpes atbalsta personas” (medicīnas profesionāļi, medicīnas māsas) un aptuveni trešdaļā gadījumu tiek iesaistīts ārsts? |
| --- | --- |

2)

Vai tādos apstākļos kā pamatlietā attiecībā uz pirmajā jautājumā minētajiem pakalpojumiem, kā arī darījumiem saistībā ar “pacientu konsultēšanas programmām”, lai apliecinātu vajadzīgo profesionālo kvalifikāciju, pietiek ar to, ka konsultācijas pa tālruni sniedz “veselības aprūpes atbalsta personas” (medicīnas profesionāļi, medicīnas māsas) un aptuveni trešdaļā gadījumu tiek iesaistīts ārsts?

---

(1)  OV 2006, L 347, 1. lpp.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/15 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/15

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 25. janvārī RFA International, LP iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2018. gada 15. novembra spriedumu lietā T-113/15 RFA International/Komisija

(Lieta C-56/19 P)

(2019/C 148/15)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: RFA International, LP (pārstāvji: B. Evtimov, advokāts, M. Krestiyanova, advokāte, D. O'Keeffe, solicitor, N. Tuominen, E. Borovikov, advokāti)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Prasījumi

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atcelt pārsūdzēto spriedumu; |
| --- | --- |

—

atcelt pārsūdzēto spriedumu;

| — | taisīt galīgo spriedumu šajā lietā, ja tiesvedības statuss to pieļauj; |
| --- | --- |

—

taisīt galīgo spriedumu šajā lietā, ja tiesvedības statuss to pieļauj;

| — | pakārtoti, nodot lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējā tiesā; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, nodot lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējā tiesā;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus gan šajā tiesvedībā, gan tiesvedībā Vispārējā tiesā. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus gan šajā tiesvedībā, gan tiesvedībā Vispārējā tiesā.

Pamati un galvenie argumenti

Šī apelācijas sūdzība ietver tikai iebildumus pret Vispārējās tiesas konstatējumiem par pirmajā instancē izvirzīto apelācijas sūdzības iesniedzējas otro pamatu.

Vispārējā tiesa, novērtējot Pamatregulas (1) 11. panta 9. un 10. punktā izklāstītās sarežģītās situācijas, savos konstatējumos esot pieļāvusi kļūdu attiecībā uz šo normu juridisko interpretāciju un pārāk plaši noteikusi Komisijas diskrecionāras izvēles iespēju pieļaujamo tvērumu. Apelācijas sūdzības iesniedzēja ar turpmāk izklāstīto pamatojumu lūdz Tiesu atcelt pārsūdzēto spriedumu.

Vispārējā tiesa, interpretējot Pamatregulu, esot pieļāvusi divas kļūdas tiesību normu piemērošanā.

| a) | Pirmkārt, Vispārējā tiesa esot nepareizi interpretējusi Pamatregulas 11. panta 9. punktu. Saskaņā ar Pamatregulas 11. panta 9. punktu, ja vien nav mainījušies apstākļi, Komisijai ikvienā pārskata izmeklēšanā ir jāizmanto tā pati metodika, kas tika izmantota izmeklēšanā, kuras rezultātā tika ieviesti antidempinga maksājumi, pienācīgu uzmanību pievēršot minētās regulas 2. pantam. Tomēr, novērtējot, vai antidempinga maksājumi bija atspoguļoti tālākpārdošanas cenās, Komisija tā nerīkojās: tā balstījās nevis uz tālākpārdošanas cenām, kas bija apzinātas izmeklēšanā, kuras rezultātā tika pieņemta sākotnējā regula, bet gan uz pašreizējām ražošanas izmaksām Krievijā. Tas ir uzskatāms par izmaiņām metodikā Pamatregulas 11. panta 9. punkta izpratnē. Komisija konstatēja, ka laikā kopš sākotnējās izmeklēšanas bija ievērojami mainījušies apstākļi, konkrētāk, ka Krievijas eksportētāju ražošanas izmaksas bija pieaugušas par apmēram 100 %. Tomēr izmaksu palielinājumi notika — un tie bija zināmi — jau izmeklēšanas par atmaksāšanu laikposmos no 2008. līdz 2010. gadam. |
| --- | --- |

a)

Pirmkārt, Vispārējā tiesa esot nepareizi interpretējusi Pamatregulas 11. panta 9. punktu. Saskaņā ar Pamatregulas 11. panta 9. punktu, ja vien nav mainījušies apstākļi, Komisijai ikvienā pārskata izmeklēšanā ir jāizmanto tā pati metodika, kas tika izmantota izmeklēšanā, kuras rezultātā tika ieviesti antidempinga maksājumi, pienācīgu uzmanību pievēršot minētās regulas 2. pantam. Tomēr, novērtējot, vai antidempinga maksājumi bija atspoguļoti tālākpārdošanas cenās, Komisija tā nerīkojās: tā balstījās nevis uz tālākpārdošanas cenām, kas bija apzinātas izmeklēšanā, kuras rezultātā tika pieņemta sākotnējā regula, bet gan uz pašreizējām ražošanas izmaksām Krievijā. Tas ir uzskatāms par izmaiņām metodikā Pamatregulas 11. panta 9. punkta izpratnē. Komisija konstatēja, ka laikā kopš sākotnējās izmeklēšanas bija ievērojami mainījušies apstākļi, konkrētāk, ka Krievijas eksportētāju ražošanas izmaksas bija pieaugušas par apmēram 100 %. Tomēr izmaksu palielinājumi notika — un tie bija zināmi — jau izmeklēšanas par atmaksāšanu laikposmos no 2008. līdz 2010. gadam.

| b) | Otrkārt, Vispārējā tiesa esot nepareizi interpretējusi Pamatregulas 11. panta 10. punktu, izmantodama kļūdainu juridisko pārbaudi. Vispārējās tiesas veiktā juridiskā pārbaude paredz, ka pierādījumus par to, ka antidempinga maksājumi ir iekļauti eksporta cenās, var nodrošināt vienīgi ar DDP (2) cenu datiem, kā arī atspoguļojot to, ka jaunajās cenās iekļauti ne tikai antidempinga maksājumi, bet arī visas attiecīgās ražošanas izmaksas. Šādu prasību neietver nedz Pamatregulas 11. panta 10. punkts, nedz Komisijas Paziņojums par antidempinga maksājumu atmaksu (3). |
| --- | --- |

b)

Otrkārt, Vispārējā tiesa esot nepareizi interpretējusi Pamatregulas 11. panta 10. punktu, izmantodama kļūdainu juridisko pārbaudi. Vispārējās tiesas veiktā juridiskā pārbaude paredz, ka pierādījumus par to, ka antidempinga maksājumi ir iekļauti eksporta cenās, var nodrošināt vienīgi ar DDP (2) cenu datiem, kā arī atspoguļojot to, ka jaunajās cenās iekļauti ne tikai antidempinga maksājumi, bet arī visas attiecīgās ražošanas izmaksas. Šādu prasību neietver nedz Pamatregulas 11. panta 10. punkts, nedz Komisijas Paziņojums par antidempinga maksājumu atmaksu (3).

Visbeidzot, Vispārējā tiesa esot pēc būtības kļūdaini konstatējusi vairākus faktus, secinot, ka:

| a) | Ražošanas izmaksu pieaugums tika konstatēts tikai pirmajā un otrajā izmeklēšanas par atmaksāšanu laikposmā, un tādēļ tas ir uzskatāms par izmaiņām apstākļos, kuras attaisno izmaiņas metodikā. Īstenībā Komisija par izmaksu pieaugumu zināja jau sākotnējā izmeklēšanas laikposmā un 2008.–2010. gada izmeklēšanā par atmaksāšanu. |
| --- | --- |

a)

Ražošanas izmaksu pieaugums tika konstatēts tikai pirmajā un otrajā izmeklēšanas par atmaksāšanu laikposmā, un tādēļ tas ir uzskatāms par izmaiņām apstākļos, kuras attaisno izmaiņas metodikā. Īstenībā Komisija par izmaksu pieaugumu zināja jau sākotnējā izmeklēšanas laikposmā un 2008.–2010. gada izmeklēšanā par atmaksāšanu.

| b) | Izmaiņas metodikā bija pamatotas, jo bija nepieciešams nodrošināt vienlīdzīgus konkurences apstākļus un izvairīties no diskriminācijas attieksmē pret dažādiem tirgus dalībniekiem, uz kuriem attiektos tie paši pasākumi. Īstenībā tāds pats izmaksu pieaugums esot bijis visiem Krievijas ražotājiem. |
| --- | --- |

b)

Izmaiņas metodikā bija pamatotas, jo bija nepieciešams nodrošināt vienlīdzīgus konkurences apstākļus un izvairīties no diskriminācijas attieksmē pret dažādiem tirgus dalībniekiem, uz kuriem attiektos tie paši pasākumi. Īstenībā tāds pats izmaksu pieaugums esot bijis visiem Krievijas ražotājiem.

---

(1)  Padomes Regula (EK) Nr. 1225/2009 (2009. gada 30. novembris) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV 2009, L 343, 51. lpp.).

(2)  Delivery duty paid (piegāde ar nodokļu samaksu).

(3)  OV 2014, C 164, 9. lpp.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/16 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/16

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 25. janvārī Eiropas Komisija iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta paplašinātā sastāvā) 2018. gada 15. novembra spriedumu lietā T-793/14 Tempus Energy un Tempus Energy Technology/Komisija

(Lieta C-57/19 P)

(2019/C 148/16)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji: É. Gippini Fournier, P. Němečková)

Pārējie lietas dalībnieki: Tempus Energy Ltd, Tempus Energy Technology Ltd, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste

Prasījumi

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atcelt Vispārējās tiesas (trešā palāta paplašinātā sastāvā) 2018. gada 15. novembra spriedumu, kas Komisijai ir paziņots nākamajā dienā, lietā T–793/14 Tempus Energy Ltd un Tempus Energy Technology Ltd/Eiropas Komisija;
  un |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas (trešā palāta paplašinātā sastāvā) 2018. gada 15. novembra spriedumu, kas Komisijai ir paziņots nākamajā dienā, lietā T–793/14 Tempus Energy Ltd un Tempus Energy Technology Ltd/Eiropas Komisija;

un

| — | noraidīt prasību atcelt Komisijas Lēmumu C(2014) 5083 final (1) (2014. gada 23. jūlijs) necelt iebildumus par atbalsta shēmu attiecībā uz jaudas tirgu Apvienotajā Karalistē; |
| --- | --- |

—

noraidīt prasību atcelt Komisijas Lēmumu C(2014) 5083 final (1) (2014. gada 23. jūlijs) necelt iebildumus par atbalsta shēmu attiecībā uz jaudas tirgu Apvienotajā Karalistē;

pakārtoti:

| — | atcelt Vispārējās tiesas (trešā palāta paplašinātā sastāvā) 2018. gada 15. novembra spriedumu, kas Komisijai ir paziņots nākamajā dienā, lietā T–793/14 Tempus Energy Ltd un Tempus Energy Technology Ltd/Eiropas Komisija; |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas (trešā palāta paplašinātā sastāvā) 2018. gada 15. novembra spriedumu, kas Komisijai ir paziņots nākamajā dienā, lietā T–793/14 Tempus Energy Ltd un Tempus Energy Technology Ltd/Eiropas Komisija;

| — | nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai kā pirmās instances tiesai otrā pamata izskatīšanai; |
| --- | --- |

—

nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai kā pirmās instances tiesai otrā pamata izskatīšanai;

abos gadījumos piespriest prasītājām pirmajā instancē atlīdzināt tiesāšanās izdevumus pirmajā un apelācijas instancē.

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzība balstās uz vienu pamatu, kurā ir apgalvots, ka Vispārējā tiesa esot nepareizi interpretējusi Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 3. punktu un Padomes Regulas (ES) 2015/1589 (2) (2015. gada 13. jūlijs), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai, 4. panta 2. un 3. punktu, uzskatīdama, ka paziņotais atbalsta pasākums ir radījis šaubas par tā saderību ar iekšējo tirgu.

Ņemot vērā, ka Vispārējā tiesa ir balstījusies uz vairākiem pierādījumiem, kas liecina par nopietnām grūtībām, vienīgajam pamatam ir šādas divas daļas attiecībā uz apstrīdētajā spriedumā analizētajiem divu veidu pierādījumiem:

| — | pirmā daļa — Vispārējā tiesa esot kļūdījusies, kā būtiskāko pierādījumu, kas liecina par šaubām, ņemot vērā pirmspaziņošanas posma ilgumu un apstākļus, kā arī to, ka pasākums ir sarežģīts un jauns. |
| --- | --- |

—

pirmā daļa — Vispārējā tiesa esot kļūdījusies, kā būtiskāko pierādījumu, kas liecina par šaubām, ņemot vērā pirmspaziņošanas posma ilgumu un apstākļus, kā arī to, ka pasākums ir sarežģīts un jauns.

| — | Otrā daļa — Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, nospriezdama, ka Komisija nav pienācīgi izmeklējusi atsevišķus Apvienotās Karalistes jaudas tirgus aspektus. |
| --- | --- |

—

Otrā daļa — Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, nospriezdama, ka Komisija nav pienācīgi izmeklējusi atsevišķus Apvienotās Karalistes jaudas tirgus aspektus.

---

(1)  Valsts atbalsts ir atļauts saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. un 108. pantu — Gadījumi, pret kuriem Komisijai nav iebildumu (OV 2014, C 348, 5. lpp.)

(2)  OV 2015, L 248, 9. lpp.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/18 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/18

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 31. janvārī iesniedza Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa — Juízo Local Cível de Lisboa — Juiz 18 (Portugāle) — LE/Transportes Aéreos Portugueses, SA

(Lieta C-74/19)

(2019/C 148/17)

Tiesvedības valoda — portugāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa — Juízo Local Cível de Lisboa — Juiz 18

Pamatlietas puses

Prasītājs: LE

Atbildētāja: Transportes Aéreos Portugueses, SA

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 14. apsvērumā minētais jēdziens “ārkārtēji apstākļi” ir attiecināms uz apstākli, kad pasažieris lidojuma laikā iekož citiem pasažieriem un uzbrūk apkalpes locekļiem, kuri cenšas viņu nomierināt, un gaisa kuģa kapteinis uzskata, ka tas pamato nosēšanos tuvākajā lidostā, lai izsēdinātu minēto pasažieri un izkrautu viņa bagāžu, kas izraisīja lidmašīnas ielidošanu galamērķī ar kavēšanos? |
| --- | --- |

1)

Vai Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1) 14. apsvērumā minētais jēdziens “ārkārtēji apstākļi” ir attiecināms uz apstākli, kad pasažieris lidojuma laikā iekož citiem pasažieriem un uzbrūk apkalpes locekļiem, kuri cenšas viņu nomierināt, un gaisa kuģa kapteinis uzskata, ka tas pamato nosēšanos tuvākajā lidostā, lai izsēdinātu minēto pasažieri un izkrautu viņa bagāžu, kas izraisīja lidmašīnas ielidošanu galamērķī ar kavēšanos?

| 2) | Vai aviosabiedrība var tikt atbrīvota no atbildības par lidojuma, kuru izmantoja pasažieris, kas iesniedza sūdzību (šajā lietā — prasītājs), kavēšanos tāda “ārkārtēja apstākļa” dēļ, kas rodas šīs pašas lidmašīnas turpceļa lidojuma laikā, tieši pirms attiecīgā reisa? |
| --- | --- |

2)

Vai aviosabiedrība var tikt atbrīvota no atbildības par lidojuma, kuru izmantoja pasažieris, kas iesniedza sūdzību (šajā lietā — prasītājs), kavēšanos tāda “ārkārtēja apstākļa” dēļ, kas rodas šīs pašas lidmašīnas turpceļa lidojuma laikā, tieši pirms attiecīgā reisa?

| 3) | Vai Regulas (EK) Nr. 261/2004 5. panta 3. punkta noteikumu izpratnē lidsabiedrība (šajā lietā — atbildētāja) veica visus iespējamos pasākumus, lai arī tā nevarēja novērst kavēšanos pēc tam, kad bija izvērtējusi un secinājusi, ka, nosūtot citu lidmašīnu, tā nespētu novērst jau radušos kavēšanos un nodrošināt pasažierim (šajā lietā — prasītājam) pārsēšanos lidojumam nākamajā dienā, jo minētā sabiedrība uz pasažiera galamērķi veic tikai vienu lidojumu dienā? |
| --- | --- |

3)

Vai Regulas (EK) Nr. 261/2004 5. panta 3. punkta noteikumu izpratnē lidsabiedrība (šajā lietā — atbildētāja) veica visus iespējamos pasākumus, lai arī tā nevarēja novērst kavēšanos pēc tam, kad bija izvērtējusi un secinājusi, ka, nosūtot citu lidmašīnu, tā nespētu novērst jau radušos kavēšanos un nodrošināt pasažierim (šajā lietā — prasītājam) pārsēšanos lidojumam nākamajā dienā, jo minētā sabiedrība uz pasažiera galamērķi veic tikai vienu lidojumu dienā?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.).

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/18 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/18

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 4. februārī iesniedza Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuva) — E. E.

(Lieta C-80/19)

(2019/C 148/18)

Tiesvedības valoda — lietuviešu

Iesniedzējtiesa

Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

Pamatlietas puses

Prasītājs: E. E.

Pārējie lietas dalībnieki kasācijas tiesvedībā: Kauno miesto 4-ojo notaro biuro notarė Virginija Jarienė, K.-D. E.

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai tāda situācija, kāda ir izskatāmajā lietā, — kurā Lietuvas pilsone, kuras pastāvīgā dzīvesvieta viņas nāves dienā, iespējams, bija citā dalībvalstī, bet kura nekādā gadījumā nekad nebija pārrāvusi saikni ar savu dzimto zemi, un kura cita starpā pirms savas nāves Lietuvā bija sastādījusi testamentu un ar to atstājusi visus savus īpašumus mantiniekam, Lietuvas pilsonim, un mantojuma atklāšanās brīdī tika konstatēts, ka viss mantojums sastāv no nekustamā īpašuma, kas atrodas tikai Lietuvā, un minētās citas dalībvalsts pilsonis, kas ir pārdzīvojušais laulātais, skaidri izteica nodomu atteikties no visām prasībām uz mirušās personas mantojumu, nepiedalījās Lietuvā uzsāktā tiesvedībā, un piekrita Lietuvas tiesu jurisdikcijai un Lietuvas tiesību normu piemērošanai, — ir uzskatāma par mantošanu ar pārrobežu elementiem Regulas Nr. 650/2012 nozīmē, un kā tādai tai ir piemērojama minētā regula? |
| --- | --- |

1)

Vai tāda situācija, kāda ir izskatāmajā lietā, — kurā Lietuvas pilsone, kuras pastāvīgā dzīvesvieta viņas nāves dienā, iespējams, bija citā dalībvalstī, bet kura nekādā gadījumā nekad nebija pārrāvusi saikni ar savu dzimto zemi, un kura cita starpā pirms savas nāves Lietuvā bija sastādījusi testamentu un ar to atstājusi visus savus īpašumus mantiniekam, Lietuvas pilsonim, un mantojuma atklāšanās brīdī tika konstatēts, ka viss mantojums sastāv no nekustamā īpašuma, kas atrodas tikai Lietuvā, un minētās citas dalībvalsts pilsonis, kas ir pārdzīvojušais laulātais, skaidri izteica nodomu atteikties no visām prasībām uz mirušās personas mantojumu, nepiedalījās Lietuvā uzsāktā tiesvedībā, un piekrita Lietuvas tiesu jurisdikcijai un Lietuvas tiesību normu piemērošanai, — ir uzskatāma par mantošanu ar pārrobežu elementiem Regulas Nr. 650/2012 nozīmē, un kā tādai tai ir piemērojama minētā regula?

| 2) | Vai Lietuvas notārs, kurš uzsāk mantojuma lietu, izdod mantojuma apliecību un veic citas darbības, kas nepieciešamas mantiniekam, lai viņš vai viņa pieteiktu tiesības uz mantojumu, ir uzskatāms par “tiesu” Regulas Nr. 650/2012 (1) 3. panta 2. punkta izpratnē, ņemot vērā, ka savā darbībā notāri ievēro objektivitātes un neatkarības principus, viņu lēmumi ir saistoši viņiem pašiem un tiesu iestādēm, un viņu rīcība var būt tiesvedības priekšmets tiesā? |
| --- | --- |

2)

Vai Lietuvas notārs, kurš uzsāk mantojuma lietu, izdod mantojuma apliecību un veic citas darbības, kas nepieciešamas mantiniekam, lai viņš vai viņa pieteiktu tiesības uz mantojumu, ir uzskatāms par “tiesu” Regulas Nr. 650/2012 (1) 3. panta 2. punkta izpratnē, ņemot vērā, ka savā darbībā notāri ievēro objektivitātes un neatkarības principus, viņu lēmumi ir saistoši viņiem pašiem un tiesu iestādēm, un viņu rīcība var būt tiesvedības priekšmets tiesā?

| 3) | Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, vai mantojuma apliecības, ko izdod Lietuvas notāri, ir uzskatāmas par nolēmumiem Regulas Nr. 650/2010 3. panta 1. punkta g) apakšpunkta izpratnē, un vai šādu apliecību izdošanai ir jāpierāda jurisdikcija? |
| --- | --- |

3)

Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša, vai mantojuma apliecības, ko izdod Lietuvas notāri, ir uzskatāmas par nolēmumiem Regulas Nr. 650/2010 3. panta 1. punkta g) apakšpunkta izpratnē, un vai šādu apliecību izdošanai ir jāpierāda jurisdikcija?

| 4) | Ja atbilde uz otro jautājumu ir noliedzoša, vai Regulas Nr. 650/2012 4. un 59. panta noteikumi (lasot kopā vai atsevišķi, bet neaprobežojoties tikai ar šiem pantiem) ir jāsaprot kā tādi, kas nozīmē, ka Lietuvas notāriem ir tiesības izdot mantojuma apliecības, neievērojot jurisdikcijas vispārējos noteikumus, un ka šādas apliecības tiek uzskatītas par publiskiem aktiem, kuriem var būt juridiskas sekas citās dalībvalstīs? |
| --- | --- |

4)

Ja atbilde uz otro jautājumu ir noliedzoša, vai Regulas Nr. 650/2012 4. un 59. panta noteikumi (lasot kopā vai atsevišķi, bet neaprobežojoties tikai ar šiem pantiem) ir jāsaprot kā tādi, kas nozīmē, ka Lietuvas notāriem ir tiesības izdot mantojuma apliecības, neievērojot jurisdikcijas vispārējos noteikumus, un ka šādas apliecības tiek uzskatītas par publiskiem aktiem, kuriem var būt juridiskas sekas citās dalībvalstīs?

| 5) | Vai Regulas Nr. 650/2012 4. pants (vai citi tās panti) ir jāsaprot kā tāds, kas nozīmē, ka mirušās personas pastāvīgā dzīvesvieta var būt tikai vienā konkrētā dalībvalstī? |
| --- | --- |

5)

Vai Regulas Nr. 650/2012 4. pants (vai citi tās panti) ir jāsaprot kā tāds, kas nozīmē, ka mirušās personas pastāvīgā dzīvesvieta var būt tikai vienā konkrētā dalībvalstī?

| 6) | Vai Regulas Nr. 650/2012 4., 5., 7. un 22. pants (lasot tos kopā vai atsevišķi, bet neaprobežojoties tikai ar šiem pantiem) ir jāsaprot un jāpiemēro tādējādi, ka izskatāmajā lietā saskaņā ar pirmajā jautājumā minētajiem faktiem ir secināms, ka iesaistītās puses vienojās, ka jurisdikcija ir Lietuvas tiesām un ir piemērojami Lietuvas tiesību akti? |
| --- | --- |

6)

Vai Regulas Nr. 650/2012 4., 5., 7. un 22. pants (lasot tos kopā vai atsevišķi, bet neaprobežojoties tikai ar šiem pantiem) ir jāsaprot un jāpiemēro tādējādi, ka izskatāmajā lietā saskaņā ar pirmajā jautājumā minētajiem faktiem ir secināms, ka iesaistītās puses vienojās, ka jurisdikcija ir Lietuvas tiesām un ir piemērojami Lietuvas tiesību akti?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 650/2012 (2012. gada 4. jūlijs) par jurisdikciju, piemērojamiem tiesību aktiem, nolēmumu atzīšanu un izpildi un publisku aktu akceptēšanu un izpildi mantošanas lietās un par Eiropas mantošanas apliecības izveidi (OL 2012, L 201, 107. lpp.).

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/20 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/20

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 8. februārī iesniedza Monomeles Protodikeio Serron (Grieķija) — WP/Trapeza Peiraios AE

(Lieta C-105/19)

(2019/C 148/19)

Tiesvedības valoda — grieķu

Iesniedzējtiesa

Monomeles Protodikeio Serron (Grieķija)

Lietas dalībnieki

Prasītājs: WP

Atbildētāja: Trapeza Peiraios AE

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Direktīvas 93/13 (1) 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to tiek paredzēta absolūta rakstura procesuāla norma, ar kuru valsts tiesām tiek pieprasīts pēc savas ierosmes, tostarp pieteikuma par maksājuma rīkojuma izdošanu stadijā, ņemt vērā klauzulas, par kuru vienojušies piegādātājs un patērētājs, negodīgo raksturu, ņemot vērā it īpaši to, ka: Grieķijas tiesību sistēmā saskaņā ar Civilprocesa kodeksa (kodikas politikis dikonomias) 623., 624., 628. un 629. pantu ne vien nepastāv šāds pienākums, bet turklāt maksājuma rīkojums tiek izdots ex parte procedūrā pēc dokumentu, tostarp kredītlīguma formālas pārbaudes; kompetence izdot maksājuma rīkojumu ir Grieķijas valsts tiesai; maksājuma rīkojums ir nekavējoties izpildāms, un, pamatojoties uz to, piegādātājs pēc trīs (3) dienām var ierosināt piespiedu izpildes procedūru, kura nevar tikt apturēta? |
| --- | --- |

1)

Vai Direktīvas 93/13 (1) 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to tiek paredzēta absolūta rakstura procesuāla norma, ar kuru valsts tiesām tiek pieprasīts pēc savas ierosmes, tostarp pieteikuma par maksājuma rīkojuma izdošanu stadijā, ņemt vērā klauzulas, par kuru vienojušies piegādātājs un patērētājs, negodīgo raksturu, ņemot vērā it īpaši to, ka: Grieķijas tiesību sistēmā saskaņā ar Civilprocesa kodeksa (kodikas politikis dikonomias) 623., 624., 628. un 629. pantu ne vien nepastāv šāds pienākums, bet turklāt maksājuma rīkojums tiek izdots ex parte procedūrā pēc dokumentu, tostarp kredītlīguma formālas pārbaudes; kompetence izdot maksājuma rīkojumu ir Grieķijas valsts tiesai; maksājuma rīkojums ir nekavējoties izpildāms, un, pamatojoties uz to, piegādātājs pēc trīs (3) dienām var ierosināt piespiedu izpildes procedūru, kura nevar tikt apturēta?

| 2) | Vai Direktīvas 93/13 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to tiek paredzēta absolūta rakstura procesuāla norma, ar kuru valsts tiesām tiek pieprasīts neizdot maksājuma rīkojumu, ja tiesā, kas izdod maksājuma rīkojumu, ar dokumentāriem pierādījumiem tiek pierādīts, ka prasījums izriet no līguma vispārējiem noteikumiem (LVN), kuri jau ir tikuši atzīti par spēkā neesošiem to negodīguma dēļ ar spriedumiem, kuriem ir res judicata spēks un kas pasludināti prasībās par noteikuma izmantošanas pārtraukšanu, kuras pret piegādātājiem cēlušas patērētāju organizācijas, un kuri ir uzskaitīti ministra lēmumā Z1-798/25-06-2008 (FEK B 1353/11-07-2008), kurā ietverts negodīgo noteikumu valsts reģistrs (ar grozījumiem un papildinājumiem, kas izdarīti ar ministra lēmumu Z1-21/17-01-2011, kuru Valsts padome (Symvoulio tis Epikrateias) ir atzinusi par likumīgu ar spriedumu Nr. 1210/2010 pēc tam, kad tā ņēma vērā, pirmkārt, Kasācijas tiesas (Areios Pagos) spriedumus Nr. 1219/2001 un 430/2005, Atēnu apelācijas tiesas (Efeteio Athinon) spriedumus Nr. 5253/2003 un Nr. 6291/2000, Atēnu pirmās instances tiesas vairāku tiesnešu sastāvā (Polymeles Protodikeio Athinon) spriedumus Nr. 1119/2002 un Nr. 1208/1998, kuriem jau ir res judicata spēks, kā arī šīs pašas Atēnu pirmās instances tiesas vairāku tiesnešu sastāvā (Polymeles Protodikeio Athinon) spriedumu Nr. 961/2007 daļā, kurai ir res judicata spēks, un, otrkārt, to, ka šo tiesu nolēmumu res judicata spēks ir sevišķās sabiedrības interesēs attiecībā uz pienācīgu tirgus darbību un patērētāju aizsardzību (Likuma 2251/1994 10. panta 2. punkts); ar šo ministra lēmumu tika pasludināts “aizliegums līgumos starp kredītiestādēm un patērētājiem iekļaut līguma vispārējos noteikumus, kas jau ir tikuši atzīti par negodīgiem ar galīgiem tiesu nolēmumiem prasībās, kuras cēlušas patērētāju organizācijas”, un tajā ir uzskaitīti LVN, kas jau ir atzīti par spēkā neesošiem to negodīguma dēļ kolektīvajās prasībās, kuras patērētāju organizācijas ir cēlušas pret bankām kā pret piegādātājiem), ņemot vērā, ka Grieķijā kompetence izdot maksājuma rīkojumu ir tiesām — precīzāk, Eirinodikeia (miertiesas) un Protodikeia (pirmās instances tiesas) — un ka maksājuma rīkojums ir nekavējoties izpildāms un, pamatojoties uz to, piegādātājs pēc trīs (3) dienām var ierosināt piespiedu izpildes procedūru, kura nevar tikt apturēta. |
| --- | --- |

2)

Vai Direktīvas 93/13 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to tiek paredzēta absolūta rakstura procesuāla norma, ar kuru valsts tiesām tiek pieprasīts neizdot maksājuma rīkojumu, ja tiesā, kas izdod maksājuma rīkojumu, ar dokumentāriem pierādījumiem tiek pierādīts, ka prasījums izriet no līguma vispārējiem noteikumiem (LVN), kuri jau ir tikuši atzīti par spēkā neesošiem to negodīguma dēļ ar spriedumiem, kuriem ir res judicata spēks un kas pasludināti prasībās par noteikuma izmantošanas pārtraukšanu, kuras pret piegādātājiem cēlušas patērētāju organizācijas, un kuri ir uzskaitīti ministra lēmumā Z1-798/25-06-2008 (FEK B 1353/11-07-2008), kurā ietverts negodīgo noteikumu valsts reģistrs (ar grozījumiem un papildinājumiem, kas izdarīti ar ministra lēmumu Z1-21/17-01-2011, kuru Valsts padome (Symvoulio tis Epikrateias) ir atzinusi par likumīgu ar spriedumu Nr. 1210/2010 pēc tam, kad tā ņēma vērā, pirmkārt, Kasācijas tiesas (Areios Pagos) spriedumus Nr. 1219/2001 un 430/2005, Atēnu apelācijas tiesas (Efeteio Athinon) spriedumus Nr. 5253/2003 un Nr. 6291/2000, Atēnu pirmās instances tiesas vairāku tiesnešu sastāvā (Polymeles Protodikeio Athinon) spriedumus Nr. 1119/2002 un Nr. 1208/1998, kuriem jau ir res judicata spēks, kā arī šīs pašas Atēnu pirmās instances tiesas vairāku tiesnešu sastāvā (Polymeles Protodikeio Athinon) spriedumu Nr. 961/2007 daļā, kurai ir res judicata spēks, un, otrkārt, to, ka šo tiesu nolēmumu res judicata spēks ir sevišķās sabiedrības interesēs attiecībā uz pienācīgu tirgus darbību un patērētāju aizsardzību (Likuma 2251/1994 10. panta 2. punkts); ar šo ministra lēmumu tika pasludināts “aizliegums līgumos starp kredītiestādēm un patērētājiem iekļaut līguma vispārējos noteikumus, kas jau ir tikuši atzīti par negodīgiem ar galīgiem tiesu nolēmumiem prasībās, kuras cēlušas patērētāju organizācijas”, un tajā ir uzskaitīti LVN, kas jau ir atzīti par spēkā neesošiem to negodīguma dēļ kolektīvajās prasībās, kuras patērētāju organizācijas ir cēlušas pret bankām kā pret piegādātājiem), ņemot vērā, ka Grieķijā kompetence izdot maksājuma rīkojumu ir tiesām — precīzāk, Eirinodikeia (miertiesas) un Protodikeia (pirmās instances tiesas) — un ka maksājuma rīkojums ir nekavējoties izpildāms un, pamatojoties uz to, piegādātājs pēc trīs (3) dienām var ierosināt piespiedu izpildes procedūru, kura nevar tikt apturēta.

| 3) | Vai Direktīvas 93/13 6. panta 1. punkts, 7. panta 1. punkts un 8. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka spriedumu, ar kuriem apmierinātas tādas prasības par noteikuma izmantošanas pārtraukšanu, ko pret piegādātājiem cēlušas patērētāju organizācijas, res judicata spēks kā papildu nosacījumu tam, lai tā sekas būtu spēkā erga omnes, prasa (atbilstoši Likuma 2251/1994 10. panta 20. punktam) to, lai puses, faktiskie un tiesiskie apstākļi būtu identiski — kā valsts procesuālajās tiesībās prasīts atbilstoši Civilprocesa kodeksa (kodikas politikis dikonomias) 324. pantam — un tādējādi spriedumu, ar kuriem apmierinātas kolektīvas prasības par noteikuma izmantošanas pārtraukšanu, res judicata spēks varētu nebūt attiecināms un piemērojams visiem gadījumiem, kuros valsts tiesā ir celta patērētāja prasība pret piegādātāju? |
| --- | --- |

3)

Vai Direktīvas 93/13 6. panta 1. punkts, 7. panta 1. punkts un 8. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka spriedumu, ar kuriem apmierinātas tādas prasības par noteikuma izmantošanas pārtraukšanu, ko pret piegādātājiem cēlušas patērētāju organizācijas, res judicata spēks kā papildu nosacījumu tam, lai tā sekas būtu spēkā erga omnes, prasa (atbilstoši Likuma 2251/1994 10. panta 20. punktam) to, lai puses, faktiskie un tiesiskie apstākļi būtu identiski — kā valsts procesuālajās tiesībās prasīts atbilstoši Civilprocesa kodeksa (kodikas politikis dikonomias) 324. pantam — un tādējādi spriedumu, ar kuriem apmierinātas kolektīvas prasības par noteikuma izmantošanas pārtraukšanu, res judicata spēks varētu nebūt attiecināms un piemērojams visiem gadījumiem, kuros valsts tiesā ir celta patērētāja prasība pret piegādātāju?

---

(1)  1Padomes Direktīva 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (OV 1993, L 95, 29. lpp.).

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/21 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/21

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 12. feruārī iesniedza Cour administrative (Luksemburga) — Luxaviation SA/Ministre de l'Environnement

(Lieta C-113/19)

(2019/C 148/20)

Tiesvedības valoda — franču

Iesniedzējtiesa

Cour administrative

Pamatlietas puses

Prasītāja: Luxaviation SA

Atbildētājs: Ministre de l'Environnement

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Direktīvas 2003/87/EK (1) 12. panta 3. punkts, kurā ir noteikts, ka dalībvalstīm ir jānodrošina to operatoriem izdoto kvotu nodošana, skatot to kopsakarā ar Hartas 41. pantu, kurā ir nostiprināts labas pārvaldības princips, ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā ir noteikts, ka kompetentajai valsts iestādei ir pienākums īstenot nodošanas pienākumu individuālu uzraudzību līdz attiecīgā gada 30. aprīļa termiņam, ja šai pašai iestādei ir kompetence uzraudzīt ierobežotu skaitu operatoru, šajā gadījumā — 25 operatorus valsts līmenī? |
| --- | --- |

1)

Vai Direktīvas 2003/87/EK (1) 12. panta 3. punkts, kurā ir noteikts, ka dalībvalstīm ir jānodrošina to operatoriem izdoto kvotu nodošana, skatot to kopsakarā ar Hartas 41. pantu, kurā ir nostiprināts labas pārvaldības princips, ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā ir noteikts, ka kompetentajai valsts iestādei ir pienākums īstenot nodošanas pienākumu individuālu uzraudzību līdz attiecīgā gada 30. aprīļa termiņam, ja šai pašai iestādei ir kompetence uzraudzīt ierobežotu skaitu operatoru, šajā gadījumā — 25 operatorus valsts līmenī?

| 2) | a. | Vai nepabeigtu kvotu nodošanas darbību, kā tas ir šajā gadījumā, kur operators paļāvās uz elektroniska apstiprinājuma saņemšanu, ar kuru apstiprināta pārsūtīšanas procesa pabeigšana, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to labticīgam operatoram varēja saprātīgi tikt radīta tiesiskā paļāvība attiecībā uz faktu, ka tas ir pabeidzis Direktīvas 2003/87/EK 6. panta 2. punkta e) apakšpunktā paredzēto nodošanas darbību? |
| --- | --- | --- |

2)

a.

Vai nepabeigtu kvotu nodošanas darbību, kā tas ir šajā gadījumā, kur operators paļāvās uz elektroniska apstiprinājuma saņemšanu, ar kuru apstiprināta pārsūtīšanas procesa pabeigšana, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to labticīgam operatoram varēja saprātīgi tikt radīta tiesiskā paļāvība attiecībā uz faktu, ka tas ir pabeidzis Direktīvas 2003/87/EK 6. panta 2. punkta e) apakšpunktā paredzēto nodošanas darbību?

| b. | Ņemot vērā uz otro jautājumu sniegto atbildi, vai var uzskatīt, ka šīs labticīgā operatora paļāvības pamatotība radās jau agrāk, kad iepriekšējās nodošanas gada laikā ar to bija spontāni sazinājusies valsts iestāde, lai dažas dienas pirms Direktīvas 2003/87/EK 6. panta 2. punkta e) apakšpunktā paredzētā termiņa beigām tam atgādinātu, ka kvotu nodošanas process vēl nav pabeigts, tādējādi tam ļaujot saprātīgi uzskatīt, ka attiecīgajā gadā tas ir izpildījis savas nodošanas saistības, jo šī pati iestāde ar to tieši nesazinājās nākamajā gadā? |
| --- | --- |

b.

Ņemot vērā uz otro jautājumu sniegto atbildi, vai var uzskatīt, ka šīs labticīgā operatora paļāvības pamatotība radās jau agrāk, kad iepriekšējās nodošanas gada laikā ar to bija spontāni sazinājusies valsts iestāde, lai dažas dienas pirms Direktīvas 2003/87/EK 6. panta 2. punkta e) apakšpunktā paredzētā termiņa beigām tam atgādinātu, ka kvotu nodošanas process vēl nav pabeigts, tādējādi tam ļaujot saprātīgi uzskatīt, ka attiecīgajā gadā tas ir izpildījis savas nodošanas saistības, jo šī pati iestāde ar to tieši nesazinājās nākamajā gadā?

| c. | Ņemot vērā atbildes uz abiem iepriekš minētajiem jautājumiem, neatkarīgi no tā, vai tie tiktu analizēti atsevišķi vai kopā, vai tiesiskās paļāvības aizsardzības princips ir jāinterpretē tādējādi, ka nepārvaramas varas gadījumā tas ļauj pilnībā vai daļēji atbrīvot labticīgu operatoru no Direktīvas 2003/87/EK 16. panta 3. punktā paredzētā naudas soda? |
| --- | --- |

c.

Ņemot vērā atbildes uz abiem iepriekš minētajiem jautājumiem, neatkarīgi no tā, vai tie tiktu analizēti atsevišķi vai kopā, vai tiesiskās paļāvības aizsardzības princips ir jāinterpretē tādējādi, ka nepārvaramas varas gadījumā tas ļauj pilnībā vai daļēji atbrīvot labticīgu operatoru no Direktīvas 2003/87/EK 16. panta 3. punktā paredzētā naudas soda?

| 3) | a. | Vai Hartas 49. panta 3. punktam, kurā ietverts samērīguma princips, ir pretrunā vienotas likmes naudas soda noteikšana, sodot par Direktīvas 2003/87/EK 16. panta 3. punktā paredzētās emisijas kvotu nodošanas neievērošanu, ja šī tiesību norma neļauj noteikt sodu, kas būtu samērīgs ar operatora pieļauto pārkāpumu? |
| --- | --- | --- |

3)

a.

Vai Hartas 49. panta 3. punktam, kurā ietverts samērīguma princips, ir pretrunā vienotas likmes naudas soda noteikšana, sodot par Direktīvas 2003/87/EK 16. panta 3. punktā paredzētās emisijas kvotu nodošanas neievērošanu, ja šī tiesību norma neļauj noteikt sodu, kas būtu samērīgs ar operatora pieļauto pārkāpumu?

| b. | Ja uz iepriekšējo jautājumu būtu jāatbild noliedzoši, vai Hartas 20. pantā paredzētais vienlīdzības princips, [kā arī] vispārējais labas ticības princips un “fraus omnia corrumpit” princips ir jāinterpretē tādējādi, ka attiecībā uz vienotas likmes naudas sodu, kas nosakāms, piemērojot Direktīvas 2003/87/EK 16. panta 3. punktu, un kam automātiski pievienojama [2004. gada 23. decembra likuma] 20. panta 7. punktā paredzētā publicēšana, tam ir pretrunā tas, ka attieksme pret labticīgu operatoru, kurš vienkārši ir bijis neuzmanīgs un kurš turklāt ir uzskatījis, ka ir izpildījis savas saistības nodot emisijas kvotas attiecīgajā termiņā — 30. aprīlī, attieksme ir tāda pati kā pret operatoru, kurš ir veicis krāpnieciskas darbības? |
| --- | --- |

b.

Ja uz iepriekšējo jautājumu būtu jāatbild noliedzoši, vai Hartas 20. pantā paredzētais vienlīdzības princips, [kā arī] vispārējais labas ticības princips un “fraus omnia corrumpit” princips ir jāinterpretē tādējādi, ka attiecībā uz vienotas likmes naudas sodu, kas nosakāms, piemērojot Direktīvas 2003/87/EK 16. panta 3. punktu, un kam automātiski pievienojama [2004. gada 23. decembra likuma] 20. panta 7. punktā paredzētā publicēšana, tam ir pretrunā tas, ka attieksme pret labticīgu operatoru, kurš vienkārši ir bijis neuzmanīgs un kurš turklāt ir uzskatījis, ka ir izpildījis savas saistības nodot emisijas kvotas attiecīgajā termiņā — 30. aprīlī, attieksme ir tāda pati kā pret operatoru, kurš ir veicis krāpnieciskas darbības?

| c. | Ja uz iepriekšējo jautājumu būtu jāatbild noliedzoši, vai vienotas likmes naudas soda noteikšana, bez iespējas valsts tiesai veikt modulāciju, nepastāvot nepārvaramas varas gadījumam, [kā arī] automātiskas publicēšanas sods atbilst Hartas 47. pantam, kas garantē efektīvu tiesību aizsardzību? |
| --- | --- |

c.

Ja uz iepriekšējo jautājumu būtu jāatbild noliedzoši, vai vienotas likmes naudas soda noteikšana, bez iespējas valsts tiesai veikt modulāciju, nepastāvot nepārvaramas varas gadījumam, [kā arī] automātiskas publicēšanas sods atbilst Hartas 47. pantam, kas garantē efektīvu tiesību aizsardzību?

| d. | Ja uz iepriekšējo jautājumu būtu jāatbild noliedzoši, vai noteikta naudas soda apstiprināšana, pamatojoties uz Eiropas likumdevēja tādējādi noteiktu gribu, [kā arī] automātiska publicēšanas soda noteikšana, nepiemērojot samērīguma principu, izņemot stingri paredzētus nepārvaramas varas gadījumus, neizraisa atteikšanos no valsts tiesas uzdevuma, ievērojot iespējamu Eiropas likumdevēja gribu, un nepamatotu tiesas pārbaudes neesamību, raugoties no Hartas 47. pantu un 49. panta 3. punkta perspektīvas? |
| --- | --- |

d.

Ja uz iepriekšējo jautājumu būtu jāatbild noliedzoši, vai noteikta naudas soda apstiprināšana, pamatojoties uz Eiropas likumdevēja tādējādi noteiktu gribu, [kā arī] automātiska publicēšanas soda noteikšana, nepiemērojot samērīguma principu, izņemot stingri paredzētus nepārvaramas varas gadījumus, neizraisa atteikšanos no valsts tiesas uzdevuma, ievērojot iespējamu Eiropas likumdevēja gribu, un nepamatotu tiesas pārbaudes neesamību, raugoties no Hartas 47. pantu un 49. panta 3. punkta perspektīvas?

| e. | Ņemot vērā atbildi, kas sniegta uz iepriekšējo jautājumu, vai pārbaudes valsts tiesā neesamība attiecībā uz Direktīvas 2003/87/EK 16. panta 3. punktā paredzēto naudas sodu, [kā arī] [2004. gada 23. decembra likuma] 20. panta 7. punktā paredzēto automātisko publicēšanas sodu, nepārtrauc būtībā auglīgo dialogu starp EST un valsts augstākajām tiesām, izmantojot EST iepriekš apstiprinātu risinājumu, izņemot stingri paredzētus nepārvaramas varas gadījumus, kas ir pielīdzināms efektīva dialoga neiespējamībai no valsts augstākās tiesas puses, kurai atliek vienīgi apstiprināt sodu, ja tiek pierādīts, ka attiecīgajā gadījumā nav nepārvaramas varas? |
| --- | --- |

e.

Ņemot vērā atbildi, kas sniegta uz iepriekšējo jautājumu, vai pārbaudes valsts tiesā neesamība attiecībā uz Direktīvas 2003/87/EK 16. panta 3. punktā paredzēto naudas sodu, [kā arī] [2004. gada 23. decembra likuma] 20. panta 7. punktā paredzēto automātisko publicēšanas sodu, nepārtrauc būtībā auglīgo dialogu starp EST un valsts augstākajām tiesām, izmantojot EST iepriekš apstiprinātu risinājumu, izņemot stingri paredzētus nepārvaramas varas gadījumus, kas ir pielīdzināms efektīva dialoga neiespējamībai no valsts augstākās tiesas puses, kurai atliek vienīgi apstiprināt sodu, ja tiek pierādīts, ka attiecīgajā gadījumā nav nepārvaramas varas?

| 4) | Vai, ņemot vērā uz iepriekšējiem jautājumiem sniegtās atbildes, nepārvaramas varas jēdzienu var interpretēt kā tādu, kurā tiek ņemta vērā subjektīvā bardzība attiecībā uz labticīgu uzņēmēju, ja vienotas likmes naudas soda, kas minēts Direktīvas 2003/87/EK 16. panta 3. punktā, samaksa, [kā arī] [2004. gada 23. decembra likuma] 20. panta 7. punktā paredzētais automātiskais publicēšanas sods rada finanšu risku un ievērojamu līdzekļu zudumu, kas var izraisīt tā darbinieku atlaišanu vai pat tā bankrotu? |
| --- | --- |

4)

Vai, ņemot vērā uz iepriekšējiem jautājumiem sniegtās atbildes, nepārvaramas varas jēdzienu var interpretēt kā tādu, kurā tiek ņemta vērā subjektīvā bardzība attiecībā uz labticīgu uzņēmēju, ja vienotas likmes naudas soda, kas minēts Direktīvas 2003/87/EK 16. panta 3. punktā, samaksa, [kā arī] [2004. gada 23. decembra likuma] 20. panta 7. punktā paredzētais automātiskais publicēšanas sods rada finanšu risku un ievērojamu līdzekļu zudumu, kas var izraisīt tā darbinieku atlaišanu vai pat tā bankrotu?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/87/EK (2003. gada 13. oktobris), ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV L 275, 32. lpp.)

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/22 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/22

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 15. februārī iesniedza Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Lietuva) — AB “Linas Agro”/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

(Lieta C-117/19)

(2019/C 148/21)

Tiesvedības valoda — lietuviešu

Iesniedzējtiesa

Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės

Pamatlietas puses

Prasītāja: AB “Linas Agro”

Atbildētājs: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Prejudiciālie jautājumi

| 1. | Vai Regulas Nr. 945/2005 (1) preambulā, it īpaši tās 20.-23. apsvērumā, ietvertie paziņojumi, ka, “ja attiecīgā ražojuma slāpekļa saturs pārsniedz 28 % no svara, tad amonija nitrāta saturs vienmēr pārsniedz 80 % no svara”, ir jāuzskata par iedibinātu pieņēmumu, kas ļauj secināt, ka, ja attiecīgajā ražojumā (amonija nitrāta mēslošanas līdzeklis) slāpekļa (N) saturs ir 28 % vai vairāk, tā amonija nitrāta (AN) saturs vienmēr pārsniedz 80 %? |
| --- | --- |

1.

Vai Regulas Nr. 945/2005 (1) preambulā, it īpaši tās 20.-23. apsvērumā, ietvertie paziņojumi, ka, “ja attiecīgā ražojuma slāpekļa saturs pārsniedz 28 % no svara, tad amonija nitrāta saturs vienmēr pārsniedz 80 % no svara”, ir jāuzskata par iedibinātu pieņēmumu, kas ļauj secināt, ka, ja attiecīgajā ražojumā (amonija nitrāta mēslošanas līdzeklis) slāpekļa (N) saturs ir 28 % vai vairāk, tā amonija nitrāta (AN) saturs vienmēr pārsniedz 80 %?

| 2. | Vai šis pieņēmums ir piemērojams jaunajiem attiecīgā ražojuma veidiem, kas norādīti Regulā Nr. 945/2005, proti, NPK mēslošanas līdzekļiem, kuru slāpekļa (N) saturs pēc svara ir 28 % vai vairāk, attiecība starp amonija slāpekli un nitrātu slāpekli ir aptuveni 1:1 un fosfora (P) un/vai kālija (K) saturs nepārsniedz 12 % pēc svara, piemēram, šajā lietā aplūkotajam mēslošanas līdzeklim NPK 30-4-4? |
| --- | --- |

2.

Vai šis pieņēmums ir piemērojams jaunajiem attiecīgā ražojuma veidiem, kas norādīti Regulā Nr. 945/2005, proti, NPK mēslošanas līdzekļiem, kuru slāpekļa (N) saturs pēc svara ir 28 % vai vairāk, attiecība starp amonija slāpekli un nitrātu slāpekli ir aptuveni 1:1 un fosfora (P) un/vai kālija (K) saturs nepārsniedz 12 % pēc svara, piemēram, šajā lietā aplūkotajam mēslošanas līdzeklim NPK 30-4-4?

| 3. | Ja atbilde uz iepriekš izklāstītajiem jautājumiem ir apstiprinoša, vai iepriekš minētajam Regulā Nr. 945/2005 ietvertajam pieņēmumam ir saistošs juridisks spēks, proti, vai uz to var atsaukties, klasificējot Nodokļu strīdu komisijas lēmuma 17. punktā norādītos NPK mēslošanas līdzekļus ar TARIC kodiem un attiecīgi arī piemērojot spēkā esošus pasākumus (antidempinga maksājums), lai gan Regulas Nr. 945/2005 1. panta 1. punkts un 1. panta 3. punkts (un attiecīgi Regulas Nr. 999/2014 (2) 1. panta 1. punkts un 1. panta 2. punkta c) apakšpunkts, kas bija spēkā laikā, kad tika pabeigtas attiecīgās importa procedūras) galīgā antidempinga maksājuma noteikšanu saista nevis ar ķīmiskā elementa slāpekļa (N) saturu ražojumā, bet gan ar ķīmiskā savienojuma amonija nitrāta (AN) un fosfora un kālija saturu ražojumā? |
| --- | --- |

3.

Ja atbilde uz iepriekš izklāstītajiem jautājumiem ir apstiprinoša, vai iepriekš minētajam Regulā Nr. 945/2005 ietvertajam pieņēmumam ir saistošs juridisks spēks, proti, vai uz to var atsaukties, klasificējot Nodokļu strīdu komisijas lēmuma 17. punktā norādītos NPK mēslošanas līdzekļus ar TARIC kodiem un attiecīgi arī piemērojot spēkā esošus pasākumus (antidempinga maksājums), lai gan Regulas Nr. 945/2005 1. panta 1. punkts un 1. panta 3. punkts (un attiecīgi Regulas Nr. 999/2014 (2) 1. panta 1. punkts un 1. panta 2. punkta c) apakšpunkts, kas bija spēkā laikā, kad tika pabeigtas attiecīgās importa procedūras) galīgā antidempinga maksājuma noteikšanu saista nevis ar ķīmiskā elementa slāpekļa (N) saturu ražojumā, bet gan ar ķīmiskā savienojuma amonija nitrāta (AN) un fosfora un kālija saturu ražojumā?

| 4. | Lai klasificētu Nodokļu strīdu komisijas lēmuma 17. punktā minētos NPK mēslošanas līdzekļus ar TARIC kodiem un attiecīgi piemērotu spēkā esošus pasākumus (antidempinga maksājums) — ņemot vērā Regulas Nr. 945/2005 35. un 36. apsvērumā izklāstītos mērķus piemērot spēkā esošus pasākumus jauniem ražojuma veidiem proporcionāli, vienkāršot muitas procedūras un piemērot atbilstošas maksājumu likmes atbilstoši attiecīgā ražojuma daudzumam, kas iekļauts mēslošanas līdzekļos, — vai ir iespējams paļauties uz Nodokļu strīdu komisijas lēmuma 16. punktā minēto pieņēmumu, aprēķinot (nosakot) amonija nitrāta saturu šādos mēslošanas līdzekļos? Citiem vārdiem sakot, pēc slāpekļa (N) satura noteikšanas Nodokļu strīdu komisijas lēmuma 17. punktā minētajos NPK mēslošanas līdzekļos (pamatojoties uz dokumentiem, ko iesniedzis importētājs muitošanas laikā, vai laboratorijas pārbaužu rezultātā), vai amonija nitrāta saturu aprēķina (nosaka), ņemot vērā attiecību starp amonija nitrāta (AN) saturu un slāpekļa (N) saturu, kā noteikts Regulas Nr. 945/2005 20. apsvērumā, kas ir atkarīga no elementu atomsvara un kas ir 2,86, bez papildu laboratorijas analīžu veikšanas precīza amonija nitrāta satura noteikšanai? |
| --- | --- |

4.

Lai klasificētu Nodokļu strīdu komisijas lēmuma 17. punktā minētos NPK mēslošanas līdzekļus ar TARIC kodiem un attiecīgi piemērotu spēkā esošus pasākumus (antidempinga maksājums) — ņemot vērā Regulas Nr. 945/2005 35. un 36. apsvērumā izklāstītos mērķus piemērot spēkā esošus pasākumus jauniem ražojuma veidiem proporcionāli, vienkāršot muitas procedūras un piemērot atbilstošas maksājumu likmes atbilstoši attiecīgā ražojuma daudzumam, kas iekļauts mēslošanas līdzekļos, — vai ir iespējams paļauties uz Nodokļu strīdu komisijas lēmuma 16. punktā minēto pieņēmumu, aprēķinot (nosakot) amonija nitrāta saturu šādos mēslošanas līdzekļos? Citiem vārdiem sakot, pēc slāpekļa (N) satura noteikšanas Nodokļu strīdu komisijas lēmuma 17. punktā minētajos NPK mēslošanas līdzekļos (pamatojoties uz dokumentiem, ko iesniedzis importētājs muitošanas laikā, vai laboratorijas pārbaužu rezultātā), vai amonija nitrāta saturu aprēķina (nosaka), ņemot vērā attiecību starp amonija nitrāta (AN) saturu un slāpekļa (N) saturu, kā noteikts Regulas Nr. 945/2005 20. apsvērumā, kas ir atkarīga no elementu atomsvara un kas ir 2,86, bez papildu laboratorijas analīžu veikšanas precīza amonija nitrāta satura noteikšanai?

---

(1)  Padomes Regula (EK) Nr. 945/2005 (2005. gada 21. jūnijs), ar kuru pēc starpposma pārskatīšanas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 384/96 11. panta 3. punktu groza Regulu (EK) Nr. 658/2002, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu attiecībā uz Krievijas izcelsmes amonija nitrāta importu, un Regulu (EK) Nr. 132/2001, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu attiecībā uz, inter alia, Ukrainas izcelsmes amonija nitrāta importu (OV 2005, L 160, 1. lpp.).

(2)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 999/2014 (2014. gada 23. septembris), ar ko pēc termiņbeigu pārskatīšanas atbilstoši 11. panta 2. punktam Padomes Regulā (EK) Nr. 1225/2009 nosaka galīgo antidempinga maksājumu Krievijas izcelsmes amonija nitrāta importam (OV 2014, L 280, 19. lpp.).

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/24 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/24

---

Prasība, kas celta 2019. gada 15. februārī — Eiropas Revīzijas palāta/Karel Pinxten

(Lieta C-130/19)

(2019/C 148/22)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Revīzijas palāta (pārstāvji: C. Lesauvage, E. von Bardeleben, J. Vermer)

Atbildētājs: Karel Pinxten

Prasījumi

| — | Atzīt, ka K. Pinxten ir beidzis pildīt savus amata pienākumus atbilstoši LESD 285. un 286. pantam un saskaņā ar tiem pieņemtajām tiesību normām; |
| --- | --- |

—

Atzīt, ka K. Pinxten ir beidzis pildīt savus amata pienākumus atbilstoši LESD 285. un 286. pantam un saskaņā ar tiem pieņemtajām tiesību normām;

| — | Līdz ar to piemērot LESD 286. panta 6. punktā paredzēto sankciju, atstājot Tiesas ziņā lēmumu par tās apjoma noteikšanu; |
| --- | --- |

—

Līdz ar to piemērot LESD 286. panta 6. punktā paredzēto sankciju, atstājot Tiesas ziņā lēmumu par tās apjoma noteikšanu;

| — | Piespriest K. Pinxten atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

Piespriest K. Pinxten atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Revīzijas palāta K. Pinxten pārmet, ka viņš:

| — | pirmkārt, ir ļaunprātīgi izmantojis Revīzijas palātas resursus, lai finansētu savas darbības, kurām nav nekāda sakara ar viņa kā Revīzijas palātas locekļa darbību vai kas ar to nav saderīgas; |
| --- | --- |

—

pirmkārt, ir ļaunprātīgi izmantojis Revīzijas palātas resursus, lai finansētu savas darbības, kurām nav nekāda sakara ar viņa kā Revīzijas palātas locekļa darbību vai kas ar to nav saderīgas;

| — | otrkārt, ir ļaunprātīgi un prettiesiski izmantojis nodokļu privilēģijas; |
| --- | --- |

—

otrkārt, ir ļaunprātīgi un prettiesiski izmantojis nodokļu privilēģijas;

| — | treškārt, sniedzis nepatiesus paziņojumus apdrošināšanas sabiedrībai par kaitējumu saistībā ar it kā notikušajiem negadījumiem, kuros iesaistīts viņa rīcībā nodotais dienesta transportlīdzeklis; |
| --- | --- |

—

treškārt, sniedzis nepatiesus paziņojumus apdrošināšanas sabiedrībai par kaitējumu saistībā ar it kā notikušajiem negadījumiem, kuros iesaistīts viņa rīcībā nodotais dienesta transportlīdzeklis;

| — | ceturtkārt, savas atrašanās amatā Revīzijas palātā laikā ir vadījis komercsabiedrību un veicis intensīvu politisko darbību politiskajā partijā; |
| --- | --- |

—

ceturtkārt, savas atrašanās amatā Revīzijas palātā laikā ir vadījis komercsabiedrību un veicis intensīvu politisko darbību politiskajā partijā;

| — | piektkārt, ir izraisījis interešu konfliktu, piedāvājot revidētās vienības vadītājam sniegt pakalpojumu. |
| --- | --- |

—

piektkārt, ir izraisījis interešu konfliktu, piedāvājot revidētās vienības vadītājam sniegt pakalpojumu.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/24 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/24

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 20. februārī Lupin Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2018. gada 12. decembra spriedumu lietā T-680/14 Lupin/Komisija

(Lieta C-144/19 P)

(2019/C 148/23)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Lupin Ltd (pārstāvji: S. Smith, A. White, Solicitors, M. Hoskins QC, V. Wakefield, Barrister)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Prasījumi

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atcelt Vispārējās tiesas atzinumu par atšķirīgu attieksmi starp Lupin un Krka un |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas atzinumu par atšķirīgu attieksmi starp Lupin un Krka un

| — | atbilstoši Eiropas Savienības Tiesas statūtu 61. pantam taisīt galīgo spriedumu attiecīgajā lietā, atceļot vai samazinot Komisijas uzlikto naudas sodu. |
| --- | --- |

—

atbilstoši Eiropas Savienības Tiesas statūtu 61. pantam taisīt galīgo spriedumu attiecīgajā lietā, atceļot vai samazinot Komisijas uzlikto naudas sodu.

Pamati un galvenie argumenti

| 1. | Pirmais pamats ir par to, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, kad tā nosprieda, ka izlīgums saistībā ar patentiem, ko 2007. gada 30. janvārī noslēgušas Lupin un Servier, ir ierobežojums mērķa dēļ atbilstoši LESD 101. panta 1. punktam. Konkrētāk:






  a. | Vispārējā tiesa esot izmantojusi nepareizus juridiskos kritērijus, lai konstatētu pārkāpumu mērķa dēļ, it īpaši, ņemot vērā juridiskos principus, kas noteikti lietā C-67/13 P Cartes Bancaire. |
| --- | --- | --- |

1.

Pirmais pamats ir par to, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, kad tā nosprieda, ka izlīgums saistībā ar patentiem, ko 2007. gada 30. janvārī noslēgušas Lupin un Servier, ir ierobežojums mērķa dēļ atbilstoši LESD 101. panta 1. punktam. Konkrētāk:

a.

Vispārējā tiesa esot izmantojusi nepareizus juridiskos kritērijus, lai konstatētu pārkāpumu mērķa dēļ, it īpaši, ņemot vērā juridiskos principus, kas noteikti lietā C-67/13 P Cartes Bancaire.

| b. | Vispārējā tiesa neesot atzinusi, ka konkurēšanu un apstrīdēšanu aizliedzošu noteikumu izlīgumā sekas konkurencei ir tādas pašas neatkarīgi no jebkādu pamudinājumu pastāvēšanas. |
| --- | --- |

b.

Vispārējā tiesa neesot atzinusi, ka konkurēšanu un apstrīdēšanu aizliedzošu noteikumu izlīgumā sekas konkurencei ir tādas pašas neatkarīgi no jebkādu pamudinājumu pastāvēšanas.

| c. | Vispārējā tiesa neesot izvērtējusi vai paskaidrojusi atšķirību starp pamatotiem un nepamatotiem apgrieztiem maksājumiem, un tas ir pretēji tiesiskās drošības principam. |
| --- | --- |

c.

Vispārējā tiesa neesot izvērtējusi vai paskaidrojusi atšķirību starp pamatotiem un nepamatotiem apgrieztiem maksājumiem, un tas ir pretēji tiesiskās drošības principam.

| d. | Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, atzīdama, ka atzinuma par ierobežojuma mērķa dēļ pastāvēšanu pamatā ir tas, ka pastāv “pamudinājums” ģenēriskos produktus ražojošai sabiedrībai. Šāds atzinums nevarot tikt pamatots arī ar to, ka ģenēriskos produktus ražojošai sabiedrībai rodas “priekšrocība”. |
| --- | --- |

d.

Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, atzīdama, ka atzinuma par ierobežojuma mērķa dēļ pastāvēšanu pamatā ir tas, ka pastāv “pamudinājums” ģenēriskos produktus ražojošai sabiedrībai. Šāds atzinums nevarot tikt pamatots arī ar to, ka ģenēriskos produktus ražojošai sabiedrībai rodas “priekšrocība”.

| e. | Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nospriežot, ka līgumā iekļauto ierobežojumu neviennozīmīgais formulējums ir jāuzskata par tādu, kurš attiecas uz precēm, kuras neietilpst tā patenta piemērošanas jomā, par kuru pušu starpā pastāv strīds.
  Ierobežojuma seku dēļ neesamība |
| --- | --- |

e.

Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nospriežot, ka līgumā iekļauto ierobežojumu neviennozīmīgais formulējums ir jāuzskata par tādu, kurš attiecas uz precēm, kuras neietilpst tā patenta piemērošanas jomā, par kuru pušu starpā pastāv strīds.

Ierobežojuma seku dēļ neesamība

| 2. | Vispārējā tiesa nosprieda, ka Lupin pārsūdzība par Komisijas konstatējumu par ierobežojuma seku dēļ pastāvēšanu bija neiedarbīga, ciktāl tā bija apstiprinājusi Komisijas konstatējumu par ierobežojuma mērķa dēļ pastāvēšanu. Lupin otrais pamats ir par to, ka, ja Tiesa noraidītu šo konstatējumu attiecībā uz mērķi, tai būtu jātaisa galīgais spriedums par Lupin apelācijas sūdzību, atceļot Komisijas konstatējumu par ierobežojuma seku dēļ pastāvēšanu. Konkrētāk:






  a. | Komisija esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pamatodamās uz apgrieztiem maksājumiem un/vai būtisku pamudinājumu. |
| --- | --- | --- |

2.

Vispārējā tiesa nosprieda, ka Lupin pārsūdzība par Komisijas konstatējumu par ierobežojuma seku dēļ pastāvēšanu bija neiedarbīga, ciktāl tā bija apstiprinājusi Komisijas konstatējumu par ierobežojuma mērķa dēļ pastāvēšanu. Lupin otrais pamats ir par to, ka, ja Tiesa noraidītu šo konstatējumu attiecībā uz mērķi, tai būtu jātaisa galīgais spriedums par Lupin apelācijas sūdzību, atceļot Komisijas konstatējumu par ierobežojuma seku dēļ pastāvēšanu. Konkrētāk:

a.

Komisija esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pamatodamās uz apgrieztiem maksājumiem un/vai būtisku pamudinājumu.

| b. | Komisijai esot bijis jāizvērtē jautājums par ierobežojumu seku dēļ, atsaucoties uz papildu ierobežojumu teoriju un/vai principiem, kas konstatēti lietā C-309/99 Wouters, un/vai uz LESD 102. pantu. |
| --- | --- |

b.

Komisijai esot bijis jāizvērtē jautājums par ierobežojumu seku dēļ, atsaucoties uz papildu ierobežojumu teoriju un/vai principiem, kas konstatēti lietā C-309/99 Wouters, un/vai uz LESD 102. pantu.

| c. | Komisijas vērtējumā par Servier stāvokli tirgū LESD 101. panta 1. punkta vajadzībām esot tieši pārņemti tās atzinumi par dominējošo stāvokli atbilstoši LESD 102. pantam, kuri tikuši atcelti (lieta T-691/14, Servier/Komisija).
  Naudas sods |
| --- | --- |

c.

Komisijas vērtējumā par Servier stāvokli tirgū LESD 101. panta 1. punkta vajadzībām esot tieši pārņemti tās atzinumi par dominējošo stāvokli atbilstoši LESD 102. pantam, kuri tikuši atcelti (lieta T-691/14, Servier/Komisija).

Naudas sods

| 3. | Trešais pamats ir par to, ka saistībā ar naudas sodu Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu vērtējumā par apgalvotā pārkāpuma jauno raksturu. |
| --- | --- |

3.

Trešais pamats ir par to, ka saistībā ar naudas sodu Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu vērtējumā par apgalvotā pārkāpuma jauno raksturu.

| 4. | Ceturtais pamats ir par to, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu saistībā ar pienākumu, nosakot naudas soda apmēru, ņemt vērā gan apgalvotā pārkāpuma smagumu, gan ilgumu. |
| --- | --- |

4.

Ceturtais pamats ir par to, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu saistībā ar pienākumu, nosakot naudas soda apmēru, ņemt vērā gan apgalvotā pārkāpuma smagumu, gan ilgumu.

| 5. | Piektais pamats ir par to, ka Vispārējā tiesa, nosakot naudas soda apmēru, kļūdaini neesot ņēmusi vērā patenta pieteikumu, ko Servier bija nodevusi Lupin, vērtību. |
| --- | --- |

5.

Piektais pamats ir par to, ka Vispārējā tiesa, nosakot naudas soda apmēru, kļūdaini neesot ņēmusi vērā patenta pieteikumu, ko Servier bija nodevusi Lupin, vērtību.

| 6. | Sestais pamats, kas ir pakārtots Komisijas iesniegtās apelācijas sūdzības par spriedumu lietā T-684/14 Krka veiksmīgam iznākumam, ir par to, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, nospriežot, ka Komisijas attieksme pret Lupin salīdzinājumā ar attieksmi pret Krka nepārkāpa vienlīdzīgas attieksmes principu. |
| --- | --- |

6.

Sestais pamats, kas ir pakārtots Komisijas iesniegtās apelācijas sūdzības par spriedumu lietā T-684/14 Krka veiksmīgam iznākumam, ir par to, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, nospriežot, ka Komisijas attieksme pret Lupin salīdzinājumā ar attieksmi pret Krka nepārkāpa vienlīdzīgas attieksmes principu.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/26 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/26

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 20. februārī Mohamed Hosni Elsayed Mubarak iesniedza par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2018. gada 12. decembra spriedumu lietā T-358/17 Mubarak/Padome

(Lieta C-145/19 P)

(2019/C 148/24)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (pārstāvis: D. Anderson QC, B. Kennelly QC, J. Pobjoy, Barrister, G. Martin, C. Enderby Smith, F. Holmey, Solicitors)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Tiesai ir šādi:

| 1. | atcelt pārsūdzēto spriedumu; |
| --- | --- |

1.

atcelt pārsūdzēto spriedumu;

| 2. | pieņemt galīgo spriedumu šajā lietā, atceļot apstrīdētos aktus, ciktāl tie attiecas uz apelācijas sūdzības iesniedzēju; |
| --- | --- |

2.

pieņemt galīgo spriedumu šajā lietā, atceļot apstrīdētos aktus, ciktāl tie attiecas uz apelācijas sūdzības iesniedzēju;

| 3. | alternatīvi, nosūtīt lietu atpakaļ Vispārējai tiesai, lai tā par to lemtu atbilstoši Tiesas izskatītajiem tiesību jautājumiem, un |
| --- | --- |

3.

alternatīvi, nosūtīt lietu atpakaļ Vispārējai tiesai, lai tā par to lemtu atbilstoši Tiesas izskatītajiem tiesību jautājumiem, un

| 4. | piespriest Padomei atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzēja tiesāšanās izdevumus, kas radušies Tiesā un Vispārējā tiesā. |
| --- | --- |

4.

piespriest Padomei atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzēja tiesāšanās izdevumus, kas radušies Tiesā un Vispārējā tiesā.

Pamati un galvenie argumenti

Ar pirmo apelācijas sūdzības pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa esot kļūdījusies, secinot, ka Padomei nebija jāpārbauda tas, vai Ēģiptes iestādes bija ievērojušas apelācijas sūdzības iesniedzēja ES pamattiesības.

Ar otro apelācijas sūdzības pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa esot kļūdījusies, secinot, ka Padomei nebija jāpārbauda tas, vai tiesu un izmeklēšanas procesi, kuros iesaistīts apelācijas sūdzības iesniedzējs, attiecas uz aktiem, kuri ir tādi, kas var graut tiesiskumu Ēģiptē.

Ar trešo apelācijas sūdzības pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa esot kļūdījusies, secinot, ka Padome nebija pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, balstoties uz lietu Nr. 8897 (lieta par privātās savrupmājas renovāciju).

Ar ceturto apelācijas sūdzības pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa esot kļūdījusies, secinot, ka Padomei nebija pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, balstoties uz lietu Nr. 756 (par Al-Ahram apsūdzību dāvanu saņemšanā) un lietu Nr. 53 (par Dar El Tahrir apsūdzību dāvanu saņemšanā).

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/27 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/27

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 21. februārī iesniedza Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovēnija) — SCT, d.d., bankrota administrēšanas procesā/Slovēnijas Republika

(Lieta C-146/19)

(2019/C 148/25)

Tiesvedības valoda — slovēņu

Iesniedzējtiesa

Vrhovno sodišče Republike Slovenije

Pamatlietas puses

Prasītāja: SCT, d.d., bankrota administrēšanas procesā

Atbildētāja: Slovēnijas Republika

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai PVN direktīvas 90. panta 2. punktu var interpretēt tādējādi, ka tas pieļauj atkāpi no PVN nodokļa bāzes samazināšanas tiesībām arī galīgas nesamaksāšanas gadījumā, ja šī galīgā nesamaksāšana ir sekas tam, ka nodokļa maksātājs nav pienācīgi rīkojies, piemēram, nav izvirzījis savu prasījumu bankrota procedūrā, kas uzsākta pret minētā nodokļa maksātāja parādnieku, kā izskatāmajā lietā? |
| --- | --- |

1)

Vai PVN direktīvas 90. panta 2. punktu var interpretēt tādējādi, ka tas pieļauj atkāpi no PVN nodokļa bāzes samazināšanas tiesībām arī galīgas nesamaksāšanas gadījumā, ja šī galīgā nesamaksāšana ir sekas tam, ka nodokļa maksātājs nav pienācīgi rīkojies, piemēram, nav izvirzījis savu prasījumu bankrota procedūrā, kas uzsākta pret minētā nodokļa maksātāja parādnieku, kā izskatāmajā lietā?

| 2) | Vai arī gadījumā, kad ir pieļaujama šāda atkāpe no PVN nodokļa bāzes samazināšanas tiesībām, tāpat pastāv šādas nodokļa bāzes samazināšanas tiesības galīgas nesamaksāšanas gadījumā, ja nodokļa maksātājs pierāda, ka, pat ja tas būtu izvirzījis savus prasījumus bankrota procedūrā, tie nebūtu tikuši samaksāti, vai arī pierāda, ka ir pastāvējuši saprātīgi iemesli, lai tas prasījumu neizvirzītu? |
| --- | --- |

2)

Vai arī gadījumā, kad ir pieļaujama šāda atkāpe no PVN nodokļa bāzes samazināšanas tiesībām, tāpat pastāv šādas nodokļa bāzes samazināšanas tiesības galīgas nesamaksāšanas gadījumā, ja nodokļa maksātājs pierāda, ka, pat ja tas būtu izvirzījis savus prasījumus bankrota procedūrā, tie nebūtu tikuši samaksāti, vai arī pierāda, ka ir pastāvējuši saprātīgi iemesli, lai tas prasījumu neizvirzītu?

| 3) | Vai PVN direktīvas 90. panta 1. punktam ir tieša iedarbība arī gadījumā, kad dalībvalsts likumdevējs ir pārkāpis pieļaujamo tā paša 90. panta 2. punktā noteikto atkāpju regulējumu? |
| --- | --- |

3)

Vai PVN direktīvas 90. panta 1. punktam ir tieša iedarbība arī gadījumā, kad dalībvalsts likumdevējs ir pārkāpis pieļaujamo tā paša 90. panta 2. punktā noteikto atkāpju regulējumu?

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/28 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/28

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 22. februārī iesniedza Okresný súd Bratislava V (Slovēnija) — Kriminālprocess pret R.B.

(Lieta C-149/19)

(2019/C 148/26)

Tiesvedības valoda — slovēņu

Iesniedzējtiesa

Okresný súd Bratislava V

Apsūdzētais kriminālprocesā:

R.B.

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/13/ES (1) (2012. gada 22. maijs) par tiesībām uz informāciju kriminālprocesā (turpmāk tekstā — “Direktīva 2012/13/ES”) 4. pantam un 8. panta 2. punktam, tiesībām uz brīvību un drošību, kas noteiktas Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā — “Harta”) 6. pantā, tiesībām uz aizstāvību, kas noteiktas Hartas 48. panta 2. punktā, kā arī tiesībām uz lietas taisnīgu izskatīšanu, kas noteiktas Hartas 47. pantā, atbilst tas, ka valsts iestādes apcietinātajai personai apcietinājuma laikposmā nepaziņo rakstveidā visu (pilnīgu) informāciju, kas noteikta Direktīvas 2012/13/ES 4. panta 2. punktā (it īpaši par tiesībām uz piekļuvi visiem lietas materiāliem), nedz ļauj tai apstrīdēt šādu informācijas nesniegšanu Direktīvas 2012/13/ES 8. panta 2. punkta izpratnē? Ja atbilde uz šo jautājumu ir noliedzoša, vai šāds Eiropas Savienības tiesību pārkāpums jebkurā kriminālprocesa stadijā ietekmē personas brīvības atņemšanas tiesiskumu aizturēšanas vai apcietinājuma laikā, kā arī ja apcietinājuma laiks tiek pagarināts? |
| --- | --- |

1)

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/13/ES (1) (2012. gada 22. maijs) par tiesībām uz informāciju kriminālprocesā (turpmāk tekstā — “Direktīva 2012/13/ES”) 4. pantam un 8. panta 2. punktam, tiesībām uz brīvību un drošību, kas noteiktas Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā — “Harta”) 6. pantā, tiesībām uz aizstāvību, kas noteiktas Hartas 48. panta 2. punktā, kā arī tiesībām uz lietas taisnīgu izskatīšanu, kas noteiktas Hartas 47. pantā, atbilst tas, ka valsts iestādes apcietinātajai personai apcietinājuma laikposmā nepaziņo rakstveidā visu (pilnīgu) informāciju, kas noteikta Direktīvas 2012/13/ES 4. panta 2. punktā (it īpaši par tiesībām uz piekļuvi visiem lietas materiāliem), nedz ļauj tai apstrīdēt šādu informācijas nesniegšanu Direktīvas 2012/13/ES 8. panta 2. punkta izpratnē? Ja atbilde uz šo jautājumu ir noliedzoša, vai šāds Eiropas Savienības tiesību pārkāpums jebkurā kriminālprocesa stadijā ietekmē personas brīvības atņemšanas tiesiskumu aizturēšanas vai apcietinājuma laikā, kā arī ja apcietinājuma laiks tiek pagarināts?

| 2) | Vai Padomes Pamatlēmuma 2004/757/TI (2) (2004. gada 25. oktobris), ar ko paredz minimuma noteikumus par noziedzīgu darbību pazīmēm un sodiem narkotisko vielu nelikumīgas tirdzniecības jomā, 4. pantam, lojālas sadarbības principam, kurš noteikts Līguma par Eiropas Savienību 4. panta 3. punktā, un Līguma par Eiropas Savienības darbību 267. pantam, Līguma par Eiropas Savienības darbību 82. un 83. pantam, tiesībām uz taisnīgu uz tiesu, kas noteiktas Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantā, sodu samērīguma principam, kurš noteikts Hartas 49. panta 3. punktā, kā arī samērīguma, vienotības, efektivitātes un Savienības tiesību pārākuma principam atbilst tāda valsts tiesību norma kā Slovākijas Kriminālkodeksa 172. panta 4. punkts, kurā noteikts sods par narkotisko vielu nelikumīgu tirdzniecību un kurā tiesai nav ļauts piemērot brīvības atņemšanas sodu, kas ir īsāks par 20 gadiem, nesniedzot iespēju ņemt vērā sodu individualizācijas principu? Vai, lai atbildētu uz šo jautājumu, ir nozīme tam, ka narkotisko vielu nelikumīgu tirdzniecību ir veikusi noziedzīga organizācija Eiropas Savienības tiesību izpratnē? |
| --- | --- |

2)

Vai Padomes Pamatlēmuma 2004/757/TI (2) (2004. gada 25. oktobris), ar ko paredz minimuma noteikumus par noziedzīgu darbību pazīmēm un sodiem narkotisko vielu nelikumīgas tirdzniecības jomā, 4. pantam, lojālas sadarbības principam, kurš noteikts Līguma par Eiropas Savienību 4. panta 3. punktā, un Līguma par Eiropas Savienības darbību 267. pantam, Līguma par Eiropas Savienības darbību 82. un 83. pantam, tiesībām uz taisnīgu uz tiesu, kas noteiktas Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantā, sodu samērīguma principam, kurš noteikts Hartas 49. panta 3. punktā, kā arī samērīguma, vienotības, efektivitātes un Savienības tiesību pārākuma principam atbilst tāda valsts tiesību norma kā Slovākijas Kriminālkodeksa 172. panta 4. punkts, kurā noteikts sods par narkotisko vielu nelikumīgu tirdzniecību un kurā tiesai nav ļauts piemērot brīvības atņemšanas sodu, kas ir īsāks par 20 gadiem, nesniedzot iespēju ņemt vērā sodu individualizācijas principu? Vai, lai atbildētu uz šo jautājumu, ir nozīme tam, ka narkotisko vielu nelikumīgu tirdzniecību ir veikusi noziedzīga organizācija Eiropas Savienības tiesību izpratnē?

---

(1)  OV 2012, L 142, 1. lpp.

(2)  OV 2004, L 335, 8. lpp.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/29 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/29

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 21. februārī Unichem Laboratories Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2018. gada 12. decembra spriedumu lietā T-684/14 Krka/Komisija

(Lieta C-151/19 P)

(2019/C 148/27)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji: B. Mongin, F. Castilla Contreras, C. Vollrath, pārstāvji, D. Bailey, Barrister)

Otra lietas dalībniece: Krka Tovarna Zdravil d.d.

Prasījumi

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas sprieduma T-684/14 rezolutīvās daļas 1)–4) punktu; |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas sprieduma T-684/14 rezolutīvās daļas 1)–4) punktu;

| — | nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai atbilstoši statūtu 61. pantam; |
| --- | --- |

—

nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai atbilstoši statūtu 61. pantam;

| — | piespriest Krka atlīdzināt Komisijas tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Krka atlīdzināt Komisijas tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nospriežot, ka Krka attiecīgo nolīgumu laikā neradīja konkurences spiedienu uz Servier.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdas tiesību piemērošanā, uzskatot licences līguma saturu un mērķus par pamudinājumu Krka akceptēt mierizlīgumā iekļautos ierobežojumus.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļautas kļūdas tiesību piemērošanā attiecībā uz konkurences ierobežojuma mērķa dēļ jēdzienu LESD 101. panta 1. punkta izpratnē.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējās tiesas vērtējumā par pušu nodomiem LESD 101. panta piemērošanas nolūkos ir pieļautas kļūdas tiesību piemērošanā.

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, ņemot vērā licences konkurenci veicinošo ietekmi tirgos, kuri nav Komisijas lēmumā konstatētā LESD 101. panta 1. punkta pārkāpuma tvērumā.

Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, novērtējot cesijas līguma mērķi.

Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā attiecībā uz konkurences ierobežojuma seku dēļ jēdzienu LESD 101. panta 1. punkta izpratnē.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/30 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/30

---

Prasība, kas celta 2019. gada 22. februārī — Eiropas Komisija/Austrijas Republika

(Lieta C-161/19)

(2019/C 148/28)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: C. Hermes un M. Noll-Ehlers)

Atbildētāja: Austrijas Republika

Prasītājas prasījumi

Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atzīt, ka, Lejasaustrijas federālajā zemē atļaujot sloku pavasara medības, Austrijas Republika nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/147/EEK (2009. gada 30. novembris) par savvaļas putnu aizsardzību (1) 7. panta 4. punktā paredzētos pienākumus; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka, Lejasaustrijas federālajā zemē atļaujot sloku pavasara medības, Austrijas Republika nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/147/EEK (2009. gada 30. novembris) par savvaļas putnu aizsardzību (1) 7. panta 4. punktā paredzētos pienākumus;

| — | piespriest Austrijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Austrijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Šī prasība ir vērsta pret sloku (Scolopax rusticola) pavasara medību atļauju Lejasaustrijā. Sloku tēviņi tur var tikt medīti laikposmā no 1. marta līdz 15. aprīlim riesta lidojuma laikā, un, proti, nomedīto sloku maksimālais skaits ir līdz pat 1410 (kopš 2017. gada februāra — 759).

Komisijas ieskatā apstrīdētais regulējums ir pretrunā Direktīvas 2009/147 7. panta 4. punktā noteiktajam pavasara medību aizliegumam.

Austrijas Republika apgalvo, ka uz šo regulējumu attiecoties izņēmuma noteikums Direktīvas 2009/147 9. panta 1. punkta c) apakšpunktā. Saskaņā ar to dalībvalstis, ja nevar rast citu pieņemamu risinājumu, var atkāpties tostarp no direktīvas 7. panta 4. punkta, lai stingri kontrolētos apstākļos un izlases veidā atļautu nelielā skaitā sagūstīt, turēt vai citādi saprātīgi izmantot dažus putnus. Saskaņā ar Tiesas pastāvīgo judikatūru dalībvalstīm ir jāpierāda tam vajadzīgo nosacījumu esamība.

Komisija uzskata, ka Austrijas Republika nav ne pierādījusi, ka nav cita pieņemama risinājuma 9. panta 1. punkta ievaddteikuma izpratnē, ne arī pierādījusi, ka pieļautais maksimālais nomedīto putnu skaits atbilst “neliela skaita” nosacījumam direktīvas 9. panta 1. punkta c) apakšpunktā. Rudens medības, šķiet, ir pieņemama alternatīva, jo arī rudenī Lejasaustrijas medību apgabalos ir sastopamas slokas pietiekamā skaitā. Austrijas Republika nav iesniegusi pārliecinošus pierādījumus savam apgalvojumam, ka pavasara medības ir saudzējošākas sloku populācijai nekā rudens medības. Turklāt “neliela skaita” aprēķins nav pareizs, jo Austrijas iestādes balstās uz nepareizu references populāciju.

---

(1)  OV 2010, L 20, 7. lpp.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/31 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/31

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 22. februārī Niche Generics Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2018. gada 12. decembra spriedumu lietā T-701/14 Niche Generics/Komisija

(Lieta C-164/19 P)

(2019/C 148/29)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Niche Generics Ltd (pārstāvji: F. Carlin, Barrister, M. Healy, Solicitor, B. Hoorelbeke, advocaat, S. Mobley, Solicitor, H. Sheraton, Solicitor, A. Robertson, QC)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Prasījumi

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | pilnībā atcelt pārsūdzēto spriedumu; |
| --- | --- |

—

pilnībā atcelt pārsūdzēto spriedumu;

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu kopumā, ciktāl tas attiecas uz Niche, un |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu kopumā, ciktāl tas attiecas uz Niche, un

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt Niche tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā un tiesvedībā Vispārējā tiesā. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt Niche tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā un tiesvedībā Vispārējā tiesā.

Pamati un galvenie argumenti

Niche apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdas tiesību piemērošanā:

| — | Pirmkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nepiemērojot no BAT sprieduma izrietošo objektīvās nepieciešamības kritēriju. |
| --- | --- |

—

Pirmkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nepiemērojot no BAT sprieduma izrietošo objektīvās nepieciešamības kritēriju.

| — | Otrkārt, gadījumā, ja mierizlīgumiem ir piemērojams LESD 101. pants, Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, Niche mierizlīgumu kvalificējot par pārkāpumu “mērķa dēļ”. |
| --- | --- |

—

Otrkārt, gadījumā, ja mierizlīgumiem ir piemērojams LESD 101. pants, Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, Niche mierizlīgumu kvalificējot par pārkāpumu “mērķa dēļ”.

| — | Treškārt, Vispārējā tiesa neesot izpildījusi Tiesas Statūtu 36. pantā paredzēto pienākumu norādīt pamatojumu, kad tā, neizskatot Niche juridiskos argumentus, noraidīja tās interpretāciju par mierizlīgumu. |
| --- | --- |

—

Treškārt, Vispārējā tiesa neesot izpildījusi Tiesas Statūtu 36. pantā paredzēto pienākumu norādīt pamatojumu, kad tā, neizskatot Niche juridiskos argumentus, noraidīja tās interpretāciju par mierizlīgumu.

| — | Ceturtkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, secinot, ka Niche bija Servier potenciālā konkurente. |
| --- | --- |

—

Ceturtkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, secinot, ka Niche bija Servier potenciālā konkurente.

| — | Piektkārt, Vispārējā tiesa esot pārkāpusi vienlīdzīgas attieksmes principu, pret Niche attiecoties citādi kā pret līdzīgā situācijā esošiem ģenērisko zāļu ražotājiem un Niche mierizlīgumu kļūdaini kvalificējot kā LESD 101. panta 1. punkta pārkāpumu “mērķa dēļ”. |
| --- | --- |

—

Piektkārt, Vispārējā tiesa esot pārkāpusi vienlīdzīgas attieksmes principu, pret Niche attiecoties citādi kā pret līdzīgā situācijā esošiem ģenērisko zāļu ražotājiem un Niche mierizlīgumu kļūdaini kvalificējot kā LESD 101. panta 1. punkta pārkāpumu “mērķa dēļ”.

| — | Sestkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, neatzīstot, ka mierizlīgums atbilst LESD 101. panta 3. punktā noteiktajiem izņēmuma kritērijiem. |
| --- | --- |

—

Sestkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, neatzīstot, ka mierizlīgums atbilst LESD 101. panta 3. punktā noteiktajiem izņēmuma kritērijiem.

| — | Septītkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nepareizi piemērodama juridisko pārbaudi Niche tiesību uz aizstāvību un/vai labas pārvaldības principa pārkāpuma konstatācijai. |
| --- | --- |

—

Septītkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nepareizi piemērodama juridisko pārbaudi Niche tiesību uz aizstāvību un/vai labas pārvaldības principa pārkāpuma konstatācijai.

| — | Astotkārt, Vispārējā tiesa esot pārkāpusi Savienības tiesību vispārējo samērīguma principu, apstiprinot naudas soda apmēru, kas bija nesamērīgs ar Niche finanšu līdzekļiem. |
| --- | --- |

—

Astotkārt, Vispārējā tiesa esot pārkāpusi Savienības tiesību vispārējo samērīguma principu, apstiprinot naudas soda apmēru, kas bija nesamērīgs ar Niche finanšu līdzekļiem.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/32 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/32

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 22. februārī Slovak Telekom, a.s. iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta paplašinātā sastāvā) 2018. gada 13. decembra spriedumu lietā T-851/14 Slovak Telekom/Komisija

(Lieta C-165/19 P)

(2019/C 148/30)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Slovak Telekom, a.s. (pārstāvji: D. Geradin, Rechtsanwalt, R. O'Donoghue, QC)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija, Slovanet, a.s.

Prasījumi

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atcelt Vispārējās tiesas spriedumu pilnībā vai daļēji; |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas spriedumu pilnībā vai daļēji;

| — | atcelt lēmumu pilnībā vai daļēji; |
| --- | --- |

—

atcelt lēmumu pilnībā vai daļēji;

| — | pakārtoti atcelt vai vēl vairāk samazināt Slovak Telekom, a.s. (turpmāk tekstā –“ST”) uzlikto naudas sodu; un |
| --- | --- |

—

pakārtoti atcelt vai vēl vairāk samazināt Slovak Telekom, a.s. (turpmāk tekstā –“ST”) uzlikto naudas sodu; un

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā un tiesvedībā Vispārējā tiesā. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā un tiesvedībā Vispārējā tiesā.

Pamati un galvenie argumenti

| — | Pirmais pamats — kļūdas tiesību piemērošanā un/vai acīmredzama kļūda vai pamatojuma neesamība attiecībā uz atteikumu veikt darījumu:






  — | Pirmā pamata pirmā daļa: ST apgalvo, ka Vispārējās tiesas konstatējums, ka, ja pastāv ex ante regulējumā noteiktais pienākums piešķirt piekļuvi, spriedumā Bronner noteiktie nosacījumi attiecībā uz atteikumu nodrošināt piekļuvi atbilstoši LESD 102. pantam nav piemērojami, esot kļūdains. Turklāt Vispārējās tiesas argumentā, saskaņā ar kuru nebija jāizpilda spriedumā Bronner noteiktais “nepieciešamības” nosacījums, jo ex ante regulējumā jau bija atzīta “nepieciešamība piekļūt prasītājas vietējai sakaru līnijai”, un, ka līdz ar to Komisijai nebija (atkārtoti) jānovērtē “nepieciešamība” LESD 102. panta izpratnē, ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā. |
| --- | --- | --- |

—

Pirmais pamats — kļūdas tiesību piemērošanā un/vai acīmredzama kļūda vai pamatojuma neesamība attiecībā uz atteikumu veikt darījumu:

—

Pirmā pamata pirmā daļa: ST apgalvo, ka Vispārējās tiesas konstatējums, ka, ja pastāv ex ante regulējumā noteiktais pienākums piešķirt piekļuvi, spriedumā Bronner noteiktie nosacījumi attiecībā uz atteikumu nodrošināt piekļuvi atbilstoši LESD 102. pantam nav piemērojami, esot kļūdains. Turklāt Vispārējās tiesas argumentā, saskaņā ar kuru nebija jāizpilda spriedumā Bronner noteiktais “nepieciešamības” nosacījums, jo ex ante regulējumā jau bija atzīta “nepieciešamība piekļūt prasītājas vietējai sakaru līnijai”, un, ka līdz ar to Komisijai nebija (atkārtoti) jānovērtē “nepieciešamība” LESD 102. panta izpratnē, ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā.

| — | Pirmā pamata otrā daļa: ST apgalvo, ka Vispārējās tiesas konstatējumā, ka Tiesas spriedumā TeliaSonera esot apstiprināts ieteikums, ka ST atteikumam veikt darījumu nav nepieciešams pierādījums, ka ir izpildīti spriedumā Bronner noteiktie nosacījumi, esot pieļauta kļūda tiesību piemērošanā. |
| --- | --- |

—

Pirmā pamata otrā daļa: ST apgalvo, ka Vispārējās tiesas konstatējumā, ka Tiesas spriedumā TeliaSonera esot apstiprināts ieteikums, ka ST atteikumam veikt darījumu nav nepieciešams pierādījums, ka ir izpildīti spriedumā Bronner noteiktie nosacījumi, esot pieļauta kļūda tiesību piemērošanā.

| — | Pirmā pamata trešā daļa: ST apgalvo, ka Vispārējās tiesas konstatējumā, ka Vispārējās tiesas spriedums Clearstream atšķiroties no ST situācijas, jo pretēji ST minētais spriedums nebija saistīts ar agrāko valsts monopolu vai ex ante regulējumā noteikto pienākumu piešķirt piekļuvi, esot pieļauta kļūda tiesību piemērošanā. |
| --- | --- |

—

Pirmā pamata trešā daļa: ST apgalvo, ka Vispārējās tiesas konstatējumā, ka Vispārējās tiesas spriedums Clearstream atšķiroties no ST situācijas, jo pretēji ST minētais spriedums nebija saistīts ar agrāko valsts monopolu vai ex ante regulējumā noteikto pienākumu piešķirt piekļuvi, esot pieļauta kļūda tiesību piemērošanā.

| — | Pirmā pamata ceturtā daļa: ST apgalvo, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un/vai acīmredzamu kļūdu vai nav pamatojusi savu konstatējumu, saskaņā ar kuru netiešs atteikums ne vienmēr ir mazāk būtisks kā faktisks atteikums, un ka katra lieta ir jāizvērtē atsevišķi. |
| --- | --- |

—

Pirmā pamata ceturtā daļa: ST apgalvo, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un/vai acīmredzamu kļūdu vai nav pamatojusi savu konstatējumu, saskaņā ar kuru netiešs atteikums ne vienmēr ir mazāk būtisks kā faktisks atteikums, un ka katra lieta ir jāizvērtē atsevišķi.

| — | Pirmā pamata piektā daļa: ST apgalvo, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, secinot, ka tas, ka ST bija agrākais valsts monopols, bija likumīgs pamats nepiemērot šajā lietā spriedumā Bronner noteiktos nosacījumus. |
| --- | --- |

—

Pirmā pamata piektā daļa: ST apgalvo, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un/vai pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, secinot, ka tas, ka ST bija agrākais valsts monopols, bija likumīgs pamats nepiemērot šajā lietā spriedumā Bronner noteiktos nosacījumus.

| — | Otrais pamats — ST apgalvo, ka Vispārējās tiesas konstatējumā, ka Komisija neesot pārkāpusi tās tiesības uz aizstāvību, nepaziņojot tai ar progresīvām ilgtermiņa vidējām pieaugošajām izmaksām saistīto metodoloģiju, principus un datus un ļaujot ST iesniegt apsvērumus pirms lēmuma pieņemšanas piemērotā termiņā, kas ļāva ST saprātīgi izmantot savas tiesības uz aizstāvību, esot pieļauta kļūda tiesību piemērošanā. |
| --- | --- |

—

Otrais pamats — ST apgalvo, ka Vispārējās tiesas konstatējumā, ka Komisija neesot pārkāpusi tās tiesības uz aizstāvību, nepaziņojot tai ar progresīvām ilgtermiņa vidējām pieaugošajām izmaksām saistīto metodoloģiju, principus un datus un ļaujot ST iesniegt apsvērumus pirms lēmuma pieņemšanas piemērotā termiņā, kas ļāva ST saprātīgi izmantot savas tiesības uz aizstāvību, esot pieļauta kļūda tiesību piemērošanā.

| — | Trešais pamats — ST apgalvo, ka Vispārējās tiesas pamatojumā, lai noraidītu tās “optimizācijas” pielāgojumus, esot pieļautas kļūdas tiesību piemērošanā, jo tajā vienlīdz efektīva uzņēmēja jēdziens šīs lietas īpašajā kontekstā esot piemērots nepareizi. |
| --- | --- |

—

Trešais pamats — ST apgalvo, ka Vispārējās tiesas pamatojumā, lai noraidītu tās “optimizācijas” pielāgojumus, esot pieļautas kļūdas tiesību piemērošanā, jo tajā vienlīdz efektīva uzņēmēja jēdziens šīs lietas īpašajā kontekstā esot piemērots nepareizi.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/33 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/33

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 22. februārī Unichem Laboratories Ltd iesniedza par Vispārējās tiesas (devītā palāta) 2018. gada 12. decembra spriedumu lietā T-705/14 Unichem Laboratories/Komisija

(Lieta C-166/19 P)

(2019/C 148/31)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Unichem Laboratories Ltd (pārstāvji: F. Carlin, Barrister, M. Healy, Solicitor, B. Hoorelbeke, advocaat, S. Mobley, Solicitor, H. Sheraton, Solicitor, A. Robertson, QC)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Prasījumi

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | pilnībā atcelt pārsūdzēto spriedumu; |
| --- | --- |

—

pilnībā atcelt pārsūdzēto spriedumu;

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu kopumā, ciktāl tas attiecas uz Unichem, un |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu kopumā, ciktāl tas attiecas uz Unichem, un

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt Unichem tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā un tiesvedībā Vispārējā tiesā. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt Unichem tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā un tiesvedībā Vispārējā tiesā.

Pamati un galvenie argumenti

Unichem apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdas tiesību piemērošanā:

| — | Pirmkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, secinot, ka Komisijas kompetencē ir adresēt Unichem atbilstoši LESD 101. panta 1. punktam pieņemtu lēmumu, jo:
  Vispārējā tiesa esot nepareizi piemērojusi juridisko pārbaudi vienas ekonomiskas vienības noteikšanai, un
  Vispārējā tiesa esot kļūdaini atzinusi, ka Unichem kā viena no mierizlīguma parakstītājām bija tieši atbildīga. |
| --- | --- |

—

Pirmkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, secinot, ka Komisijas kompetencē ir adresēt Unichem atbilstoši LESD 101. panta 1. punktam pieņemtu lēmumu, jo:

Vispārējā tiesa esot nepareizi piemērojusi juridisko pārbaudi vienas ekonomiskas vienības noteikšanai, un

Vispārējā tiesa esot kļūdaini atzinusi, ka Unichem kā viena no mierizlīguma parakstītājām bija tieši atbildīga.

| — | Otrkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nepiemērojot no BAT sprieduma izrietošo objektīvās nepieciešamības kritēriju. |
| --- | --- |

—

Otrkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nepiemērojot no BAT sprieduma izrietošo objektīvās nepieciešamības kritēriju.

| — | Treškārt, gadījumā, ja mierizlīgumiem ir piemērojams LESD 101. pants, Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, Niche mierizlīgumu kvalificējot par pārkāpumu “mērķa dēļ”. |
| --- | --- |

—

Treškārt, gadījumā, ja mierizlīgumiem ir piemērojams LESD 101. pants, Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, Niche mierizlīgumu kvalificējot par pārkāpumu “mērķa dēļ”.

| — | Ceturtkārt, Vispārējā tiesa neesot izpildījusi Tiesas Statūtu 36. pantā paredzēto pienākumu norādīt pamatojumu, kad tā, neizskatot Unichem juridiskos argumentus, noraidīja tās interpretāciju par mierizlīgumu. |
| --- | --- |

—

Ceturtkārt, Vispārējā tiesa neesot izpildījusi Tiesas Statūtu 36. pantā paredzēto pienākumu norādīt pamatojumu, kad tā, neizskatot Unichem juridiskos argumentus, noraidīja tās interpretāciju par mierizlīgumu.

| — | Piektkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, secinot, ka Unichem bija Servier potenciālā konkurente. |
| --- | --- |

—

Piektkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, secinot, ka Unichem bija Servier potenciālā konkurente.

| — | Sestkārt, Vispārējā tiesa esot pārkāpusi vienlīdzīgas attieksmes principu, pret Unichem un Niche attiecoties citādi kā pret līdzīgā situācijā esošiem ģenērisko zāļu ražotājiem un Niche mierizlīgumu kļūdaini kvalificējot kā LESD 101. panta 1. punkta pārkāpumu “mērķa dēļ”. |
| --- | --- |

—

Sestkārt, Vispārējā tiesa esot pārkāpusi vienlīdzīgas attieksmes principu, pret Unichem un Niche attiecoties citādi kā pret līdzīgā situācijā esošiem ģenērisko zāļu ražotājiem un Niche mierizlīgumu kļūdaini kvalificējot kā LESD 101. panta 1. punkta pārkāpumu “mērķa dēļ”.

| — | Septītkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, neatzīstot, ka mierizlīgums atbilst LESD 101. panta 3. punktā noteiktajiem izņēmuma kritērijiem. |
| --- | --- |

—

Septītkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, neatzīstot, ka mierizlīgums atbilst LESD 101. panta 3. punktā noteiktajiem izņēmuma kritērijiem.

| — | Astotkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nepareizi piemērodama juridisko pārbaudi Unichem un Niche tiesību uz aizstāvību un/vai labas pārvaldības principa pārkāpuma konstatācijai. |
| --- | --- |

—

Astotkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nepareizi piemērodama juridisko pārbaudi Unichem un Niche tiesību uz aizstāvību un/vai labas pārvaldības principa pārkāpuma konstatācijai.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/34 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/34

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 25. februārī Scandlines Danmark ApS un Scandlines Deutschland GmbH iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2018. gada 13. decembra rīkojumu lietā T-890/16 Scandlines Danmark un Scandlines Deutschland/Komisija

(Lieta C-173/19 P)

(2019/C 148/32)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Scandlines Danmark ApS un Scandlines Deutschland GmbH (pārstāvji: L. Sandberg-Mørch, advokat)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija, Dānijas Karaliste

Prasījumi

Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | Atcelt Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra rīkojumu lietā T-890/16, ciktāl tas ir pretrunā Vispārējās tiesas spriedumam lietā T-630/15 par Komisijas lēmuma kā apstiprinoša akta raksturu saistībā ar papildu būvniecības pasākumiem. |
| --- | --- |

—

Atcelt Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra rīkojumu lietā T-890/16, ciktāl tas ir pretrunā Vispārējās tiesas spriedumam lietā T-630/15 par Komisijas lēmuma kā apstiprinoša akta raksturu saistībā ar papildu būvniecības pasākumiem.

| — | Piespriest pretējai pusei segt savus, kā arī atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

Piespriest pretējai pusei segt savus, kā arī atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības pamatošanai tās iesniedzējas izvirza divus pamatus:

| — | Pirmais pamats: Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pārsūdzētajā rīkojumā pamatojoties uz tādu nostāju, kas ir pilnīgā pretrunā nostājai, kas pausta tās spriedumā lietā T-630/15. |
| --- | --- |

—

Pirmais pamats: Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pārsūdzētajā rīkojumā pamatojoties uz tādu nostāju, kas ir pilnīgā pretrunā nostājai, kas pausta tās spriedumā lietā T-630/15.

| — | Otrais pamats: Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pārsūdzētā rīkojuma pamatojumā pieļaujot iekšējas pretrunas. |
| --- | --- |

—

Otrais pamats: Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pārsūdzētā rīkojuma pamatojumā pieļaujot iekšējas pretrunas.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/35 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/35

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 25. februārī Scandlines Danmark ApS un Scandlines Deutschland GmbH iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2018. gada 13. decembra spriedumu lietā T-630/15 Scandlines Danmark un Scandlines Deutschland/Komisija

(Lieta C-174/19 P)

(2019/C 148/33)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Scandlines Danmark ApS, Scandlines Deutschland GmbH (pārstāvji: L. Sandberg-Mørch, advokat)

Pārējie lietas dalībnieces: Eiropas Komisija, Dānijas Karaliste, Föreningen Svensk Sjöfart, Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV

Prasījumi

Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | Atcelt Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedumu lietā T-630/15, ciktāl ar to tikuši noraidīti apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi atzīt, ka A/S Femern Landanlæg labā noteiktie pasākumi ir atbalsts; ka iekšzemes savienojumu izdevumi nav attaisnotie izdevumi Femern A/S piešķirtā atbalsta saderīguma aspektā; ka Femern A/S labā noteiktajiem pasākumiem nav stimulējošas ietekmes; ka hipotētiskā analīze ir prettiesiska; ka Femern A/S labā noteiktie pasākumi nerada aizliegtu konkurences izkropļojumu; un ka apelācijas sūdzības iesniedzēju izvirzītie jaunie pamati bija nepieņemami. |
| --- | --- |

—

Atcelt Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedumu lietā T-630/15, ciktāl ar to tikuši noraidīti apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi atzīt, ka A/S Femern Landanlæg labā noteiktie pasākumi ir atbalsts; ka iekšzemes savienojumu izdevumi nav attaisnotie izdevumi Femern A/S piešķirtā atbalsta saderīguma aspektā; ka Femern A/S labā noteiktajiem pasākumiem nav stimulējošas ietekmes; ka hipotētiskā analīze ir prettiesiska; ka Femern A/S labā noteiktie pasākumi nerada aizliegtu konkurences izkropļojumu; un ka apelācijas sūdzības iesniedzēju izvirzītie jaunie pamati bija nepieņemami.

| — | Piespriest pretējai pusei segt savus, kā arī atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

Piespriest pretējai pusei segt savus, kā arī atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības iesniedzēji par pārsūdzēto spriedumu ir izvirzījuši septiņus pamatus:

| — | Pirmkārt, pārkāpdama LESD 107. panta 1. punktu un 108. panta 2. punktu, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, secinot, ka Komisija nav pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un tai nebija nopietnu grūtību atzīt, ka Femern A/S Landanlæg piešķirtās valsts garantijas un valsts aizdevumi Dānijas dzelzceļa iekšzemes savienojumiem nevarēja izkropļot konkurenci, jo konkrētais tirgus nav atvērts konkurencei.
  Apelācijas sūdzības iesniedzēji apgalvo, ka šis Vispārējās tiesas kļūdainais secinājums ir balstīts uz četrām kļūdām tiesību piemērošanā, kas atbilst četriem apakšpamatiem:






  a) | Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka Femern A/S Landanlæg piešķirtās valsts garantijas un valsts aizdevumi neietekmē konkurenci, lai gan fiksētais savienojums (ko ekspluatē Femern A/S) un Dānijas dzelzceļa iekšzemes savienojumi (ko ekspluatē Femern Landanlæg) kopā veido vienu projektu un valsts garantijas un valsts aizdevumi Femern A/S jau bija tikuši atzīti par iemeslu konkurences izkropļojumiem. |
| --- | --- | --- |

—

Pirmkārt, pārkāpdama LESD 107. panta 1. punktu un 108. panta 2. punktu, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, secinot, ka Komisija nav pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un tai nebija nopietnu grūtību atzīt, ka Femern A/S Landanlæg piešķirtās valsts garantijas un valsts aizdevumi Dānijas dzelzceļa iekšzemes savienojumiem nevarēja izkropļot konkurenci, jo konkrētais tirgus nav atvērts konkurencei.

Apelācijas sūdzības iesniedzēji apgalvo, ka šis Vispārējās tiesas kļūdainais secinājums ir balstīts uz četrām kļūdām tiesību piemērošanā, kas atbilst četriem apakšpamatiem:

a)

Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka Femern A/S Landanlæg piešķirtās valsts garantijas un valsts aizdevumi neietekmē konkurenci, lai gan fiksētais savienojums (ko ekspluatē Femern A/S) un Dānijas dzelzceļa iekšzemes savienojumi (ko ekspluatē Femern Landanlæg) kopā veido vienu projektu un valsts garantijas un valsts aizdevumi Femern A/S jau bija tikuši atzīti par iemeslu konkurences izkropļojumiem.

| b) | Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka dzelzceļa infrastruktūras pārvaldības tirgus Dānijā “de lege” nav atvērts konkurencei. |
| --- | --- |

b)

Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka dzelzceļa infrastruktūras pārvaldības tirgus Dānijā “de lege” nav atvērts konkurencei.

| c) | Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka dzelzceļa infrastruktūras pārvaldības tirgus Dānijā “de facto” nav atvērts konkurencei. |
| --- | --- |

c)

Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka dzelzceļa infrastruktūras pārvaldības tirgus Dānijā “de facto” nav atvērts konkurencei.

| d) | Dzelzceļa infrastruktūras būvniecības un uzturēšanas tirgi, kuri ir atvērti konkurencei, ir no dzelzceļa infrastruktūras pārvaldības un ekspluatācijas šaurā nozīmē nošķirti tirgi. |
| --- | --- |

d)

Dzelzceļa infrastruktūras būvniecības un uzturēšanas tirgi, kuri ir atvērti konkurencei, ir no dzelzceļa infrastruktūras pārvaldības un ekspluatācijas šaurā nozīmē nošķirti tirgi.

| — | Otrkārt, pārkāpdama LESD 107. panta 1. punktu un 108. panta 2. punktu, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, secinādama, ka Komisija nav pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un tā nesaskārās ar nopietnām grūtībām, nosakot, ka Femern A/S Landanlæg piešķirtās valsts garantijas un valsts aizdevumi Dānijas dzelzceļa iekšzemes savienojumu finansēšanai nevarēja ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm. |
| --- | --- |

—

Otrkārt, pārkāpdama LESD 107. panta 1. punktu un 108. panta 2. punktu, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, secinādama, ka Komisija nav pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un tā nesaskārās ar nopietnām grūtībām, nosakot, ka Femern A/S Landanlæg piešķirtās valsts garantijas un valsts aizdevumi Dānijas dzelzceļa iekšzemes savienojumu finansēšanai nevarēja ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm.

| — | Treškārt, pārkāpdama LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu un 108. panta 2. punktu, Vispārējā tiesa esot kļūdījusies, secinot, ka iekšzemes savienojumu izmaksas var tikt iekļautas maksimālās pieļaujamās atbalsta intensitātes fiksētajam savienojumam aprēķinā (saderīguma analīzes kontekstā), lai gan Vispārējās tiesas ieskatā iekšzemes savienojumiem piešķirtie līdzekļi nav valsts atbalsts. |
| --- | --- |

—

Treškārt, pārkāpdama LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu un 108. panta 2. punktu, Vispārējā tiesa esot kļūdījusies, secinot, ka iekšzemes savienojumu izmaksas var tikt iekļautas maksimālās pieļaujamās atbalsta intensitātes fiksētajam savienojumam aprēķinā (saderīguma analīzes kontekstā), lai gan Vispārējās tiesas ieskatā iekšzemes savienojumiem piešķirtie līdzekļi nav valsts atbalsts.

| — | Ceturtkārt, pārkāpdama LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu un 108. panta 2. punktu, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, secinādama, ka Komisija nav pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un nesastapās ar nopietnām grūtībām, nolemjot, ka atbalstam Femern A/S bija stimulējošas ietekme; |
| --- | --- |

—

Ceturtkārt, pārkāpdama LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu un 108. panta 2. punktu, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, secinādama, ka Komisija nav pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un nesastapās ar nopietnām grūtībām, nolemjot, ka atbalstam Femern A/S bija stimulējošas ietekme;

| — | Piektkārt, pārkāpdama LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu un 108. panta 2. punktu, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, secinādama, ka Komisija nav pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un nesastapās ar nopietnām grūtībām, nolemjot, ka Dānijas iestādes ir iesniegušas atbilstošu hipotētisko scenāriju savam vērtējumam par atbalsta nepieciešamību. |
| --- | --- |

—

Piektkārt, pārkāpdama LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu un 108. panta 2. punktu, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, secinādama, ka Komisija nav pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un nesastapās ar nopietnām grūtībām, nolemjot, ka Dānijas iestādes ir iesniegušas atbilstošu hipotētisko scenāriju savam vērtējumam par atbalsta nepieciešamību.

| — | Sestkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka Femern A/S piešķirtais atbalsts nerada aizliegtus konkurences izkropļojumus. |
| --- | --- |

—

Sestkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka Femern A/S piešķirtais atbalsts nerada aizliegtus konkurences izkropļojumus.

| — | Septītkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, noraidīdama apelācijas sūdzības iesniedzēju izvirzītos jaunos pamatus saistībā ar papildu būvniecības pasākumiem, pamatojot, ka tie nav tikuši atļauti ar Komisijas 2015. gada 23. jūlija lēmumu. |
| --- | --- |

—

Septītkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, noraidīdama apelācijas sūdzības iesniedzēju izvirzītos jaunos pamatus saistībā ar papildu būvniecības pasākumiem, pamatojot, ka tie nav tikuši atļauti ar Komisijas 2015. gada 23. jūlija lēmumu.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/37 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/37

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 25. februārī Stena Line Scandinavia AB iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2018. gada 13. decembra spriedumu lietā T-631/15 Stena Line Scandinavia/Komisija

(Lieta C-175/19 P)

(2019/C 148/34)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Stena Line Scandinavia AB (pārstāvji: L. Sandberg-Mørch, advokat, P. Alexiadis, Solicitor)

Pārējie lietas dalībnieces: Eiropas Komisija, Dānijas Karaliste, Föreningen Svensk Sjöfart

Prasījumi

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | Atcelt Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedumu lietā T-631/15, ciktāl ar to tikuši noraidīti apelācijas sūdzības iesniedzējas pirmais un trešais pamats par Femern Landanlæg labā noteiktajiem pasākumiem; tās otrais un trešais pamats attiecībā uz apgalvojumiem, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā vai ir saskārusies ar nopietnām grūtībām saistībā ar atbalsta stimulējošo ietekmi, hipotētisko scenāriju, uz kuru Komisija bija balstījusies, novērtējot atbalsta nepieciešamību, un secinājumu, ka Femern A/S piešķirtais atbalsts nerada aizliegtus konkurences izkropļojumus. |
| --- | --- |

—

Atcelt Vispārējās tiesas 2018. gada 13. decembra spriedumu lietā T-631/15, ciktāl ar to tikuši noraidīti apelācijas sūdzības iesniedzējas pirmais un trešais pamats par Femern Landanlæg labā noteiktajiem pasākumiem; tās otrais un trešais pamats attiecībā uz apgalvojumiem, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā vai ir saskārusies ar nopietnām grūtībām saistībā ar atbalsta stimulējošo ietekmi, hipotētisko scenāriju, uz kuru Komisija bija balstījusies, novērtējot atbalsta nepieciešamību, un secinājumu, ka Femern A/S piešķirtais atbalsts nerada aizliegtus konkurences izkropļojumus.

| — | Piespriest pretējai pusei segt savus, kā arī atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

Piespriest pretējai pusei segt savus, kā arī atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības iesniedzēja par pārsūdzēto spriedumu ir izvirzījusi sešus pamatus:

| — | Pirmkārt, pārkāpdama LESD 107. panta 1. punktu un 108. panta 2. punktu, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, secinādama, ka Komisija nav pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un tai nebija nopietnu grūtību atzīt, ka Femern A/S Landanlæg piešķirtās valsts garantijas un valsts aizdevumi Dānijas dzelzceļa iekšzemes savienojumiem nevarēja izkropļot konkurenci, jo konkrētais tirgus nav atvērts konkurencei.
  Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka šis Vispārējās tiesas kļūdainais secinājums ir balstīts uz četrām kļūdām tiesību piemērošanā, kas atbilst četriem apakšpamatiem:






  a) | Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka Femern A/S Landanlæg piešķirtās valsts garantijas un valsts aizdevumi neietekmē konkurenci, lai gan fiksētais savienojums (ko ekspluatē Femern A/S) un Dānijas dzelzceļa iekšzemes savienojumi (ko ekspluatē Femern Landanlæg) kopā veido vienu projektu un valsts garantijas un valsts aizdevumi Femern A/S jau bija tikuši atzīti par iemeslu konkurences izkropļojumiem. |
| --- | --- | --- |

—

Pirmkārt, pārkāpdama LESD 107. panta 1. punktu un 108. panta 2. punktu, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, secinādama, ka Komisija nav pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un tai nebija nopietnu grūtību atzīt, ka Femern A/S Landanlæg piešķirtās valsts garantijas un valsts aizdevumi Dānijas dzelzceļa iekšzemes savienojumiem nevarēja izkropļot konkurenci, jo konkrētais tirgus nav atvērts konkurencei.

Apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka šis Vispārējās tiesas kļūdainais secinājums ir balstīts uz četrām kļūdām tiesību piemērošanā, kas atbilst četriem apakšpamatiem:

a)

Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka Femern A/S Landanlæg piešķirtās valsts garantijas un valsts aizdevumi neietekmē konkurenci, lai gan fiksētais savienojums (ko ekspluatē Femern A/S) un Dānijas dzelzceļa iekšzemes savienojumi (ko ekspluatē Femern Landanlæg) kopā veido vienu projektu un valsts garantijas un valsts aizdevumi Femern A/S jau bija tikuši atzīti par iemeslu konkurences izkropļojumiem.

| b) | Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka dzelzceļa infrastruktūras pārvaldības tirgus Dānijā “de lege” nav atvērts konkurencei. |
| --- | --- |

b)

Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka dzelzceļa infrastruktūras pārvaldības tirgus Dānijā “de lege” nav atvērts konkurencei.

| c) | Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka dzelzceļa infrastruktūras pārvaldības tirgus Dānijā “de facto” nav atvērts konkurencei. |
| --- | --- |

c)

Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka dzelzceļa infrastruktūras pārvaldības tirgus Dānijā “de facto” nav atvērts konkurencei.

| d) | Dzelzceļa infrastruktūras būvniecības un uzturēšanas tirgi, kuri ir atvērti konkurencei, ir no dzelzceļa infrastruktūras pārvaldības un ekspluatācijas šaurā nozīmē nošķirti tirgi. |
| --- | --- |

d)

Dzelzceļa infrastruktūras būvniecības un uzturēšanas tirgi, kuri ir atvērti konkurencei, ir no dzelzceļa infrastruktūras pārvaldības un ekspluatācijas šaurā nozīmē nošķirti tirgi.

| — | Otrkārt, pārkāpdama LESD 107. panta 1. punktu un 108. panta 2. punktu, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, secinādama, ka Komisija nav pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un tā nesaskārās ar nopietnām grūtībām, nosakot, ka Femern A/S Landanlæg piešķirtās valsts garantijas un valsts aizdevumi Dānijas dzelzceļa iekšzemes savienojumu finansēšanai nevarēja ietekmētu tirdzniecību starp dalībvalstīm. |
| --- | --- |

—

Otrkārt, pārkāpdama LESD 107. panta 1. punktu un 108. panta 2. punktu, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, secinādama, ka Komisija nav pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un tā nesaskārās ar nopietnām grūtībām, nosakot, ka Femern A/S Landanlæg piešķirtās valsts garantijas un valsts aizdevumi Dānijas dzelzceļa iekšzemes savienojumu finansēšanai nevarēja ietekmētu tirdzniecību starp dalībvalstīm.

| — | Treškārt, pārkāpdama LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu un 108. panta 2. punktu, Vispārējā tiesa esot kļūdījusies, secinot, ka iekšzemes savienojumu izmaksas var tikt iekļautas maksimālās pieļaujamās atbalsta intensitātes fiksētajam savienojumam aprēķinā (saderīguma analīzes kontekstā), lai gan, Vispārējās tiesas ieskatā, iekšzemes savienojumiem piešķirtie līdzekļi nav valsts atbalsts. |
| --- | --- |

—

Treškārt, pārkāpdama LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu un 108. panta 2. punktu, Vispārējā tiesa esot kļūdījusies, secinot, ka iekšzemes savienojumu izmaksas var tikt iekļautas maksimālās pieļaujamās atbalsta intensitātes fiksētajam savienojumam aprēķinā (saderīguma analīzes kontekstā), lai gan, Vispārējās tiesas ieskatā, iekšzemes savienojumiem piešķirtie līdzekļi nav valsts atbalsts.

| — | Ceturtkārt, pārkāpdama LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu un 108. panta 2. punktu, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, secinādama, ka Komisija nav pieļāvusi nekādu kļūdu tiesību piemērošanā un nesastapās ar nopietnām grūtībām, nolemjot, ka atbalstam Femern A/S bija stimulējoša ietekme; |
| --- | --- |

—

Ceturtkārt, pārkāpdama LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu un 108. panta 2. punktu, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, secinādama, ka Komisija nav pieļāvusi nekādu kļūdu tiesību piemērošanā un nesastapās ar nopietnām grūtībām, nolemjot, ka atbalstam Femern A/S bija stimulējoša ietekme;

| — | Piektkārt, pārkāpdama LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu un 108. panta 2. punktu, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, secinādama, ka Komisija nav pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un nesastapās ar nopietnām grūtībām, nolemjot, ka Dānijas iestādes ir iesniegušas atbilstošu hipotētisko scenāriju savam vērtējumam par atbalsta nepieciešamību. |
| --- | --- |

—

Piektkārt, pārkāpdama LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu un 108. panta 2. punktu, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, secinādama, ka Komisija nav pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un nesastapās ar nopietnām grūtībām, nolemjot, ka Dānijas iestādes ir iesniegušas atbilstošu hipotētisko scenāriju savam vērtējumam par atbalsta nepieciešamību.

| — | Sestkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka Femern A/S piešķirtais atbalsts nerada aizliegtus konkurences izkropļojumus. |
| --- | --- |

—

Sestkārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, atzīstot, ka Femern A/S piešķirtais atbalsts nerada aizliegtus konkurences izkropļojumus.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/38 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/38

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 22. februārī Fruits de Ponent, S.C.C.L. iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2018. gada 13. decembra spriedumu lietā T-290/16 Fruits de Ponent/Komisija

(Lieta C-183/19 P)

(2019/C 148/35)

Tiesvedības valoda — spāņu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Fruits de Ponent, S.C.C.L. (pārstāvji: M. Roca Junyent, R. Vallina Hoset un A. Sellés Marco, advokāti)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Prasījumi

| — | atcelt Vispārējās tiesas trešās palātas 2018gada 13. decembra spriedumu lietā T-290/16, Fruits de Ponent/Komisija (1) |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas trešās palātas 2018gada 13. decembra spriedumu lietā T-290/16, Fruits de Ponent/Komisija (1)

| — | galvenokārt — atbilstoši Eiropas Savienības Tiesas statūtu 61. panta pirmajai daļai, ja Tiesa uzskatītu, ka to ļauj tiesvedības stadija: (i) izlemt pirmajā instancē celto prasību un apmierināt šīs lietas dalībnieces prasījumus; un (ii) piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs; vai |
| --- | --- |

—

galvenokārt — atbilstoši Eiropas Savienības Tiesas statūtu 61. panta pirmajai daļai, ja Tiesa uzskatītu, ka to ļauj tiesvedības stadija: (i) izlemt pirmajā instancē celto prasību un apmierināt šīs lietas dalībnieces prasījumus; un (ii) piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus abās instancēs; vai

| — | pakārtoti — ja Tiesa uzskatītu, ka šo prasību tiesvedības stadija izskatīt neļauj: (i) nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai atkārtotai izskatīšanai; un (ii) lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt. |
| --- | --- |

—

pakārtoti — ja Tiesa uzskatītu, ka šo prasību tiesvedības stadija izskatīt neļauj: (i) nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai atkārtotai izskatīšanai; un (ii) lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

Pamati un galvenie argumenti

| 1. | Pirmkārt, šī lietas dalībniece apgalvo, ka ar pārsūdzēto spriedumu ir pārkāpts Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) (2) 39. pants, ciktāl: (i) novērtējot, vai pastāv pietiekami būtisks pārkāpums, Vispārējā tiesa ir piemērojusi nebūtiskus vai neatbilstošus kritērijus; (ii) tā noliedz to, ka, ja Komisija rīkojas, tirgū pastāvot nopietniem traucējumiem KLP ietvaros, tai kā viens no tās mērķiem ir jāņem vērā lauksaimnieku augsta dzīves līmeņa saglabāšana (LESD 39. panta 1. punkta b) apakšpunkts); (iii) tā noliedz to, ka Komisijai ir jāievāc papildus informācija, kas nav tā, kas ir paredzēta tiesiskajā regulējumā; un (iv) apgalvo, ka Komisijai nav jāsavāc informācija par lauksaimniekiem piemērotajām cenām. |
| --- | --- |

1.

Pirmkārt, šī lietas dalībniece apgalvo, ka ar pārsūdzēto spriedumu ir pārkāpts Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) (2) 39. pants, ciktāl: (i) novērtējot, vai pastāv pietiekami būtisks pārkāpums, Vispārējā tiesa ir piemērojusi nebūtiskus vai neatbilstošus kritērijus; (ii) tā noliedz to, ka, ja Komisija rīkojas, tirgū pastāvot nopietniem traucējumiem KLP ietvaros, tai kā viens no tās mērķiem ir jāņem vērā lauksaimnieku augsta dzīves līmeņa saglabāšana (LESD 39. panta 1. punkta b) apakšpunkts); (iii) tā noliedz to, ka Komisijai ir jāievāc papildus informācija, kas nav tā, kas ir paredzēta tiesiskajā regulējumā; un (iv) apgalvo, ka Komisijai nav jāsavāc informācija par lauksaimniekiem piemērotajām cenām.

| 2. | Otrkārt, šī lietas dalībniece uzskata, ka pārsūdzētajā spriedumā: (i) Vispārējā tiesa ir sagrozījusi faktus, acīmredzami kļūdaini novērtējot sniegtos pierādījumus; (ii) ir pārkāpusi principus, kas reglamentē pierādīšanas pienākumu, uzskatīdama par pierādītiem noteiktus faktus, lai gan tie bija pretrunā sniegtajiem pierādījumiem; (iii) ir pārkāpusi venire contra factum propium non valet principu, atzīdama par pamatotiem Komisijas apgalvojumus, kuri ir pretrunā atbildēm, kuras šī iestāde ir sniegusi pilsoņiem saistībā ar pārskatāmības principu. |
| --- | --- |

2.

Otrkārt, šī lietas dalībniece uzskata, ka pārsūdzētajā spriedumā: (i) Vispārējā tiesa ir sagrozījusi faktus, acīmredzami kļūdaini novērtējot sniegtos pierādījumus; (ii) ir pārkāpusi principus, kas reglamentē pierādīšanas pienākumu, uzskatīdama par pierādītiem noteiktus faktus, lai gan tie bija pretrunā sniegtajiem pierādījumiem; (iii) ir pārkāpusi venire contra factum propium non valet principu, atzīdama par pamatotiem Komisijas apgalvojumus, kuri ir pretrunā atbildēm, kuras šī iestāde ir sniegusi pilsoņiem saistībā ar pārskatāmības principu.

| 3. | Treškārt, šī lietas dalībniece apgalvo, ka ar pārsūdzēto spriedumu ir pārkāpts LESD 296. pants un Hartas 47. pants, ciktāl: (i) nav ņemti vērā šīs lietas dalībnieces argumenti par to, ka Komisijai bija jāsavāc informācija, kas domāta, lai sasniegtu mērķi nodrošināt ražotāju augsta dzīves līmeņa saglabāšanu; un (ii) nav ņemti vērā vai ir sagrozīti šīs lietas dalībnieces argumenti saistībā ar to, ka Komisijai ir jābūt mērķim nodrošināt lauksaimnieku augsta dzīves līmeņa saglabāšanu, tādējādi liedzot tai saņemt tiesas atbildi uz saviem argumentiem. |
| --- | --- |

3.

Treškārt, šī lietas dalībniece apgalvo, ka ar pārsūdzēto spriedumu ir pārkāpts LESD 296. pants un Hartas 47. pants, ciktāl: (i) nav ņemti vērā šīs lietas dalībnieces argumenti par to, ka Komisijai bija jāsavāc informācija, kas domāta, lai sasniegtu mērķi nodrošināt ražotāju augsta dzīves līmeņa saglabāšanu; un (ii) nav ņemti vērā vai ir sagrozīti šīs lietas dalībnieces argumenti saistībā ar to, ka Komisijai ir jābūt mērķim nodrošināt lauksaimnieku augsta dzīves līmeņa saglabāšanu, tādējādi liedzot tai saņemt tiesas atbildi uz saviem argumentiem.

| 4. | Ceturtkārt, šī lietas dalībniece uzskata, ka šajā lietā ir pārkāpts LESD 39. pants un Regulas Nr. 1308/2013 (3) 219. pants, ciktāl krīzes gadījumā atbildība par krīzes ārkārtas mehānisma iedarbināšanu ir vienīgi Komisijai un nevis prasītājiem vai ražotāju apvienībām. |
| --- | --- |

4.

Ceturtkārt, šī lietas dalībniece uzskata, ka šajā lietā ir pārkāpts LESD 39. pants un Regulas Nr. 1308/2013 (3) 219. pants, ciktāl krīzes gadījumā atbildība par krīzes ārkārtas mehānisma iedarbināšanu ir vienīgi Komisijai un nevis prasītājiem vai ražotāju apvienībām.

---

(1)  EU:T:2018:934

(2)  OV 2012, C 326, 1. lpp.

(3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (2013. gada 17. decembris) Nr. 1308/2013, ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007 (OV 2013, L 347, 671. lpp.).

---

GCEU

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/40 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/40

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 7. marta spriedums — Tweedale/EFSA

(Lieta T-716/14) (1)

(Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Dokumenti par toksiskuma pētījumiem, kas veikti aktīvās vielas glifosāta apstiprinājuma atjaunošanai - Daļējs piekļuves atteikums - Izņēmums saistībā ar komerciālo interešu aizsardzību - Sevišķas sabiedrības intereses - Regula (EK) Nr. 1367/2006 - Informācijas, kas attiecas uz emisijām vidē, jēdziens)

(2019/C 148/36)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Anthony C. Tweedale (Brisele, Beļģija) (pārstāvis: B. Kloostra, avocat)

Atbildētāja: Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (pārstāvji: D. Detken, J. Tarazona, C. Pintado un B. Vagenende, pārstāvji, kuriem sākotnēji palīdzēja R. van der Hout un A. Köhler, vēlāk R. van der Hout un C. Wagner, advokāti)

Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Zviedrijas Karaliste (pārstāvji: sākotnēji A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson un L. Swedenborg, vēlāk — A. Falk, C. Meyer-Seitz, H. Shev, L. Swedenborg un F. Bergius)

Priekšmets

Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts daļēji atcelt EFSA2017. gada 16. oktobra lēmumu, ar ko atceļ un aizstāj 2014. gada 30. jūlija lēmumu un piešķir daļēju piekļuvi diviem toksiskuma pētījumiem par aktīvo vielu glifosātu, kuri veikti šīs aktīvās vielas apstiprinājuma atjaunošanas procedūras ietvaros atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 1107/2009 (2009. gada 21. oktobris) par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, ar ko atceļ Padomes Direktīvas 79/117/EEK un 91/414/EEK (OV 2009, L 309, 1. lpp.)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (EFSA) 2017. gada 16. oktobra lēmumu, ar ko atceļ un aizstāj 2014. gada 30. jūlija lēmumu un piešķir daļēju piekļuvi diviem toksiskuma pētījumiem par aktīvo vielu glifosātu, kuri veikti šīs aktīvās vielas apstiprinājuma atjaunošanas ietvaros, kurā EFSA ir atteikusies publiskot abus šos pētījumus, šo atcelšanu neattiecinot uz tajos minēto personu vārdiem un parakstiem. |
| --- | --- |

1)

Atcelt Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (EFSA) 2017. gada 16. oktobra lēmumu, ar ko atceļ un aizstāj 2014. gada 30. jūlija lēmumu un piešķir daļēju piekļuvi diviem toksiskuma pētījumiem par aktīvo vielu glifosātu, kuri veikti šīs aktīvās vielas apstiprinājuma atjaunošanas ietvaros, kurā EFSA ir atteikusies publiskot abus šos pētījumus, šo atcelšanu neattiecinot uz tajos minēto personu vārdiem un parakstiem.

| 2) | EFSA sedz savus tiesāšanās izdevumus pati, kā arī atlīdzina Anthony C. Tweedale tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

EFSA sedz savus tiesāšanās izdevumus pati, kā arī atlīdzina Anthony C. Tweedale tiesāšanās izdevumus.

| 3) | Zviedrijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati. |
| --- | --- |

3)

Zviedrijas Karaliste sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

---

(1)  OV C 448, 15.12.2014.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/41 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/41

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — Itālija/Komisija

(Lieta T-135/15) (1)

(ELGF - No finansējuma izslēgti izdevumi - Itālijas izdevumi - Pagaidu shēma cukura rūpniecības restrukturizācijai - Regula (EK) Nr. 320/2006 - Regula (EK) Nr. 968/2006 - Regula (EK) Nr. 1290/2005 - 24 mēnešu termiņš - “Daudzgadu pasākuma” jēdziens - Restrukturizācijas atbalsta piešķiršanas nosacījumi - “Ražošanas iekārtas” jēdziens - Silosu kvalifikācija - “Pilnīgas demontāžas” jēdziens - Dokumenta VI/5330/97 2. pielikums - Savienības tiesiskā regulējuma interpretācijas grūtības - Lojāla sadarbība - Tiesiskā paļāvība - Ne bis in idem - Kaušanas piemaksas - Informācijas un veicināšanas pasākumi attiecībā uz lauksaimniecības produktiem - Novēloti maksājumi - Pierādījumi par īpašu vadības apstākļu pastāvēšanu - Vienlīdzīga attieksme - Tulkošanas kļūda vienā no Savienības regulas valodu versijām - Finanšu korekcijas attiecināmība uz dalībvalsti)

(2019/C 148/37)

Tiesvedības valoda — itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvji: G. Palmieri, pārstāve, kam palīdz C. Colelli, avvocato dello Stato)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: sākotnēji D. Bianchi, P. Ondrůšek un I. Galindo Martín, vēlāk D. Bianchi un P. Ondrůšek)

Personas, kas iestājušās lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Francijas Republika (pārstāvji: D. Colas un S. Horrenberger) un Ungārijas Republika (pārstāvji: M. Z. Fehér un G. Koós).

Priekšmets

Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts daļēji atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2015/103 (2015. gada 16. janvāris), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV 2015, L 16, 33. lpp.), ciktāl tas attiecas uz noteiktiem Itālijas Republikas izdevumiem.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Itālijas Republika sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Itālijas Republika sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

| 3) | Francijas Republika un Ungārija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas. |
| --- | --- |

3)

Francijas Republika un Ungārija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

---

(1)  OV C 155, 11.5.2015.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/42 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/42

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — Ungārija/Komisija

(Lieta T-139/15) (1)

(ELVGF - Garantiju nodaļa - ELGF - Cukurs - Pagaidu shēma cukura rūpniecības restrukturizācijai Eiropas Kopienā - Regula (EK) Nr. 320/2006 - Regula (EK) Nr. 968/2006 - No finansējuma izslēgti izdevumi - Ungārijas izdevumi - Atbalsta par pilnīgu demontāžu un atbalsta par daļēju demontāžu piešķiršanas nosacījumi - “Ražošanas iekārtu” jēdziens - Silosu izmantojuma novērtēšana atbalsta pieteikuma iesniegšanas datumā - “Pilnīgas demontāžas” jēdziens - Dokumenta VI/5330/97 2. pielikums - Savienības tiesiskā regulējuma interpretācijas grūtības - Lojāla sadarbība)

(2019/C 148/38)

Tiesvedības valoda — ungāru

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Ungārija (pārstāvji: sākotnēji M. Fehér, G. Koós, A. Pálfy, vēlāk M. Fehér, G. Koós, Zs. Biró-Tóth un E. Tóth)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: P. Ondrůšek un B. Béres)

Personas, kas iestājušās lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Francijas Republika (pārstāvis: D. Colas), Itālijas Republika (pārstāvji: G. Palmieri, pārstāve, un C. Colelli, avvocato dello Stato)

Priekšmets

Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts daļēji atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2015/103 (2015. gada 16. janvāris), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV 2015, L 16, 33. lpp.), ciktāl ar to no ELGF finansējuma ir izslēgta Ungārijas piešķirtā cukura rūpniecības restrukturizācijas atbalsta summa 11 709 400 EUR apmērā.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Ungārija sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina pusi no Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumiem. |
| --- | --- |

2)

Ungārija sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina pusi no Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumiem.

| 3) | Komisija sedz pusi no saviem tiesāšanās izdevumiem pati. |
| --- | --- |

3)

Komisija sedz pusi no saviem tiesāšanās izdevumiem pati.

| 4) | Francijas Republika un Itālijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas. |
| --- | --- |

4)

Francijas Republika un Itālijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

---

(1)  OV C 190, 8.6.2015.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/43 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/43

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — Francija/Komisija

(Lieta T-156/15) (1)

(ELGF un ELFLA - No finansējuma izslēgti izdevumi - Francijas izdevumi - Platībatkarīgā atbalsta shēma - Procesuālās garantijas - Regula (EK) Nr. 885/2006 - “Pastāvīgo ganību” jēdziens - Regula (EK) Nr. 1120/2009 - Valsts kontroles sistēma, kas izveidota, pamatojoties uz neatbilstošu lopbarības platību definīciju - Visu izdevumu izslēgšana - Samērīgums - Francijas lauku attīstības programma - Lauku attīstības atbalsta pasākumi - Apgabali ar nelabvēlīgiem dabas apstākļiem - Regula (EK) Nr. 1975/2006 - Regula (ES) Nr. 65/2011 - Vienotas likmes finanšu korekcija - Pārbaudes uz vietas - Blīvuma kritērijs - Dzīvnieku skaitīšana - Pagaidu shēma cukura rūpniecības restrukturizācijai - Regula (EK) Nr. 320/2006 - Regula (EK) Nr. 968/2006 - Nosacījumi restrukturizācijas atbalsta piešķiršanai - “Ražošanas iekārtu” jēdziens - Tvertņu izmantošanas novērtējums atbalsta pieteikuma iesniegšanas dienā - “Pilnīgas demontāžas” jēdziens - Samērīgums - Vienlīdzīga attieksme - Dokumenta Nr. VI/5330/97 2. pielikums)

(2019/C 148/39)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Francijas Republika (pārstāvji: sākotnēji — F. Alabrune, G. de Bergues, D. Colas un C. Candat, pēc tam — G. de Bergues, D. Colas, F. Fize un A. Daly, un visbeidzot — D. Colas, S. Horrenberger, R. Coesme, E. de Moustier un A.-L. Desjonquères)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Bouquet un D. Triantafyllou)

Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Itālijas Republika (pārstāvji: G. Palmieri, pārstāve, kam palīdz C. Colelli,, avvocato dello Stato) un Ungārija (pārstāvji: M. Fehér un G. Koós)

Priekšmets

Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un kuru tiek lūgts daļēji atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2015/103 (2015. gada 16. janvāris), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV 2015, L 16, 33. lpp.)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2015/103 (2015. gada 16. janvāris), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai, daļā, kurā no Eiropas Savienības finansējuma tiek izslēgti visi izdevumi, kas radušies Francijas Republikai Augškorsikā saistībā ar tiešajiem platībatkarīgajiem atbalstiem 1. pīlāra platībām 2011. un 2012. pieprasījumu gadā. |
| --- | --- |

1)

Atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2015/103 (2015. gada 16. janvāris), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai, daļā, kurā no Eiropas Savienības finansējuma tiek izslēgti visi izdevumi, kas radušies Francijas Republikai Augškorsikā saistībā ar tiešajiem platībatkarīgajiem atbalstiem 1. pīlāra platībām 2011. un 2012. pieprasījumu gadā.

| 2) | Prasību pārējā daļā noraidīt. |
| --- | --- |

2)

Prasību pārējā daļā noraidīt.

| 3) | Eiropas Komisija un Francijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas. |
| --- | --- |

3)

Eiropas Komisija un Francijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

| 4) | Itālijas Republika un Ungārija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas. |
| --- | --- |

4)

Itālijas Republika un Ungārija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

---

(1)  OV C 190, 8.6.2015.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/44 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/44

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 13. marta spriedums — Espírito Santo Financial Group/ECB

(Lieta T-730/16) (1)

(Piekļuve dokumentiem - Lēmums 2004/258/EK - Dokumenti saistībā ar ECB 2014. gada 1. augusta lēmumu par Banco Espírito Santo SA - Daļējs piekļuves atteikums - Izņēmums saistībā ar ECB lēmējinstanču apspriežu konfidencialitāti - Izņēmums saistībā ar Savienības vai kādas dalībvalsts finanšu, monetāro vai ekonomikas politiku - Izņēmums saistībā ar Savienības vai kādas dalībvalsts finanšu sistēmas stabilitāti - Izņēmums saistībā ar komerciālo interešu aizsardzību - Izņēmums saistībā ar iekšējai lietošanai paredzētiem dokumentiem - Pienākums norādīt pamatojumu)

(2019/C 148/40)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Espírito Santo Financial Group SA (Luksemburga, Luksemburga) (pārstāvji: R. Oliveira, S. Estima Martins un D. Duarte de Campos, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka (pārstāvji: F. von Lindeiner un S. Lambrinoc, pārstāvji, kuriem palīdz H.-G. Kamann, advokāts)

Priekšmets

Prasība, kas pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt ECB 2016. gada 31. augusta lēmumu, ar ko tiek daļēji atteikta piekļuve noteiktiem dokumentiem, kas saistīti ar tās 2014. gada 1. augusta lēmumu par Banco Espírito Santo SA.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Eiropas Centrālās bankas (ECB) 2016. gada 31. augusta lēmumu, ar ko daļēji tiek atteikta piekļuve noteiktiem dokumentiem, kas saistīti ar ECB 2014. gada 1. augusta lēmumu par Banco Espírito Santo SA, ciktāl ar to tiek atteikta piekļuve ECB padomes 2014. gada 28. jūlija lēmuma protokola izvilkumos norādītajam aizdevuma apmēram, kā arī aizklātajai ECB valdes 2014. gada 28. jūlija un 1. augusta priekšlikumos ietvertajai informācijai. |
| --- | --- |

1)

Atcelt Eiropas Centrālās bankas (ECB) 2016. gada 31. augusta lēmumu, ar ko daļēji tiek atteikta piekļuve noteiktiem dokumentiem, kas saistīti ar ECB 2014. gada 1. augusta lēmumu par Banco Espírito Santo SA, ciktāl ar to tiek atteikta piekļuve ECB padomes 2014. gada 28. jūlija lēmuma protokola izvilkumos norādītajam aizdevuma apmēram, kā arī aizklātajai ECB valdes 2014. gada 28. jūlija un 1. augusta priekšlikumos ietvertajai informācijai.

| 2) | Pārējā daļā prasību noraidīt. |
| --- | --- |

2)

Pārējā daļā prasību noraidīt.

| 3) | Espírito Santo Financial Group un ECB katra sedz savus tiesāšanās izdevumus pati. |
| --- | --- |

3)

Espírito Santo Financial Group un ECB katra sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

---

(1)  OV C 462, 12.12.2016.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/45 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/45

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — Xiaomi/EUIPO — Dudingen Develops (“MI”)

(Lieta T-799/16) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “MI” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “MI” - Relatīvs atteikuma pamats - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas Nr. 207/2009 75. pants (tagad Regulas 2017/1001 94. pants))

(2019/C 148/41)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Xiaomi Inc. (Pekina, Ķīna) (pārstāvji: T. Raab un C. Tenkhoff, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: M. Rajh)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Dudingen Develops, SL (Leganés, Spānija)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 5. septembra lēmumu lietā R 337/2016-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Xiaomi un Dudigen Develops.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 5. septembra lēmumu lietā R 337/2016-1 tiktāl, ciktāl ar to tika noraidīta apelācijas sūdzība par Iebildumu nodaļas lēmumu noraidīt iebildumus pret grafiskas preču zīmes “MI” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju attiecībā uz “elektrības tīklu materiāliem (kabeļi)”, “elektrības kabeļiem”, “izolētiem elektrības kabeļiem”, “savienojuma kabeļiem”, “kabeļu savienotājiem”, “adapteriem”, “elektrības adapteriem”, “kontaktligzdas elektrības adapteriem ceļošanai”, “adapteriem telefonu savienojumam ar dzirdes aparātiem” un “pagarinājuma kabeļiem”, kas ietilpst 9. klasē, kā arī “mugursomām”, “mazām mugursomām” un “alpīnistu mugursomām”, kas ietilpst 18. klasē. |
| --- | --- |

1)

Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2016. gada 5. septembra lēmumu lietā R 337/2016-1 tiktāl, ciktāl ar to tika noraidīta apelācijas sūdzība par Iebildumu nodaļas lēmumu noraidīt iebildumus pret grafiskas preču zīmes “MI” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju attiecībā uz “elektrības tīklu materiāliem (kabeļi)”, “elektrības kabeļiem”, “izolētiem elektrības kabeļiem”, “savienojuma kabeļiem”, “kabeļu savienotājiem”, “adapteriem”, “elektrības adapteriem”, “kontaktligzdas elektrības adapteriem ceļošanai”, “adapteriem telefonu savienojumam ar dzirdes aparātiem” un “pagarinājuma kabeļiem”, kas ietilpst 9. klasē, kā arī “mugursomām”, “mazām mugursomām” un “alpīnistu mugursomām”, kas ietilpst 18. klasē.

| 2) | Prasību pārējā daļā noraidīt. |
| --- | --- |

2)

Prasību pārējā daļā noraidīt.

| 3) | Xiaomi Inc. sedz divas trešdaļas savu tiesāšanās izdevumu, kā arī atlīdzina divas trešdaļas EUIPO tiesāšanās izdevumu. |
| --- | --- |

3)

Xiaomi Inc. sedz divas trešdaļas savu tiesāšanās izdevumu, kā arī atlīdzina divas trešdaļas EUIPO tiesāšanās izdevumu.

| 4) | EUIPO sedz vienu trešdaļu savu tiesāšanās izdevumu, kā arī atlīdzina vienu trešdaļu Xiaomi tiesāšanās izdevumu. |
| --- | --- |

4)

EUIPO sedz vienu trešdaļu savu tiesāšanās izdevumu, kā arī atlīdzina vienu trešdaļu Xiaomi tiesāšanās izdevumu.

---

(1)  OV C 22, 23.1.2017.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/46 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/46

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 7. marta spriedums — Zviedrija/Komisija

(Lieta T-837/16) (1)

(REACH - Komisijas lēmums, ar ko atļauj izmantot svina sulfohromāta dzelteno un svina hromāta, molibdāta un sulfāta sarkano - Regulas (EK) Nr. 1907/2006 60. panta 4. un 5. punkts - Alternatīvu nepieejamības pārbaude - Kļūda tiesību piemērošanā)

(2019/C 148/42)

Tiesvedības valoda — zviedru

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Zviedrijas Karaliste (pārstāvji: sākotnēji A. Falk un F. Bergius, vēlāk A. Falk, C. Meyer-Seitz, H. Shev un J. Lundberg)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: R. Lindenthal, K. Mifsud-Bonnici, K. Simonsson un G. Tolstoy)

Personas, kas iestājušās lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Dānijas Karaliste (pārstāvji: sākotnēji C. Thorning un M. Wolff, vēlāk M. Wolff un J. Nymann-Lindegren); Somijas Republika (pārstāvis: S. Hartikainen) un Eiropas Parlaments (pārstāvji: A. Neergaard un A. Tamás)

Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (pārstāvji: M. Heikkilä, W. Broere un C. Schultheiss)

Priekšmets

Prasība, kas ir balstīta uz LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Komisijas 2016. gada 7. septembra Īstenošanas lēmumu C(2016) 5644 final, ar kuru tiek piešķirta licence dažiem svina sulfohromāta dzeltenā un svina hromāta, molibdāta un sulfāta sarkanā izmantošanas veidiem saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1907/2006.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Komisijas 2016. gada 7. septembra Īstenošanas lēmumu C(2016) 5644 final, ar kuru tiek piešķirta licence dažiem svina sulfohromāta dzeltenā un svina hromāta, molibdāta un sulfāta sarkanā izmantošanas veidiem saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1907/2006. |
| --- | --- |

1)

Atcelt Komisijas 2016. gada 7. septembra Īstenošanas lēmumu C(2016) 5644 final, ar kuru tiek piešķirta licence dažiem svina sulfohromāta dzeltenā un svina hromāta, molibdāta un sulfāta sarkanā izmantošanas veidiem saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1907/2006.

| 2) | Noraidīt Komisijas prasījumu par to, lai 2016. gada 7. septembra Īstenošanas lēmuma C(2016) 5644 final atcelšanas gadījumā šī lēmuma sekas tiktu atstātas spēkā līdz brīdim, kad tā varēs pārskatīt licences pieteikumu. |
| --- | --- |

2)

Noraidīt Komisijas prasījumu par to, lai 2016. gada 7. septembra Īstenošanas lēmuma C(2016) 5644 final atcelšanas gadījumā šī lēmuma sekas tiktu atstātas spēkā līdz brīdim, kad tā varēs pārskatīt licences pieteikumu.

| 3) | Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Zviedrijas Karalistes tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

3)

Eiropas Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina Zviedrijas Karalistes tiesāšanās izdevumus.

| 4) | Dānijas Karaliste, Somijas Republika un Parlaments sedz savus tiesāšanās izdevumus paši. |
| --- | --- |

4)

Dānijas Karaliste, Somijas Republika un Parlaments sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.

---

(1)  OV C 38, 6.2.2017.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/47 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/47

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 7. marta spriedums — L/Parlaments

(Lieta T-59/17) (1)

(Civildienests - Akreditēts deputāta palīgs - Līguma izbeigšana - Uzticības saiknes zudums - Ārējas darbības - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Prasība par kaitējuma atlīdzību)

(2019/C 148/43)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: L (pārstāvis: I. Coutant Peyre, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāves: Í. Ní Riagáin Düro un M. Windisch)

Priekšmets

Pirmkārt, prasība, kura pamatota ar LESD 270. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Parlamenta 2016. gada 24. jūnija lēmumu par prasītāja akreditēta deputāta palīga līguma izbeigšanu, un, otrkārt, prasība piešķirt atlīdzību par morālo kaitējumu, kas esot nodarīts prasītājam

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Parlamenta 2016. gada 24. jūnija lēmumu par L akreditēta deputāta palīga līguma izbeigšanu. |
| --- | --- |

1)

Atcelt Parlamenta 2016. gada 24. jūnija lēmumu par L akreditēta deputāta palīga līguma izbeigšanu.

| 2) | Prasību pārējā daļā noraidīt. |
| --- | --- |

2)

Prasību pārējā daļā noraidīt.

| 3) | Eiropas Parlaments atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

3)

Eiropas Parlaments atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 221, 10.7.2017.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/47 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/47

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 7. marta spriedums — Hautala u.c./EFSA

(Lieta T-329/17) (1)

(Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Saistībā ar darbīgās vielas glifosāta apstiprinājuma atjaunošanu sagatavoti dokumenti par kancerogenitātes pētījumiem - Daļējs piekļuves atteikums - Izņēmums saistībā ar komerciālo interešu aizsardzību - Sevišķas sabiedrības intereses - Regula (EK) Nr. 1367/2006 - Jēdziens “informācija, kas attiecas uz emisijām vidē”)

(2019/C 148/44)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Heidi Hautala (Somija), Benedek Jávor (Ungārija), Michèle Rivasi (Francija), Bart Staes (Beļģija) (pārstāvis: B. Kloostra, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (pārstāvji: D. Detken un J. Tarazona, F. Volpi un B. Vagenende, pārstāvji, kuriem palīdz R. van der Hout un C. Wagner, advokāti)

Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Cheminova A/S (Harboøre, Dānija) (pārstāvis: C. Mereu, advokāts), Monsanto Europe (Antverpene, Beļģija) un Monsanto Company (Vilmingtona, Delavēra, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: sākotnēji M. Pittie, P. Honoré un N. Callens, vēlāk P. Honoré, N. Callens un A. Helfer, advokāti)

Priekšmets

Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts daļēji atcelt EFSA2017. gada 14. marta lēmumu, ciktāl ar to tika daļēji atteikta piekļuve divpadsmit pētījumiem par darbīgās vielas glifosāta kancerogenitāti, kuri sagatavoti šīs darbīgās vielas apstiprinājuma atjaunošanas procedūrā atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 1107/2009 (2009. gada 21. oktobris) par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, ar ko atceļ Padomes Direktīvas 79/117/EEK un 91/414/EEK (OV 2009, L 309, 1. lpp.).

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (EFSA) 2017. gada 14. marta lēmumu, ar kuru EFSA atteica piekļuvi iedaļām “Materiāli, testēšanas apstākļi un metodes” un “Rezultāti un analīzes” divpadsmit pētījumos par darbīgās vielas glifosāta kancerogenitāti. |
| --- | --- |

1)

Atcelt Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (EFSA) 2017. gada 14. marta lēmumu, ar kuru EFSA atteica piekļuvi iedaļām “Materiāli, testēšanas apstākļi un metodes” un “Rezultāti un analīzes” divpadsmit pētījumos par darbīgās vielas glifosāta kancerogenitāti.

| 2) | EFSA sedz savus, kā arī atlīdzina Heidi Hautala, Michèle Rivasi, Benedek Jávor un Bart Staes tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

EFSA sedz savus, kā arī atlīdzina Heidi Hautala, Michèle Rivasi, Benedek Jávor un Bart Staes tiesāšanās izdevumus.

| 3) | Cheminova A/S, Monsanto Europe un Monsanto Company sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas. |
| --- | --- |

3)

Cheminova A/S, Monsanto Europe un Monsanto Company sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.

---

(1)  OV C 249, 31.7.2017.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/48 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/48

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — TK/Parlaments

(Lieta T-446/17) (1)

(Civildienests - Pagaidu darbinieki - Izmaiņas uzdotajā darbā - Iecelšanas amatā jēdziens - Uzaicinājums uz interviju - Procedūras jēdziens - Apgalvojums par psiholoģisku vardarbību - Lūgums sniegt palīdzību - Atbildība - Morālais kaitējums)

(2019/C 148/45)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: TK (pārstāvis: L. Levi, advokāte)

Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji: sākotnēji E. Taneva un M. Rantala, vēlāk E. Taneva, C. González Argüelles un D. Boytha)

Priekšmets

Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt Parlamenta prezidenta 2016. gada 26. augusta lēmumu, ar kuru ir noraidīti prasītājas 2016. gada 28. aprīļa iesniegumi, un piespriest atlīdzināt prasītājai it kā nodarīto morālo kaitējumu, kā arī atcelt Parlamenta ģenerālsekretāra 2017. gada 26. aprīļa lēmumu, ciktāl ar to ir noraidīts iesniegums atlīdzināt prasītājai it kā nodarīto morālo kaitējumu, un piespriest šā morālā kaitējuma atlīdzinājumu.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | TK sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Parlamenta tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

TK sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Parlamenta tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 357, 23.10.2017.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/49 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/49

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — De Masi un Varoufakis/ECB

(Lieta T-798/17) (1)

(Piekļuve dokumentiem - Lēmums 2004/258/EK - Dokuments “Atbildes uz jautājumiem attiecībā uz Protokola par ECBS un ECB statūtiem 14.4. panta interpretāciju” - Piekļuves atteikums - Izņēmums saistībā ar juridisko atzinumu aizsardzību - Izņēmums saistībā ar iekšējai lietošanai paredzēto dokumentu aizsardzību - Sevišķas sabiedrības intereses)

(2019/C 148/46)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Fabio De Masi (Hamburga, Vācija) un Yanis Varoufakis (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis: A. Fischer-Lescano, profesors)

Atbildētāja: Eiropas Centrālā Banka (pārstāvji: T. Filipova un F. von Lindeiner, pārstāvji, kam palīdz H.-G. Kamann, advokāti)

Priekšmets

Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt ECB 2017. gada 16. oktobra lēmumu, ar kuru tika noraidīts prasītāju pieteikums piekļūt 2015. gada 23. aprīļa dokumentam “Atbildes uz jautājumiem attiecībā uz Protokola par ECBS un ECB statūtiem 14.4. panta interpretāciju”.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Fabio De Masi un Yanis Varoufakis sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Centrālās bankas (ECB) tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Fabio De Masi un Yanis Varoufakis sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Centrālās bankas (ECB) tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 42, 5.2.2018.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/50 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/50

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — Francija/Komisija

(Lieta T-26/18) (1)

(ELGF un ELFLA - No finansējuma izslēgti izdevumi - Francijas izdevumi - Vienreizējas un vienotas likmes finanšu korekcijas - Platībatkarīga atbalsta shēma - Lauksaimniecībā izmantojamu zemesgabalu noteikšanas sistēma - Atbilstīgo platību noteikšana - Labu lauksaimniecības un vides apstākļu saglabāšana lauksaimniecības zemē - Ainavas iezīmes - Noganāms virsājs - Valsts kontroles sistēma, kas ir izveidota, pamatojoties uz nesaderīgu atbilstīgo platību definīciju - Samērīgums - Pienākums norādīt pamatojumu - Atbilstības noskaidrošanas procedūra - Iespējamākā kļūda - Kļūda tiesību piemērošanā)

(2019/C 148/47)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Francijas Republika (pārstāvji: F. Alabrune, D. Colas, A.-L. Desjonquères un S. Horrenberger)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Lewis un D. Triantafyllou)

Priekšmets

Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2017/2014 (2017. gada 8. novembris), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV 2017, L 292, 61. lpp.).

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Francijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Francijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 112, 26.3.2018.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/51 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/51

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 7. marta spriedums — Laverana/EUIPO — Agroecopark (“VERA GREEN”)

(Lieta T-106/18) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “VERA GREEN” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “LAVERA” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

(2019/C 148/48)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Laverana GmbH & Co.KG (Wennigsen, Vācija) (pārstāvji: sākotnēji J. Wachinger, M. Zöbisch un R. Drozdz, pēc tam N. Schmitz un J. Bittner, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: L. Rampini)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Agroecopark, SL (Majadahonda, Spānija) (pārstāvji: E. Seijo Veiguela un C. Serrano Rodríguez, advokāti)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2017. gada 18. decembra lēmumu lietā R 982/2017-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Laverana un Agroecopark.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Laverana GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Laverana GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 142, 23.4.2018.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/51 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/51

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 13. marta spriedums – Wirecard Technologies/EUIPO – Striatum Ventures (“supr”)

(Lieta T-297/18) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “supr” - Agrāka Beniluksa vārdiska preču zīme “Zupr” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Apzīmējumu līdzība - Regulas (ES) 2017/1001 60. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

(2019/C 148/49)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Wirecard Technologies GmbH (Aschheim, Vācija) (pārstāvis: A. Bayer, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: S. Bonne un H. O’Neill)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Striatum Ventures BV (‘s-Hertogenbosch, Nīderlande) (pārstāvis: G. Van den Hout, advokāts)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2018. gada 20. februāra lēmumu lietā R 2028/2017-5 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Striatum Ventures un Wirecard Technologies.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Wirecard Technologies GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Wirecard Technologies GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 240, 9.7.2018..

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/52 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/52

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 12. marta spriedums — Novartis/EUIPO (“SMARTSURFACE”)

(Lieta T-463/18) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “SMARTSURFACE” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

(2019/C 148/50)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Novartis AG (Bāzele, Šveice) (pārstāvis: L. Junquera Lara, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: S. Bonne un H. O’Neill)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 25. maija lēmumu lietā R 1765/2017-2 attiecībā uz pieteikumu par vārdiska apzīmējuma “SMARTSURFACE” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Novartis AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Novartis AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 352, 1.10.2018.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/53 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/53

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 8. marta rīkojums – Herrero Torres/EUIPO – DZ Licores (“CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES”)

(Lieta T-326/18) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīme “Carajillo” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas 2017/2001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)

(2019/C 148/51)

Tiesvedības valoda – spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: José-Ramón Herrero Torres (Kasteljona de la Plana, Spānija) (pārstāvis: J. Gil Martí, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: S. Palmero Cabezas un H. O’Neill)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: DZ Licores, SLU (Kartahena, Spānija) (pārstāvji: A. Vela Ballesteros un B. Lamas Begué, advokāti)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2018. gada 13. marta lēmumu lietā R 2104/2017-5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Herrero Torres un DZ Licores.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | José-Ramón Herrero Torres k–gs atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

José-Ramón Herrero Torres k–gs atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 249, 16.7.2018.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/54 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/54

---

Prasība, kas celta 2019. gada 20. februārī — Clem & Jo Optique/EUIPO — C&A (“C&J”)

(Lieta T-125/19)

(2019/C 148/52)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Clem & Jo Optique SARL (Cormicy, Francija) (pārstāvis: N. Hausmann, advokāte)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: C&A AG (Zug, Šveice)

Informācija par procesu EUIPO

Pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “C&J” reģistrācijas pieteikums — reģistrācijas pieteikums Nr. 15 912 041

Process EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 19. decembra lēmums lietā R 1252/2018-4

Prasījumi

Prasītāja lūdz Vispārējo tiesu atcelt apstrīdēto lēmumu.

Izvirzītais pamats:

| — | Prasītāja sabiedrība apgalvo, ka nav sajaukšanas iespējas starp preču zīmēm “C & A” un “C & J”. |
| --- | --- |

—

Prasītāja sabiedrība apgalvo, ka nav sajaukšanas iespējas starp preču zīmēm “C & A” un “C & J”.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/54 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/54

---

Prasība, kas celta 2019. gada 21. februārī — Krajowa Izba Gospodarcza Chłodnictwa i Klimatyzacji/Komisija

(Lieta T-126/19)

(2019/C 148/53)

Tiesvedības valoda — poļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Krajowa Izba Gospodarcza Chłodnictwa i Klimatyzacji (Varšava, Polija) (pārstāvis: A. Galos, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdētā lēmuma pamatā esošo Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 517/2014 (2014. gada 16. aprīlis) par fluorētām siltumnīcefekta gāzēm 16. pantu un līdz ar to atzīt, ka apstrīdētais lēmums šajā apmērā ir kļūdains; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdētā lēmuma pamatā esošo Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 517/2014 (2014. gada 16. aprīlis) par fluorētām siltumnīcefekta gāzēm 16. pantu un līdz ar to atzīt, ka apstrīdētais lēmums šajā apmērā ir kļūdains;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

| 1. | Pirmais pamats: prasītāja, pamatojoties uz LESD 277. pantu, izvirza pamatu par apstrīdētā lēmuma juridiskā pamata — Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 517/2014 (2014. gada 16. aprīlis) par fluorētām siltumnīcefekta gāzēm un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 842/2006, 16. panta — spēkā neesamību daļā, kas attiecas uz kvotu iedalīšanas sistēmas balstīšanu uz atsauces vērtībām, kuras izriet no senāk iesniegtajiem datiem par f-gāzēm, kas laistas apgrozībā laikā no 2009. gada līdz 2012. gadam, jo tā izraisot diskriminējošu un patvaļīgu uzņēmēju iedalīšanu atkarībā no to agrākās darbības gāzu tirgū, un līdz ar to lūdz atzīt, ka apstrīdētais lēmums šajā apmērā ir kļūdains. |
| --- | --- |

1.

Pirmais pamats: prasītāja, pamatojoties uz LESD 277. pantu, izvirza pamatu par apstrīdētā lēmuma juridiskā pamata — Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 517/2014 (2014. gada 16. aprīlis) par fluorētām siltumnīcefekta gāzēm un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 842/2006, 16. panta — spēkā neesamību daļā, kas attiecas uz kvotu iedalīšanas sistēmas balstīšanu uz atsauces vērtībām, kuras izriet no senāk iesniegtajiem datiem par f-gāzēm, kas laistas apgrozībā laikā no 2009. gada līdz 2012. gadam, jo tā izraisot diskriminējošu un patvaļīgu uzņēmēju iedalīšanu atkarībā no to agrākās darbības gāzu tirgū, un līdz ar to lūdz atzīt, ka apstrīdētais lēmums šajā apmērā ir kļūdains.

| 2. | Otrais pamats: prasītāja apgalvo, ka ir pārkāpti būtiski procedūras noteikumi, kā arī Līguma noteikumi, jo neesot pienācīgi pamatota f-gāzu tirgū aktīvo uzņēmēju iedalīšanas mehānisma ieviešana, pamatojoties uz to f-gāzu vērtībām, kas agrāk laistas apgrozībā laikā no 2009. gada līdz 2012. gadam, atbilstoši Regulas (ES) Nr. 517/2014 16. panta 1. punktam. |
| --- | --- |

2.

Otrais pamats: prasītāja apgalvo, ka ir pārkāpti būtiski procedūras noteikumi, kā arī Līguma noteikumi, jo neesot pienācīgi pamatota f-gāzu tirgū aktīvo uzņēmēju iedalīšanas mehānisma ieviešana, pamatojoties uz to f-gāzu vērtībām, kas agrāk laistas apgrozībā laikā no 2009. gada līdz 2012. gadam, atbilstoši Regulas (ES) Nr. 517/2014 16. panta 1. punktam.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/55 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/55

---

Prasība, kas celta 2019. gada 25. februārī — Oosterbosch/Parlaments

(Lieta T-131/19)

(2019/C 148/54)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Marc Oosterbosch (Brisele, Beļģija) (pārstāvis: M. Casado García-Hirschfeld, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Parlaments

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atzīt šo prasības pieteikumu par pieņemamu un pamatotu; |
| --- | --- |

—

atzīt šo prasības pieteikumu par pieņemamu un pamatotu;

līdz ar to:

| — | atcelt “apstrīdēto lēmumu”, kas sastāv no 2018. gada marta, aprīļa un jūnija paziņojumiem par algu; |
| --- | --- |

—

atcelt “apstrīdēto lēmumu”, kas sastāv no 2018. gada marta, aprīļa un jūnija paziņojumiem par algu;

| — | vajadzības gadījumā pasludināt par atceltu 2018. gada 6. novembra lēmumu par sūdzības noraidīšanu; |
| --- | --- |

—

vajadzības gadījumā pasludināt par atceltu 2018. gada 6. novembra lēmumu par sūdzības noraidīšanu;

| — | piespriest atbildētājam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza vienu pamatu, kas attiecas uz tiesiskuma un tiesiskās drošības principu pārkāpumu, un iebildi par prettiesiskumu: apstrīdētais lēmums esot pieņemts, piemērojot iekšējos noteikumus un īstenošanas noteikumus, kuri esot prettiesiski.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/56 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/56

---

Prasība, kas celta 2019. gada 26. februārī — Ashworth/Parlaments

(Lieta T-132/19)

(2019/C 148/55)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Richard Ashworth (Lingfield, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji: A. Schmitt un A. Waisse, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Parlaments

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | pamatojoties uz Vispārējas tiesas Reglamenta 68. pantu, apvienot šo lietu ar lietu, ko pret Eiropas Parlamentu 2019. gada 19. februārī ierosināja Salvador Garriga Polledo un pārējie 45 prasītāji (lieta T-102/19), ņemot vērā šo abu lietu savstarpējo saistību; |
| --- | --- |

—

pamatojoties uz Vispārējas tiesas Reglamenta 68. pantu, apvienot šo lietu ar lietu, ko pret Eiropas Parlamentu 2019. gada 19. februārī ierosināja Salvador Garriga Polledo un pārējie 45 prasītāji (lieta T-102/19), ņemot vērā šo abu lietu savstarpējo saistību;

| — | ciktāl nepieciešams, procesa organizatorisko pasākumu vai pierādījumu savākšanas pasākumu lietā ietvaros uzdot Eiropas Parlamentam iesniegt Eiropas Parlamenta juridiskā dienesta atzinumus, kas sniegti 2018. gada 16. jūlijā, kā arī 2018. gada 3. decembrī — neskarot precīzu datumu, bet katrā ziņā, pirms tika pieņemts Parlamenta Prezidija 2018. gada 10. decembra lēmums, ar ko groza Eiropas Parlamenta deputātu nolikuma īstenošanas noteikumus (OV 2018, C 466, 8. lpp., turpmāk tekstā — “Īstenošanas noteikumi”); |
| --- | --- |

—

ciktāl nepieciešams, procesa organizatorisko pasākumu vai pierādījumu savākšanas pasākumu lietā ietvaros uzdot Eiropas Parlamentam iesniegt Eiropas Parlamenta juridiskā dienesta atzinumus, kas sniegti 2018. gada 16. jūlijā, kā arī 2018. gada 3. decembrī — neskarot precīzu datumu, bet katrā ziņā, pirms tika pieņemts Parlamenta Prezidija 2018. gada 10. decembra lēmums, ar ko groza Eiropas Parlamenta deputātu nolikuma īstenošanas noteikumus (OV 2018, C 466, 8. lpp., turpmāk tekstā — “Īstenošanas noteikumi”);

| — | atcelt iepriekš minēto Parlamenta Prezidija 2018. gada 10. decembra lēmumu, ar ko groza Eiropas Parlamenta deputātu nolikuma īstenošanas noteikumus, ciktāl ar to ir grozīti Īstenošanas noteikumu 76. pants (iepriekš minētā lēmuma 5. un 6. apsvērums, 1. panta 7. punkts un 2. pants, ciktāl tas attiecas uz Īstenošanas noteikumu 76. pantu), vai, ciktāl ar to tiek paredzēta piemaksas 5 % apmērā iekasēšana no pensijām, kas maksājamas sākot no 2019. gada 1. janvāra, vai, ja iepriekš minētās daļas netiktu uzskatītas par nodalāmām no pārējā apstrīdētā tiesību akta, pilnībā atcelt iepriekš minēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt iepriekš minēto Parlamenta Prezidija 2018. gada 10. decembra lēmumu, ar ko groza Eiropas Parlamenta deputātu nolikuma īstenošanas noteikumus, ciktāl ar to ir grozīti Īstenošanas noteikumu 76. pants (iepriekš minētā lēmuma 5. un 6. apsvērums, 1. panta 7. punkts un 2. pants, ciktāl tas attiecas uz Īstenošanas noteikumu 76. pantu), vai, ciktāl ar to tiek paredzēta piemaksas 5 % apmērā iekasēšana no pensijām, kas maksājamas sākot no 2019. gada 1. janvāra, vai, ja iepriekš minētās daļas netiktu uzskatītas par nodalāmām no pārējā apstrīdētā tiesību akta, pilnībā atcelt iepriekš minēto lēmumu;

| — | piespriest Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza piecus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Prezidijam trūkst kompetences ratione materiae.







  — | Pirmkārt, apstrīdētais tiesību akts esot pieņemts, pārkāpjot Eiropas Parlamenta deputātu nolikumu, kas pieņemts ar Eiropas Parlamenta Lēmumu 2005/684/EK, Euratom (2005. gada 28. septembris) (OV 2005, L 262, 1. lpp., turpmāk tekstā — “Nolikums”). Apstrīdētais tiesību akts esot pretrunā Nolikuma 27. pantam, kurā prasīts, lai “iegūtās tiesības” un “nākotnē paredzamās tiesības” tiktu saglabātas. |
| --- | --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Prezidijam trūkst kompetences ratione materiae.

—

Pirmkārt, apstrīdētais tiesību akts esot pieņemts, pārkāpjot Eiropas Parlamenta deputātu nolikumu, kas pieņemts ar Eiropas Parlamenta Lēmumu 2005/684/EK, Euratom (2005. gada 28. septembris) (OV 2005, L 262, 1. lpp., turpmāk tekstā — “Nolikums”). Apstrīdētais tiesību akts esot pretrunā Nolikuma 27. pantam, kurā prasīts, lai “iegūtās tiesības” un “nākotnē paredzamās tiesības” tiktu saglabātas.

| — | Otrkārt, ar apstrīdēto tiesību aktu tiek noteikts nodoklis, ieviešot īpašu nodevu 5 % apmērā no pensijas nominālvērtības, lai gan nodokļa noteikšana neietilpst Prezidija pilnvarās saskaņā ar LESD 223. panta 2. punktu. |
| --- | --- |

—

Otrkārt, ar apstrīdēto tiesību aktu tiek noteikts nodoklis, ieviešot īpašu nodevu 5 % apmērā no pensijas nominālvērtības, lai gan nodokļa noteikšana neietilpst Prezidija pilnvarās saskaņā ar LESD 223. panta 2. punktu.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots būtisku procedūras noteikumu pārkāpums.






  — | Pirmkārt, Prezidijam tiek pārmests, ka tas apstrīdēto tiesību aktu ir pieņēmis, neievērojot LESD 223. pantā paredzētos noteikumus. |
| --- | --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots būtisku procedūras noteikumu pārkāpums.

—

Pirmkārt, Prezidijam tiek pārmests, ka tas apstrīdēto tiesību aktu ir pieņēmis, neievērojot LESD 223. pantā paredzētos noteikumus.

| — | Otrkārt, apstrīdētais tiesību akts esot nepietiekami pamatots, un tādējādi ar to nav izpildīts LESD 296. panta otrajā daļā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktā paredzētais pienākums norādīt pamatojumu. |
| --- | --- |

—

Otrkārt, apstrīdētais tiesību akts esot nepietiekami pamatots, un tādējādi ar to nav izpildīts LESD 296. panta otrajā daļā un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktā paredzētais pienākums norādīt pamatojumu.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas iegūtās un nākotnē paredzamās tiesības un tiesiskās paļāvības princips.






  — | Pirmkārt, ar apstrīdēto tiesību aktu tiekot pārkāptas iegūtās tiesības un nākotnē paredzamās tiesības, kas izriet gan no vispārējiem tiesību principiem, gan no Nolikuma, kurā expressis verbis tiek prasīts, lai tās saglabātos “pilnā apjomā” (27. pants). |
| --- | --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas iegūtās un nākotnē paredzamās tiesības un tiesiskās paļāvības princips.

—

Pirmkārt, ar apstrīdēto tiesību aktu tiekot pārkāptas iegūtās tiesības un nākotnē paredzamās tiesības, kas izriet gan no vispārējiem tiesību principiem, gan no Nolikuma, kurā expressis verbis tiek prasīts, lai tās saglabātos “pilnā apjomā” (27. pants).

| — | Otrkārt, ar apstrīdēto tiesību aktu tiekot pārkāpts tiesiskās paļāvības princips. |
| --- | --- |

—

Otrkārt, ar apstrīdēto tiesību aktu tiekot pārkāpts tiesiskās paļāvības princips.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpti samērīguma un vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principi.






  — | Pirmkārt, prasītāju tiesību aizskārums esot nesamērīgs attiecībā pret apstrīdētā tiesību akta sasniedzamajiem mērķiem. |
| --- | --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpti samērīguma un vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principi.

—

Pirmkārt, prasītāju tiesību aizskārums esot nesamērīgs attiecībā pret apstrīdētā tiesību akta sasniedzamajiem mērķiem.

| — | Otrkārt, apstrīdētais tiesību akts esot jāatceļ vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principu pārkāpuma dēļ. |
| --- | --- |

—

Otrkārt, apstrīdētais tiesību akts esot jāatceļ vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principu pārkāpuma dēļ.

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts tiesiskās drošības princips un nav veikti pārejas pasākumi.






  — | Pirmkārt, ar apstrīdēto tiesību aktu tiekot pārkāpts tiesiskās drošības princips, jo tam prettiesiski ir piešķirts atpakaļejošs spēks. |
| --- | --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts tiesiskās drošības princips un nav veikti pārejas pasākumi.

—

Pirmkārt, ar apstrīdēto tiesību aktu tiekot pārkāpts tiesiskās drošības princips, jo tam prettiesiski ir piešķirts atpakaļejošs spēks.

| — | Otrkārt, ar apstrīdēto tiesību aktu tiekot pārkāpts tiesiskās drošības princips, jo ar to nav paredzēti pārejas pasākumi. |
| --- | --- |

—

Otrkārt, ar apstrīdēto tiesību aktu tiekot pārkāpts tiesiskās drošības princips, jo ar to nav paredzēti pārejas pasākumi.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/58 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/58

---

Prasība, kas celta 2019. gada 1. martā — Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals/EUIPO — Dalmat (“LaTV3D”)

(Lieta T-135/19)

(2019/C 148/56)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, SA (Barselona, Spānija) (pārstāvis: J. Erdozain López, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks: Stéphane Dalmat (Parīze, Francija)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “LaTV3D” reģistrācijas pieteikums — reģistrācijas pieteikums Nr. 15 630 833

Process EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 13. decembra lēmums lietā R 874/2018-2

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītais pamats

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/58 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/58

---

Prasība, kas celta 2019. gada 28. februārī — Souruh/Padome

(Lieta T-137/19)

(2019/C 148/57)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Souruh SA (Damaska, Sīrija) (pārstāvis: E. Ruchat, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atzīt prasītājas prasību par pieņemamu un pamatotu; |
| --- | --- |

—

atzīt prasītājas prasību par pieņemamu un pamatotu;

| — | līdz ar to piespriest Eiropas Savienībai pilnībā atlīdzināt prasītājai nodarīto kaitējumu apmērā, kādā to taisnīgi noteiks Vispārējā tiesa; |
| --- | --- |

—

līdz ar to piespriest Eiropas Savienībai pilnībā atlīdzināt prasītājai nodarīto kaitējumu apmērā, kādā to taisnīgi noteiks Vispārējā tiesa;

| — | pakārtoti, izdot rīkojumu par eksperta iecelšanu, lai noteiktu prasītājai nodarītā kaitējuma kopējo apmēru; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, izdot rīkojumu par eksperta iecelšanu, lai noteiktu prasītājai nodarītā kaitējuma kopējo apmēru;

| — | piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā instancē. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā instancē.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienu galveno un vienu pakārtotu pamatu, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi lietā T-55/19 Cham Holding un Bena Properties/Padome izvirzītajiem pamatiem.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/59 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/59

---

Prasība, kas celta 2019. gada 14. februārī — WH/EUIPO

(Lieta T-138/19)

(2019/C 148/58)

Tiesvedības valoda — spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: WH (pārstāvis: E. Fontes Vila, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

Prasījumi

Prasītāja lūdz Vispārējo tiesu atzīt, ka nepastāv pamats noraidīt prasību, un atzīt viņai visos aspektos viņai tiesiski pienākošos paaugstināšanu amatā.

Pamati un galvenie argumenti

Šī prasība ir vērsta pret atbildētāja lēmumu nepaaugstināt prasītāju amatā, īstenojot 2018. gada paaugstināšanu amatā.

Lai pamatotu savu prasību, prasītāja kā vienīgo pamatu izvirza savu tiesību uz aizstāvību pārkāpumu neiespējamības aizstāvēt savas tiesības dēļ.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/60 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/60

---

Prasība, kas celta 2019. gada 4. martā — Sabo u.c./Parlaments un Padome

(Lieta T-141/19)

(2019/C 148/59)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Peter Sabo (Tulčik, Slovākija) un seši citi prasītāji (pārstāvji: R. Smith, Solicitor)

Atbildētāji: Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Prasītāji lūdz Tiesu atcelt tās Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2018/2001 (1) normas, kuras pieļauj no meža biomasas iegūtas enerģijas pieskaitīšanu 29. panta 1. punktā noteiktajiem nolūkiem, proti, saistībā ar: a) devumu kopīgā mērķrādītāja 2030. gadam sasniegšanā, b) atjaunojamās enerģijas pienākumu izpildes novērtējumu un c) tiesībām saņemt finanšu atbalstu.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāji izvirza divus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ar Direktīvu 2018/2001 ir pārkāpts LESD 191. pants, jo ar to netiek saglabāta, aizsargāta vai uzlabota vides kvalitāte, aizsargāta cilvēku veselība vai arī apdomīgi vai racionāli izmantoti dabas resursi. Ar to netiek īstenots augsta līmeņa aizsardzības mērķis attiecībā uz vidi, ar to nodarītais kaitējums netiek labots, novēršot tā cēloni, un tajā netiek piemērots piesardzības princips vai noteikts, ka piesārņotājs maksā. Tajā arī nav ņemti vērā pieejamie zinātniskie dati par meža biomasas sadedzināšanas ietekmi uz klimata pārmaiņām. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ar Direktīvu 2018/2001 ir pārkāpts LESD 191. pants, jo ar to netiek saglabāta, aizsargāta vai uzlabota vides kvalitāte, aizsargāta cilvēku veselība vai arī apdomīgi vai racionāli izmantoti dabas resursi. Ar to netiek īstenots augsta līmeņa aizsardzības mērķis attiecībā uz vidi, ar to nodarītais kaitējums netiek labots, novēršot tā cēloni, un tajā netiek piemērots piesardzības princips vai noteikts, ka piesārņotājs maksā. Tajā arī nav ņemti vērā pieejamie zinātniskie dati par meža biomasas sadedzināšanas ietekmi uz klimata pārmaiņām.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar Direktīvu 2018/2001 ir pārkāptas vairākas prasītāju tiesības (kas ir atzītas Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7., 10., 14., 17., 22., 24., 35. un 37. pantā), kas ir universālas un ir jāievēro gan attiecībā uz prasītājiem no Eiropas Savienības, gan tiem, kuri nav no Eiropas Savienības. Šie pārkāpumi nekādā gadījumā nevar būt attaisnojami, jo pārkāpumus ietverošās apstrīdētās direktīvas normas nav obligāti vai racionāli saistītas ar Savienības vides aizsardzības mērķiem, kuriem tās ir pretrunā. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar Direktīvu 2018/2001 ir pārkāptas vairākas prasītāju tiesības (kas ir atzītas Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7., 10., 14., 17., 22., 24., 35. un 37. pantā), kas ir universālas un ir jāievēro gan attiecībā uz prasītājiem no Eiropas Savienības, gan tiem, kuri nav no Eiropas Savienības. Šie pārkāpumi nekādā gadījumā nevar būt attaisnojami, jo pārkāpumus ietverošās apstrīdētās direktīvas normas nav obligāti vai racionāli saistītas ar Savienības vides aizsardzības mērķiem, kuriem tās ir pretrunā.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2018/2001 (2018. gada 11. decembris) par no atjaunojamajiem energoresursiem iegūtas enerģijas izmantošanas veicināšanu (OV L 328, 21.12.2018., 82. lpp.).

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/60 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/60

---

Prasība, kas celta 2019. gada 1. martā — Nosio/EUIPO — Passi (“PASSIATA”)

(Lieta T-142/19)

(2019/C 148/60)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Nosio SpA (Mezzocorona, Itālija) (pārstāvji: J. Graffer un A. Ottolini, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Passi AG (Rothrist, Šveice)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “PASSIATA” reģistrācijas pieteikums — reģistrācijas pieteikums Nr. 14 593 123

Informācija par procesu EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 23. novembra lēmums lietā R 927/2018-2

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest pretējām pusēm atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā. |
| --- | --- |

—

piespriest pretējām pusēm atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.

Izvirzītais pamats:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/61 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/61

---

Prasība, kas celta 2019. gada 2. martā — Solar Ileias Bompaina/Komisija

(Lieta T-143/19)

(2019/C 148/61)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Solar Ileias Bompaina AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji: A. Metaxas un A. Bartosch, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdētos Komisijas aktus, proti, Lēmumu C(2018) 6777 final (2018. gada 10. oktobris), ciktāl ar to ir noraidītas sūdzības, kas Komisijai tika iesniegtas lietā SA.41794, un konkrēti tikai šī lēmuma 111.-121. punktu, kā arī 2019. gada 8. februāra vēstuli (B.2 VI/MJ/mkl D*2019/019026); |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdētos Komisijas aktus, proti, Lēmumu C(2018) 6777 final (2018. gada 10. oktobris), ciktāl ar to ir noraidītas sūdzības, kas Komisijai tika iesniegtas lietā SA.41794, un konkrēti tikai šī lēmuma 111.-121. punktu, kā arī 2019. gada 8. februāra vēstuli (B.2 VI/MJ/mkl D*2019/019026);

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza vienu pamatu, ar ko tiek apgalvots prasītāja procesuālo tiesību pārkāpums, jo neesot noteikta atbilstošā atsauces sistēma kā prerogatīva apstrīdētā pasākuma materiālās selektivitātes novērtējumam, kļūda to faktu novērtējumā, kas tika iesniegti Komisijai administratīvā procesa laikā attiecībā uz atjaunojamo energoresursu ražotāju un enerģijas piegādātāju atbilstību prasībām, kļūda juridiskajā vērtējumā attiecībā uz salīdzināmības, kas veicama, novērtējot apstrīdētā pasākuma materiālo selektivitāti, kritēriju, nepietiekams pamatojums, no kā izriet acīmredzama rūpīga novērtējuma neesamība, kā arī kļūda faktu jautājuma vērtējumā izvirzītās judikatūras nepareizas piemērošanas dēļ.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/62 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/62

---

Prasība, kas celta 2019. gada 6. martā — Flovax/EUIPO — Dagniaux un Gervais Danone (“GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923”)

(Lieta T-147/19)

(2019/C 148/62)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Flovax Sàrl (Doncols, Luksemburga) (pārstāvis: C.-S. Marchiani, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Pārējās procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieces: Dagniaux (Roubaix, Francija), Compagnie Gervais Danone (Parīze, Francija)

Informācija par procesu EUIPO

Pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece — Compagnie Gervais Danone

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska krāsu preču zīme “GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923” — “teksts un krāsojums: Pantone zils Nr. 302; fons: Pantone Nr. 1205c (krēmkrāsa)” — Eiropas Savienības preču zīme Nr. 896 480

Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 18. maija lēmums lietās R 2210/2016-1 un R 2211/2016-1

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | grozīt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 18. maija lēmumu lietās R 2210/2016-1 un R 2211/2016-1; |
| --- | --- |

—

grozīt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja Apelācijas pirmās padomes 2018. gada 18. maija lēmumu lietās R 2210/2016-1 un R 2211/2016-1;

| — | atzīt par pieņemamu apelācijas sūdzību lietā R 2211/2016-1, ko FLOVAX ir iesniegusi Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja Apelācijas padomē; |
| --- | --- |

—

atzīt par pieņemamu apelācijas sūdzību lietā R 2211/2016-1, ko FLOVAX ir iesniegusi Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja Apelācijas padomē;

| — | atcelt Anulēšanas nodaļas lēmumu Nr. 10417 C, kas pieņemts, pamatojoties uz Eiropas Savienības preču zīmju regulas 55. panta 1. punktu, pēc tam, kad 2015. gada 22. oktobrī tika saņemts Compagnie Gervais Danone pieteikums par atcelšanu, pilnībā noraidot minēto pieteikumu par atcelšanu; |
| --- | --- |

—

atcelt Anulēšanas nodaļas lēmumu Nr. 10417 C, kas pieņemts, pamatojoties uz Eiropas Savienības preču zīmju regulas 55. panta 1. punktu, pēc tam, kad 2015. gada 22. oktobrī tika saņemts Compagnie Gervais Danone pieteikums par atcelšanu, pilnībā noraidot minēto pieteikumu par atcelšanu;

| — | piespriest Compagnie Gervais Danone samaksāt preču zīmes īpašniecei atcelšanas nodevu un pārstāvības izmaksas, kas ir noteiktas, pamatojoties uz Eiropas Savienības preču zīmju regulas 94. pantā norādīto augstāko tarifu. |
| --- | --- |

—

piespriest Compagnie Gervais Danone samaksāt preču zīmes īpašniecei atcelšanas nodevu un pārstāvības izmaksas, kas ir noteiktas, pamatojoties uz Eiropas Savienības preču zīmju regulas 94. pantā norādīto augstāko tarifu.

Izvirzītie pamati:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 70. panta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 70. panta pārkāpums;

| — | sacīkstes principa pārkāpums; |
| --- | --- |

—

sacīkstes principa pārkāpums;

| — | kļūda tiesību piemērošanā, kas pieļauta Apelācijas padomes veiktajā tai iesniegtās apelācijas sūdzības pieņemamības nosacījumu vērtējumā. |
| --- | --- |

—

kļūda tiesību piemērošanā, kas pieļauta Apelācijas padomes veiktajā tai iesniegtās apelācijas sūdzības pieņemamības nosacījumu vērtējumā.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/63 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/63

---

Prasība, kas celta 2019. gada 12. martā — Koenig & Bauer/EUIPO (“we’re on it”)

(Lieta T-156/19)

(2019/C 148/63)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Koenig & Bauer AG (Würzburg, Vācija) (pārstāvji: B. Reinisch, B. Sorg un M. Ringer, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Informācija par procesu EUIPO

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “we’re on it” reģistrācijas pieteikums — reģistrācijas pieteikums Nr. 16 983 066

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2019. gada 16. janvāra lēmums lietā R 1027/2018-1

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu un grozīt tādējādi, ka EUIPO2018. gada 13. aprīļa lēmums, ar kuru ir noraidīts Eiropas Savienības preču zīmes Nr. 16 983 066 reģistrācijas pieteikums, tiek atcelts un tiek turpināts Eiropas Savienības preču zīmes Nr. 16 983 066 reģistrācijas process, un ka prasītājai (reģistrācijas pieteikuma iesniedzējai) tiek atlīdzināta apelācijas sūdzības iesniegšanas nodeva; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu un grozīt tādējādi, ka EUIPO2018. gada 13. aprīļa lēmums, ar kuru ir noraidīts Eiropas Savienības preču zīmes Nr. 16 983 066 reģistrācijas pieteikums, tiek atcelts un tiek turpināts Eiropas Savienības preču zīmes Nr. 16 983 066 reģistrācijas process, un ka prasītājai (reģistrācijas pieteikuma iesniedzējai) tiek atlīdzināta apelācijas sūdzības iesniegšanas nodeva;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītie pamati:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkta pirmā teikuma pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkta pirmā teikuma pārkāpums;

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkta otrā teikuma pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 94. panta 1. punkta otrā teikuma pārkāpums.

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/64 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/64

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 1. marta rīkojums — Baradel u.c./FEI

(Lieta T-507/16) (1)

(2019/C 148/64)

Tiesvedības valoda — franču

Devītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 226, 3.8.2013. (lieta, kas sākotnēji reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar numuru F-51/13 un nodota Eiropas Savienības Vispārējai tiesai 2016. gada 1. septembrī).

---

| 29.4.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 148/64 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 148/64

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 15. februāra rīkojums — Intercontinental Exchange Holdings/EUIPO — New York Mercantile Exchange (“NYMEX BRENT”)

(Lieta T-760/18) (1)

(2019/C 148/65)

Tiesvedības valoda — angļu

Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 93, 11.3.2019.

---