# Euroopan unionin C 148/2019

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 148 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 62. vuosikerta29. huhtikuu 2019 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 148

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

62. vuosikerta29. huhtikuu 2019

---

| Sisältö | Sivu |
| --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan unionin tuomioistuin |
| 2019/C 148/01 | Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä | 1 |

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

2019/C 148/01

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

1

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | CDJ |
| 2019/C 148/02 | asia C-420/16 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.3.2019 — Valittajina Balázs-Árpád Izsák ja Balázs-Árpád Izsák ja Attila Dabis sekä muina osapuolina Euroopan komissio, Unkari, Helleenien tasavalta, Romania ja Slovakian tasavalta (Muutoksenhaku — Institutionaalinen oikeus — Kansalaisaloite — Asetus (EU) N:o 211/2011 — Ehdotetun kansalaisaloitteen rekisteröinti — 4 artiklan 2 kohdan b alakohta — Edellytys, jonka mukaan kyseinen aloite ei selvästi ylitä Euroopan komission toimivaltaa tehdä ehdotus säädökseksi perussopimusten soveltamiseksi — Todistustaakka — Taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen yhteenkuuluvuus — SEUT 174 artikla — Kansalaisaloite Koheesiopolitiikka alueiden yhdenvertaisuuden ja alueellisten kulttuurien säilymisen varmistamiseksi — Rekisteröintihakemus — Komission epäävä päätös) | 2 |
| 2019/C 148/03 | asia C-349/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 5.3.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tallinna Ringkonnakohus — Viro) — Eesti Pagar AS v. Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus ja Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium (Ennakkoratkaisupyyntö — Valtiontuet — Asetus (EY) N:o 800/2008 (Yleinen ryhmäpoikkeusasetus) — 8 artiklan 2 kohta — Tuet, joilla on kannustava vaikutus — Käsite hanketta koskevien töiden aloittaminen — Kansallisten viranomaisten toimivalta — Sääntöjenvastainen tuki — Euroopan komission tai kansallisen tuomioistuimen tekemän päätöksen puuttuminen — Kansallisten viranomaisten velvollisuus periä oma-aloitteisesti takaisin sääntöjenvastainen tuki — Oikeudellinen perusta — SEUT 108 artiklan 3 kohta — Luottamuksensuojan periaate unionin oikeuden perusperiaatteena — Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten päätös tuen myöntämisestä asetuksen N:o 800/2008 nojalla — Tietoisuus seikoista, joiden nojalla hakemus ei ole tukikelpoinen — Perusteltua luottamusta ei synny — Vanhentuminen — Rakennerahastosta osarahoitetut tuet — Sovellettava säännöstö — Asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 — Kansallinen säännöstö — Korko — Velvollisuus periä korkoa — Oikeudellinen perusta — SEUT 108 artiklan 3 kohta — Sovellettava säännöstö — Kansallinen säännöstö — Tehokkuusperiaate) | 3 |
| 2019/C 148/04 | asia C-643/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 7.3.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal Administrativo — Portugali) — Suez II Water Technologies & Solutions — Portugal Unipessoal Lda, aiemmin GE Power Controls Portugal — Material Eléctrico Lda, sittemmin GE Power Controls Portugal — Unipessoal Lda v. Fazenda Pública (Ennakkoratkaisupyyntö — Tulliliitto — Asetus (ETY) N:o 2913/92 — 37 artikla — Yhteisön tullikoodeksi — Asetus (ETY) N:o 2454/93 — 313 artikla — Tavaroiden tullioikeudellinen asema — Tavaroiden yhteisöasemaa koskeva olettama) | 4 |
| 2019/C 148/05 | asia C-693/17 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 6.3.2019 — Valittajana BMB sp. z o.o. sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Ferrero SpA (Muutoksenhaku — Yhteisömalli — Asetus (EY) N:o 6/2002 — 25 artiklan 1 kohdan e alakohta — Mitättömyysmenettely — Makeisrasiaa esittävä yhteisömalli — Mitättömäksi julistaminen) | 5 |
| 2019/C 148/06 | asia C-728/17 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.3.2019 — Valittajana Euroopan komissio ja muuna osapuolena Alain Laurent Brouillard (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Palvelukseen ottaminen — Kilpailu — Kilpailun osallistumisedellytykset — Vaaditut tutkinnot ja koulutustaso — Avoin kilpailu EPSO/AD/306/15 — Ehdokkaiden esivalinta hakemusten perusteella — Oikeustieteellistä loppututkintoa belgialaisessa, ranskalaisessa tai luxemburgilaisessa korkeakoulussa vastaava koulutustaso — Yksityisoikeuden alan master 2 -tutkintotodistus oikeustieteestä, taloustieteestä ja taloushallinnosta, erikoistumisalana oikeuslingvistiikka — Myöntäminen hankitun työkokemuksen hyväksymisen jälkeen — Hakemuksen hylkääminen) | 6 |
| 2019/C 148/07 | asia C-392/18 P: Valitus, jonka Mauro Bettani on tehnyt 13.6.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-80/18, Bettani v. komissio, 24.4.2018 antamasta määräyksestä | 6 |
| 2019/C 148/08 | asia C-757/18 P: Valitus, jonka M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M Sansz Kft.) on tehnyt 3.12.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-709/17, M-Sansz v. komissio, 28.9.2018 antamasta määräyksestä | 7 |
| 2019/C 148/09 | asia C-809/18 P: Valitus, jonka Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) on tehnyt 20.12.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-7/17, John Mills v. EUIPO, 15.10.2018 antamasta tuomiosta | 8 |
| 2019/C 148/10 | asia C-818/18 P: Valitus, jonka The Yokohama Rubber Co. Ltd on tehnyt 21.12.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu seitsemäs jaosto) asiassa T-447/16, Pirelli Tyre v. EUIPO, 24.10.2018 antamasta tuomiosta | 9 |
| 2019/C 148/11 | asia C-825/18: Valitus, jonka Mamas and Papas Ltd on tehnyt 28.12.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-672/17, Mamas and Papas v. EUIPO annetusta tuomiosta | 11 |
| 2019/C 148/12 | asia C-6/19 P: Valitus, jonka Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto on tehnyt 4.1.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu seitsemäs jaosto) asiassa T-447/16, Pirelli Tyre v. EUIPO, 24.10.2018 antamasta tuomiosta | 12 |
| 2019/C 148/13 | asia C-13/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Zaragoza (Espanja) on esittänyt 9.1.2019 — Ibercaja Banco SA v. TJ ja UK | 13 |
| 2019/C 148/14 | asia C-48/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 25.1.2019 — X-GmbH v. Finanzamt Z | 14 |
| 2019/C 148/15 | asia C-56/19 P: Valitus, jonka RFA International, LP on tehnyt 25.1.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-113/15, RFA International v. komissio, 15.11.2018 antamasta tuomiosta | 15 |
| 2019/C 148/16 | asia C-57/19 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 25.1.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kolmas jaosto) asiassa T-793/14., Tempus Energy ja Tempus Energy Technology v. komissio, 15.11.2018 antamasta tuomiosta | 16 |
| 2019/C 148/17 | asia C-74/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa — Juízo Local Cível de Lisboa — Juiz 18 (Portugali) on esittänyt 31.1.2018 — LE v. Transportes Aéreos Portugueses SA (TAP) | 18 |
| 2019/C 148/18 | asia C-80/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Liettua) on esittänyt 4.2.2019 — E. E. | 18 |
| 2019/C 148/19 | asia C-105/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Monomeles Protodikeio Serron (Kreikka) on esittänyt 8.2.2019 — WP v. Trapeza Peiraios AE | 20 |
| 2019/C 148/20 | asia C-113/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour administrative (Luxemburg) on esittänyt 12.2.2019 — Luxaviation SA v. Ministre de l’Environnement | 21 |
| 2019/C 148/21 | asia C-117/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Liettua) on esittänyt 15.2.2019 — AB Linas Agro v. Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos | 22 |
| 2019/C 148/22 | asia C-130/19: Kanne 15.2.2019 — Euroopan tilintarkastustuomioistuin v. Karel Pinxten | 24 |
| 2019/C 148/23 | asia C-144/19 P: Valitus, jonka Lupin Ltd on tehnyt 20.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-680/14, Lupin v. komissio, 12.12.2018 antamasta tuomiosta | 24 |
| 2019/C 148/24 | asia C-145/19 P: Valitus, jonka Mohamed Hosni Elsayed Mubarak on tehnyt 20.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-358/17, Mubarak v. neuvosto, 12.12.2018 antamasta tuomiosta | 26 |
| 2019/C 148/25 | asia C-146/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenia) on esittänyt 21.2.2019 — SCT, d.d., konkurssissa v. Slovenian valtio | 27 |
| 2019/C 148/26 | asia C-149/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Okresný súd Bratislava V (Slovakia) on esittänyt 22.2.2019 — Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on R. B. | 28 |
| 2019/C 148/27 | asia C-151/19 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 21.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-684/14, Krka v. komissio, 12.12.2018 antamasta tuomiosta | 29 |
| 2019/C 148/28 | asia C-161/19: Kanne 22.2.2019 — Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta | 30 |
| 2019/C 148/29 | asia C-164/19 P: Valitus, jonka Niche Generics Ltd on tehnyt 22.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-701/14, Niche Generics v. komissio, 12.12.2018 antamasta tuomiosta | 31 |
| 2019/C 148/30 | asia C-165/19 P: Valitus, jonka Slovak Telekom, a.s. on tehnyt 22.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto, laajennettu kokoonpano) asiassa T-851/14, Slovak Telekom v. komissio, 13.12.2018 antamasta tuomiosta | 32 |
| 2019/C 148/31 | asia C-166/19 P: Valitus, jonka Unichem Laboratories Ltd on tehnyt 22.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-705/14, Unichem Laboratories v. komissio, 12.12.2018 antamasta tuomiosta | 33 |
| 2019/C 148/32 | asia C-173/19 P: Valitus, jonka Scandlines Danmark ApS ja Scandlines Deutschland GmbH ovat tehneet 25.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-890/16, Scandlines Danmark ja Scandlines Deutschland v. komissio 13.12.2018 antamasta määräyksestä | 34 |
| 2019/C 148/33 | asia C-174/19 P: Valitus, jonka Scandlines Danmark ApS ja Scandlines Deutschland GmbH ovat tehneet 25.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-630/15, Scandlines Danmark ja Scandlines Deutschland v. komissio, 13.12.2018 antamasta tuomiosta | 35 |
| 2019/C 148/34 | asia C-175/19 P: Valitus, jonka Stena Line Scandinavia AB on tehnyt 25.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-631/15, Stena Line Scandinavia v. komissio, 13.12.2018 antamasta tuomiosta | 37 |
| 2019/C 148/35 | asia C-183/19 P: Valitus, jonka Fruits de Ponent, S.C.C.L. on tehnyt 22.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-290/16, Fruits de Ponent v. komissio, 13.12.2018 antamasta tuomiosta | 38 |
| | GCEU |
| 2019/C 148/36 | asia T-716/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2019 — Tweedale v. EFSA (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) no 1049/2001 — Asiakirjat, jotka liittyvät myrkyllisyystutkimuksiin, jotka on suoritettu tehoaineen glyfosaatti hyväksynnän uusimisen yhteydessä — Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epääminen osittain — Taloudellisten etujen suojaan liittyvä poikkeus — Ylivoimainen yleinen etu — Asetus (EY) no 1367/2006 — Ympäristöpäästöihin liittyvien tietojen käsite) | 40 |
| 2019/C 148/37 | asia T-135/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.3.2019 — Italia v. komissio (Maataloustukirahasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Italialle aiheutuneet menot — Sokerialan väliaikainen rakenneuudistusjärjestelmä — Asetus (EY) N:o 320/2006 — Asetus (EY) N:o 968/2006 — Asetus (EY) N:o 1290/2005 — 24 kuukauden määräaika — Monivuotisen toimenpiteen käsite — Rakenneuudistustuen myöntämisedellytykset — Tuotantolaitoksen käsite — Siilojen luokittelu — Täydellisen purkamisen käsite — Asiakirjan VI/5330/97 liite 2 — Unionin lainsäädännön tulkintavaikeudet — Vilpitön yhteistyö — Luottamuksensuoja — Ne bis in idem — Teurastuspalkkiot — Maataloustuotteita koskevat tiedotus- ja menekinedistämistoimet — Viivästyneet maksut — Näyttö erityisten hallinnollisten edellytysten olemassaolosta — Yhdenvertainen kohtelu — Käännösvirhe unionin asetuksen yhdessä kieliversiossa — Rahoitusoikaisun johtuminen jäsenvaltiosta) | 41 |
| 2019/C 148/38 | asia T-139/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.3.2019 — Unkari v. komissio (EMOTR — Tukiosasto — Maataloustukirahasto — Sokeri — Sokerialan väliaikainen rakenneuudistusjärjestelmä Euroopan yhteisössä — Asetus (EY) N:o 320/2006 — Asetus (EY) N:o 968/2006 — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Unkarille aiheutuneet menot — Täydelliseen purkamiseen myönnetyn tuen ja osittaiseen purkamiseen myönnetyn tuen myöntämisedellytykset — Tuotantolaitosten käsite — Siilojen käytön arviointi tukihakemuksen jättöpäivänä — Täydellisen purkamisen käsite — Asiakirjan VI/5330/97 liite 2 — Unionin lainsäädännön tulkintavaikeudet — Vilpitön yhteistyö) | 42 |
| 2019/C 148/39 | asia T-156/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.3.2019 — Ranska v. komissio (Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Ranskalle aiheutuneet menot — Pinta-alatukijärjestelmä — Menettelylliset takeet — Asetus (EY) N:o 885/2006 — Pysyvän laitumen käsite — Asetus (EY) N:o 1120/2009 — Kansallinen valvontajärjestelmä, joka perustuu määritelmään, joka ei ole rehualueiden mukainen — Kaikkien menojen jättäminen rahoituksen ulkopuolelle — Oikeasuhteisuus — Ranskan maaseudun kehittämisohjelma — Maaseudun kehittämisen tukitoimenpiteet — Luonnonhaitta-alueet — Asetus (EY) N:o 1975/2006 — Asetus (EU) N:o 65/2011 — Kiinteämääräinen rahoitusoikaisu — Paikalla tehtävät tarkastukset — Eläintiheyden kriteeri — Eläinten laskeminen — Sokerialan väliaikainen rakenneuudistusjärjestelmä — Asetus (EY) N:o 320/2006 — Asetus (EY) N:o 968/2006 — Rakenneuudistustuen myöntämisedellytykset — Tuotantolaitoksen käsite — Siilojen käytön arviointi tukihakemuksen jättämispäivänä — Täydellisen purkamisen käsite — Oikeasuhteisuus — Yhdenvertainen kohtelu — Asiakirjan VI/5330/97 liite 2) | 43 |
| 2019/C 148/40 | asia T-730/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.3.2019 — Espírito Santo Financial Group v. EKP (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Päätös 2004/258/EY — Asiakirjat, jotka liittyvät EKP:n 1.8.2014 tekemään päätökseen, joka koskee Banco Espírito Santo, SA:ta — Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epääminen osittain — EKP:n päätöksentekoelinten asioiden käsittelyn luottamuksellisuutta koskeva poikkeus — Unionin tai jäsenvaltion rahoitus-, raha- tai talouspolitiikkaa koskeva poikkeus — Unionin tai jäsenvaltion rahoitusjärjestelmän vakautta koskeva poikkeus — Kaupallisten etujen suojaamista koskeva poikkeus — Sisäiseen käyttöön tarkoitettuja asiakirjoja koskeva poikkeus — Perusteluvelvollisuus) | 44 |
| 2019/C 148/41 | asia T-799/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.3.2019 — Xiaomi v. EUIPO — Dudingen Develops (MI) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin MI rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki MI — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla (josta on tullut asetuksen 2007/1001 94 artikla)) | 45 |
| 2019/C 148/42 | asia T-837/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2019 — Ruotsi v. komissio (REACH — Luvan myöntämisestä lyijysulfaattikromaattikeltaisen ja lyijykromaattimolybdaattisulfaattipunaisen käytölle annettu komission päätös — Asetuksen (EY) N:o 1907/2006 60 artiklan 4 ja 5 kohta — Vaihtoehtojen puuttumisen tarkastelu — Oikeudellinen virhe) | 46 |
| 2019/C 148/43 | asia T-59/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2019 — L v. parlamentti (Henkilöstö — Parlamentin jäsenen valtuutettu avustaja — Sopimuksen irtisanominen — Luottamussuhteen katkeaminen — Viranhoitoon kuulumaton toiminta — Ilmeinen arviointivirhe — Vahingonkorvausvaatimus) | 47 |
| 2019/C 148/44 | asia T-329/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2019 — Hautala ym. v. EFSA (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Karsinogeenisuustutkimuksiin liittyvät asiakirjat, jotka on laadittu tehoaineen glyfosaatti hyväksynnän uusimisen yhteydessä — Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epääminen osittain — Taloudellisten etujen suojaa koskeva poikkeus — Ylivoimainen yleinen etu — Asetus (EY) N:o 1367/2006 — Ympäristöpäästöihin liittyvien tietojen käsite) | 47 |
| 2019/C 148/45 | asia T-446/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.3.2019 — TK v. parlamentti (Henkilöstö — Väliaikaiset toimihenkilöt — Osoitettujen tehtävien muuttuminen — Tehtävään nimittämisen käsite — Haastatteluun kutsuminen — Menettelyn käsite — Työpaikkakiusaamista koskeva väite — Avustamispyyntö — Vastuu — Henkinen kärsimys) | 48 |
| 2019/C 148/46 | asia T-798/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.3.2019 — De Masi ja Varoufakis v. EKP (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Päätös 2004/258/EY — Asiakirja nimeltä Vastaukset kysymyksiin EKPJ:n ja EKP:n perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan 14.4 artiklan tulkinnasta — Kieltäytyminen asiakirjan luovuttamisesta — Oikeudellisen neuvonannon suojaan perustuva poikkeus — Sisäiseen käyttöön tarkoitettujen asiakirjojen suojaan perustuva poikkeus — Ylivoimainen yleinen etu) | 49 |
| 2019/C 148/47 | asia T-26/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.3.2019 — Ranska v. komissio (Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Ranskalle aiheutuneet menot — Kertaluonteiset ja kiinteät rahoitusoikaisut — Pinta-alatukijärjestelmä — Viljelylohkojen tunnistamisjärjestelmä — Tukikelpoisten pinta-alojen määrittäminen — Viljelysmaan säilyttäminen hyvässä kunnossa viljelyn ja ympäristönsuojelun kannalta — Maisemapiirteet — Laiduntamiskelpoinen nummi — Kansallinen valvontajärjestelmä, joka perustuu tukikelpoisten pinta-alojen sääntöjenvastaiseen määritelmään — Oikeasuhteisuus — Perusteluvelvollisuus — Sääntöjenmukaisuustarkastus — Todennäköisin virhe — Oikeudellinen virhe) | 50 |
| 2019/C 148/48 | asia T-106/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2019 — Laverana v. EUIPO — Agroecopark (VERA GREEN) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin VERA GREEN rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki LAVERA — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaran puuttuminen — Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 51 |
| 2019/C 148/49 | asia T-297/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.3.2019 — Wirecard Technologies v. EUIPO — Striatum Ventures (supr) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki supr — Aikaisempi Benelux-sanamerkki Zupr — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EU) 2017/1001 60 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 51 |
| 2019/C 148/50 | asia T-463/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.3.2019 — Novartis v. EUIPO (SMARTSURFACE) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin SMARTSURFACE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 52 |
| 2019/C 148/51 | asia T-326/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.3.2019 — Herrero Torres v. EUIPO — DZ Licores (CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen kuviomerkki Carajillo — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Selvästi täysin perusteeton kanne) | 53 |
| 2019/C 148/52 | asia T-125/19: Kanne 20.2.2019 — Clem & Jo Optiquev. EUIPO — C&A (C&J) | 54 |
| 2019/C 148/53 | asia T-126/19: Kanne 21.2.2019 — Krajowa Izba Gospodarcza Chłodnictwa i Klimatyzacji v. komissio | 54 |
| 2019/C 148/54 | asia T-131/19: Kanne 25.2.2019 — Oosterbosch v. parlamentti | 55 |
| 2019/C 148/55 | asia T-132/19: Kanne 26.2.2019 — Ashworth v. parlamentti | 56 |
| 2019/C 148/56 | asia T-135/19: Kanne 1.3.2019 — Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals v. EUIPO — Dalmat (LaTV3D) | 58 |
| 2019/C 148/57 | asia T-137/19: Kanne 28.2.2019 — Souruh v. neuvosto | 58 |
| 2019/C 148/58 | asia T-138/19: Kanne 14.2.2019 — WH v. EUIPO | 59 |
| 2019/C 148/59 | asia T-141/19: Kanne 4.3.2019 — Sabo ym. v. parlamentti ja neuvosto | 60 |
| 2019/C 148/60 | asia T-142/19: Kanne 1.3.2019 — Nosio v. EUIPO — Passi (PASSIATA) | 60 |
| 2019/C 148/61 | asia T-143/19: Kanne 2.3.2019 — Solar Ileias Bompaina v. komissio | 61 |
| 2019/C 148/62 | asia T-147/19: Kanne 6.3.2019 — Flovax v. EUIPO — Dagniaux et Gervais Danone (GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923) | 62 |
| 2019/C 148/63 | asia T-156/19: Kanne 12.3.2019 — Koenig & Bauer v. EUIPO (we’re on it) | 63 |
| 2019/C 148/64 | asia T-507: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 1.3.2019 — Baradel ym. v. EIR | 64 |
| 2019/C 148/65 | asia T-760/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.2.2019 — – Intercontinental Exchange Holdings v. EUIPO — New York Mercantile Exchange (NYMEX BRENT) | 64 |

V   Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

CDJ

2019/C 148/02

asia C-420/16 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.3.2019 — Valittajina Balázs-Árpád Izsák ja Balázs-Árpád Izsák ja Attila Dabis sekä muina osapuolina Euroopan komissio, Unkari, Helleenien tasavalta, Romania ja Slovakian tasavalta (Muutoksenhaku — Institutionaalinen oikeus — Kansalaisaloite — Asetus (EU) N:o 211/2011 — Ehdotetun kansalaisaloitteen rekisteröinti — 4 artiklan 2 kohdan b alakohta — Edellytys, jonka mukaan kyseinen aloite ei selvästi ylitä Euroopan komission toimivaltaa tehdä ehdotus säädökseksi perussopimusten soveltamiseksi — Todistustaakka — Taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen yhteenkuuluvuus — SEUT 174 artikla — Kansalaisaloite Koheesiopolitiikka alueiden yhdenvertaisuuden ja alueellisten kulttuurien säilymisen varmistamiseksi — Rekisteröintihakemus — Komission epäävä päätös)

2

2019/C 148/03

asia C-349/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 5.3.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tallinna Ringkonnakohus — Viro) — Eesti Pagar AS v. Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus ja Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium (Ennakkoratkaisupyyntö — Valtiontuet — Asetus (EY) N:o 800/2008 (Yleinen ryhmäpoikkeusasetus) — 8 artiklan 2 kohta — Tuet, joilla on kannustava vaikutus — Käsite hanketta koskevien töiden aloittaminen — Kansallisten viranomaisten toimivalta — Sääntöjenvastainen tuki — Euroopan komission tai kansallisen tuomioistuimen tekemän päätöksen puuttuminen — Kansallisten viranomaisten velvollisuus periä oma-aloitteisesti takaisin sääntöjenvastainen tuki — Oikeudellinen perusta — SEUT 108 artiklan 3 kohta — Luottamuksensuojan periaate unionin oikeuden perusperiaatteena — Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten päätös tuen myöntämisestä asetuksen N:o 800/2008 nojalla — Tietoisuus seikoista, joiden nojalla hakemus ei ole tukikelpoinen — Perusteltua luottamusta ei synny — Vanhentuminen — Rakennerahastosta osarahoitetut tuet — Sovellettava säännöstö — Asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 — Kansallinen säännöstö — Korko — Velvollisuus periä korkoa — Oikeudellinen perusta — SEUT 108 artiklan 3 kohta — Sovellettava säännöstö — Kansallinen säännöstö — Tehokkuusperiaate)

3

2019/C 148/04

asia C-643/17: Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 7.3.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal Administrativo — Portugali) — Suez II Water Technologies & Solutions — Portugal Unipessoal Lda, aiemmin GE Power Controls Portugal — Material Eléctrico Lda, sittemmin GE Power Controls Portugal — Unipessoal Lda v. Fazenda Pública (Ennakkoratkaisupyyntö — Tulliliitto — Asetus (ETY) N:o 2913/92 — 37 artikla — Yhteisön tullikoodeksi — Asetus (ETY) N:o 2454/93 — 313 artikla — Tavaroiden tullioikeudellinen asema — Tavaroiden yhteisöasemaa koskeva olettama)

4

2019/C 148/05

asia C-693/17 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 6.3.2019 — Valittajana BMB sp. z o.o. sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Ferrero SpA (Muutoksenhaku — Yhteisömalli — Asetus (EY) N:o 6/2002 — 25 artiklan 1 kohdan e alakohta — Mitättömyysmenettely — Makeisrasiaa esittävä yhteisömalli — Mitättömäksi julistaminen)

5

2019/C 148/06

asia C-728/17 P: Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.3.2019 — Valittajana Euroopan komissio ja muuna osapuolena Alain Laurent Brouillard (Muutoksenhaku — Henkilöstö — Palvelukseen ottaminen — Kilpailu — Kilpailun osallistumisedellytykset — Vaaditut tutkinnot ja koulutustaso — Avoin kilpailu EPSO/AD/306/15 — Ehdokkaiden esivalinta hakemusten perusteella — Oikeustieteellistä loppututkintoa belgialaisessa, ranskalaisessa tai luxemburgilaisessa korkeakoulussa vastaava koulutustaso — Yksityisoikeuden alan master 2 -tutkintotodistus oikeustieteestä, taloustieteestä ja taloushallinnosta, erikoistumisalana oikeuslingvistiikka — Myöntäminen hankitun työkokemuksen hyväksymisen jälkeen — Hakemuksen hylkääminen)

6

2019/C 148/07

asia C-392/18 P: Valitus, jonka Mauro Bettani on tehnyt 13.6.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-80/18, Bettani v. komissio, 24.4.2018 antamasta määräyksestä

6

2019/C 148/08

asia C-757/18 P: Valitus, jonka M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M Sansz Kft.) on tehnyt 3.12.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-709/17, M-Sansz v. komissio, 28.9.2018 antamasta määräyksestä

7

2019/C 148/09

asia C-809/18 P: Valitus, jonka Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) on tehnyt 20.12.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-7/17, John Mills v. EUIPO, 15.10.2018 antamasta tuomiosta

8

2019/C 148/10

asia C-818/18 P: Valitus, jonka The Yokohama Rubber Co. Ltd on tehnyt 21.12.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu seitsemäs jaosto) asiassa T-447/16, Pirelli Tyre v. EUIPO, 24.10.2018 antamasta tuomiosta

9

2019/C 148/11

asia C-825/18: Valitus, jonka Mamas and Papas Ltd on tehnyt 28.12.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-672/17, Mamas and Papas v. EUIPO annetusta tuomiosta

11

2019/C 148/12

asia C-6/19 P: Valitus, jonka Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto on tehnyt 4.1.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu seitsemäs jaosto) asiassa T-447/16, Pirelli Tyre v. EUIPO, 24.10.2018 antamasta tuomiosta

12

2019/C 148/13

asia C-13/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Zaragoza (Espanja) on esittänyt 9.1.2019 — Ibercaja Banco SA v. TJ ja UK

13

2019/C 148/14

asia C-48/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 25.1.2019 — X-GmbH v. Finanzamt Z

14

2019/C 148/15

asia C-56/19 P: Valitus, jonka RFA International, LP on tehnyt 25.1.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-113/15, RFA International v. komissio, 15.11.2018 antamasta tuomiosta

15

2019/C 148/16

asia C-57/19 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 25.1.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kolmas jaosto) asiassa T-793/14., Tempus Energy ja Tempus Energy Technology v. komissio, 15.11.2018 antamasta tuomiosta

16

2019/C 148/17

asia C-74/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa — Juízo Local Cível de Lisboa — Juiz 18 (Portugali) on esittänyt 31.1.2018 — LE v. Transportes Aéreos Portugueses SA (TAP)

18

2019/C 148/18

asia C-80/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Liettua) on esittänyt 4.2.2019 — E. E.

18

2019/C 148/19

asia C-105/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Monomeles Protodikeio Serron (Kreikka) on esittänyt 8.2.2019 — WP v. Trapeza Peiraios AE

20

2019/C 148/20

asia C-113/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour administrative (Luxemburg) on esittänyt 12.2.2019 — Luxaviation SA v. Ministre de l’Environnement

21

2019/C 148/21

asia C-117/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Liettua) on esittänyt 15.2.2019 — AB Linas Agro v. Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

22

2019/C 148/22

asia C-130/19: Kanne 15.2.2019 — Euroopan tilintarkastustuomioistuin v. Karel Pinxten

24

2019/C 148/23

asia C-144/19 P: Valitus, jonka Lupin Ltd on tehnyt 20.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-680/14, Lupin v. komissio, 12.12.2018 antamasta tuomiosta

24

2019/C 148/24

asia C-145/19 P: Valitus, jonka Mohamed Hosni Elsayed Mubarak on tehnyt 20.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-358/17, Mubarak v. neuvosto, 12.12.2018 antamasta tuomiosta

26

2019/C 148/25

asia C-146/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenia) on esittänyt 21.2.2019 — SCT, d.d., konkurssissa v. Slovenian valtio

27

2019/C 148/26

asia C-149/19: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Okresný súd Bratislava V (Slovakia) on esittänyt 22.2.2019 — Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on R. B.

28

2019/C 148/27

asia C-151/19 P: Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 21.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-684/14, Krka v. komissio, 12.12.2018 antamasta tuomiosta

29

2019/C 148/28

asia C-161/19: Kanne 22.2.2019 — Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta

30

2019/C 148/29

asia C-164/19 P: Valitus, jonka Niche Generics Ltd on tehnyt 22.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-701/14, Niche Generics v. komissio, 12.12.2018 antamasta tuomiosta

31

2019/C 148/30

asia C-165/19 P: Valitus, jonka Slovak Telekom, a.s. on tehnyt 22.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto, laajennettu kokoonpano) asiassa T-851/14, Slovak Telekom v. komissio, 13.12.2018 antamasta tuomiosta

32

2019/C 148/31

asia C-166/19 P: Valitus, jonka Unichem Laboratories Ltd on tehnyt 22.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-705/14, Unichem Laboratories v. komissio, 12.12.2018 antamasta tuomiosta

33

2019/C 148/32

asia C-173/19 P: Valitus, jonka Scandlines Danmark ApS ja Scandlines Deutschland GmbH ovat tehneet 25.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-890/16, Scandlines Danmark ja Scandlines Deutschland v. komissio 13.12.2018 antamasta määräyksestä

34

2019/C 148/33

asia C-174/19 P: Valitus, jonka Scandlines Danmark ApS ja Scandlines Deutschland GmbH ovat tehneet 25.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-630/15, Scandlines Danmark ja Scandlines Deutschland v. komissio, 13.12.2018 antamasta tuomiosta

35

2019/C 148/34

asia C-175/19 P: Valitus, jonka Stena Line Scandinavia AB on tehnyt 25.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-631/15, Stena Line Scandinavia v. komissio, 13.12.2018 antamasta tuomiosta

37

2019/C 148/35

asia C-183/19 P: Valitus, jonka Fruits de Ponent, S.C.C.L. on tehnyt 22.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-290/16, Fruits de Ponent v. komissio, 13.12.2018 antamasta tuomiosta

38

GCEU

2019/C 148/36

asia T-716/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2019 — Tweedale v. EFSA (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) no 1049/2001 — Asiakirjat, jotka liittyvät myrkyllisyystutkimuksiin, jotka on suoritettu tehoaineen glyfosaatti hyväksynnän uusimisen yhteydessä — Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epääminen osittain — Taloudellisten etujen suojaan liittyvä poikkeus — Ylivoimainen yleinen etu — Asetus (EY) no 1367/2006 — Ympäristöpäästöihin liittyvien tietojen käsite)

40

2019/C 148/37

asia T-135/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.3.2019 — Italia v. komissio (Maataloustukirahasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Italialle aiheutuneet menot — Sokerialan väliaikainen rakenneuudistusjärjestelmä — Asetus (EY) N:o 320/2006 — Asetus (EY) N:o 968/2006 — Asetus (EY) N:o 1290/2005 — 24 kuukauden määräaika — Monivuotisen toimenpiteen käsite — Rakenneuudistustuen myöntämisedellytykset — Tuotantolaitoksen käsite — Siilojen luokittelu — Täydellisen purkamisen käsite — Asiakirjan VI/5330/97 liite 2 — Unionin lainsäädännön tulkintavaikeudet — Vilpitön yhteistyö — Luottamuksensuoja — Ne bis in idem — Teurastuspalkkiot — Maataloustuotteita koskevat tiedotus- ja menekinedistämistoimet — Viivästyneet maksut — Näyttö erityisten hallinnollisten edellytysten olemassaolosta — Yhdenvertainen kohtelu — Käännösvirhe unionin asetuksen yhdessä kieliversiossa — Rahoitusoikaisun johtuminen jäsenvaltiosta)

41

2019/C 148/38

asia T-139/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.3.2019 — Unkari v. komissio (EMOTR — Tukiosasto — Maataloustukirahasto — Sokeri — Sokerialan väliaikainen rakenneuudistusjärjestelmä Euroopan yhteisössä — Asetus (EY) N:o 320/2006 — Asetus (EY) N:o 968/2006 — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Unkarille aiheutuneet menot — Täydelliseen purkamiseen myönnetyn tuen ja osittaiseen purkamiseen myönnetyn tuen myöntämisedellytykset — Tuotantolaitosten käsite — Siilojen käytön arviointi tukihakemuksen jättöpäivänä — Täydellisen purkamisen käsite — Asiakirjan VI/5330/97 liite 2 — Unionin lainsäädännön tulkintavaikeudet — Vilpitön yhteistyö)

42

2019/C 148/39

asia T-156/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.3.2019 — Ranska v. komissio (Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Ranskalle aiheutuneet menot — Pinta-alatukijärjestelmä — Menettelylliset takeet — Asetus (EY) N:o 885/2006 — Pysyvän laitumen käsite — Asetus (EY) N:o 1120/2009 — Kansallinen valvontajärjestelmä, joka perustuu määritelmään, joka ei ole rehualueiden mukainen — Kaikkien menojen jättäminen rahoituksen ulkopuolelle — Oikeasuhteisuus — Ranskan maaseudun kehittämisohjelma — Maaseudun kehittämisen tukitoimenpiteet — Luonnonhaitta-alueet — Asetus (EY) N:o 1975/2006 — Asetus (EU) N:o 65/2011 — Kiinteämääräinen rahoitusoikaisu — Paikalla tehtävät tarkastukset — Eläintiheyden kriteeri — Eläinten laskeminen — Sokerialan väliaikainen rakenneuudistusjärjestelmä — Asetus (EY) N:o 320/2006 — Asetus (EY) N:o 968/2006 — Rakenneuudistustuen myöntämisedellytykset — Tuotantolaitoksen käsite — Siilojen käytön arviointi tukihakemuksen jättämispäivänä — Täydellisen purkamisen käsite — Oikeasuhteisuus — Yhdenvertainen kohtelu — Asiakirjan VI/5330/97 liite 2)

43

2019/C 148/40

asia T-730/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.3.2019 — Espírito Santo Financial Group v. EKP (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Päätös 2004/258/EY — Asiakirjat, jotka liittyvät EKP:n 1.8.2014 tekemään päätökseen, joka koskee Banco Espírito Santo, SA:ta — Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epääminen osittain — EKP:n päätöksentekoelinten asioiden käsittelyn luottamuksellisuutta koskeva poikkeus — Unionin tai jäsenvaltion rahoitus-, raha- tai talouspolitiikkaa koskeva poikkeus — Unionin tai jäsenvaltion rahoitusjärjestelmän vakautta koskeva poikkeus — Kaupallisten etujen suojaamista koskeva poikkeus — Sisäiseen käyttöön tarkoitettuja asiakirjoja koskeva poikkeus — Perusteluvelvollisuus)

44

2019/C 148/41

asia T-799/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.3.2019 — Xiaomi v. EUIPO — Dudingen Develops (MI) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin MI rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki MI — Suhteellinen hylkäysperuste — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla (josta on tullut asetuksen 2007/1001 94 artikla))

45

2019/C 148/42

asia T-837/16: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2019 — Ruotsi v. komissio (REACH — Luvan myöntämisestä lyijysulfaattikromaattikeltaisen ja lyijykromaattimolybdaattisulfaattipunaisen käytölle annettu komission päätös — Asetuksen (EY) N:o 1907/2006 60 artiklan 4 ja 5 kohta — Vaihtoehtojen puuttumisen tarkastelu — Oikeudellinen virhe)

46

2019/C 148/43

asia T-59/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2019 — L v. parlamentti (Henkilöstö — Parlamentin jäsenen valtuutettu avustaja — Sopimuksen irtisanominen — Luottamussuhteen katkeaminen — Viranhoitoon kuulumaton toiminta — Ilmeinen arviointivirhe — Vahingonkorvausvaatimus)

47

2019/C 148/44

asia T-329/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2019 — Hautala ym. v. EFSA (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Asetus (EY) N:o 1049/2001 — Karsinogeenisuustutkimuksiin liittyvät asiakirjat, jotka on laadittu tehoaineen glyfosaatti hyväksynnän uusimisen yhteydessä — Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epääminen osittain — Taloudellisten etujen suojaa koskeva poikkeus — Ylivoimainen yleinen etu — Asetus (EY) N:o 1367/2006 — Ympäristöpäästöihin liittyvien tietojen käsite)

47

2019/C 148/45

asia T-446/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.3.2019 — TK v. parlamentti (Henkilöstö — Väliaikaiset toimihenkilöt — Osoitettujen tehtävien muuttuminen — Tehtävään nimittämisen käsite — Haastatteluun kutsuminen — Menettelyn käsite — Työpaikkakiusaamista koskeva väite — Avustamispyyntö — Vastuu — Henkinen kärsimys)

48

2019/C 148/46

asia T-798/17: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.3.2019 — De Masi ja Varoufakis v. EKP (Oikeus tutustua asiakirjoihin — Päätös 2004/258/EY — Asiakirja nimeltä Vastaukset kysymyksiin EKPJ:n ja EKP:n perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan 14.4 artiklan tulkinnasta — Kieltäytyminen asiakirjan luovuttamisesta — Oikeudellisen neuvonannon suojaan perustuva poikkeus — Sisäiseen käyttöön tarkoitettujen asiakirjojen suojaan perustuva poikkeus — Ylivoimainen yleinen etu)

49

2019/C 148/47

asia T-26/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.3.2019 — Ranska v. komissio (Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto — Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot — Ranskalle aiheutuneet menot — Kertaluonteiset ja kiinteät rahoitusoikaisut — Pinta-alatukijärjestelmä — Viljelylohkojen tunnistamisjärjestelmä — Tukikelpoisten pinta-alojen määrittäminen — Viljelysmaan säilyttäminen hyvässä kunnossa viljelyn ja ympäristönsuojelun kannalta — Maisemapiirteet — Laiduntamiskelpoinen nummi — Kansallinen valvontajärjestelmä, joka perustuu tukikelpoisten pinta-alojen sääntöjenvastaiseen määritelmään — Oikeasuhteisuus — Perusteluvelvollisuus — Sääntöjenmukaisuustarkastus — Todennäköisin virhe — Oikeudellinen virhe)

50

2019/C 148/48

asia T-106/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2019 — Laverana v. EUIPO — Agroecopark (VERA GREEN) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus sanamerkin VERA GREEN rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki LAVERA — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaaran puuttuminen — Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

51

2019/C 148/49

asia T-297/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.3.2019 — Wirecard Technologies v. EUIPO — Striatum Ventures (supr) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki supr — Aikaisempi Benelux-sanamerkki Zupr — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Merkkien samankaltaisuus — Asetuksen (EU) 2017/1001 60 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

51

2019/C 148/50

asia T-463/18: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.3.2019 — Novartis v. EUIPO (SMARTSURFACE) (EU-tavaramerkki — Hakemus sanamerkin SMARTSURFACE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Ehdoton hylkäysperuste — Kuvailevuus — Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta — Erottamiskyvyn puuttuminen — Asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

52

2019/C 148/51

asia T-326/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.3.2019 — Herrero Torres v. EUIPO — DZ Licores (CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisempi kansallinen kuviomerkki Carajillo — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta — Selvästi täysin perusteeton kanne)

53

2019/C 148/52

asia T-125/19: Kanne 20.2.2019 — Clem & Jo Optiquev. EUIPO — C&A (C&J)

54

2019/C 148/53

asia T-126/19: Kanne 21.2.2019 — Krajowa Izba Gospodarcza Chłodnictwa i Klimatyzacji v. komissio

54

2019/C 148/54

asia T-131/19: Kanne 25.2.2019 — Oosterbosch v. parlamentti

55

2019/C 148/55

asia T-132/19: Kanne 26.2.2019 — Ashworth v. parlamentti

56

2019/C 148/56

asia T-135/19: Kanne 1.3.2019 — Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals v. EUIPO — Dalmat (LaTV3D)

58

2019/C 148/57

asia T-137/19: Kanne 28.2.2019 — Souruh v. neuvosto

58

2019/C 148/58

asia T-138/19: Kanne 14.2.2019 — WH v. EUIPO

59

2019/C 148/59

asia T-141/19: Kanne 4.3.2019 — Sabo ym. v. parlamentti ja neuvosto

60

2019/C 148/60

asia T-142/19: Kanne 1.3.2019 — Nosio v. EUIPO — Passi (PASSIATA)

60

2019/C 148/61

asia T-143/19: Kanne 2.3.2019 — Solar Ileias Bompaina v. komissio

61

2019/C 148/62

asia T-147/19: Kanne 6.3.2019 — Flovax v. EUIPO — Dagniaux et Gervais Danone (GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923)

62

2019/C 148/63

asia T-156/19: Kanne 12.3.2019 — Koenig & Bauer v. EUIPO (we’re on it)

63

2019/C 148/64

asia T-507: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 1.3.2019 — Baradel ym. v. EIR

64

2019/C 148/65

asia T-760/18: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.2.2019 — – Intercontinental Exchange Holdings v. EUIPO — New York Mercantile Exchange (NYMEX BRENT)

64

---

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/1 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/1

---

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

(2019/C 148/01)

Viimeisin julkaisu

EUVL C 139, 15.4.2019

Luettelo aiemmista julkaisuista

EUVL C 131, 8.4.2019

EUVL C 122, 1.4.2019

EUVL C 112, 25.3.2019

EUVL C 103, 18.3.2019

EUVL C 93, 11.3.2019

EUVL C 82, 4.3.2019

Nämä tekstit ovat saatavilla:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

CDJ

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/2 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/2

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.3.2019 — Valittajina Balázs-Árpád Izsák ja Balázs-Árpád Izsák ja Attila Dabis sekä muina osapuolina Euroopan komissio, Unkari, Helleenien tasavalta, Romania ja Slovakian tasavalta

(asia C-420/16 P) (1)

(Muutoksenhaku - Institutionaalinen oikeus - Kansalaisaloite - Asetus (EU) N:o 211/2011 - Ehdotetun kansalaisaloitteen rekisteröinti - 4 artiklan 2 kohdan b alakohta - Edellytys, jonka mukaan kyseinen aloite ei selvästi ylitä Euroopan komission toimivaltaa tehdä ehdotus säädökseksi perussopimusten soveltamiseksi - Todistustaakka - Taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen yhteenkuuluvuus - SEUT 174 artikla - Kansalaisaloite ”Koheesiopolitiikka alueiden yhdenvertaisuuden ja alueellisten kulttuurien säilymisen varmistamiseksi” - Rekisteröintihakemus - Komission epäävä päätös)

(2019/C 148/02)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Asianosaiset

Valittajat: Balázs-Árpád Izsák ja Attila Dabis (edustaja: D. Sobor, ügyvéd)

Muut osapuolet: Euroopan komissio (asiamiehet: K. Banks, K. Talabér-Ritz, H. Krämer ja B.-R. Killmann), Unkari (asiamies: M. Z. Fehér), Helleenien tasavalta, Romania (asiamiehet: R. H. Radu, C.-R. Canțăr, C. M. Florescu, L. Lițu ja E. Gane) ja Slovakian tasavalta (asiamies: B. Ricziová)

Tuomiolauselma

| 1) | Unionin yleisen tuomioistuimen 10.5.2016 antama tuomio Izsák ja Dabis v. komissio (T-529/13, EU:T:2016:282) kumotaan. |
| --- | --- |

1)

Unionin yleisen tuomioistuimen 10.5.2016 antama tuomio Izsák ja Dabis v. komissio (T-529/13, EU:T:2016:282) kumotaan.

| 2) | Eurooppalaisen kansalaisaloitteen ”Koheesiopolitiikka alueiden yhdenvertaisuuden ja alueellisten kulttuurien säilymisen varmistamiseksi” rekisteröintiä koskevasta hakemuksesta 25.7.2013 annettu komission päätös C(2013) 4975 final kumotaan. |
| --- | --- |

2)

Eurooppalaisen kansalaisaloitteen ”Koheesiopolitiikka alueiden yhdenvertaisuuden ja alueellisten kulttuurien säilymisen varmistamiseksi” rekisteröintiä koskevasta hakemuksesta 25.7.2013 annettu komission päätös C(2013) 4975 final kumotaan.

| 3) | Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhakuasteessa pidetyistä menettelyistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

3)

Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhakuasteessa pidetyistä menettelyistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

| 4) | Unkari, Romania ja Slovakian tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

4)

Unkari, Romania ja Slovakian tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 392, 24.10.2016.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/3 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/3

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 5.3.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Tallinna Ringkonnakohus — Viro) — Eesti Pagar AS v. Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus ja Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium

(asia C-349/17) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Valtiontuet - Asetus (EY) N:o 800/2008 (Yleinen ryhmäpoikkeusasetus) - 8 artiklan 2 kohta - Tuet, joilla on kannustava vaikutus - Käsite ”hanketta koskevien töiden aloittaminen” - Kansallisten viranomaisten toimivalta - Sääntöjenvastainen tuki - Euroopan komission tai kansallisen tuomioistuimen tekemän päätöksen puuttuminen - Kansallisten viranomaisten velvollisuus periä oma-aloitteisesti takaisin sääntöjenvastainen tuki - Oikeudellinen perusta - SEUT 108 artiklan 3 kohta - Luottamuksensuojan periaate unionin oikeuden perusperiaatteena - Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten päätös tuen myöntämisestä asetuksen N:o 800/2008 nojalla - Tietoisuus seikoista, joiden nojalla hakemus ei ole tukikelpoinen - Perusteltua luottamusta ei synny - Vanhentuminen - Rakennerahastosta osarahoitetut tuet - Sovellettava säännöstö - Asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 - Kansallinen säännöstö - Korko - Velvollisuus periä korkoa - Oikeudellinen perusta - SEUT 108 artiklan 3 kohta - Sovellettava säännöstö - Kansallinen säännöstö - Tehokkuusperiaate)

(2019/C 148/03)

Oikeudenkäyntikieli: viro

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tallinna Ringkonnakohus

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Eesti Pagar AS

Vastapuolet: Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus ja Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium

Tuomiolauselma

| 1) | Tiettyjen tukimuotojen toteamisesta yhteismarkkinoille soveltuviksi [SEUT 107 ja SEUT 108] artiklan mukaisesti 6.8.2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 800/2008 (yleinen ryhmäpoikkeusasetus) 8 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä tarkoitetut ”hanketta tai toimintaa koskevat työt” ovat alkaneet, kun ensimmäinen tätä hanketta tai toimintaa koskeva laitetilaus on tehty tekemällä ehdoton ja oikeudellisesti velvoittava sitoumus ennen tukihakemuksen jättämistä, riippumatta tästä sitoumuksesta irtautumisesta mahdollisesti aiheutuvista kustannuksista. |
| --- | --- |

1)

Tiettyjen tukimuotojen toteamisesta yhteismarkkinoille soveltuviksi [SEUT 107 ja SEUT 108] artiklan mukaisesti 6.8.2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 800/2008 (yleinen ryhmäpoikkeusasetus) 8 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että tässä säännöksessä tarkoitetut ”hanketta tai toimintaa koskevat työt” ovat alkaneet, kun ensimmäinen tätä hanketta tai toimintaa koskeva laitetilaus on tehty tekemällä ehdoton ja oikeudellisesti velvoittava sitoumus ennen tukihakemuksen jättämistä, riippumatta tästä sitoumuksesta irtautumisesta mahdollisesti aiheutuvista kustannuksista.

| 2) | SEUT 108 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että siinä velvoitetaan kansalliset viranomaiset perimään oma-aloitteisesti takaisin tuki, jonka ne ovat myöntäneet asetuksen N:o 800/2008 nojalla, kun ne havaitsevat jälkikäteen, että tässä asetuksessa säädetyt edellytykset eivät täyttyneet. |
| --- | --- |

2)

SEUT 108 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että siinä velvoitetaan kansalliset viranomaiset perimään oma-aloitteisesti takaisin tuki, jonka ne ovat myöntäneet asetuksen N:o 800/2008 nojalla, kun ne havaitsevat jälkikäteen, että tässä asetuksessa säädetyt edellytykset eivät täyttyneet.

| 3) | Unionin oikeutta on tulkittava siten, että kansalliset viranomaiset, jotka myöntävät tuen soveltamalla virheellisesti asetusta N:o 800/2008, eivät voi synnyttää tuensaajassa tämän tuen sääntöjenmukaisuutta koskevaa perusteltua luottamusta. |
| --- | --- |

3)

Unionin oikeutta on tulkittava siten, että kansalliset viranomaiset, jotka myöntävät tuen soveltamalla virheellisesti asetusta N:o 800/2008, eivät voi synnyttää tuensaajassa tämän tuen sääntöjenmukaisuutta koskevaa perusteltua luottamusta.

| 4) | Unionin oikeutta on tulkittava siten, että kun kansalliset viranomaiset ovat myöntäneet tuen rakennerahastosta soveltamalla virheellisesti asetusta N:o 800/2008, sääntöjenvastaisen tuen takaisinperintään sovelletaan Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 soveltamisedellytysten täyttyessä tämän asetuksen 3 artiklan 1 kohdassa säädettyä neljän vuoden vanhentumisaikaa, ja mikäli nämä edellytykset eivät täyty, sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaista vanhentumisaikaa. |
| --- | --- |

4)

Unionin oikeutta on tulkittava siten, että kun kansalliset viranomaiset ovat myöntäneet tuen rakennerahastosta soveltamalla virheellisesti asetusta N:o 800/2008, sääntöjenvastaisen tuen takaisinperintään sovelletaan Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18.12.1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 soveltamisedellytysten täyttyessä tämän asetuksen 3 artiklan 1 kohdassa säädettyä neljän vuoden vanhentumisaikaa, ja mikäli nämä edellytykset eivät täyty, sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaista vanhentumisaikaa.

| 5) | Unionin oikeutta on tulkittava siten, että kun kansalliset viranomaiset perivät oma-aloitteisesti takaisin asetuksen N:o 800/2008 nojalla virheellisesti myöntämänsä tuen, niiden on perittävä tämän tuen saajalta korko sovellettavan kansallisen oikeuden sääntöjen mukaisesti. Tämän osalta SEUT 108 artiklan 3 kohdassa edellytetään, että näiden sääntöjen nojalla voidaan taata sääntöjenvastaisen tuen takaisinperintä kokonaisuudessaan ja että näin ollen tuensaaja muun muassa velvoitetaan maksamaan korkoa koko ajanjaksolta, jona se on saanut tukea, sen korkokannan mukaisesti, jota olisi sovellettu, jos sen olisi pitänyt lainata kyseessä olevan tuen määrä markkinoilta mainitun ajanjakson aikana. |
| --- | --- |

5)

Unionin oikeutta on tulkittava siten, että kun kansalliset viranomaiset perivät oma-aloitteisesti takaisin asetuksen N:o 800/2008 nojalla virheellisesti myöntämänsä tuen, niiden on perittävä tämän tuen saajalta korko sovellettavan kansallisen oikeuden sääntöjen mukaisesti. Tämän osalta SEUT 108 artiklan 3 kohdassa edellytetään, että näiden sääntöjen nojalla voidaan taata sääntöjenvastaisen tuen takaisinperintä kokonaisuudessaan ja että näin ollen tuensaaja muun muassa velvoitetaan maksamaan korkoa koko ajanjaksolta, jona se on saanut tukea, sen korkokannan mukaisesti, jota olisi sovellettu, jos sen olisi pitänyt lainata kyseessä olevan tuen määrä markkinoilta mainitun ajanjakson aikana.

---

(1)  EUVL C 269, 14.8.2017.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/4 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/4

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kuudes jaosto) 7.3.2019 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Supremo Tribunal Administrativo — Portugali) — Suez II Water Technologies & Solutions — Portugal Unipessoal Lda, aiemmin GE Power Controls Portugal — Material Eléctrico Lda, sittemmin GE Power Controls Portugal — Unipessoal Lda v. Fazenda Pública

(asia C-643/17) (1)

(Ennakkoratkaisupyyntö - Tulliliitto - Asetus (ETY) N:o 2913/92 - 37 artikla - Yhteisön tullikoodeksi - Asetus (ETY) N:o 2454/93 - 313 artikla - Tavaroiden tullioikeudellinen asema - Tavaroiden yhteisöasemaa koskeva olettama)

(2019/C 148/04)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Supremo Tribunal Administrativo

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Suez II Water Technologies & Solutions — Portugal Unipessoal Lda, aiemmin GE Power Controls Portugal — Material Eléctrico Lda, sittemmin GE Power Controls Portugal — Unipessoal Lda

Vastapuoli: Fazenda Pública

Tuomiolauselma

Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2.7.1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93, sellaisena kuin se on muutettuna 12.1.1998 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 75/98, 313 artiklaa on tulkittava siten, että pääasiassa kyseessä olevien kaltaisia tavaroita, joita kolmansiin maihin sijoittautuneet yhtiöt ovat toimittaneet unionin tullialueelle sijoittautuneelle yhtiölle siellä käytettäväksi ja joista ne ovat lähettäneet laskun, on pidettävä yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna 19.12.1996 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 82/97, 37 artiklassa tarkoitettuina unionin tullialueelle tuotuina tavaroina, joita koskee tämän vuoksi asetuksen N:o 2454/93, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 75/98, 313 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetty poikkeus, jolloin yhteisötavaroiden asema tunnustetaan tavaroille vasta, kun on esitetty näyttöä siitä, että tavarat ovat käyneet läpi luovutusta vapaaseen liikkeeseen unionin tullialueella koskevan menettelyn.

---

(1)  EUVL C 52, 12.2.2018.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/5 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/5

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 6.3.2019 — Valittajana BMB sp. z o.o. sekä muina osapuolina Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) ja Ferrero SpA

(asia C-693/17 P) (1)

(Muutoksenhaku - Yhteisömalli - Asetus (EY) N:o 6/2002 - 25 artiklan 1 kohdan e alakohta - Mitättömyysmenettely - Makeisrasiaa esittävä yhteisömalli - Mitättömäksi julistaminen)

(2019/C 148/05)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: BMB sp. z o.o. (edustaja: K. Czubkowski, radca prawny)

Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: S. Hanne ja D. Walicka), Ferrero SpA (edustaja: M. Kefferpütz, Rechtsanwalt)

Tuomiolauselma

| 1) | Valitus hylätään. |
| --- | --- |

1)

Valitus hylätään.

| 2) | BMB sp. z o.o. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

BMB sp. z o.o. velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 142, 23.4.2018.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/6 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/6

---

Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 7.3.2019 — Valittajana Euroopan komissio ja muuna osapuolena Alain Laurent Brouillard

(asia C-728/17 P) (1)

(Muutoksenhaku - Henkilöstö - Palvelukseen ottaminen - Kilpailu - Kilpailun osallistumisedellytykset - Vaaditut tutkinnot ja koulutustaso - Avoin kilpailu EPSO/AD/306/15 - Ehdokkaiden esivalinta hakemusten perusteella - Oikeustieteellistä loppututkintoa belgialaisessa, ranskalaisessa tai luxemburgilaisessa korkeakoulussa vastaava koulutustaso - Yksityisoikeuden alan master 2 -tutkintotodistus oikeustieteestä, taloustieteestä ja taloushallinnosta, erikoistumisalana oikeuslingvistiikka - Myöntäminen ”hankitun työkokemuksen hyväksymisen” jälkeen - Hakemuksen hylkääminen)

(2019/C 148/06)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Mihaylova ja G. Gattinara)

Muu osapuoli: Alain Laurent Brouillard (edustaja: H. Brouillard, avocat)

Tuomiolauselma

| 1) | Valitus hylätään. |
| --- | --- |

1)

Valitus hylätään.

| 2) | Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 112, 26.3.2018.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/6 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/6

---

Valitus, jonka Mauro Bettani on tehnyt 13.6.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-80/18, Bettani v. komissio, 24.4.2018 antamasta määräyksestä

(asia C-392/18 P)

(2019/C 148/07)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Valittaja: Mauro Bettani (edustaja: M. Bettani, avvocato)

Muu osapuoli: Euroopan komissio

Unionin tuomioistuin (kuudes jaosto) on 7.3.2019 antamallaan määräyksellä hylännyt valituksen ja määrännyt Mauro Bettanin vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/7 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/7

---

Valitus, jonka M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M Sansz Kft.) on tehnyt 3.12.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (seitsemäs jaosto) asiassa T-709/17, M-Sansz v. komissio, 28.9.2018 antamasta määräyksestä

(asia C-757/18 P)

(2019/C 148/08)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Asianosaiset

Valittaja: M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M-Sansz Kft.) (edustaja: L. Ravasz, ügyvéd)

Muu osapuoli: komissio

Vaatimukset

M-Sansz Kft. vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 28.9.2018 antaman määräyksen asiassa T-709/17, M-Sansz v. komissio ja hylkää komission siinä esittämän oikeudenkäyntiväitteen ja hyväksyy valittajan ensimmäisessä asteessa esittämät vaatimukset ja toteaa komission päätösten SA.29432 [CP 290/2009] ja SA.45498 [FC/2016] osalta ensisijaisesti, ettei päätösten oikeusperusteena ole käytetty SEUT 107 artiklan 1 kohtaa valtiontuen soveltuvuuden toteamisen osalta, ja toissijaisesti, että riitautettuja päätöksiä ei voida pitää oikeudellisesti sitovina valittajaan nähden Fővárosi Törvényszékissä käytävässä oikeudenkäynnissä asiassa 23.P.25.843/2016, sillä ne eivät koske valittajaa suoraan ja erikseen, koska se on perustanut korvausvaatimuksensa siihen, että valtiontuki on SEUT 107 artiklan 1 kohdan vastainen eikä siihen, että se olisi SEUT 107 artiklan 3 kohdan vastainen. Siinä tapauksessa, että riitautetut päätökset katsotaan valittajaan nähden oikeudellisesti sitoviksi SEUT 107 artiklan 1 kohtaan perustuvassa oikeudenkäynnissä, se vaatii, että unionin tuomioistuin hyväksyy ensimmäisessä asteessa esitetyn vaatimuksen ja toteaa, etteivät riitautetut päätökset ole päteviä, koska Unkarin viranomaisten myöntämä tuki on SEUT 107 artiklan 1 kohdan vastainen (kumoamisvaatimus). |
| --- | --- |

—

kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 28.9.2018 antaman määräyksen asiassa T-709/17, M-Sansz v. komissio ja hylkää komission siinä esittämän oikeudenkäyntiväitteen ja hyväksyy valittajan ensimmäisessä asteessa esittämät vaatimukset ja toteaa komission päätösten SA.29432 [CP 290/2009] ja SA.45498 [FC/2016] osalta ensisijaisesti, ettei päätösten oikeusperusteena ole käytetty SEUT 107 artiklan 1 kohtaa valtiontuen soveltuvuuden toteamisen osalta, ja toissijaisesti, että riitautettuja päätöksiä ei voida pitää oikeudellisesti sitovina valittajaan nähden Fővárosi Törvényszékissä käytävässä oikeudenkäynnissä asiassa 23.P.25.843/2016, sillä ne eivät koske valittajaa suoraan ja erikseen, koska se on perustanut korvausvaatimuksensa siihen, että valtiontuki on SEUT 107 artiklan 1 kohdan vastainen eikä siihen, että se olisi SEUT 107 artiklan 3 kohdan vastainen. Siinä tapauksessa, että riitautetut päätökset katsotaan valittajaan nähden oikeudellisesti sitoviksi SEUT 107 artiklan 1 kohtaan perustuvassa oikeudenkäynnissä, se vaatii, että unionin tuomioistuin hyväksyy ensimmäisessä asteessa esitetyn vaatimuksen ja toteaa, etteivät riitautetut päätökset ole päteviä, koska Unkarin viranomaisten myöntämä tuki on SEUT 107 artiklan 1 kohdan vastainen (kumoamisvaatimus).

| — | kumoaa, mikäli se katsoo, ettei se voi ratkaista asiakysymystä, mainitun unionin yleisen tuomioistuimen tuomion ja palauttaa asian tämän käsiteltäväksi ensimmäisenä asteena. |
| --- | --- |

—

kumoaa, mikäli se katsoo, ettei se voi ratkaista asiakysymystä, mainitun unionin yleisen tuomioistuimen tuomion ja palauttaa asian tämän käsiteltäväksi ensimmäisenä asteena.

| — | velvoittaa — jos se ratkaisee asian ensimmäisessä kohdassa mainittujen vaatimusten mukaisesti — komission vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ensimmäisessä asteessa ja unionin tuomioistuimessa. |
| --- | --- |

—

velvoittaa — jos se ratkaisee asian ensimmäisessä kohdassa mainittujen vaatimusten mukaisesti — komission vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ensimmäisessä asteessa ja unionin tuomioistuimessa.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

SEUT 263 artiklan ja seuraavassa korostettujen muiden oikeussääntöjen ja oikeuskäytännön rikkominen seuraavista syistä:

Unkarilaisen yrityksen moitteet perustuvat päätöksiin SA.29432 ja SA.45498 liittyviin menettelyihin. Se on väittänyt, että valtiontuki oli lainvastainen ja että tietty joukko yrityksiä — johon valittajana oleva yritys kuuluu — on joutunut syrjinnän kohteeksi, sillä sekä ne yritykset, jotka saivat edun että yritykset, joita on syrjitty, toimivat samalla sektorilla Unkarissa, niiden toiminta on keskittynyt samalle alueelle Unkarissa ja ne työllistävät kaikki vammautuneita henkilöitä. Valittaja väittää myös, että lainvastaisen tuen määrä on epäoikeudenmukainen ja kohtuuttoman suuri. Se väittää, ettei komissio ole näissä menettelyissä tehnyt päätöksiä tai ei ainakaan päätöksiä, joilla olisi oikeusvaikutuksia valittajaan. Valituskirjelmässä mainitussa Unkarissa käytävässä oikeudenkäynnissä valittaja on vaatinut niiden vahinkojen korvaamista, jotka perustuvat lainvastaiseen valtiotukeen, minkä vuoksi nyt kyseessä olevan valitusasian ratkaisu vaikuttaa välttämättä ratkaisuun, joka tullaan tekemään kyseisessä kansallisessa menettelyssä. On tärkeää, etteivät toimet, joita ei voida pitää oikeudellisesti komission päätöksinä, ole ratkaisevia kansallisen menettelyn ratkaisun kannalta. Päätöksissä ei todeta valtiontuen soveltuvuudesta sisämarkkinoille SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, eikä niissä ole kyse oikeudellisista toimista, joiden tarkoituksena on tuottaa oikeusvaikutuksia valittajaan nähden, mikä merkitsee sitä, etteivät ne koske valittajaa suoraan tai erikseen, koska se on esittänyt korvausvaatimuksensa sillä perusteella, että valtiontuki on SEUT 107 artiklan 1 kohdan vastainen, eikä sillä perusteella, että se olisi SEUT 107 artiklan 3 kohdan vastainen.

Valittaja väittää, että nyt kyseessä oleva valitus täyttää 15.7.1963 annetussa tuomiossa Plaumann v. komissio (25/62, EU:C:1963:17) vahvistetun kriteerin. Se väittää osoittaneensa olevansa taho, jota asia koskee SEUT 263 artiklan neljännessä kohdassa, SEUT 108 artiklan 2 kohdassa ja neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 (1)
  1 artiklan h kohdassa tarkoitetulla tavalla, ja että unionin tuomioistuin on todennut 24.5.2011 antamassaan tuomiossa komissio v. Kronoply ja Kronotex (C-83/09 P, EU:C:2011:341), ettei kilpailijaksi katsominen edellyttänyt, että toimintasektori on täysin sama.

Menettelyllisten oikeuksien loukkaaminen (seuraavassa korostettujen oikeussääntöjen rikkominen) seuraavista syistä:

Vaikkei aineistoon liitetty taulukko ja muut asiassa esitetyt selitykset riittäneet unionin yleiselle tuomioistuimelle osoitukseksi siitä, etteivät päätökset koskeneet kantajaa suoraan, tämän olisi pitänyt soveltaa unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 83 artiklan 1–3 kohtaa, 88 artiklan 1 kohtaa, 89 artiklan 1 kohtaa, 2 kohdan a–c alakohtaa, 3 kohdan a–d alakohtaa ja 4 kohtaa sekä 92 artiklan 1 kohtaa ja pyytää kantajalta tietoja tai osoittaa kantajalle tähän tähtäävä pyyntö. Rikkomisen syynä on se, ettei unionin yleinen tuomioistuin toiminut omasta aloitteestaan. Vastaavasti Sargentini -raportissa — joka kohdistuu sekin nyt kyseessä olevaan ajanjaksoon — esitettiin moitteita Unkaria kohtaan oikeusvaltion arvojen toteutumisen osalta, mukaan lukien oikeusvaltion talouteen liittyvät seikat (12, 13, 22 ja 23 kohta).

---

(1)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annettu neuvoston asetus (EU) 2016/1589 (EUVL 2015, L 248, s. 9).

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/8 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/8

---

Valitus, jonka Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) on tehnyt 20.12.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-7/17, John Mills v. EUIPO, 15.10.2018 antamasta tuomiosta

(asia C-809/18 P)

(2019/C 148/09)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (edustaja: asiamies A. Lukošiūtė)

Muut osapuolet: John Mills Ltd ja Jerome Alexander Consulting Corp.

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalainen tuomion. |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalainen tuomion.

| — | velvoittaa John Mills Ltd:n korvaamaan viraston oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa John Mills Ltd:n korvaamaan viraston oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Asetuksen N:o 207/2009 (1)
  8 artiklan 3 kohtaa on rikottu

| — | Unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti asetuksen N.o 207/2009 8 artiklan 3 kohdan säännöksiä rajoittaessaan kyseisen kohdan soveltamisalaa siten, että se koskee ainoastaan merkkien samanlaisuuden käsitettä, ja antamalla sille asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun merkityksen. |
| --- | --- |

—

Unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti asetuksen N.o 207/2009 8 artiklan 3 kohdan säännöksiä rajoittaessaan kyseisen kohdan soveltamisalaa siten, että se koskee ainoastaan merkkien samanlaisuuden käsitettä, ja antamalla sille asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun merkityksen.

| — | Unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut riittävästi huomioon asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 3 kohdan tarkoitusta, eli sen estämistä, että tavaramerkin haltijan asiamies käyttäisi väärin tavaramerkkiä hyödyntämällä tietoja ja kokemusta, jotka se on saanut ollessaan liikesuhteessa haltijaan, ja saisi siten perusteetonta hyötyä tavaramerkin haltijan itsensä tekemästä työstä ja investoinneista, ja näin ollen unionin yleinen tuomioistuin asetti sanamuodon mukaisen tulkinnan etusijalle, vaikka unionin tuomioistuimet ovat johdonmukaisesti soveltaneet teleologista lähestymistapaa unionin tavaramerkkioikeuden tulkinnassa. |
| --- | --- |

—

Unionin yleinen tuomioistuin ei ottanut riittävästi huomioon asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 3 kohdan tarkoitusta, eli sen estämistä, että tavaramerkin haltijan asiamies käyttäisi väärin tavaramerkkiä hyödyntämällä tietoja ja kokemusta, jotka se on saanut ollessaan liikesuhteessa haltijaan, ja saisi siten perusteetonta hyötyä tavaramerkin haltijan itsensä tekemästä työstä ja investoinneista, ja näin ollen unionin yleinen tuomioistuin asetti sanamuodon mukaisen tulkinnan etusijalle, vaikka unionin tuomioistuimet ovat johdonmukaisesti soveltaneet teleologista lähestymistapaa unionin tavaramerkkioikeuden tulkinnassa.

| — | Sanamuodon mukaisen tulkinnan perusteella ei myöskään voida päätellä, että asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 3 kohtaa sovelletaan ainoastaan samoihin tavaramerkkeihin. Näin ollen riittää, että kyseiset merkit vastaavat toisiaan niiden osatekijöiden osalta, joista aikaisemman tavaramerkin erottamiskyky pääasiallisesti muodostuu. Tarkasteltaessa vastakkain olevia tavaramerkkejä asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 3 kohdan mukaisesti on tämän vuoksi selvitettävä, toistetaanko EU-tavaramerkkihakemuksessa aikaisemman tavaramerkin keskeiset osatekijät siten, että on selvää, että hakija käyttää väärin laillisen haltijan oikeutta tavaramerkkiin. Vilpillisesti toiminut asiamies voisi nimittäin estää sen, että alkuperäinen haltija rekisteröi aikaisemman tavaramerkin myöhemmin unionissa, mutta myös sen, että päämies käyttää tavaramerkkiä unionissa. |
| --- | --- |

—

Sanamuodon mukaisen tulkinnan perusteella ei myöskään voida päätellä, että asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 3 kohtaa sovelletaan ainoastaan samoihin tavaramerkkeihin. Näin ollen riittää, että kyseiset merkit vastaavat toisiaan niiden osatekijöiden osalta, joista aikaisemman tavaramerkin erottamiskyky pääasiallisesti muodostuu. Tarkasteltaessa vastakkain olevia tavaramerkkejä asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 3 kohdan mukaisesti on tämän vuoksi selvitettävä, toistetaanko EU-tavaramerkkihakemuksessa aikaisemman tavaramerkin keskeiset osatekijät siten, että on selvää, että hakija käyttää väärin laillisen haltijan oikeutta tavaramerkkiin. Vilpillisesti toiminut asiamies voisi nimittäin estää sen, että alkuperäinen haltija rekisteröi aikaisemman tavaramerkin myöhemmin unionissa, mutta myös sen, että päämies käyttää tavaramerkkiä unionissa.

Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 36 artiklaa on rikottu

| — | Valituksenalaisessa tuomiossa on esitetty ristiriitaisia perusteluja siltä osin kuin siinä hyväksytään yhtäältä se, että merkit ovat samoja, kun yhdessä merkissä toistetaan toinen merkki ilman muutoksia tai lisäyksiä, ja toisaalta se, että merkit ovat myös samoja, kun muunnelmia on tehty muuttamatta erottamiskykyä (ks. riidanalaisen tuomion 38–40 kohta). Tällaiset perustelut ovat ristiriitaisia, koska samaa samanlaisuuden käsitettä sovelletaan oikeudellisesti ja tosiseikkojen kannalta erilaisissa tilanteissa ja sille annetaan virheellisesti kaksi merkitystä. |
| --- | --- |

—

Valituksenalaisessa tuomiossa on esitetty ristiriitaisia perusteluja siltä osin kuin siinä hyväksytään yhtäältä se, että merkit ovat samoja, kun yhdessä merkissä toistetaan toinen merkki ilman muutoksia tai lisäyksiä, ja toisaalta se, että merkit ovat myös samoja, kun muunnelmia on tehty muuttamatta erottamiskykyä (ks. riidanalaisen tuomion 38–40 kohta). Tällaiset perustelut ovat ristiriitaisia, koska samaa samanlaisuuden käsitettä sovelletaan oikeudellisesti ja tosiseikkojen kannalta erilaisissa tilanteissa ja sille annetaan virheellisesti kaksi merkitystä.

| — | Unionin yleinen tuomioistuin ei perustellut lainkaan sitä, miksi vastakkain olevat tavaramerkit eivät kuulu asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan sen kriteerin perusteella, jonka se esitti riidanalaisen tuomion 39 kohdassa. |
| --- | --- |

—

Unionin yleinen tuomioistuin ei perustellut lainkaan sitä, miksi vastakkain olevat tavaramerkit eivät kuulu asetuksen N:o 207/2009 8 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan sen kriteerin perusteella, jonka se esitti riidanalaisen tuomion 39 kohdassa.

---

(1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL 2009, L 78, s. 1).

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/9 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/9

---

Valitus, jonka The Yokohama Rubber Co. Ltd on tehnyt 21.12.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu seitsemäs jaosto) asiassa T-447/16, Pirelli Tyre v. EUIPO, 24.10.2018 antamasta tuomiosta

(asia C-818/18 P)

(2019/C 148/10)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: The Yokohama Rubber Co. Ltd (edustajat: D. Martucci, F. Boscariol de Roberto, avvocati)

Muut osapuolet: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto, Pirelli Tyre SpA

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | kumoaa valituksenalaisen tuomion |
| --- | --- |

—

kumoaa valituksenalaisen tuomion

| — | tarvittaessa palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen |
| --- | --- |

—

tarvittaessa palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen

| — | velvoittaa Pirelli Tyre SpA:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut unionin yleisessä tuomioistuimessa ja valituslautakunnassa aiheutuneet kulut mukaan lukien. |
| --- | --- |

—

velvoittaa Pirelli Tyre SpA:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut unionin yleisessä tuomioistuimessa ja valituslautakunnassa aiheutuneet kulut mukaan lukien.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Ensimmäisen valitusperusteen ensimmäinen osa: muodostuuko merkki tavaroiden muodosta asetuksen N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdassa tarkoitetulla tavalla?

Unionin yleinen tuomioistuin väitti, että vaikka riidanalaisen merkin muodostavassa graafisessa esityksessä ei ole ääriviivoja eikä sen liitteenä ole tarkempaa kuvausta, Pirelli ei kiistänyt sitä, että joissakin sen rengasmalleissa on renkaan pinnalla riidanalaisen merkin esittämän uran muotoinen ura. Tämän lisäksi toimivaltaiselle viranomaiselle annettua mahdollisuutta ottaa huomioon riidanalaisen kolmiulotteisen merkin olennaisten ominaispiirteiden yksilöimisessä hyödyllinen aineisto on laajennettu kaksiulotteisten merkkien tutkimiseen. Unionin yleinen tuomioistuin totesi päättelynsä lopuksi, että ”on todettava, että kun riidanalaista tavaramerkkiä analysoidaan objektiivisesti ja konkreettisesti, se ei ole kulutuspintaa esittävä kuvio. Se esittää enintään kulutuspinnan erillistä uraa.” Unionin tuomioistuin on toistanut useaan otteeseen, että oikeuskäytäntöä, joka kehitettiin sellaisten kolmiulotteisten merkkien osalta, jotka muodostuvat tavaran tai sen osan ulkoasusta, sovelletaan myös tilanteessa, jossa — käsiteltävän asian tavoin — hakemuksen kohteena oleva tavaramerkki on kuviomerkki, joka muodostuu kyseisen tavaran tai tavaran osan kaksiulotteisesta esityksestä. Tällaisessa tapauksessa tavaramerkki ei myöskään muodostu merkistä, joka ei liity sen kattamien tavaroiden ulkoasuun. Riidanalaisen tavaramerkin graafisessa esityksessä toistetaan täsmälleen tavaran, jota sen on määrä osoittaa, tai tavaran, johon se teknisistä syistä liittyy, muoto (eli malli). Unionin yleisen tuomioistuimen antama selitys, jonka mukaan merkki ei ole tavaran merkittävä osa, on omavaltainen sekä unionin tuomioistuimen ja yleisen tuomioistuimen oikeuskäytännön vastainen. Kyse ei ole siitä, muodostuuko merkki tavaran merkittävästä osasta, vaan siitä, muodostuuko merkki tavaran osasta.

Ensimmäisen valitusperusteen toinen osa: lisäsikö valituslautakunta muotoon osatekijöitä, jotka eivät olleet osa merkkiä ja jotka olivat tämän vuoksi ulkoisia ja vieraita?

Unionin yleinen tuomioistuin väittää, että valituslautakunta poikkesi riidanalaisen merkin esittämästä muodosta ja muutti sitä. Toisin sanoen valituslautakunta muutti merkin luonnetta ja väitti tai oletti, että siinä on ulkoisia ja vieraita ominaisuuksia. Todellisuudessa valituslautakunta ei lisännyt merkkiin osatekijöitä vaan se arvioi konkreettisten tavaroiden muotoa eikä abstraktia muotoa. Jos merkki on — kuten unionin yleinen tuomioistuin totesi — aito esitys merkin kattamien tavaroiden osasta, on tarpeen analysoida graafiseen esitykseen perustuvan muodon ominaispiirteitä asianomaisten tavaroiden tehtävän näkökulmasta. Valittajan mukaan unionin yleinen tuomioistuin vaikuttaa väittävän, että EUIPO yritti löytää piilotettuja ominaispiirteitä, jotka eivät ole nähtävissä esitetyssä muodossa. Vaikka kyseisen arvioinnin pitäisi epäilemättä rajoittua ensi näkemältä hakemuksen kohteena olevan muodon analyysiin, kyseisen muodon (ura) ja tavaroiden (rengas) tehtävän suhde edellyttää lisätietojen tarkastelua. Valittaja katsoo, että hakemuksen kohteena olevan merkin analyysi perustuu yksinkertaisesti siihen, että tavaroissa kyseinen tavaramerkki esiintyy merkin sarjatuotantona. Tämän vuoksi kysymys kuuluu: ”Onko kuvaus epäilemättä tavaran osan toiminnallisen osatekijän esitys?” Toisin kuin unionin yleinen tuomioistuin väittää, kysymys ei kuulu: ”Onko kuvaus epäilemättä tavaran merkittävän osan tai vähäisen osuuden esitys?”

Toinen valitusperuste: tosiseikkojen vääristyneellä tavalla huomioon ottaminen

Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen, kun se arvioi kaikki tosiseikat ja asiakirjat, jotka Yokohama oli toimittanut. Valittaja väittää osoittaneensa täsmällisesti todisteet, jotka se väittää unionin yleisen tuomioistuimen ottaneen vääristyneellä tavalla huomioon, ja osoittaneensa arviointivirheet, jotka sen mukaan tähän johtivat. Tällainen vääristyneellä tavalla huomioon ottaminen ilmenee selvästi unionin tuomioistuimen asiakirja-aineistossa olevista asiakirjoista, eikä uusi tosiseikkoja ja todisteita koskeva arviointi ole tarpeen.

---

(1)  Euroopan yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 11).

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/11 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/11

---

Valitus, jonka Mamas and Papas Ltd on tehnyt 28.12.2018 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-672/17, Mamas and Papas v. EUIPO annetusta tuomiosta

(asia C-825/18)

(2019/C 148/11)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Mamas and Papas Ltd (edustajat: S. Malynicz QC, B. Whitehead ja J. Dainty, solicitors)

Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin tuomioistuinta

| — | kumoamaan yleisen tuomioistuimen tuomion asiassa T-672/17, Mamas and Papas vastaan EUIPO |
| --- | --- |

—

kumoamaan yleisen tuomioistuimen tuomion asiassa T-672/17, Mamas and Papas vastaan EUIPO

| — | ratkaisemaan asian aiemman julkistamisen osalta |
| --- | --- |

—

ratkaisemaan asian aiemman julkistamisen osalta

| — | palauttamaan asian Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen muiden sellaisten oikeudellisten perusteiden osalta, jotka esitettiin yleisessä tuomioistuimessa mutta joihin mainittu tuomioistuin ei ottanut kantaa |
| --- | --- |

—

palauttamaan asian Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen muiden sellaisten oikeudellisten perusteiden osalta, jotka esitettiin yleisessä tuomioistuimessa mutta joihin mainittu tuomioistuin ei ottanut kantaa

| — | velvoittamaan viraston vastaamaan omista kuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan viraston vastaamaan omista kuluistaan ja korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yleinen tuomioistuin teki ensinnäkin oikeudellisen virheen siltä osin kuin on kyse EUIPO:n valtuuksista arvioida tosiseikkoja yhteisömalliasetuksen (1) 63 artiklan 1 kohdan mukaisesti aiemman mallin julkistamisen osalta. Silloin kun mallioikeuden haltija vahvistaa aiemman julkistamisen, EUIPO:lla ei ole mahdollisuutta päätyä tämän seikan osalta eri lopputulokseen.

Kantaja väittää toiseksi, että siltä osin kuin on kyse siitä, miten yleinen tuomioistuin arvioi aiempaa julkistamista koskevaa näyttöä, mainittu tuomioistuin otti kyseisen näytön huomioon vääristyneellä tavalla ja arvioi tosiseikkoja virheellisesti. Kantaja toteaa lisäksi, että oikeudenkäyntiaineiston perusteella on selvää, että yleisen tuomioistuimen ratkaisuun sisältyy aineellinen virhe siltä osin kuin on kyse päätelmistä, joita kyseinen tuomioistuin on tehnyt sille esitettyjen asiakirjojen perusteella.

---

(1)  Yhteisömallista 12.12.2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 6/2002 (EUVL 2002, L 3, s. 1).

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/12 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/12

---

Valitus, jonka Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto on tehnyt 4.1.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu seitsemäs jaosto) asiassa T-447/16, Pirelli Tyre v. EUIPO, 24.10.2018 antamasta tuomiosta

(asia C-6/19 P)

(2019/C 148/12)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: J. Ivanauskas)

Muut osapuolet: Pirelli Tyre SpA, The Yokohama Rubber Co. Ltd

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | kumoaa valituksenalaisen tuomion |
| --- | --- |

—

kumoaa valituksenalaisen tuomion

| — | velvoittaa Pirelli Tyre SpA:n korvaamaan viraston oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa Pirelli Tyre SpA:n korvaamaan viraston oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Virasto esittää yhden ainoan oikeudellisen perusteen, joka on asetuksen N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdan rikkominen.

| — | Kun unionin yleinen tuomioistuin vaati, että tavaran osaa esittävän merkin on edustettava sekä määrällisesti että laadullisesti kyseisen tavaran merkittävää osaa, jotta se kuuluisi asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdan soveltamisalaan, se tulkitsi virheellisesti tämän hylkäysperusteen edellytyksiä. |
| --- | --- |

—

Kun unionin yleinen tuomioistuin vaati, että tavaran osaa esittävän merkin on edustettava sekä määrällisesti että laadullisesti kyseisen tavaran merkittävää osaa, jotta se kuuluisi asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdan soveltamisalaan, se tulkitsi virheellisesti tämän hylkäysperusteen edellytyksiä.

| — | Unionin yleinen tuomioistuin katsoi virheellisesti, että riidanalaisessa merkissä esiintyvällä erillisellä uralla ei voi olla teknistä tehtävää asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdan soveltamiseksi, koska se esiintyy renkaan kulutuspinnalla yhdessä muiden osatekijöiden kanssa. Ensinnäkin asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdassa edellytetään sen teknisen tuloksen tutkimista, joka saadaan kyseessä olevassa merkissä esiintyvällä tavaran osatekijällä pikemminkin kuin sen teknisen tuloksen tutkimista, joka saadaan koko tavaralla. Toiseksi asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdan soveltamiseksi on merkityksetöntä, onko riidanalaisessa merkissä esiintyvä erillinen ura yhdistetty renkaan kulutuspinnan muihin osatekijöihin, koska sillä itsellään on tekninen tulos ja se myötävaikuttaa kyseisen kulutusuran toimintaan. |
| --- | --- |

—

Unionin yleinen tuomioistuin katsoi virheellisesti, että riidanalaisessa merkissä esiintyvällä erillisellä uralla ei voi olla teknistä tehtävää asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdan soveltamiseksi, koska se esiintyy renkaan kulutuspinnalla yhdessä muiden osatekijöiden kanssa. Ensinnäkin asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdassa edellytetään sen teknisen tuloksen tutkimista, joka saadaan kyseessä olevassa merkissä esiintyvällä tavaran osatekijällä pikemminkin kuin sen teknisen tuloksen tutkimista, joka saadaan koko tavaralla. Toiseksi asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan e alakohdan ii alakohdan soveltamiseksi on merkityksetöntä, onko riidanalaisessa merkissä esiintyvä erillinen ura yhdistetty renkaan kulutuspinnan muihin osatekijöihin, koska sillä itsellään on tekninen tulos ja se myötävaikuttaa kyseisen kulutusuran toimintaan.

| — | Unionin yleinen tuomioistuin katsoi virheellisesti, että riidanalaisessa merkissä esiintyvän erillisen uran rekisteröinti ei voisi estää Pirellin kilpailijoita tekemästä ja markkinoimasta renkaita, joissa on samanlaisia tai samankaltaisia uria. Vaikka renkaan kulutuspinta muodostuu eri osatekijöiden yhdistelmästä ja vuorovaikutuksesta, ainakin osa yleisöstä kykenisi yksilöimään kulutuspinnalla esiintyvät eri uratyypit. |
| --- | --- |

—

Unionin yleinen tuomioistuin katsoi virheellisesti, että riidanalaisessa merkissä esiintyvän erillisen uran rekisteröinti ei voisi estää Pirellin kilpailijoita tekemästä ja markkinoimasta renkaita, joissa on samanlaisia tai samankaltaisia uria. Vaikka renkaan kulutuspinta muodostuu eri osatekijöiden yhdistelmästä ja vuorovaikutuksesta, ainakin osa yleisöstä kykenisi yksilöimään kulutuspinnalla esiintyvät eri uratyypit.

---

(1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1)

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/13 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/13

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Zaragoza (Espanja) on esittänyt 9.1.2019 — Ibercaja Banco SA v. TJ ja UK

(asia C-13/19)

(2019/C 148/13)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Audiencia Provincial de Zaragoza

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Ibercaja Banco SA

Vastapuolet: TJ ja UK

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Kun otetaan direktiivin 93/13 (1) 3 artikla huomioon, voidaanko vähimmäiskorkoehdon muutosta, siinä muodossa kuin se on esitetty sopimuksessa ja kuvattu tosiseikoissa, pitää yleisenä sopimusehtona? |
| --- | --- |

1)

Kun otetaan direktiivin 93/13 (1) 3 artikla huomioon, voidaanko vähimmäiskorkoehdon muutosta, siinä muodossa kuin se on esitetty sopimuksessa ja kuvattu tosiseikoissa, pitää yleisenä sopimusehtona?

| 2) | Voidaanko samoissa olosuhteissa yleisenä sopimusehtona pitää luopumista kanteen nostamisesta pankkia vastaan eli voidaanko sopimusehtoa, jonka tarjouksen tekevä elinkeinonharjoittaja on laatinut yleisesti ja jonka sisältöä ei ole selitetty millään tavoin sopimuksen tekevälle kuluttajalle, pitää yleisenä sopimusehtona? |
| --- | --- |

2)

Voidaanko samoissa olosuhteissa yleisenä sopimusehtona pitää luopumista kanteen nostamisesta pankkia vastaan eli voidaanko sopimusehtoa, jonka tarjouksen tekevä elinkeinonharjoittaja on laatinut yleisesti ja jonka sisältöä ei ole selitetty millään tavoin sopimuksen tekevälle kuluttajalle, pitää yleisenä sopimusehtona?

| 3) | Kun kyseisen yleisen sopimusehdon seuraukset ovat kuluttajalle huomattavia, onko näissä olosuhteissa täytetty direktiivin 93/13 3 ja 4 artiklan vaatimukset, jotka koskevat selkeyttä, läpinäkyvyyttä, taloudellisen rasitteen tosiasiallista ymmärrettävyyttä, sopimusta edeltäviä tietoja ja sopimusehtojen neuvottelemista erikseen? |
| --- | --- |

3)

Kun kyseisen yleisen sopimusehdon seuraukset ovat kuluttajalle huomattavia, onko näissä olosuhteissa täytetty direktiivin 93/13 3 ja 4 artiklan vaatimukset, jotka koskevat selkeyttä, läpinäkyvyyttä, taloudellisen rasitteen tosiasiallista ymmärrettävyyttä, sopimusta edeltäviä tietoja ja sopimusehtojen neuvottelemista erikseen?

| 4) | Kun ratkaistaan sopimusehdon kohtuuttomuutta (direktiivin 93/13 4 ja 5 artikla), onko ennen sopimuksen tekemistä annettavia tietoja koskevan vaatimuksen oltava samanlainen tai jopa ankarampi silloin, kun sovitaan ennalta arvioiden pätemättömän edellytyksen kohtuullistamisesta (kohtuullistamisen konkreettiset taloudelliset seuraukset, varoitus tätä koskevasta oikeuskäytännöstä ja sen konkreettisista vaikutuksista jne.)? |
| --- | --- |

4)

Kun ratkaistaan sopimusehdon kohtuuttomuutta (direktiivin 93/13 4 ja 5 artikla), onko ennen sopimuksen tekemistä annettavia tietoja koskevan vaatimuksen oltava samanlainen tai jopa ankarampi silloin, kun sovitaan ennalta arvioiden pätemättömän edellytyksen kohtuullistamisesta (kohtuullistamisen konkreettiset taloudelliset seuraukset, varoitus tätä koskevasta oikeuskäytännöstä ja sen konkreettisista vaikutuksista jne.)?

| 5) | Onko kuluttajan käsin kirjoittama teksti, jossa mainitaan mahdollisesti pätemättömän sopimusehdon kohtuullistaminen, riittävä täyttämään ennen sopimuksen tekemistä annettavia tietoja ja selkeyttä koskevat vaatimukset, joita edellytetään direktiivin 93/13 4 ja 5 artiklassa, jotta voidaan kohtuullistaa ennalta arvioiden pätemätöntä sopimusehtoa? |
| --- | --- |

5)

Onko kuluttajan käsin kirjoittama teksti, jossa mainitaan mahdollisesti pätemättömän sopimusehdon kohtuullistaminen, riittävä täyttämään ennen sopimuksen tekemistä annettavia tietoja ja selkeyttä koskevat vaatimukset, joita edellytetään direktiivin 93/13 4 ja 5 artiklassa, jotta voidaan kohtuullistaa ennalta arvioiden pätemätöntä sopimusehtoa?

| 6) | Onko sillä, että kohtuullistamista tai sovintoa koskeva aloite on lähtöisin pankilta, ja sillä, että asiakirjan vieminen pankin konttorin ulkopuolelle on ollut kiellettyä, ellei kuluttaja ole allekirjoittanut sitä, erityinen merkitys, kun arvioidaan kohtuullistamisehdon mahdollista kohtuuttomuutta (direktiivin 93/13 4 ja 5 artikla)? |
| --- | --- |

6)

Onko sillä, että kohtuullistamista tai sovintoa koskeva aloite on lähtöisin pankilta, ja sillä, että asiakirjan vieminen pankin konttorin ulkopuolelle on ollut kiellettyä, ellei kuluttaja ole allekirjoittanut sitä, erityinen merkitys, kun arvioidaan kohtuullistamisehdon mahdollista kohtuuttomuutta (direktiivin 93/13 4 ja 5 artikla)?

| 7) | Voidaanko ennalta arvioiden pätemätöntä sopimusehtoa kohtuullistaa (sitomattomuuden periaate)? |
| --- | --- |

7)

Voidaanko ennalta arvioiden pätemätöntä sopimusehtoa kohtuullistaa (sitomattomuuden periaate)?

| 8) | Onko mahdollista, että kun kyseessä on ennalta arvioiden kohtuuttomuuden vuoksi kuluttajaan nähden pätemätön sopimusehto, kantaja luopuu kanteen nostamisesta (direktiivin 93/13 3 artikla, luettuna yhdessä direktiivin liitteessä olevan 1 kohdan q alakohdan sekä direktiivin 6 artiklan sitomattomuuden periaatteen kanssa)? |
| --- | --- |

8)

Onko mahdollista, että kun kyseessä on ennalta arvioiden kohtuuttomuuden vuoksi kuluttajaan nähden pätemätön sopimusehto, kantaja luopuu kanteen nostamisesta (direktiivin 93/13 3 artikla, luettuna yhdessä direktiivin liitteessä olevan 1 kohdan q alakohdan sekä direktiivin 6 artiklan sitomattomuuden periaatteen kanssa)?

| 9) | Mikäli tähän vastataan myöntävästi, onko ennen sopimuksen tekemistä annettavia tietoja koskevan vaatimuksen oltava sama tai ankarampi kuin alkuperäistä sopimusta tehtäessä edellytettiin? |
| --- | --- |

9)

Mikäli tähän vastataan myöntävästi, onko ennen sopimuksen tekemistä annettavia tietoja koskevan vaatimuksen oltava sama tai ankarampi kuin alkuperäistä sopimusta tehtäessä edellytettiin?

| 10) | Onko niin, että ennen sopimuksen tekemistä annettavia tietoja koskevan vaatimuksen (direktiivin 93/13 4 ja 5 artikla) perusteella sopimusehtoa, jonka nojalla luovutaan kanteiden nostamisesta, ei voida käsitellä asiakirjoissa toissijaisesti ja sivumennen (direktiivin 93/13 3, 4 ja 5 artikla)? |
| --- | --- |

10)

Onko niin, että ennen sopimuksen tekemistä annettavia tietoja koskevan vaatimuksen (direktiivin 93/13 4 ja 5 artikla) perusteella sopimusehtoa, jonka nojalla luovutaan kanteiden nostamisesta, ei voida käsitellä asiakirjoissa toissijaisesti ja sivumennen (direktiivin 93/13 3, 4 ja 5 artikla)?

| 11) | Ovatko ennalta arvioiden pätemättömien sopimusehtojen kohtuullistamisen pätevyys ja luopuminen kanteesta, jossa vaaditaan niiden toteamista pätemättömiksi ja vaikutuksettomiksi, ristiriidassa sen vaatimuksen kanssa, joka koskee varoittavaa vaikutusta tarjouksen tekevään elinkeinonharjoittajaan nähden (direktiivin 93/13 7 artikla ja 21.12.2016 annettu unionin tuomioistuimen tuomio) (2)? |
| --- | --- |

11)

Ovatko ennalta arvioiden pätemättömien sopimusehtojen kohtuullistamisen pätevyys ja luopuminen kanteesta, jossa vaaditaan niiden toteamista pätemättömiksi ja vaikutuksettomiksi, ristiriidassa sen vaatimuksen kanssa, joka koskee varoittavaa vaikutusta tarjouksen tekevään elinkeinonharjoittajaan nähden (direktiivin 93/13 7 artikla ja 21.12.2016 annettu unionin tuomioistuimen tuomio) (2)?

| 12) | Voiko kohtuuttomuuden vuoksi direktiivin 93/13 3 ja 4 artiklan nojalla ennalta arvioiden pätemätön sopimusehto sitoa kuluttajaa, jota tämä ehto koskee sellaisen menettelyn perusteella, jossa elinkeinonharjoittaja on sopinut asiakkaan kanssa tämän ehdon sisältävän sopimuksen tekemisen jälkeen siitä, että elinkeinonharjoittaja ei sovella kohtuutonta ehtoa kuluttajan jotain toista suoritusta vastaan? Eli pätemättömästä ehdosta tehdään tehokas sopimalla kuluttajan kanssa sen korvaamisesta toisella, kuluttajan kannalta edullisemmalla ehdolla? Voiko tällainen sopimus olla direktiivin 93/13 6 artiklan 1 kohdan vastainen? |
| --- | --- |

12)

Voiko kohtuuttomuuden vuoksi direktiivin 93/13 3 ja 4 artiklan nojalla ennalta arvioiden pätemätön sopimusehto sitoa kuluttajaa, jota tämä ehto koskee sellaisen menettelyn perusteella, jossa elinkeinonharjoittaja on sopinut asiakkaan kanssa tämän ehdon sisältävän sopimuksen tekemisen jälkeen siitä, että elinkeinonharjoittaja ei sovella kohtuutonta ehtoa kuluttajan jotain toista suoritusta vastaan? Eli pätemättömästä ehdosta tehdään tehokas sopimalla kuluttajan kanssa sen korvaamisesta toisella, kuluttajan kannalta edullisemmalla ehdolla? Voiko tällainen sopimus olla direktiivin 93/13 6 artiklan 1 kohdan vastainen?

| 13) | Merkitseekö taustatietojen kuvauksen yhteydessä esitetyn kaltainen pankin menettely sopimatonta menettelyä ja sopimatonta kaupallista menettelyä, jota koskeva kielto on otettu direktiivin 2005/29 (3) johdanto-osan 14 perustelukappaleeseen sekä 6 ja 7 artiklaan? |
| --- | --- |

13)

Merkitseekö taustatietojen kuvauksen yhteydessä esitetyn kaltainen pankin menettely sopimatonta menettelyä ja sopimatonta kaupallista menettelyä, jota koskeva kielto on otettu direktiivin 2005/29 (3) johdanto-osan 14 perustelukappaleeseen sekä 6 ja 7 artiklaan?

---

(1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL 1993, L 95, s. 29).

(2)  Tuomio 21.12.2016, Gutiérrez Naranjo ym. (C-154/15, C-307/15 ja C-308/15, EU:C:2016:980)

(3)  Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla ja neuvoston direktiivin 84/450/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 97/7/EY, 98/27/EY ja 2002/65/EY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 muuttamisesta 11.5.2005 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/29/EY (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) (EUVL 2005, L 149, s. 22).

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/14 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/14

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesfinanzhof (Saksa) on esittänyt 25.1.2019 — X-GmbH v. Finanzamt Z

(asia C-48/19)

(2019/C 148/14)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesfinanzhof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: X-GmbH

Vastapuoli: Finanzamt Z

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko pääasian kaltaisissa olosuhteissa, joissa verovelvollinen antaa sairausvakuutuksia tarjoavien kassojen toimeksiannosta vakuutetuille puhelimitse neuvoja erilaisista terveyteen ja sairauksiin liittyvistä aiheista, kyse yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 132 artiklan 1 kohdan c alakohdan soveltamisalaan kuuluvasta toiminnasta? |
| --- | --- |

1)

Onko pääasian kaltaisissa olosuhteissa, joissa verovelvollinen antaa sairausvakuutuksia tarjoavien kassojen toimeksiannosta vakuutetuille puhelimitse neuvoja erilaisista terveyteen ja sairauksiin liittyvistä aiheista, kyse yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) 132 artiklan 1 kohdan c alakohdan soveltamisalaan kuuluvasta toiminnasta?

| 2) | Onko pääasian kaltaisissa olosuhteissa ensimmäisessä kysymyksessä mainittujen palvelujen sekä ”potilasohjausohjelmiin” liittyvien liiketoimien osalta vaadittavan ammatillista pätevyyttä koskevan näytön kannalta riittävää, että puhelinneuvontaa antavat ”terveysvalmentajat” (jotka ovat terveydenhuollon ammattihenkilöitä tai sairaanhoitajia) ja että noin kolmasosassa tapauksista puhelinneuvonnassa käännytään lääkärin puoleen? |
| --- | --- |

2)

Onko pääasian kaltaisissa olosuhteissa ensimmäisessä kysymyksessä mainittujen palvelujen sekä ”potilasohjausohjelmiin” liittyvien liiketoimien osalta vaadittavan ammatillista pätevyyttä koskevan näytön kannalta riittävää, että puhelinneuvontaa antavat ”terveysvalmentajat” (jotka ovat terveydenhuollon ammattihenkilöitä tai sairaanhoitajia) ja että noin kolmasosassa tapauksista puhelinneuvonnassa käännytään lääkärin puoleen?

---

(1)  EUVL 2006. L 347, s.1.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/15 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/15

---

Valitus, jonka RFA International, LP on tehnyt 25.1.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-113/15, RFA International v. komissio, 15.11.2018 antamasta tuomiosta

(asia C-56/19 P)

(2019/C 148/15)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: RFA International, LP (edustajat: B. Evtimov, advokat, M. Krestiyanova, avocate, D. O’Keeffe, Solicitor, sekä N. Tuominen ja E. Borovikov, avocats)

Muu osapuoli: Euroopan komissio

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | kumoaa valituksenalaisen tuomion |
| --- | --- |

—

kumoaa valituksenalaisen tuomion

| — | antaa asiassa lopullisen ratkaisun, jos asia on ratkaisukelpoinen |
| --- | --- |

—

antaa asiassa lopullisen ratkaisun, jos asia on ratkaisukelpoinen

| — | vaihtoehtoisesti palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen uudelleentarkastelua varten |
| --- | --- |

—

vaihtoehtoisesti palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen uudelleentarkastelua varten

| — | velvoittaa komission korvaamaan unionin tuomioistuimessa sekä unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa komission korvaamaan unionin tuomioistuimessa sekä unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Esillä olevalla valituksella rajoitutaan riitauttamaan unionin yleisen tuomioistuimen toteamukset valittajan toisesta kanneperusteesta ensimmäisessä oikeusasteessa.

Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen perusasetuksen (1) 11 artiklan 9 ja 10 kohdan oikeudellisessa tulkinnassa sekä määrittäessään liian laajasti komission harkintavallan sallitun ulottuvuuden kyseisten säännösten mukaisessa monitahoisten tilanteiden arvioinnissa. Valittaja kunnioittavasti pyytää unionin tuomioistuinta kumoamaan valituksenalaisen tuomion seuraavassa esitettävillä perusteilla.

Unionin yleinen tuomioistuin teki kaksi oikeudellista virhettä perusasetuksen tulkinnassa.

| a) | Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti perusasetuksen 11 artiklan 9 kohtaa. Perusasetuksen 11 artiklan 9 kohdan mukaan komissio soveltaa samaa menetelmää kuin tullin käyttöön ottamiseen johtaneessa tutkimuksessa, kun otetaan huomioon perusasetuksen 2 artikla, sillä edellytyksellä, että olosuhteet eivät ole muuttuneet. Kun komissio arvioi sitä, heijastuivatko polkumyyntitullit jälleenmyyntihintoihin, se ei kuitenkaan tehnyt näin alkuperäisen asetuksen antamiseen johtaneessa tutkimuksessa yksilöityjen jälleenmyyntihintojen perusteella vaan nykyisten Venäjällä aiheutuvien tuotantokustannusten perusteella. Tämä merkitsee menetelmän muuttamista perusasetuksen 11 artiklan 9 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Komissio huomautti, että olosuhteet olivat huomattavasti muuttuneet alkuperäisen tutkimuksen jälkeen ja etenkin venäläisten viejien tuotantokustannukset olivat kasvaneet noin 100 prosentilla. Kustannukset olivat jo kuitenkin nousseet ja niistä tiedettiin vuodet 2008–2010 kattavilla palautusta koskevilla tutkimusjaksoilla. |
| --- | --- |

a)

Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti perusasetuksen 11 artiklan 9 kohtaa. Perusasetuksen 11 artiklan 9 kohdan mukaan komissio soveltaa samaa menetelmää kuin tullin käyttöön ottamiseen johtaneessa tutkimuksessa, kun otetaan huomioon perusasetuksen 2 artikla, sillä edellytyksellä, että olosuhteet eivät ole muuttuneet. Kun komissio arvioi sitä, heijastuivatko polkumyyntitullit jälleenmyyntihintoihin, se ei kuitenkaan tehnyt näin alkuperäisen asetuksen antamiseen johtaneessa tutkimuksessa yksilöityjen jälleenmyyntihintojen perusteella vaan nykyisten Venäjällä aiheutuvien tuotantokustannusten perusteella. Tämä merkitsee menetelmän muuttamista perusasetuksen 11 artiklan 9 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Komissio huomautti, että olosuhteet olivat huomattavasti muuttuneet alkuperäisen tutkimuksen jälkeen ja etenkin venäläisten viejien tuotantokustannukset olivat kasvaneet noin 100 prosentilla. Kustannukset olivat jo kuitenkin nousseet ja niistä tiedettiin vuodet 2008–2010 kattavilla palautusta koskevilla tutkimusjaksoilla.

| b) | Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti perusasetuksen 11 artiklan 10 kohtaa soveltamalla virheellisestä oikeudellista testiä. Unionin yleisen tuomioistuimen omaksuman oikeudellisen testin mukaan näyttöä polkumyyntitullien sisällyttämisestä vientihintoihin voitiin saada ainoastaan tullattuna toimittamista (DDP) (2) koskevista hinnoittelutiedoista sekä osoittamalla, että uusiin hintoihin ei ollut ainoastaan sisällytetty polkumyyntitulleja vaan myös kaikki muut aiheutuneet tuotantokustannukset. Tällainen vaatimus ei sisälly perusasetuksen 11 artiklan 10 kohtaan eikä komission ilmoitukseen polkumyyntitullien palauttamisesta (3). |
| --- | --- |

b)

Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi virheellisesti perusasetuksen 11 artiklan 10 kohtaa soveltamalla virheellisestä oikeudellista testiä. Unionin yleisen tuomioistuimen omaksuman oikeudellisen testin mukaan näyttöä polkumyyntitullien sisällyttämisestä vientihintoihin voitiin saada ainoastaan tullattuna toimittamista (DDP) (2) koskevista hinnoittelutiedoista sekä osoittamalla, että uusiin hintoihin ei ollut ainoastaan sisällytetty polkumyyntitulleja vaan myös kaikki muut aiheutuneet tuotantokustannukset. Tällainen vaatimus ei sisälly perusasetuksen 11 artiklan 10 kohtaan eikä komission ilmoitukseen polkumyyntitullien palauttamisesta (3).

Unionin yleinen tuomioistuin teki viimein sisällöllisesti virheellisen toteamuksen tosiseikoista, kun se totesi, että

| a) | tuotantokustannukset nousivat ainoastaan ensimmäisellä ja toisella palautusta koskevilla tutkimusjaksoilla, mikä täten merkitsi olosuhteiden muuttumista, jonka perusteella menetelmää voitiin muuttaa; komissio itse asiassa tiesi kustannusten noususta jo alkuperäisen tutkimusjakson sekä vuodet 2008–2010 kattavien palautusta koskevien tutkimusjaksojen aikana |
| --- | --- |

a)

tuotantokustannukset nousivat ainoastaan ensimmäisellä ja toisella palautusta koskevilla tutkimusjaksoilla, mikä täten merkitsi olosuhteiden muuttumista, jonka perusteella menetelmää voitiin muuttaa; komissio itse asiassa tiesi kustannusten noususta jo alkuperäisen tutkimusjakson sekä vuodet 2008–2010 kattavien palautusta koskevien tutkimusjaksojen aikana

| b) | menetelmän muuttaminen oli perusteltua tasapuolisten kilpailuedellytysten aikaansaamiseksi sekä syrjivän kohtelun välttämiseksi niiden toimijoiden välillä, joihin sovellettaisiin samoja toimenpiteitä; kaikkiin venäläisiin tuottajiin olisi nimittäin sovellettu samoja kustannusten nousuja. |
| --- | --- |

b)

menetelmän muuttaminen oli perusteltua tasapuolisten kilpailuedellytysten aikaansaamiseksi sekä syrjivän kohtelun välttämiseksi niiden toimijoiden välillä, joihin sovellettaisiin samoja toimenpiteitä; kaikkiin venäläisiin tuottajiin olisi nimittäin sovellettu samoja kustannusten nousuja.

---

(1)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009 (EUVL 2009, L 343, s. 51).

(2)  Delivery duty paid.

(3)  EUVL 2014, C 164, s. 9.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/16 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/16

---

Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 25.1.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kolmas jaosto) asiassa T-793/14., Tempus Energy ja Tempus Energy Technology v. komissio, 15.11.2018 antamasta tuomiosta

(asia C-57/19 P)

(2019/C 148/16)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: É. Gippini Fournier, P. Němečková)

Muut osapuolet: Tempus Energy Ltd, Tempus Energy Technology Ltd, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kolmas jaosto) 15.11.2018 antaman ja komissiolle seuraavana päivänä tiedoksiannetun tuomion asiassa T-793/14, Tempus Energy ja Tempus Energy Technology v. Euroopan komissio |
| --- | --- |

—

kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kolmas jaosto) 15.11.2018 antaman ja komissiolle seuraavana päivänä tiedoksiannetun tuomion asiassa T-793/14, Tempus Energy ja Tempus Energy Technology v. Euroopan komissio

| — | hylkää kanteen, jossa vaaditaan kumoamaan 23.7.2014 tehty komission päätös C(2014) 5083 final (1) olla vastustamatta Yhdistyneen kuningaskunnan kapasiteettimarkkinoihin liittyvää tukijärjestelmää |
| --- | --- |

—

hylkää kanteen, jossa vaaditaan kumoamaan 23.7.2014 tehty komission päätös C(2014) 5083 final (1) olla vastustamatta Yhdistyneen kuningaskunnan kapasiteettimarkkinoihin liittyvää tukijärjestelmää

toissijaisesti

| — | kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kolmas jaosto) 15.11.2018 antaman ja komissiolle seuraavana päivänä tiedoksiannetun tuomion asiassa T-793/14, Tempus Energy ja Tempus Energy Technology v. Euroopan komissio |
| --- | --- |

—

kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kolmas jaosto) 15.11.2018 antaman ja komissiolle seuraavana päivänä tiedoksiannetun tuomion asiassa T-793/14, Tempus Energy ja Tempus Energy Technology v. Euroopan komissio

| — | palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen ensimmäisessä oikeusasteessa nostetun kanteen toisen kanneperusteen tutkimiseksi |
| --- | --- |

—

palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen ensimmäisessä oikeusasteessa nostetun kanteen toisen kanneperusteen tutkimiseksi

joka tapauksessa velvoittaa ensimmäisessä oikeusasteessa kantajina olleet asianosaiset korvaamaan oikeudenkäyntikulut ensimmäisessä oikeusasteessa ja muutoksenhakuasteessa.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valitus perustuu yhteen valitusperusteeseen: unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut virheellisesti Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 3 kohtaa ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annetun neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 (2) 4 artiklan 2 ja 3 kohtaa katsoessaan, että ilmoitetun toimenpiteen soveltuvuudesta sisämarkkinoille oli vakavia epäilyjä.

Koska unionin yleinen tuomioistuin on nojautunut vakavia vaikeuksia koskeviin aihetodisteisiin, ainoa valitusperuste jakautuu seuraaviin kahteen osaan, jotka kohdistuvat valituksenalaisessa tuomiossa tarkasteltuihin kahteen aihetodisteiden ryhmään:

| — | Valitusperusteen ensimmäinen osa: Unionin yleinen tuomioistuin on menetellyt virheellisesti ottaessaan epäilyjä koskevana pääasiallisena aihetodisteena huomioon ilmoitusta edeltäneen yhteydenpidon keston ja olosuhteet sekä toimenpiteen monimutkaisuuden ja uudenlaisuuden |
| --- | --- |

—

Valitusperusteen ensimmäinen osa: Unionin yleinen tuomioistuin on menetellyt virheellisesti ottaessaan epäilyjä koskevana pääasiallisena aihetodisteena huomioon ilmoitusta edeltäneen yhteydenpidon keston ja olosuhteet sekä toimenpiteen monimutkaisuuden ja uudenlaisuuden

| — | Valitusperusteen toinen osa: Unionin yleinen tuomioistuin on menetellyt virheellisesti katsoessaan komission laiminlyöneen Yhdistyneen kuningaskunnan kapasiteettimarkkinoita koskevien erinäisten seikkojen asianmukaisen tutkimisen. |
| --- | --- |

—

Valitusperusteen toinen osa: Unionin yleinen tuomioistuin on menetellyt virheellisesti katsoessaan komission laiminlyöneen Yhdistyneen kuningaskunnan kapasiteettimarkkinoita koskevien erinäisten seikkojen asianmukaisen tutkimisen.

---

(1)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 ja 108 artiklan mukaisen valtiontuen hyväksyminen — Tapaukset, joita komissio ei vastusta (EUVL 2014, C 348, s. 5)

(2)  EUVL 2015, L 248, s. 9.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/18 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/18

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa — Juízo Local Cível de Lisboa — Juiz 18 (Portugali) on esittänyt 31.1.2018 — LE v. Transportes Aéreos Portugueses SA (TAP)

(asia C-74/19)

(2019/C 148/17)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa — Juízo Local Cível de Lisboa — Juiz 18

Pääasian asianosaiset

Kantaja: LE

Vastaaja: Transportes Aéreos Portugueses SA (TAP)

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Käsittääkö asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) johdanto-osan 14 perustelukappaleessa mainittu käsite ”poikkeukselliset olosuhteet” sellaisen tilanteen, jossa matkustaja puree lennon aikana muita matkustajia ja hyökkää häntä rauhoittamaan pyrkivien miehistön jäsenten kimppuun niin, että lentokapteeni katsoo aiheelliseksi poiketa reitiltä lähimmälle lentoasemalle, jotta kyseinen matkustaja matkatavaroineen voidaan poistaa koneesta, ja tämän vuoksi lennon saapuminen määränpäähänsä viivästyy? |
| --- | --- |

1)

Käsittääkö asetuksen (EY) N:o 261/2004 (1) johdanto-osan 14 perustelukappaleessa mainittu käsite ”poikkeukselliset olosuhteet” sellaisen tilanteen, jossa matkustaja puree lennon aikana muita matkustajia ja hyökkää häntä rauhoittamaan pyrkivien miehistön jäsenten kimppuun niin, että lentokapteeni katsoo aiheelliseksi poiketa reitiltä lähimmälle lentoasemalle, jotta kyseinen matkustaja matkatavaroineen voidaan poistaa koneesta, ja tämän vuoksi lennon saapuminen määränpäähänsä viivästyy?

| 2) | Kun välittömästi edeltävällä menolennolla, joka on tehty samalla ilma-aluksella kuin paluulento, on todettu ”poikkeuksellinen olosuhde”, voidaanko lentoliikenteen harjoittaja vapauttaa tämän perusteella vastuusta, joka liittyy tällä ilma-aluksella suoritettavan paluulennon, jolla korvausvaatimuksia esittävä matkustaja, tässä tapauksessa kantaja, matkustaa, lähdön viivästymiseen? |
| --- | --- |

2)

Kun välittömästi edeltävällä menolennolla, joka on tehty samalla ilma-aluksella kuin paluulento, on todettu ”poikkeuksellinen olosuhde”, voidaanko lentoliikenteen harjoittaja vapauttaa tämän perusteella vastuusta, joka liittyy tällä ilma-aluksella suoritettavan paluulennon, jolla korvausvaatimuksia esittävä matkustaja, tässä tapauksessa kantaja, matkustaa, lähdön viivästymiseen?

| 3) | Onko lentoliikenteen harjoittajan, tässä tapauksessa vastaajan, katsottava toteuttaneen asetuksen (EY) N:o 261/2004 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla kaikki kohtuudella edellytettävät toimenpiteet, joista huolimatta toteutunutta viivästymistä ei voitu välttää, kun se tuli pohdintansa perusteella siihen tulokseen, ettei toisen ilma-aluksen lähettäminen olisi auttanut välttämään toteutumassa olevaa viivästymistä eikä näin ollen sitä, että matkustaja, tässä tapauksessa kantaja, siirrettiin seuraavan päivän jatkolennolle, sillä tämä yhtiö, tässä tapauksessa vastaaja, lentää matkustajan lopulliseen määränpäähän vain kerran päivässä? |
| --- | --- |

3)

Onko lentoliikenteen harjoittajan, tässä tapauksessa vastaajan, katsottava toteuttaneen asetuksen (EY) N:o 261/2004 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla kaikki kohtuudella edellytettävät toimenpiteet, joista huolimatta toteutunutta viivästymistä ei voitu välttää, kun se tuli pohdintansa perusteella siihen tulokseen, ettei toisen ilma-aluksen lähettäminen olisi auttanut välttämään toteutumassa olevaa viivästymistä eikä näin ollen sitä, että matkustaja, tässä tapauksessa kantaja, siirrettiin seuraavan päivän jatkolennolle, sillä tämä yhtiö, tässä tapauksessa vastaaja, lentää matkustajan lopulliseen määränpäähän vain kerran päivässä?

---

(1)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/18 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/18

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Liettua) on esittänyt 4.2.2019 — E. E.

(asia C-80/19)

(2019/C 148/18)

Oikeudenkäyntikieli: liettua

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

Pääasian asianosaiset

Valittaja: E. E.

Muut osapuolet: Kauno miesto 4-ojo notaro biuro notarė Virginija Jarienė ja K.-D. E.

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko nyt tarkasteltavan kaltaista tilannetta — jossa Liettuan kansalainen, jonka asuinpaikka kuolinhetkellä oli mahdollisesti toisessa jäsenvaltiossa mutta joka ei joka tapauksessa ollut koskaan katkaissut yhteyksiään kotimaahansa ja joka muun muassa oli laatinut ennen kuolemaansa Liettuassa testamentin ja jättänyt koko omaisuutensa perilliselleen, joka on Liettuan kansalainen, ja jossa perimyksen alkamisajankohtana todettiin, että koko jäämistö koostui yksinomaan Liettuassa sijaitsevasta kiinteästä omaisuudesta, ja tämän toisen jäsenvaltion kansalainen, joka on perittävän leski, ilmaisi selkeästi aikomuksensa luopua kaikista vaateista perittävän jäämistöön, ei osallistunut Liettuassa vireille pantuun oikeudenkäyntiin ja hyväksyi liettualaisten tuomioistuinten toimivallan ja Liettuan lainsäädännön soveltamisen — pidettävä asetuksessa N:o 650/2012 (1) tarkoitettuna perintöasiana, jolla on rajat ylittäviä vaikutuksia ja johon kyseistä asetusta on sovellettava? |
| --- | --- |

1)

Onko nyt tarkasteltavan kaltaista tilannetta — jossa Liettuan kansalainen, jonka asuinpaikka kuolinhetkellä oli mahdollisesti toisessa jäsenvaltiossa mutta joka ei joka tapauksessa ollut koskaan katkaissut yhteyksiään kotimaahansa ja joka muun muassa oli laatinut ennen kuolemaansa Liettuassa testamentin ja jättänyt koko omaisuutensa perilliselleen, joka on Liettuan kansalainen, ja jossa perimyksen alkamisajankohtana todettiin, että koko jäämistö koostui yksinomaan Liettuassa sijaitsevasta kiinteästä omaisuudesta, ja tämän toisen jäsenvaltion kansalainen, joka on perittävän leski, ilmaisi selkeästi aikomuksensa luopua kaikista vaateista perittävän jäämistöön, ei osallistunut Liettuassa vireille pantuun oikeudenkäyntiin ja hyväksyi liettualaisten tuomioistuinten toimivallan ja Liettuan lainsäädännön soveltamisen — pidettävä asetuksessa N:o 650/2012 (1) tarkoitettuna perintöasiana, jolla on rajat ylittäviä vaikutuksia ja johon kyseistä asetusta on sovellettava?

| 2) | Onko liettualaista notaaria, joka aloittaa perintöasian käsittelyn, antaa todistuksen perimysoikeudesta ja suorittaa muita tarvittavia toimia, jotta perillinen voi vaatia oikeuksiaan, pidettävä asetuksen N:o 650/2012 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna tuomioistuimena, kun otetaan huomioon, että notaarit noudattavat toiminnassaan puolueettomuuden ja riippumattomuuden periaatteita, heidän päätöksensä sitovat heitä itseään tai oikeusviranomaisia ja heidän toimensa voidaan saattaa tuomioistuimen käsiteltäviksi? |
| --- | --- |

2)

Onko liettualaista notaaria, joka aloittaa perintöasian käsittelyn, antaa todistuksen perimysoikeudesta ja suorittaa muita tarvittavia toimia, jotta perillinen voi vaatia oikeuksiaan, pidettävä asetuksen N:o 650/2012 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna tuomioistuimena, kun otetaan huomioon, että notaarit noudattavat toiminnassaan puolueettomuuden ja riippumattomuuden periaatteita, heidän päätöksensä sitovat heitä itseään tai oikeusviranomaisia ja heidän toimensa voidaan saattaa tuomioistuimen käsiteltäviksi?

| 3) | Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko liettualaisten notaarien perimysoikeudesta antamia todistuksia pidettävä asetuksen N:o 650/2012 3 artiklan 1 kohdan g alakohdassa tarkoitettuina päätöksinä, ja onko tästä syystä todettava toimivalta tällaisten päätösten tekemiseen? |
| --- | --- |

3)

Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko liettualaisten notaarien perimysoikeudesta antamia todistuksia pidettävä asetuksen N:o 650/2012 3 artiklan 1 kohdan g alakohdassa tarkoitettuina päätöksinä, ja onko tästä syystä todettava toimivalta tällaisten päätösten tekemiseen?

| 4) | Jos toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko asetuksen N:o 650/2012 4 ja 59 artiklaa (yhdessä tai erikseen mutta rajoittumatta näihin oikeussääntöihin) tulkittava siten, että liettualaisilla notaareilla on oikeus antaa todistuksia perimysoikeudesta noudattamatta yleisiä toimivaltasääntöjä ja että tällaisia todistuksia pidetään virallisina asiakirjoina, joilla on myös oikeudellisia seurauksia toisissa jäsenvaltioissa? |
| --- | --- |

4)

Jos toiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko asetuksen N:o 650/2012 4 ja 59 artiklaa (yhdessä tai erikseen mutta rajoittumatta näihin oikeussääntöihin) tulkittava siten, että liettualaisilla notaareilla on oikeus antaa todistuksia perimysoikeudesta noudattamatta yleisiä toimivaltasääntöjä ja että tällaisia todistuksia pidetään virallisina asiakirjoina, joilla on myös oikeudellisia seurauksia toisissa jäsenvaltioissa?

| 5) | Onko asetuksen N:o 650/2012 4 artiklaa (tai muita sen säännöksiä) tulkittava siten, että perittävän asuinpaikka voidaan todeta ainoastaan yhdessä tietyssä jäsenvaltiossa? |
| --- | --- |

5)

Onko asetuksen N:o 650/2012 4 artiklaa (tai muita sen säännöksiä) tulkittava siten, että perittävän asuinpaikka voidaan todeta ainoastaan yhdessä tietyssä jäsenvaltiossa?

| 6) | Onko asetuksen N:o 650/2012 4, 5, 7 ja 22 artiklaa (yhdessä tai erikseen mutta rajoittumatta näihin oikeussääntöihin) tulkittava ja sovellettava siten, että käsiteltävässä asiassa tosiseikkojen, sellaisina kuin ne esitetään ensimmäisessä kysymyksessä, perusteella on katsottava, että kyseessä olevat asianosaiset sopivat, että toimivaltaisia ovat Liettuan tuomioistuimet ja että asiaan sovelletaan Liettuan lainsäädäntöä? |
| --- | --- |

6)

Onko asetuksen N:o 650/2012 4, 5, 7 ja 22 artiklaa (yhdessä tai erikseen mutta rajoittumatta näihin oikeussääntöihin) tulkittava ja sovellettava siten, että käsiteltävässä asiassa tosiseikkojen, sellaisina kuin ne esitetään ensimmäisessä kysymyksessä, perusteella on katsottava, että kyseessä olevat asianosaiset sopivat, että toimivaltaisia ovat Liettuan tuomioistuimet ja että asiaan sovelletaan Liettuan lainsäädäntöä?

---

(1)  Toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta ja virallisten asiakirjojen hyväksymisestä ja täytäntöönpanosta perintöasioissa sekä eurooppalaisen perintötodistuksen käyttöönotosta 4.7.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 650/2012 (EUVL 2012, L 201, s. 107).

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/20 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/20

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Monomeles Protodikeio Serron (Kreikka) on esittänyt 8.2.2019 — WP v. Trapeza Peiraios AE

(asia C-105/19)

(2019/C 148/19)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Monomeles Protodikeio Serron

Pääasian asianosaiset

Kantaja: WP

Vastaaja: Trapeza Peiraios AE

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko direktiivin 93/13 (1) 6 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että siinä annetaan yleistä järjestystä koskeva prosessuaalinen oikeussääntö, jolla kansalliset tuomioistuimet velvoitetaan toteamaan elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välinen sopimusehto viran puolesta kohtuuttomaksi myös siinä vaiheessa, kun niitä vaaditaan antamaan maksamismääräys, kun otetaan huomioon, että Kreikan oikeusjärjestyksessä siviiliprosessilain (kodikas politikis dikonomias) 623, 624, 628 ja 629 §:n mukaan tällaista velvollisuutta ei ole, maksamismääräys annetaan ilman kontradiktorista menettelyä asiakirjojen, joihin kuuluu luottosopimus, muodollisen tutkimisen jälkeen, maksamismääräyksen antamista koskeva toimivalta kuuluu Kreikan valtion tuomioistuimille, maksamismääräys on välitön täytöntöönpanoperuste ja elinkeinonharjoittaja voi sen perusteella kolmen (3) päivän kuluttua saattaa vireille pakkotäytäntöönpanomenettelyn, jota ei voida keskeyttää. |
| --- | --- |

1)

Onko direktiivin 93/13 (1) 6 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että siinä annetaan yleistä järjestystä koskeva prosessuaalinen oikeussääntö, jolla kansalliset tuomioistuimet velvoitetaan toteamaan elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välinen sopimusehto viran puolesta kohtuuttomaksi myös siinä vaiheessa, kun niitä vaaditaan antamaan maksamismääräys, kun otetaan huomioon, että Kreikan oikeusjärjestyksessä siviiliprosessilain (kodikas politikis dikonomias) 623, 624, 628 ja 629 §:n mukaan tällaista velvollisuutta ei ole, maksamismääräys annetaan ilman kontradiktorista menettelyä asiakirjojen, joihin kuuluu luottosopimus, muodollisen tutkimisen jälkeen, maksamismääräyksen antamista koskeva toimivalta kuuluu Kreikan valtion tuomioistuimille, maksamismääräys on välitön täytöntöönpanoperuste ja elinkeinonharjoittaja voi sen perusteella kolmen (3) päivän kuluttua saattaa vireille pakkotäytäntöönpanomenettelyn, jota ei voida keskeyttää.

| 2) | Onko direktiivin 93/13 6 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että siinä annetaan yleistä järjestystä koskeva prosessuaalinen oikeussääntö, jolla kansalliset tuomioistuimet velvoitetaan olemaan antamatta maksamismääräystä, jos maksamismääräysen antamista koskevan vaatimuksen tutkivassa tuomioistuimessa osoitetaan asiakirjatodisteilla, että luottoon sovelletaan sellaisia yleisiä sopimusehtoja, jotka on jo todettu kohtuttomuuden perusteella mitättömiksi lainvoimaisilla tuomioilla, jotka liittyvät kuluttajayhdistysten elinkeinonharjoittajia vastaan nostamiin kieltokanteisiin, ja jotka luetellaan ministerin päätöksessä Z1-798/25-06-2008 (FEK B 1353/11-07-2008), johon sisältyy kansallinen luettelo kohtuuttomista sopimusehdoista (sellaisena kuin se on muutettuna ja täydennettynä ministerin päätöksellä Z1-21/17-01-2011 ja ylimmän hallintotuomioistuimen (Symvoulio tis Epikrateias) tuomiolla nro 1210/2010 lainmukaiseksi toteamana otettuaan ensin asianmukaisesti huomioon yhtäältä ylimmän tuomioistuimen (Areios Pagos) tuomiot nro 1219/2001 ja nro 430/2005, Ateenan ylioikeuden (Efeteio Athinon) tuomiot nro 5253/2003 ja nro 6291/2000, Ateenan alioikeuden monijäsenisen kokoonpanon (Polymeles Protodikeio Athinon) lainvoimaiset tuomiot nro 1119/2002 ja nro 1208/1998 sekä saman Ateenan alioikeuden monijäsenisen kokoonpanon (Polymeles Protodikeio Athinon) tuomion 961/2007 siltä osin kuin se on lainvoimainen, ja toisaalta sen, että kyseisten tuomioiden oikeusvoimavaikutukseen liittyy huomattava markkinoiden toimivuutta ja kuluttajansuojaa koskeva yleinen etu (lain 2251/1994 10 §:n 2 momentti); kyseisellä ministerin päätöksellä säädettiin ”kielto sisällyttää luottolaitoksen ja kuluttajan välisiin sopimuksiin sellaisia yleisiä sopimusehtoja, jotka on kuluttajayhdistysten nostamien kieltokanteiden seurauksena todettu kohtuuttomiksi lainvoimaisilla tuomiolla”, ja siinä luetellaan kuluttajayhdistysten elinkeinonharjoittajan asemassa olevia pankkeja vastaan nostamien ryhmäkanteiden seurauksena kohtuuttomuuden vuoksi mitättömäksi todetut kuluttajasopimusten ehdot), kun otetaan huomioon, että Kreikassa maksamismääräysten antamista koskeva toimivalta kuuluu tuomioistuimille — täsmällisemmin rauhantuomioistuimille (Eirinodikeia) ja alioikeuksille (Protodikeia) — ja että maksamismääräys on välitön täytäntöönpanoperuste ja elinkeinonharjoittaja voi sen perusteella kolmen (3) päivän kuluttua saattaa vireille pakkotäytäntöönpanomenettelyn, jota ei voida keskeyttää? |
| --- | --- |

2)

Onko direktiivin 93/13 6 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että siinä annetaan yleistä järjestystä koskeva prosessuaalinen oikeussääntö, jolla kansalliset tuomioistuimet velvoitetaan olemaan antamatta maksamismääräystä, jos maksamismääräysen antamista koskevan vaatimuksen tutkivassa tuomioistuimessa osoitetaan asiakirjatodisteilla, että luottoon sovelletaan sellaisia yleisiä sopimusehtoja, jotka on jo todettu kohtuttomuuden perusteella mitättömiksi lainvoimaisilla tuomioilla, jotka liittyvät kuluttajayhdistysten elinkeinonharjoittajia vastaan nostamiin kieltokanteisiin, ja jotka luetellaan ministerin päätöksessä Z1-798/25-06-2008 (FEK B 1353/11-07-2008), johon sisältyy kansallinen luettelo kohtuuttomista sopimusehdoista (sellaisena kuin se on muutettuna ja täydennettynä ministerin päätöksellä Z1-21/17-01-2011 ja ylimmän hallintotuomioistuimen (Symvoulio tis Epikrateias) tuomiolla nro 1210/2010 lainmukaiseksi toteamana otettuaan ensin asianmukaisesti huomioon yhtäältä ylimmän tuomioistuimen (Areios Pagos) tuomiot nro 1219/2001 ja nro 430/2005, Ateenan ylioikeuden (Efeteio Athinon) tuomiot nro 5253/2003 ja nro 6291/2000, Ateenan alioikeuden monijäsenisen kokoonpanon (Polymeles Protodikeio Athinon) lainvoimaiset tuomiot nro 1119/2002 ja nro 1208/1998 sekä saman Ateenan alioikeuden monijäsenisen kokoonpanon (Polymeles Protodikeio Athinon) tuomion 961/2007 siltä osin kuin se on lainvoimainen, ja toisaalta sen, että kyseisten tuomioiden oikeusvoimavaikutukseen liittyy huomattava markkinoiden toimivuutta ja kuluttajansuojaa koskeva yleinen etu (lain 2251/1994 10 §:n 2 momentti); kyseisellä ministerin päätöksellä säädettiin ”kielto sisällyttää luottolaitoksen ja kuluttajan välisiin sopimuksiin sellaisia yleisiä sopimusehtoja, jotka on kuluttajayhdistysten nostamien kieltokanteiden seurauksena todettu kohtuuttomiksi lainvoimaisilla tuomiolla”, ja siinä luetellaan kuluttajayhdistysten elinkeinonharjoittajan asemassa olevia pankkeja vastaan nostamien ryhmäkanteiden seurauksena kohtuuttomuuden vuoksi mitättömäksi todetut kuluttajasopimusten ehdot), kun otetaan huomioon, että Kreikassa maksamismääräysten antamista koskeva toimivalta kuuluu tuomioistuimille — täsmällisemmin rauhantuomioistuimille (Eirinodikeia) ja alioikeuksille (Protodikeia) — ja että maksamismääräys on välitön täytäntöönpanoperuste ja elinkeinonharjoittaja voi sen perusteella kolmen (3) päivän kuluttua saattaa vireille pakkotäytäntöönpanomenettelyn, jota ei voida keskeyttää?

| 3) | Onko direktiivin 93/13 6 artiklan 1 kohtaa, 7 artiklan 1 kohtaa ja 8 artiklaa tulkittava siten, että lisäedellytyksenä kuluttajayhdistysten elinkeinonharjoittajia vastaan nostamien kieltokanteiden hyväksymisestä annettujen tuomioiden oikeusvoimalle kaikissa oikeussuhteissa (lain 2251/1994 10 §:n 20 momentin mukaisesti) on se, että asianosaiset, tosiseikat ja oikeudelliset seikat ovat samat — kuten säädetään kansallisessa prosessioikeudessa siviiliprosessilain (kodikas politikis dikonomias) 324 §:ssä — sillä seurauksella, että ryhmäkanteina nostettujen kieltokanteiden hyväksymisestä annettujen tuomioiden oikeusvoimavaikutus ei välttämättä ulotu ja sovellu kaikkiin tilanteisiin, joissa kansallisen tuomioistuimen tutkittavana on kuluttajan elinkeinonharjoittajaa vastaan nostama kanne? |
| --- | --- |

3)

Onko direktiivin 93/13 6 artiklan 1 kohtaa, 7 artiklan 1 kohtaa ja 8 artiklaa tulkittava siten, että lisäedellytyksenä kuluttajayhdistysten elinkeinonharjoittajia vastaan nostamien kieltokanteiden hyväksymisestä annettujen tuomioiden oikeusvoimalle kaikissa oikeussuhteissa (lain 2251/1994 10 §:n 20 momentin mukaisesti) on se, että asianosaiset, tosiseikat ja oikeudelliset seikat ovat samat — kuten säädetään kansallisessa prosessioikeudessa siviiliprosessilain (kodikas politikis dikonomias) 324 §:ssä — sillä seurauksella, että ryhmäkanteina nostettujen kieltokanteiden hyväksymisestä annettujen tuomioiden oikeusvoimavaikutus ei välttämättä ulotu ja sovellu kaikkiin tilanteisiin, joissa kansallisen tuomioistuimen tutkittavana on kuluttajan elinkeinonharjoittajaa vastaan nostama kanne?

---

(1)  Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/13/ETY (EYVL 1993, L 95, s. 29).

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/21 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/21

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour administrative (Luxemburg) on esittänyt 12.2.2019 — Luxaviation SA v. Ministre de l’Environnement

(asia C-113/19)

(2019/C 148/20)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour administrative

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Luxaviation SA

Vastapuoli: Ministre de l’Environnement

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko direktiivin 2003/87/EY (1) 12 artiklan 3 kohtaa, jossa säädetään, että jäsenvaltioiden on varmistettava, että toiminnanharjoittajat palauttavat niille myönnetyt päästöoikeudet, tulkittava yhdessä perusoikeuskirjan 41 artiklan kanssa, jossa vahvistetaan hyvän hallinnon periaate, siten, että niistä seuraa toimivaltaiselle kansalliselle viranomaiselle velvollisuus tarjota palautusvelvollisuuksien alalla yksilöllistä tukea ennen kyseisen vuoden 30. huhtikuuta olevaa määräaikaa, jos sama viranomainen on toimivaltainen valvomaan rajallista määrää — tässä tapauksessa 25:ttä — toiminnanharjoittajaa kansallisella tasolla? |
| --- | --- |

1)

Onko direktiivin 2003/87/EY (1) 12 artiklan 3 kohtaa, jossa säädetään, että jäsenvaltioiden on varmistettava, että toiminnanharjoittajat palauttavat niille myönnetyt päästöoikeudet, tulkittava yhdessä perusoikeuskirjan 41 artiklan kanssa, jossa vahvistetaan hyvän hallinnon periaate, siten, että niistä seuraa toimivaltaiselle kansalliselle viranomaiselle velvollisuus tarjota palautusvelvollisuuksien alalla yksilöllistä tukea ennen kyseisen vuoden 30. huhtikuuta olevaa määräaikaa, jos sama viranomainen on toimivaltainen valvomaan rajallista määrää — tässä tapauksessa 25:ttä — toiminnanharjoittajaa kansallisella tasolla?

| 2) | a. | Voidaanko kesken jääneen päästöoikeuksien palauttamisen, jossa — kuten käsiteltävässä asiassa — toiminnanharjoittaja on luottanut siirtomenettelyn päättymisestä sähköisesti saamaansa vahvistukseen, tulkita voineen kohtuudella synnyttää vilpittömässä mielessä olevassa toiminnanharjoittajassa perustellun luottamuksen siihen, että tämä oli saattanut direktiivin 2003/87/EY 6 artiklan 2 kohdan e alakohdassa säädetyn päästöoikeuksien siirtotoimenpiteen päätökseen? |
| --- | --- | --- |

2)

a.

Voidaanko kesken jääneen päästöoikeuksien palauttamisen, jossa — kuten käsiteltävässä asiassa — toiminnanharjoittaja on luottanut siirtomenettelyn päättymisestä sähköisesti saamaansa vahvistukseen, tulkita voineen kohtuudella synnyttää vilpittömässä mielessä olevassa toiminnanharjoittajassa perustellun luottamuksen siihen, että tämä oli saattanut direktiivin 2003/87/EY 6 artiklan 2 kohdan e alakohdassa säädetyn päästöoikeuksien siirtotoimenpiteen päätökseen?

| b. | Kun otetaan huomioon toiseen kysymykseen annettu vastaus, voidaanko vilpittömässä mielessä olevan toiminnanharjoittajan tuntemaa luottamusta pitää erityisen perusteltuna, jos kansallinen viranomainen on edellisen vuoden päästöoikeuksien palauttamisen yhteydessä oma-aloitteisesti ottanut toiminnanharjoittajaan yhteyttä muistuttaakseen muutamaa päivää ennen direktiivin 2003/87/EY 6 artiklan 2 kohdan e alakohdassa säädetyn määräajan umpeutumista, ettei se ollut saattanut päästöoikeuksien palauttamismenettelyä päätökseen, jolloin toiminnanharjoittaja saattoi kohtuudella olettaa, että se oli täyttänyt velvollisuutensa kuluvalta vuodelta, sillä kyseinen viranomainen ei ollut sinä vuonna ottanut siihen suoraan yhteyttä? |
| --- | --- |

b.

Kun otetaan huomioon toiseen kysymykseen annettu vastaus, voidaanko vilpittömässä mielessä olevan toiminnanharjoittajan tuntemaa luottamusta pitää erityisen perusteltuna, jos kansallinen viranomainen on edellisen vuoden päästöoikeuksien palauttamisen yhteydessä oma-aloitteisesti ottanut toiminnanharjoittajaan yhteyttä muistuttaakseen muutamaa päivää ennen direktiivin 2003/87/EY 6 artiklan 2 kohdan e alakohdassa säädetyn määräajan umpeutumista, ettei se ollut saattanut päästöoikeuksien palauttamismenettelyä päätökseen, jolloin toiminnanharjoittaja saattoi kohtuudella olettaa, että se oli täyttänyt velvollisuutensa kuluvalta vuodelta, sillä kyseinen viranomainen ei ollut sinä vuonna ottanut siihen suoraan yhteyttä?

| c. | Voidaanko edellä esitettyihin kysymyksiin, erikseen tai yhdessä tarkasteltuina, annettujen vastausten perusteella luottamuksensuojan periaatteen tulkita muodostavan ylivoimaisen esteen, jonka nojalla vilpittömässä mielessä oleva toiminnanharjoittaja voidaan osittain tai kokonaan vapauttaa direktiivin 2003/87/EY 16 artiklan 3 kohdassa säädetystä seuraamuksesta? |
| --- | --- |

c.

Voidaanko edellä esitettyihin kysymyksiin, erikseen tai yhdessä tarkasteltuina, annettujen vastausten perusteella luottamuksensuojan periaatteen tulkita muodostavan ylivoimaisen esteen, jonka nojalla vilpittömässä mielessä oleva toiminnanharjoittaja voidaan osittain tai kokonaan vapauttaa direktiivin 2003/87/EY 16 artiklan 3 kohdassa säädetystä seuraamuksesta?

| 3) | a. | Estääkö perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohta, jossa vahvistetaan suhteellisuusperiaate, direktiivin 2003/87/EY 16 artiklan 3 kohdassa päästöoikeuksien palauttamatta jättämisestä säädetyn kiinteämääräisen sakon asettamisen, kun kyseisessä säännöksessä ei anneta mahdollisuutta määrätä toiminnanharjoittajan tekemään rikkomiseen nähden oikeasuhteista seuraamusta? |
| --- | --- | --- |

3)

a.

Estääkö perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohta, jossa vahvistetaan suhteellisuusperiaate, direktiivin 2003/87/EY 16 artiklan 3 kohdassa päästöoikeuksien palauttamatta jättämisestä säädetyn kiinteämääräisen sakon asettamisen, kun kyseisessä säännöksessä ei anneta mahdollisuutta määrätä toiminnanharjoittajan tekemään rikkomiseen nähden oikeasuhteista seuraamusta?

| b. | Jos vastaus edelliseen kysymykseen on kielteinen, onko perusoikeuskirjan 20 artiklassa vahvistettua yhdenvertaisen kohtelun periaatetta sekä vilpitöntä mieltä koskevaa yleistä oikeusperiaatetta ja fraus omnia corrumpit -periaatetta tulkittava siten, että ne estävät sen kiinteämääräisen seuraamuksen osalta, joka määrätään direktiivin 2003/87/EY 16 artiklan 3 kohdan nojalla ja jonka lisäksi nimi julkaistaan automaattisesti [23.12.2004 annetun lain] 20 §:n 7 momentin nojalla, että vilpittömässä mielessä toiminutta mutta huolimatonta toiminnanharjoittajaa, joka kaiken lisäksi uskoo täyttäneensä päästöoikeuksien palautusvelvollisuutensa kyseiseen huhtikuun 30 päivän määräaikaan mennessä, kohdeltaisiin samalla tavalla kuin petoksen tehnyttä toiminnanharjoittajaa? |
| --- | --- |

b.

Jos vastaus edelliseen kysymykseen on kielteinen, onko perusoikeuskirjan 20 artiklassa vahvistettua yhdenvertaisen kohtelun periaatetta sekä vilpitöntä mieltä koskevaa yleistä oikeusperiaatetta ja fraus omnia corrumpit -periaatetta tulkittava siten, että ne estävät sen kiinteämääräisen seuraamuksen osalta, joka määrätään direktiivin 2003/87/EY 16 artiklan 3 kohdan nojalla ja jonka lisäksi nimi julkaistaan automaattisesti [23.12.2004 annetun lain] 20 §:n 7 momentin nojalla, että vilpittömässä mielessä toiminutta mutta huolimatonta toiminnanharjoittajaa, joka kaiken lisäksi uskoo täyttäneensä päästöoikeuksien palautusvelvollisuutensa kyseiseen huhtikuun 30 päivän määräaikaan mennessä, kohdeltaisiin samalla tavalla kuin petoksen tehnyttä toiminnanharjoittajaa?

| c. | Jos vastaus edelliseen kysymykseen on kielteinen, ovatko kiinteämääräinen seuraamus, jonka määrää kansallinen tuomioistuin ei voi muuttaa, lukuun ottamatta ylivoimaisen esteen tapauksia, sekä nimen julkaisemisen automaattinen seuraamus yhdenmukaisia perusoikeuskirjan 47 artiklan kanssa, jossa taataan oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin? |
| --- | --- |

c.

Jos vastaus edelliseen kysymykseen on kielteinen, ovatko kiinteämääräinen seuraamus, jonka määrää kansallinen tuomioistuin ei voi muuttaa, lukuun ottamatta ylivoimaisen esteen tapauksia, sekä nimen julkaisemisen automaattinen seuraamus yhdenmukaisia perusoikeuskirjan 47 artiklan kanssa, jossa taataan oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin?

| d. | Jos vastaus edelliseen kysymykseen on kielteinen, eikö kiinteän maksuseuraamuksen määrääminen Euroopan unionin lainsäätäjän esiin tuoman tarkoituksen perusteella sekä nimen julkaisemisen automaattinen seuraamus suhteellisuusperiaatetta soveltamatta ja tiukasti tulkittuja ylivoimaisen esteen tapauksia lukuun ottamatta, tarkoita, että kansallisen tuomioistuimen on asetettava unionin lainsäätäjän oletettu tarkoitus etusijalle omaan vastuuseensa nähden ja ilman perusoikeuskirjan 47 ja 49 artiklan 3 kohdan kattamaa tuomioistuinvalvontaa? |
| --- | --- |

d.

Jos vastaus edelliseen kysymykseen on kielteinen, eikö kiinteän maksuseuraamuksen määrääminen Euroopan unionin lainsäätäjän esiin tuoman tarkoituksen perusteella sekä nimen julkaisemisen automaattinen seuraamus suhteellisuusperiaatetta soveltamatta ja tiukasti tulkittuja ylivoimaisen esteen tapauksia lukuun ottamatta, tarkoita, että kansallisen tuomioistuimen on asetettava unionin lainsäätäjän oletettu tarkoitus etusijalle omaan vastuuseensa nähden ja ilman perusoikeuskirjan 47 ja 49 artiklan 3 kohdan kattamaa tuomioistuinvalvontaa?

| e. | Kun otetaan huomioon edelliseen kysymykseen annettu vastaus, eikö kansallisen tuomioistuimen tuomioistuinvalvonnan puuttuminen direktiivin 2003/87/EY 16 artiklan 3 kohdassa säädetyn kiinteämääräisen seuraamuksen ja [23.12.2004 annetun lain] 20 §:n 7 momentissa säädetyn nimen julkaisemisen automaattisen seuraamuksen yhteydessä johda unionin tuomioistuimen ja kansallisten ylimmän oikeusasteen tuomioistuinten välisen antoisan vuoropuhelun katkeamiseen, kun unionin tuomioistuin vahvistaa muita kuin tiukasti tulkittuja ylivoimaisen esteen tapauksia varten ennalta ratkaisun, eikä kansallinen ylimmän oikeusasteen tuomioistuin voi käydä asiasta todellista vuoropuhelua, vaan se voi ainoastaan vahvistaa seuraamuksen, kunhan se on varmistanut, ettei kyseessä ole ylivoimaisen esteen tapaus? |
| --- | --- |

e.

Kun otetaan huomioon edelliseen kysymykseen annettu vastaus, eikö kansallisen tuomioistuimen tuomioistuinvalvonnan puuttuminen direktiivin 2003/87/EY 16 artiklan 3 kohdassa säädetyn kiinteämääräisen seuraamuksen ja [23.12.2004 annetun lain] 20 §:n 7 momentissa säädetyn nimen julkaisemisen automaattisen seuraamuksen yhteydessä johda unionin tuomioistuimen ja kansallisten ylimmän oikeusasteen tuomioistuinten välisen antoisan vuoropuhelun katkeamiseen, kun unionin tuomioistuin vahvistaa muita kuin tiukasti tulkittuja ylivoimaisen esteen tapauksia varten ennalta ratkaisun, eikä kansallinen ylimmän oikeusasteen tuomioistuin voi käydä asiasta todellista vuoropuhelua, vaan se voi ainoastaan vahvistaa seuraamuksen, kunhan se on varmistanut, ettei kyseessä ole ylivoimaisen esteen tapaus?

| 4) | Kun otetaan huomioon edellä esitettyihin kysymyksiin annetut vastaukset, voidaanko ylivoimaisen esteen käsitettä tulkita siten, että siinä voidaan ottaa huomioon vilpittömässä mielessä olevalle toiminnanharjoittajalle aiheutuva subjektiivisesti kohtuuton tilanne, kun direktiivin 2003/87/EY 16 artiklan 3 kohdassa säädetyn kiinteämääräisen seuraamuksen maksaminen ja [23.12.2004 annetun lain] 20 §:n 7 momentissa säädetty nimen julkaisemisen automaattinen seuraamus aiheuttavat taloudellisen riskin ja merkittäviä tappioita, jotka voivat johtaa yrityksen työntekijöiden irtisanomiseen tai jopa konkurssiin? |
| --- | --- |

4)

Kun otetaan huomioon edellä esitettyihin kysymyksiin annetut vastaukset, voidaanko ylivoimaisen esteen käsitettä tulkita siten, että siinä voidaan ottaa huomioon vilpittömässä mielessä olevalle toiminnanharjoittajalle aiheutuva subjektiivisesti kohtuuton tilanne, kun direktiivin 2003/87/EY 16 artiklan 3 kohdassa säädetyn kiinteämääräisen seuraamuksen maksaminen ja [23.12.2004 annetun lain] 20 §:n 7 momentissa säädetty nimen julkaisemisen automaattinen seuraamus aiheuttavat taloudellisen riskin ja merkittäviä tappioita, jotka voivat johtaa yrityksen työntekijöiden irtisanomiseen tai jopa konkurssiin?

---

(1)  Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta unionissa ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13.10.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY (EUVL 2003, L 275, s. 32).

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/22 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/22

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Liettua) on esittänyt 15.2.2019 — AB Linas Agro v. Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

(asia C-117/19)

(2019/C 148/21)

Oikeudenkäyntikieli: liettua

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės

Pääasian asianosaiset

Kantaja: AB Linas Agro

Vastaaja: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko asetuksen N:o 945/2005 (1) johdanto-osassa ja erityisesti sen 20–23 perustelukappaleessa esitettyä toteamusta ”koska tarkasteltavana oleva tuote sisältää enemmän kuin 28 painoprosenttia typpeä, se sisältää näin ollen automaattisesti yli 80 painoprosenttia ammoniumnitraattia”, pidettävä vakiintuneena olettamana, jonka perusteella voidaan päätellä, että jos tarkasteltavana oleva tuote (ammoniumnitraattilannoite) sisältää vähintään 28 prosenttia typpeä, sisältää se aina myös ammoniumnitraattia yli 80 prosenttia? |
| --- | --- |

1)

Onko asetuksen N:o 945/2005 (1) johdanto-osassa ja erityisesti sen 20–23 perustelukappaleessa esitettyä toteamusta ”koska tarkasteltavana oleva tuote sisältää enemmän kuin 28 painoprosenttia typpeä, se sisältää näin ollen automaattisesti yli 80 painoprosenttia ammoniumnitraattia”, pidettävä vakiintuneena olettamana, jonka perusteella voidaan päätellä, että jos tarkasteltavana oleva tuote (ammoniumnitraattilannoite) sisältää vähintään 28 prosenttia typpeä, sisältää se aina myös ammoniumnitraattia yli 80 prosenttia?

| 2) | Voidaanko kyseistä olettamaa soveltaa tarkasteltavina oleviin uusiin tuotelajeihin, joita tarkoitetaan asetuksessa N:o 945/2005, eli NPK-lannoitteisiin, jotka sisältävät typpeä vähintään 28 painoprosenttia ja joissa ammonium- ja nitraattitypen suhde on noin 1:1 ja fosfori ja/tai kaliumpitoisuus on enintään 12 painoprosenttia, eli esimerkiksi käsiteltävässä asiassa kyseessä olevaan NPK 30-4-4 -lannoitteeseen? |
| --- | --- |

2)

Voidaanko kyseistä olettamaa soveltaa tarkasteltavina oleviin uusiin tuotelajeihin, joita tarkoitetaan asetuksessa N:o 945/2005, eli NPK-lannoitteisiin, jotka sisältävät typpeä vähintään 28 painoprosenttia ja joissa ammonium- ja nitraattitypen suhde on noin 1:1 ja fosfori ja/tai kaliumpitoisuus on enintään 12 painoprosenttia, eli esimerkiksi käsiteltävässä asiassa kyseessä olevaan NPK 30-4-4 -lannoitteeseen?

| 3) | Jos edellisiin kysymyksiin vastataan myöntävästi, onko asetuksessa N:o 954/2005 oleva edellä mainittu olettama oikeudellisesti sitova eli voidaanko sitä käyttää luokiteltaessa ennakkoratkaisupyynnön 17 kohdassa tarkoitettuja NPK-lannoitteita Taric-koodeihin voimassa olevien toimenpiteiden (polkumyyntitullin) soveltamiseksi, vaikka asetuksen N:o 945/2005 1 artiklan 1 ja 3 kohdassa (ja vastaavasti kyseisten maahantuontimenettelyiden tapahtuma-aikaan voimassa olleen asetuksen N:o 999/2014 (2) 1 artiklan 1 kohdassa ja 1 artiklan 2 kohdan c alakohdassa) yhdistetään lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotto tuotteen sisältämän ainesosan, typen, sijaan tuotteen sisältämään yhdisteeseen, ammoniumnitraattiin, sekä tuotteen sisältämään fosforiin ja kaliumiin? |
| --- | --- |

3)

Jos edellisiin kysymyksiin vastataan myöntävästi, onko asetuksessa N:o 954/2005 oleva edellä mainittu olettama oikeudellisesti sitova eli voidaanko sitä käyttää luokiteltaessa ennakkoratkaisupyynnön 17 kohdassa tarkoitettuja NPK-lannoitteita Taric-koodeihin voimassa olevien toimenpiteiden (polkumyyntitullin) soveltamiseksi, vaikka asetuksen N:o 945/2005 1 artiklan 1 ja 3 kohdassa (ja vastaavasti kyseisten maahantuontimenettelyiden tapahtuma-aikaan voimassa olleen asetuksen N:o 999/2014 (2) 1 artiklan 1 kohdassa ja 1 artiklan 2 kohdan c alakohdassa) yhdistetään lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotto tuotteen sisältämän ainesosan, typen, sijaan tuotteen sisältämään yhdisteeseen, ammoniumnitraattiin, sekä tuotteen sisältämään fosforiin ja kaliumiin?

| 4) | Kun huomioon otetaan asetuksen N:o 945/2005 johdanto-osan 35 ja 36 perustelukappaleessa asetetut tavoitteet, joiden mukaan voimassa olevia toimenpiteitä olisi sovellettava uusiin tuotelajeihin suhteellisuusperiaate huomioon ottaen, tullimenettelyjä olisi yksinkertaistettava ja tulli olisi kannettava yhdisteen sisältämän tarkasteltavana olevan tuotteen määrän mukaan, voidaanko ennakkoratkaisupyynnön 16 kohdassa tarkoitettua olettamaa käyttää laskettaessa (määritettäessä) ennakkoratkaisupyynnön 17 kohdassa tarkoitettujen NPK-lannoitteiden sisältämän ammoniumnitraatin määrä näiden lannoitteiden luokittelemiseksi Taric-koodeihin ja tätä kautta voimassa olevien toimenpiteiden (polkumyyntitullin) soveltamiseksi? Kun ennakkoratkaisupyynnön 17 kohdassa tarkoitettujen NPK-lannoitteiden sisältämä typpi on määritetty (maahantuojan tulliselvityksessä toimittamien asiakirjojen tai laboratoriotestien perusteella), lasketaanko (määritetäänkö) ammoniumnitraattipitoisuus toisin sanoen ottamalla huomioon asetuksen N:o 945/2005 johdanto-osan 20 perustelukappaleessa määritelty ammoniumnitraatti- ja typpipitoisuuksien välinen suhde, joka riippuu alkuaineiden atomipainosta ja on 2,86, suorittamatta mitään ylimääräisiä laboratoriotestejä tarkan ammoniumnitraattipitoisuuden määrittämiseksi? |
| --- | --- |

4)

Kun huomioon otetaan asetuksen N:o 945/2005 johdanto-osan 35 ja 36 perustelukappaleessa asetetut tavoitteet, joiden mukaan voimassa olevia toimenpiteitä olisi sovellettava uusiin tuotelajeihin suhteellisuusperiaate huomioon ottaen, tullimenettelyjä olisi yksinkertaistettava ja tulli olisi kannettava yhdisteen sisältämän tarkasteltavana olevan tuotteen määrän mukaan, voidaanko ennakkoratkaisupyynnön 16 kohdassa tarkoitettua olettamaa käyttää laskettaessa (määritettäessä) ennakkoratkaisupyynnön 17 kohdassa tarkoitettujen NPK-lannoitteiden sisältämän ammoniumnitraatin määrä näiden lannoitteiden luokittelemiseksi Taric-koodeihin ja tätä kautta voimassa olevien toimenpiteiden (polkumyyntitullin) soveltamiseksi? Kun ennakkoratkaisupyynnön 17 kohdassa tarkoitettujen NPK-lannoitteiden sisältämä typpi on määritetty (maahantuojan tulliselvityksessä toimittamien asiakirjojen tai laboratoriotestien perusteella), lasketaanko (määritetäänkö) ammoniumnitraattipitoisuus toisin sanoen ottamalla huomioon asetuksen N:o 945/2005 johdanto-osan 20 perustelukappaleessa määritelty ammoniumnitraatti- ja typpipitoisuuksien välinen suhde, joka riippuu alkuaineiden atomipainosta ja on 2,86, suorittamatta mitään ylimääräisiä laboratoriotestejä tarkan ammoniumnitraattipitoisuuden määrittämiseksi?

---

(1)  Lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 658/2002 ja lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta muun muassa Ukrainasta peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 132/2001 muuttamisesta asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 3 kohdan mukaisen osittaisen välivaiheen tarkastelun jälkeen 21.6.2005 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 945/2005 (EUVL 2005, L 160, s. 1).

(2)  Lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen 23.9.2014 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 999/2014 (EUVL 2014, L 280, s. 19).

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/24 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/24

---

Kanne 15.2.2019 — Euroopan tilintarkastustuomioistuin v. Karel Pinxten

(asia C-130/19)

(2019/C 148/22)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan tilintarkastustuomioistuin (asiamiehet: C. Lesauvage, E. von Bardebelen ja J. Vermer)

Vastaaja: Karel Pinxten

Vaatimukset

| — | on todettava, että Pinxten ei enää täytä tehtävästään johtuvia velvollisuuksia SEUT 285 ja SEUT 286 artiklan ja niitä soveltaen annettujen sääntöjen mukaisesti |
| --- | --- |

—

on todettava, että Pinxten ei enää täytä tehtävästään johtuvia velvollisuuksia SEUT 285 ja SEUT 286 artiklan ja niitä soveltaen annettujen sääntöjen mukaisesti

| — | on määrättävä SEUT 286 artiklan 6 kohdassa määrätty rangaistus; tilintarkastustuomioistuin jättää rangaistuksen laajuuden unionin tuomioistuimen harkintaan |
| --- | --- |

—

on määrättävä SEUT 286 artiklan 6 kohdassa määrätty rangaistus; tilintarkastustuomioistuin jättää rangaistuksen laajuuden unionin tuomioistuimen harkintaan

| — | on velvoitettava Pinxten korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

on velvoitettava Pinxten korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Tilintarkastustuomioistuin väittää, että Pinxten on

| — | ensiksikin väärinkäyttänyt tilintarkastustuomioistuimen varoja rahoittaakseen toimintoja, jotka eivät liity hänen tehtäviinsä sen jäsenenä tai ovat yhteensopimattomia tämän tehtävän kanssa |
| --- | --- |

—

ensiksikin väärinkäyttänyt tilintarkastustuomioistuimen varoja rahoittaakseen toimintoja, jotka eivät liity hänen tehtäviinsä sen jäsenenä tai ovat yhteensopimattomia tämän tehtävän kanssa

| — | toiseksi käyttänyt verohelpotuksia väärin ja lainvastaisesti |
| --- | --- |

—

toiseksi käyttänyt verohelpotuksia väärin ja lainvastaisesti

| — | kolmanneksi tehnyt vääriä vahinkoilmoituksia onnettomuuksista, joissa hänen käyttöönsä annetun virka-auton on väitetty olleen osallisena |
| --- | --- |

—

kolmanneksi tehnyt vääriä vahinkoilmoituksia onnettomuuksista, joissa hänen käyttöönsä annetun virka-auton on väitetty olleen osallisena

| — | neljänneksi toiminut kaupallisen yhtiön hallinnossa ja harjoittanut intensiivistä poliittista toimintaa poliittisessa puolueessa, vaikka hän oli toimessa tilintarkastustuomioistuimessa |
| --- | --- |

—

neljänneksi toiminut kaupallisen yhtiön hallinnossa ja harjoittanut intensiivistä poliittista toimintaa poliittisessa puolueessa, vaikka hän oli toimessa tilintarkastustuomioistuimessa

| — | viidenneksi saanut aikaan intressiristiriidan tarjoamalla palvelua tarkastuskohteen vastuuhenkilölle. |
| --- | --- |

—

viidenneksi saanut aikaan intressiristiriidan tarjoamalla palvelua tarkastuskohteen vastuuhenkilölle.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/24 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/24

---

Valitus, jonka Lupin Ltd on tehnyt 20.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-680/14, Lupin v. komissio, 12.12.2018 antamasta tuomiosta

(asia C-144/19 P)

(2019/C 148/23)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Lupin Ltd (edustajat: S. Smith ja A. White, solicitors, sekä M. Hoskins, QC, ja V. Wakefield, barrister)

Muu osapuoli: Euroopan komissio

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen toteamuksen Lupinin ja Krkan välisestä erilaisesta kohtelusta |
| --- | --- |

—

kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen toteamuksen Lupinin ja Krkan välisestä erilaisesta kohtelusta

| — | ratkaisee asian lopullisesti perussäännön 61 artiklan nojalla tai alentaa komission määräämää sakkoa. |
| --- | --- |

—

ratkaisee asian lopullisesti perussäännön 61 artiklan nojalla tai alentaa komission määräämää sakkoa.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

| 1. | Ensimmäisen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan, että Lupinin ja Servierin välillä 30.1.2007 tehty patenttia koskeva sovintosopimus merkitsi tarkoitukseen perustuvaa kilpailunrajoitusta SEUT 101 artiklan 1 kohdan nojalla. Erityisesti väitetään seuraavaa:






  a. | Unionin yleinen tuomioistuin erehtyi sovellettavasta oikeudellisesta testistä tarkoitukseen perustuvan rikkomisen toteamiseksi, etenkin kun otetaan huomioon asiassa C-67/13 P, Cartes Bancaires, annetussa tuomiossa vahvistetut oikeudelliset periaatteet. |
| --- | --- | --- |

1.

Ensimmäisen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan, että Lupinin ja Servierin välillä 30.1.2007 tehty patenttia koskeva sovintosopimus merkitsi tarkoitukseen perustuvaa kilpailunrajoitusta SEUT 101 artiklan 1 kohdan nojalla. Erityisesti väitetään seuraavaa:

a.

Unionin yleinen tuomioistuin erehtyi sovellettavasta oikeudellisesta testistä tarkoitukseen perustuvan rikkomisen toteamiseksi, etenkin kun otetaan huomioon asiassa C-67/13 P, Cartes Bancaires, annetussa tuomiossa vahvistetut oikeudelliset periaatteet.

| b. | Unionin yleinen tuomioistuin jätti huomioimatta sen, että sovintosopimusten kilpailukieltoehtojen ja riitauttamatta jättämistä koskevien ehtojen vaikutus kilpailuun on sama kannustimista riippumatta. |
| --- | --- |

b.

Unionin yleinen tuomioistuin jätti huomioimatta sen, että sovintosopimusten kilpailukieltoehtojen ja riitauttamatta jättämistä koskevien ehtojen vaikutus kilpailuun on sama kannustimista riippumatta.

| c. | Unionin yleinen tuomioistuin jätti oikeusvarmuuden periaatteen vastaisesti arvioimatta tai selittämättä perusteltujen käänteisten maksujen ja maksujen, joita ei voida perustella, välisen eron. |
| --- | --- |

c.

Unionin yleinen tuomioistuin jätti oikeusvarmuuden periaatteen vastaisesti arvioimatta tai selittämättä perusteltujen käänteisten maksujen ja maksujen, joita ei voida perustella, välisen eron.

| d. | Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen todetessaan, että geneeriseen yhtiöön kohdistuvan ”kannustimen” olemassaololla voidaan perustella toteamus tarkoitukseen perustuvasta kilpailunrajoituksesta. Myöskään geneerisen yhtiön vastaanottamalla ”edulla” ei voida perustella tällaista toteamusta. |
| --- | --- |

d.

Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen todetessaan, että geneeriseen yhtiöön kohdistuvan ”kannustimen” olemassaololla voidaan perustella toteamus tarkoitukseen perustuvasta kilpailunrajoituksesta. Myöskään geneerisen yhtiön vastaanottamalla ”edulla” ei voida perustella tällaista toteamusta.

| e. | Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen todetessaan, että rajoitusten monimerkityksinen muotoilu sopimuksessa olisi ymmärrettävä niin, että se ulottuu tuotteisiin, joita patentti, josta osapuolet käyvät oikeutta, ei kata.
  Vaikutukseen perustuvaa kilpailunrajoitusta ei ole |
| --- | --- |

e.

Unionin yleinen tuomioistuin teki virheen todetessaan, että rajoitusten monimerkityksinen muotoilu sopimuksessa olisi ymmärrettävä niin, että se ulottuu tuotteisiin, joita patentti, josta osapuolet käyvät oikeutta, ei kata.

Vaikutukseen perustuvaa kilpailunrajoitusta ei ole

| 2. | Unionin yleinen tuomioistuin totesi, että se, että Lupin riitautti komission toteamuksen vaikutukseen perustuvasta kilpailunrajoituksesta, oli tehoton, koska unionin yleinen tuomioistuin oli hyväksynyt komission toteamuksen tarkoitukseen perustuvasta kilpailunrajoituksesta. Lupinin toisessa valitusperusteessa vaaditaan, että jos unionin tuomioistuin kumoaa toteamuksen tarkoitukseen perustuvasta kilpailunrajoituksesta, unionin tuomioistuimen tulisi antaa lopullinen ratkaisu Lupinin valituksesta ja kumota komission toteamus vaikutukseen perustuvasta kilpailunrajoituksesta. Erityisesti väitetään seuraavaa:






  a. | Komissio teki oikeudellisen virheen tukeutuessaan käänteiseen maksuun ja/tai huomattavaan kannustimeen. |
| --- | --- | --- |

2.

Unionin yleinen tuomioistuin totesi, että se, että Lupin riitautti komission toteamuksen vaikutukseen perustuvasta kilpailunrajoituksesta, oli tehoton, koska unionin yleinen tuomioistuin oli hyväksynyt komission toteamuksen tarkoitukseen perustuvasta kilpailunrajoituksesta. Lupinin toisessa valitusperusteessa vaaditaan, että jos unionin tuomioistuin kumoaa toteamuksen tarkoitukseen perustuvasta kilpailunrajoituksesta, unionin tuomioistuimen tulisi antaa lopullinen ratkaisu Lupinin valituksesta ja kumota komission toteamus vaikutukseen perustuvasta kilpailunrajoituksesta. Erityisesti väitetään seuraavaa:

a.

Komissio teki oikeudellisen virheen tukeutuessaan käänteiseen maksuun ja/tai huomattavaan kannustimeen.

| b. | Komission olisi pitänyt arvioida kysymystä vaikutukseen perustuvasta kilpailunrajoituksesta viittaamalla tulkintaan liitännäisrajoituksista ja/tai asiassa C-309/99, Wouters, annetussa tuomiossa vahvistettuihin periaatteisiin ja/tai SEUT 102 artiklaan. |
| --- | --- |

b.

Komission olisi pitänyt arvioida kysymystä vaikutukseen perustuvasta kilpailunrajoituksesta viittaamalla tulkintaan liitännäisrajoituksista ja/tai asiassa C-309/99, Wouters, annetussa tuomiossa vahvistettuihin periaatteisiin ja/tai SEUT 102 artiklaan.

| c. | Komission arvioinnissa Servierin markkina-asemasta SEUT 101 artiklan soveltamiseksi tukeuduttiin suoraan määräävästä markkina-asemasta SEUT 102 artiklan nojalla komission tekemiin toteamuksiin, jotka on kumottu (asia T-691/14, Servier v. komissio).
  Seuraamus |
| --- | --- |

c.

Komission arvioinnissa Servierin markkina-asemasta SEUT 101 artiklan soveltamiseksi tukeuduttiin suoraan määräävästä markkina-asemasta SEUT 102 artiklan nojalla komission tekemiin toteamuksiin, jotka on kumottu (asia T-691/14, Servier v. komissio).

Seuraamus

| 3. | Kolmannen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki sakon osalta virheen arvioidessaan väitetyn kilpailusääntöjen rikkomisen uudenalaista luonnetta. |
| --- | --- |

3.

Kolmannen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki sakon osalta virheen arvioidessaan väitetyn kilpailusääntöjen rikkomisen uudenalaista luonnetta.

| 4. | Neljännen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki virheen sen velvollisuuden osalta, jonka mukaan sakkoa määrättäessä huomioon on otettava väitetyn kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuus sekä kesto. |
| --- | --- |

4.

Neljännen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki virheen sen velvollisuuden osalta, jonka mukaan sakkoa määrättäessä huomioon on otettava väitetyn kilpailusääntöjen rikkomisen vakavuus sekä kesto.

| 5. | Viidennen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki virheen jättäessään huomiotta Servierin Lupinille siirtämien patenttisovellusten arvon, kun se määräsi sakon. |
| --- | --- |

5.

Viidennen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki virheen jättäessään huomiotta Servierin Lupinille siirtämien patenttisovellusten arvon, kun se määräsi sakon.

| 6. | Kuudes valitusperuste, joka riippuu siitä, menestyykö komission valitus unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-684/14, Krka, antamasta tuomiosta, koskee sitä, että unionin yleinen tuomioistuin teki virheen todetessaan, ettei sillä, miten komissio kohteli Lupinia verrattuna Krkaan, loukattu yhdenvertaisen kohtelun periaatetta. |
| --- | --- |

6.

Kuudes valitusperuste, joka riippuu siitä, menestyykö komission valitus unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-684/14, Krka, antamasta tuomiosta, koskee sitä, että unionin yleinen tuomioistuin teki virheen todetessaan, ettei sillä, miten komissio kohteli Lupinia verrattuna Krkaan, loukattu yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/26 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/26

---

Valitus, jonka Mohamed Hosni Elsayed Mubarak on tehnyt 20.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (viides jaosto) asiassa T-358/17, Mubarak v. neuvosto, 12.12.2018 antamasta tuomiosta

(asia C-145/19 P)

(2019/C 148/24)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (edustajat: D. Anderson QC, B. Kennelly QC, J. Pobjoy, Barrister, G. Martin, C. Enderby Smith, F. Holmey, Solicitors)

Muu osapuoli: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| 1) | kumoaa valituksenalaisen tuomion |
| --- | --- |

1)

kumoaa valituksenalaisen tuomion

| 2) | antaa lopullisen ratkaisun asiassa kumoamalla riitautetut oikeustoimet niiltä osin kuin ne koskevat valittajaa |
| --- | --- |

2)

antaa lopullisen ratkaisun asiassa kumoamalla riitautetut oikeustoimet niiltä osin kuin ne koskevat valittajaa

| 3) | vaihtoehtoisesti palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen sellaisen ratkaisun antamista varten, joka on yhdenmukainen unionin tuomioistuimen oikeudellisen arvioinnin kanssa, ja |
| --- | --- |

3)

vaihtoehtoisesti palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen sellaisen ratkaisun antamista varten, joka on yhdenmukainen unionin tuomioistuimen oikeudellisen arvioinnin kanssa, ja

| 4) | velvoittaa neuvoston korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut unionin tuomioistuimessa ja unionin yleisessä tuomioistuimessa. |
| --- | --- |

4)

velvoittaa neuvoston korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut unionin tuomioistuimessa ja unionin yleisessä tuomioistuimessa.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Ensimmäinen valitusperuste, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki virheen katsoessaan, ettei neuvoston pitänyt tarkastaa, että Egyptin viranomaiset olivat noudattaneet valittajan unionin oikeuden mukaisia perusoikeuksia.

Toinen valitusperuste, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki virheen katsoessaan, ettei neuvoston pitänyt tarkastaa, ovatko valittajaa koskevat oikeudelliset menettelyt ja tutkinnat toimia, jotka sellaisinaan heikentävät oikeusvaltiota Egyptissä.

Kolmas valitusperuste, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki virheen katsoessaan, ettei neuvosto tehnyt ilmeistä arviointivirhettä nojautuessaan asiaan nro 8897 (yksityisen huvilan kunnostaminen).

Neljäs valitusperuste, jonka mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki virheen katsoessaan, ettei neuvosto tehnyt ilmeistä arviointivirhettä nojautuessaan asiaan nro 756 (Al-Ahram Establishmentin antamia lahjoja koskeva väite) ja asiaan nro 53 (Dar El Tahririn antamia lahjoja koskeva väite).

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/27 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/27

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenia) on esittänyt 21.2.2019 — SCT, d.d., konkurssissa v. Slovenian valtio

(asia C-146/19)

(2019/C 148/25)

Oikeudenkäyntikieli: sloveeni

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Vrhovno sodišče Republike Slovenije

Pääasian asianosaiset

Valittaja: SCT, d.d., konkurssissa

Vastapuoli: Slovenian valtio

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko mahdollista tulkita arvonlisäverodirektiivin 90 artiklan 2 kohtaa siten, että siinä sallitaan poikkeus arvonlisäveron perusteen alentamista koskevasta oikeudesta myös siinä tapauksessa, että maksun laiminlyönti on lopullinen, jos tämä maksun lopullinen laiminlyönti on seurausta siitä, että verovelvollinen ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä esimerkiksi siten, että se on jättänyt valvomatta saatavan kyseisen verovelvollisen velallista vastaan aloitetussa konkurssimenettelyssä, kuten nyt käsiteltävässä tapauksessa? |
| --- | --- |

1)

Onko mahdollista tulkita arvonlisäverodirektiivin 90 artiklan 2 kohtaa siten, että siinä sallitaan poikkeus arvonlisäveron perusteen alentamista koskevasta oikeudesta myös siinä tapauksessa, että maksun laiminlyönti on lopullinen, jos tämä maksun lopullinen laiminlyönti on seurausta siitä, että verovelvollinen ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä esimerkiksi siten, että se on jättänyt valvomatta saatavan kyseisen verovelvollisen velallista vastaan aloitetussa konkurssimenettelyssä, kuten nyt käsiteltävässä tapauksessa?

| 2) | Onko, myös siinä tapauksessa, että tällainen poikkeus oikeudesta alentaa arvonlisäveron perustetta sallitaan, olemassa myös oikeus tällaisen veron perusteen alentamiseen maksun laiminlyönnin vuoksi, jos verovelvollinen osoittaa, että vaikka se olisi valvonut saatavansa konkurssimenettelyssä, näitä saatavia ei olisi tyydytetty, tai osoittaa, että oli olemassa järkevät perusteet sille, että se jätti valvomatta saatavan? |
| --- | --- |

2)

Onko, myös siinä tapauksessa, että tällainen poikkeus oikeudesta alentaa arvonlisäveron perustetta sallitaan, olemassa myös oikeus tällaisen veron perusteen alentamiseen maksun laiminlyönnin vuoksi, jos verovelvollinen osoittaa, että vaikka se olisi valvonut saatavansa konkurssimenettelyssä, näitä saatavia ei olisi tyydytetty, tai osoittaa, että oli olemassa järkevät perusteet sille, että se jätti valvomatta saatavan?

| 3) | Onko arvonlisäverolain 90 artiklan 1 kohdalla välitön oikeusvaikutus siinäkin tapauksessa, että jäsenvaltion lainsäätäjä on ylittänyt saman 90 artiklan 2 kohdassa vahvistettuja poikkeuksia koskevan hyväksyttävän sääntelyn rajat? |
| --- | --- |

3)

Onko arvonlisäverolain 90 artiklan 1 kohdalla välitön oikeusvaikutus siinäkin tapauksessa, että jäsenvaltion lainsäätäjä on ylittänyt saman 90 artiklan 2 kohdassa vahvistettuja poikkeuksia koskevan hyväksyttävän sääntelyn rajat?

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/28 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/28

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Okresný súd Bratislava V (Slovakia) on esittänyt 22.2.2019 — Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on R. B.

(asia C-149/19)

(2019/C 148/26)

Oikeudenkäyntikieli: slovakki

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Okresný súd Bratislava V

Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

R. B.

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko tiedonsaannista rikosoikeudellisissa menettelyissä 22.5.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/13/EU (1) (jäljempänä direktiivi 2012/13) 4 artiklan ja 8 artiklan 2 kohdan, Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 6 artiklassa vahvistetun oikeuden vapauteen ja turvallisuuteen, perusoikeuskirjan 48 artiklan 2 kohdassa vahvistettujen puolustautumisoikeuksien ja sen 47 artiklassa vahvistetun oikeuden oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin kanssa yhteensopivaa se, etteivät kansalliset viranomaiset anna pidätetylle henkilölle tämän vapaudenmenetyksen aikana kirjallisesti kaikkia direktiivin 2012/13 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tietoja (kuten oikeutta tutustua asian aineistoon) eivätkä myönnä oikeutta riitauttaa direktiivin 2012/13 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla tällaista tietojen antamatta jättämistä. Mikäli tähän kysymykseen vastataan kieltävästi, vaikuttaako tällainen unionin oikeuden rikkominen jossakin rikosoikeudellisen menettelyn vaiheessa pidätetyn tai vangitun henkilön vapaudenmenetyksen lainmukaisuuteen muilta osin kuin vangittuna pitämisen lainmukaisuuden osalta? |
| --- | --- |

1)

Onko tiedonsaannista rikosoikeudellisissa menettelyissä 22.5.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/13/EU (1) (jäljempänä direktiivi 2012/13) 4 artiklan ja 8 artiklan 2 kohdan, Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 6 artiklassa vahvistetun oikeuden vapauteen ja turvallisuuteen, perusoikeuskirjan 48 artiklan 2 kohdassa vahvistettujen puolustautumisoikeuksien ja sen 47 artiklassa vahvistetun oikeuden oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin kanssa yhteensopivaa se, etteivät kansalliset viranomaiset anna pidätetylle henkilölle tämän vapaudenmenetyksen aikana kirjallisesti kaikkia direktiivin 2012/13 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tietoja (kuten oikeutta tutustua asian aineistoon) eivätkä myönnä oikeutta riitauttaa direktiivin 2012/13 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla tällaista tietojen antamatta jättämistä. Mikäli tähän kysymykseen vastataan kieltävästi, vaikuttaako tällainen unionin oikeuden rikkominen jossakin rikosoikeudellisen menettelyn vaiheessa pidätetyn tai vangitun henkilön vapaudenmenetyksen lainmukaisuuteen muilta osin kuin vangittuna pitämisen lainmukaisuuden osalta?

| 2) | Onko Slovakian rikoslain 172 §:n 4 momentin kaltainen kansallinen oikeussääntö, joka koskee laittomasta huumausainekaupasta määrättäviä seuraamuksia ja jonka mukaan tuomioistuin ei voi määrätä alle 20 vuoden pituista vankeusrangaistusta ja joka ei näin anna mahdollisuutta ottaa huomioon seuraamusten yksilökohtaisuuden periaatetta, laittoman huumausainekaupan rikostunnusmerkistöjä ja seuraamuksia koskevien vähimmäissääntöjen vahvistamisesta 25.10.2004 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2004/757/YOS (2) 4 artiklan, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun vilpittömän yhteistyön periaatteen ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 267 artiklan, 82 ja 83 artiklan, perusoikeuskirjan 47 artiklassa vahvistetun oikeuden oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, sen 49 artiklan 3 kohdassa vahvistetun rikoksista määrättävien rangaistusten oikeasuhteisuuden periaatteen sekä suhteellisuusperiaatteen, yhtenäisyyden periaatteen, tehokkuusperiaatteen ja unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatteen mukainen? Onko kysymykseen annettavan vastauksen kannalta merkitystä sillä, ettei laitonta huumausainekauppaa ole harjoittanut unionin oikeudessa tarkoitetulla tavalla rikollisjärjestö? |
| --- | --- |

2)

Onko Slovakian rikoslain 172 §:n 4 momentin kaltainen kansallinen oikeussääntö, joka koskee laittomasta huumausainekaupasta määrättäviä seuraamuksia ja jonka mukaan tuomioistuin ei voi määrätä alle 20 vuoden pituista vankeusrangaistusta ja joka ei näin anna mahdollisuutta ottaa huomioon seuraamusten yksilökohtaisuuden periaatetta, laittoman huumausainekaupan rikostunnusmerkistöjä ja seuraamuksia koskevien vähimmäissääntöjen vahvistamisesta 25.10.2004 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2004/757/YOS (2) 4 artiklan, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun vilpittömän yhteistyön periaatteen ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 267 artiklan, 82 ja 83 artiklan, perusoikeuskirjan 47 artiklassa vahvistetun oikeuden oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, sen 49 artiklan 3 kohdassa vahvistetun rikoksista määrättävien rangaistusten oikeasuhteisuuden periaatteen sekä suhteellisuusperiaatteen, yhtenäisyyden periaatteen, tehokkuusperiaatteen ja unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatteen mukainen? Onko kysymykseen annettavan vastauksen kannalta merkitystä sillä, ettei laitonta huumausainekauppaa ole harjoittanut unionin oikeudessa tarkoitetulla tavalla rikollisjärjestö?

---

(1)  EUVL 2012, L 142, s. 1.

(2)  EUVL 2004, L 335, s. 8.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/29 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/29

---

Valitus, jonka Euroopan komissio on tehnyt 21.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-684/14, Krka v. komissio, 12.12.2018 antamasta tuomiosta

(asia C-151/19 P)

(2019/C 148/27)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan komissio (asiamiehet: B. Mongin, F. Castilla Contreras ja C. Vollrath, avustajanaan D. Bailey, barrister)

Muu osapuoli: Krka Tovarna Zdravil d.d.

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-684/14 antaman tuomion tuomiolauselman 1–4 kohdan |
| --- | --- |

—

kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-684/14 antaman tuomion tuomiolauselman 1–4 kohdan

| — | palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen perussäännön 61 artiklan mukaisesti |
| --- | --- |

—

palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen perussäännön 61 artiklan mukaisesti

| — | velvoittaa Krkan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa Krkan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Ensimmäisen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan, ettei Krka aiheuttanut kilpailun painetta Servierille kyseessä olevien sopimusten ajankohtana.

Toisen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisia virheitä arvioidessaan lisenssisopimuksen sisältöä ja tavoitteita kannustimena Krkalle, jotta tämä hyväksyisi sovintosopimuksen rajoitukset.

Kolmas valitusperuste koskee oikeudellisia virheitä SEUT 101 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tarkoitukseen perustuvan kilpailunrajoituksen käsitteen tulkinnassa.

Neljäs valitusperuste koskee oikeudellisia virheitä unionin yleisen tuomioistuimen arvioinnissa osapuolten aikomuksista SEUT 101 artiklan soveltamista varten.

Viidennen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen ottaessaan huomioon lisenssien kilpailua edistävät vaikutukset markkinoilla, jotka eivät kuulu päätöksessä todetun SEUT 101 artiklan rikkomisen alaan.

Kuudennen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen arvioidessaan luovutussopimuksen kohdetta.

Seitsemännen valitusperusteen mukaan unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen soveltaessaan SEUT 101 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua vaikutukseen perustuvan kilpailunrajoituksen käsitettä.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/30 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/30

---

Kanne 22.2.2019 — Euroopan komissio v. Itävallan tasavalta

(asia C-161/19)

(2019/C 148/28)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan komissio (asiamiehet: C. Hermes ja M. Noll-Ehlers)

Vastaaja: Itävallan tasavalta

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin tuomioistuinta

| — | toteamaan, että Itävallan tasavalta on jättänyt noudattamatta luonnonvaraisten lintujen suojelusta 30.11.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/147/EY (1) 7 artiklan 4 kohdan mukaisia velvoitteitaan, sillä se on sallinut lehtokurpan kevätmetsästyksen Ala-Itävallan osavaltiossa |
| --- | --- |

—

toteamaan, että Itävallan tasavalta on jättänyt noudattamatta luonnonvaraisten lintujen suojelusta 30.11.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/147/EY (1) 7 artiklan 4 kohdan mukaisia velvoitteitaan, sillä se on sallinut lehtokurpan kevätmetsästyksen Ala-Itävallan osavaltiossa

| — | Itävallan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Itävallan tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Esillä oleva kanne koskee sitä, että Ala-Itävallassa on sallittu lehtokurpan (Scolopax rusticola) kevätmetsästys. Lehtokurppauroksia saadaan kaataa Ala-Itävallassa ajalla 1.3.–15.4. soidinmenojen aikaan, ja lehtokurppien kaatojen enimmäismäärä saa olla enintään 1410 yksilöä (helmikuusta 2017 lukien 759 yksilöä).

Komission mukaan kyseisellä lainsäädännössä rikotaan direktiivin 2009/147 7 artiklan 4 kohdan mukaista kevätmetsästyksen kieltoa.

Itävallan tasavalta väittää, että lainsäädäntö kuuluu direktiivin 2009/147 9 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisen poikkeussäännöksen soveltamisalaan. Kyseisen säännöksen mukaan jäsenvaltiot voivat, jollei muuta tyydyttävää ratkaisua ole, poiketa muun muassa direktiivin 7 artiklan 4 kohdasta salliakseen tiukasti valvotuissa oloissa ja valikoivasti tiettyjen lintujen pienien määrien pyydystämisen, hallussa pitämisen tai muuten asiallisen hyötykäytön. Unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan jäsenvaltioiden tehtävänä on osoittaa poikkeuksen soveltamisen edellytysten täyttyminen.

Komission käsityksen mukaan Itävallan tasavalta ei ole osoittanut, ettei direktiivin 9 artiklan 1 kohdan johdantovirkkeessä tarkoitettua muuta tyydyttävää ratkaisua ole, eikä esittänyt, että kaatojen sallittu enimmäismäärä täyttäisi direktiivin 9 artiklan 1 kohdan c alakohdan vaatimuksen ”pienestä määrästä”. Syysmetsästys vaikuttaisi tyydyttävältä vaihtoehdolta, sillä lehtokurppaa esiintyy myös syksyllä vähäistä suuremmassa määrin Ala-Itävallan metsästysmailla. Itävallan tasavalta ei ole esittänyt vakuuttavaa selvitystä väitteelleen siitä, että kevätmetsästys on lehtokurppakannan säilyvyyden kannalta parempi kuin syysmetsästys. Lisäksi laskelma ”pienestä määrästä” on virheellinen, sillä Itävallan viranomaiset ovat tukeutuneet virheelliseen viitekantaan.

---

(1)  EUVL 2010, L 20, s. 7.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/31 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/31

---

Valitus, jonka Niche Generics Ltd on tehnyt 22.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-701/14, Niche Generics v. komissio, 12.12.2018 antamasta tuomiosta

(asia C-164/19 P)

(2019/C 148/29)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Niche Generics Ltd (edustajat: F. Carlin, barrister, M. Healy, solicitor, B. Hoorelbeke, advocaat, S. Mobley, solicitor, H. Sheraton, solicitor, ja A. Robertson, QC)

Muu osapuoli: Euroopan komissio

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | kumoaa valituksenalaisen tuomion kokonaisuudessaan |
| --- | --- |

—

kumoaa valituksenalaisen tuomion kokonaisuudessaan

| — | kumoaa riidanalaisen tuomion kokonaisuudessaan siltä osin kuin se koskee Nicheä |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen tuomion kokonaisuudessaan siltä osin kuin se koskee Nicheä

| — | velvoittaa komission vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan Nichelle tässä oikeudenkäynnissä sekä unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa komission vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan Nichelle tässä oikeudenkäynnissä sekä unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Niche väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen:

| — | Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen jättäessään soveltamatta objektiivista välttämättömyyttä koskevaa testiä parhaaseen käytettävissä olevaan tekniikkaan. |
| --- | --- |

—

Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen jättäessään soveltamatta objektiivista välttämättömyyttä koskevaa testiä parhaaseen käytettävissä olevaan tekniikkaan.

| — | Toiseksi väitetään, että mikäli sovintosopimukset kuuluvat SEUT 101 artiklan soveltamisalaan, unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen luokitellessaan Nichen sovintosopimuksen virheellisesti tarkoitukseen perustuvaksi kilpailusääntöjen rikkomiseksi. |
| --- | --- |

—

Toiseksi väitetään, että mikäli sovintosopimukset kuuluvat SEUT 101 artiklan soveltamisalaan, unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen luokitellessaan Nichen sovintosopimuksen virheellisesti tarkoitukseen perustuvaksi kilpailusääntöjen rikkomiseksi.

| — | Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin rikkoi Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 36 artiklan mukaista perusteluvelvollisuutta, kun se hylkäsi Nichen tulkinnan sovintosopimuksesta tarkastelematta sitä koskevia oikeudellisia perusteita. |
| --- | --- |

—

Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin rikkoi Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 36 artiklan mukaista perusteluvelvollisuutta, kun se hylkäsi Nichen tulkinnan sovintosopimuksesta tarkastelematta sitä koskevia oikeudellisia perusteita.

| — | Neljänneksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan, että Niche oli Servierin potentiaalinen kilpailija. |
| --- | --- |

—

Neljänneksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan, että Niche oli Servierin potentiaalinen kilpailija.

| — | Viidenneksi unionin yleinen tuomioistuin loukkasi yhdenvertaisen kohtelun perustavanlaatuista periaatetta kohtelemalla Nicheä eri tavoin kuin samanlaisessa tilanteessa olevia geneerisiä yhtiöitä ja luokittelemalla Nichen sovintosopimuksen virheellisesti SEUT 101 artiklan 1 kohdan mukaiseksi tarkoitukseen perustuvaksi kilpailusääntöjen rikkomiseksi. |
| --- | --- |

—

Viidenneksi unionin yleinen tuomioistuin loukkasi yhdenvertaisen kohtelun perustavanlaatuista periaatetta kohtelemalla Nicheä eri tavoin kuin samanlaisessa tilanteessa olevia geneerisiä yhtiöitä ja luokittelemalla Nichen sovintosopimuksen virheellisesti SEUT 101 artiklan 1 kohdan mukaiseksi tarkoitukseen perustuvaksi kilpailusääntöjen rikkomiseksi.

| — | Kuudenneksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen jättäessään huomioimatta sen, että sovintosopimus täyttää SEUT 101 artiklan 3 kohdan mukaiset poikkeusedellytykset. |
| --- | --- |

—

Kuudenneksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen jättäessään huomioimatta sen, että sovintosopimus täyttää SEUT 101 artiklan 3 kohdan mukaiset poikkeusedellytykset.

| — | Seitsemänneksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen soveltaessaan virheellisesti oikeudellista testiä Nichen puolustautumisoikeuksien ja/tai hyvän hallinnon periaatteen loukkaamisen määrittämiseksi. |
| --- | --- |

—

Seitsemänneksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen soveltaessaan virheellisesti oikeudellista testiä Nichen puolustautumisoikeuksien ja/tai hyvän hallinnon periaatteen loukkaamisen määrittämiseksi.

| — | Kahdeksanneksi unionin yleinen tuomioistuin loukkasi unionin oikeuden yleistä suhteellisuusperiaatetta vahvistaessaan sakon määrän sellaiseksi, ettei se ollut oikeassa suhteessa Nichen taloudellisiin resursseihin nähden. |
| --- | --- |

—

Kahdeksanneksi unionin yleinen tuomioistuin loukkasi unionin oikeuden yleistä suhteellisuusperiaatetta vahvistaessaan sakon määrän sellaiseksi, ettei se ollut oikeassa suhteessa Nichen taloudellisiin resursseihin nähden.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/32 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/32

---

Valitus, jonka Slovak Telekom, a.s. on tehnyt 22.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto, laajennettu kokoonpano) asiassa T-851/14, Slovak Telekom v. komissio, 13.12.2018 antamasta tuomiosta

(asia C-165/19 P)

(2019/C 148/30)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Slovak Telekom, a.s. (edustajat: D. Geradin, Rechtsanwalt, ja R. O'Donoghue, QC)

Muut osapuolet: Euroopan komissio ja Slovanet, a.s.

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen tuomion kokonaan tai osittain |
| --- | --- |

—

kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen tuomion kokonaan tai osittain

| — | kumoaa päätöksen kokonaan tai osittain |
| --- | --- |

—

kumoaa päätöksen kokonaan tai osittain

| — | toissijaisesti kumoaa valittajalle määrätyt sakot tai alentaa niiden määrää |
| --- | --- |

—

toissijaisesti kumoaa valittajalle määrätyt sakot tai alentaa niiden määrää

| — | velvoittaa komission korvaamaan kaikki tässä asiassa ja unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä menettelyssä aiheutuneet oikeudenkulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa komission korvaamaan kaikki tässä asiassa ja unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä menettelyssä aiheutuneet oikeudenkulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

| — | Ensimmäinen valitusperuste — oikeudelliset virheet ja/tai ilmeinen virhe tai perustelujen puutteellisuus myynnistä kieltäytymisen osalta






  — | Ensimmäinen alaperuste: valittaja väittää, että unionin yleisen tuomioistuimen toteamukset siitä, ettei tuomiossa Bronner esitettyjä SEUT 102 artiklassa tarkoitettua käyttöoikeuden epäämistä koskevia edellytyksiä voida soveltaa, jos käyttöoikeuden antamista koskevasta velvollisuudesta on säädetty etukäteen, ovat virheelliset. Se pitää virheellisenä myös unionin yleisen tuomioistuimen toteamusta, jonka mukaan tuomiossa Bronner mainitun ”välttämättömyyttä” koskevan edellytyksen ei tarvitse täyttyä, koska aikaisemmin annetussa lainsäädännössä oli jo tunnustettu tarve ”käyttöoikeuden tarjoamiseen kantajan tilaajayhteyksiin”, minkä vuoksi komission ei tarvinnut tutkia ”välttämättömyyttä” (uudelleen) SEUT 102 artiklan kannalta. |
| --- | --- | --- |

—

Ensimmäinen valitusperuste — oikeudelliset virheet ja/tai ilmeinen virhe tai perustelujen puutteellisuus myynnistä kieltäytymisen osalta

—

Ensimmäinen alaperuste: valittaja väittää, että unionin yleisen tuomioistuimen toteamukset siitä, ettei tuomiossa Bronner esitettyjä SEUT 102 artiklassa tarkoitettua käyttöoikeuden epäämistä koskevia edellytyksiä voida soveltaa, jos käyttöoikeuden antamista koskevasta velvollisuudesta on säädetty etukäteen, ovat virheelliset. Se pitää virheellisenä myös unionin yleisen tuomioistuimen toteamusta, jonka mukaan tuomiossa Bronner mainitun ”välttämättömyyttä” koskevan edellytyksen ei tarvitse täyttyä, koska aikaisemmin annetussa lainsäädännössä oli jo tunnustettu tarve ”käyttöoikeuden tarjoamiseen kantajan tilaajayhteyksiin”, minkä vuoksi komission ei tarvinnut tutkia ”välttämättömyyttä” (uudelleen) SEUT 102 artiklan kannalta.

| — | Toinen alaperuste: valittaja esittää, että unionin yleisen tuomioistuimen toteamus siitä, että unionin tuomioistuimen tuomio TeliaSonera tukee näkemystä, jonka mukaan valittajan myynneistä kieltäytymisen edellytykseksi ei voida asettaa sen osoittamista, että tuomiossa Bronner mainitut edellytykset täyttyvät, on oikeudellisesti virheellinen. |
| --- | --- |

—

Toinen alaperuste: valittaja esittää, että unionin yleisen tuomioistuimen toteamus siitä, että unionin tuomioistuimen tuomio TeliaSonera tukee näkemystä, jonka mukaan valittajan myynneistä kieltäytymisen edellytykseksi ei voida asettaa sen osoittamista, että tuomiossa Bronner mainitut edellytykset täyttyvät, on oikeudellisesti virheellinen.

| — | Kolmas alaperuste: valittaja esittää, että unionin yleisen tuomioistuimen toteamus siitä, että tuomiossa Clearstream kyseessä ollut tilanne oli erotettava valittajan tilanteesta, sillä valittajasta poiketen kyseessä ei ollut entinen valtion monopoli tai aikaisempaan sääntelyyn perustunut käyttöoikeuden antamista koskeva velvollisuus, on oikeudellisesti virheellinen. |
| --- | --- |

—

Kolmas alaperuste: valittaja esittää, että unionin yleisen tuomioistuimen toteamus siitä, että tuomiossa Clearstream kyseessä ollut tilanne oli erotettava valittajan tilanteesta, sillä valittajasta poiketen kyseessä ei ollut entinen valtion monopoli tai aikaisempaan sääntelyyn perustunut käyttöoikeuden antamista koskeva velvollisuus, on oikeudellisesti virheellinen.

| — | Neljäs alaperuste: valittaja esittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen ja/tai ilmeisen virheen taikka perusteli puutteellisesti ratkaisunsa, kun se katsoi, että tulkinnallinen kieltäytyminen ei välttämättä ole vähemmän vakava kuin todellinen kieltäytyminen ja että tapauskohtainen arviointi on tarpeen. |
| --- | --- |

—

Neljäs alaperuste: valittaja esittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen ja/tai ilmeisen virheen taikka perusteli puutteellisesti ratkaisunsa, kun se katsoi, että tulkinnallinen kieltäytyminen ei välttämättä ole vähemmän vakava kuin todellinen kieltäytyminen ja että tapauskohtainen arviointi on tarpeen.

| — | Viides alaperuste: valittaja esittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen ja/tai ilmeisen arviointivirheen, kun se totesi, että valittajan asema entisenä valtion monopolina muodosti oikeudellisen perusteen tuomiossa Bronner esitettyjen edellytysten jättämiselle soveltamatta nyt käsiteltävässä asiassa. |
| --- | --- |

—

Viides alaperuste: valittaja esittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen ja/tai ilmeisen arviointivirheen, kun se totesi, että valittajan asema entisenä valtion monopolina muodosti oikeudellisen perusteen tuomiossa Bronner esitettyjen edellytysten jättämiselle soveltamatta nyt käsiteltävässä asiassa.

| — | Toinen valitusperuste — valittaja väittää, että unionin yleisen tuomioistuimen toteamus siitä, ettei komissio loukannut sen puolustautumisoikeuksia, vaikka se ei antanut valittajalle tiedoksi sen pitkän aikavälin keskimääräisten lisäkustannusten laskemisessa käytettyjä menetelmiä, periaatteita ja tietoja eikä antanut valittajalle mahdollisuutta esittää niistä näkemyksiään ennen päätöksen tekemistä ja sellaisessa aikataulussa, jossa ST:llä olisi ollut asianmukainen mahdollisuus käyttää puolustautumisoikeuksiaan, on oikeudellisesti virheellinen. |
| --- | --- |

—

Toinen valitusperuste — valittaja väittää, että unionin yleisen tuomioistuimen toteamus siitä, ettei komissio loukannut sen puolustautumisoikeuksia, vaikka se ei antanut valittajalle tiedoksi sen pitkän aikavälin keskimääräisten lisäkustannusten laskemisessa käytettyjä menetelmiä, periaatteita ja tietoja eikä antanut valittajalle mahdollisuutta esittää niistä näkemyksiään ennen päätöksen tekemistä ja sellaisessa aikataulussa, jossa ST:llä olisi ollut asianmukainen mahdollisuus käyttää puolustautumisoikeuksiaan, on oikeudellisesti virheellinen.

| — | Kolmas valitusperuste — valittaja esittää, että syyt, joilla unionin yleinen tuomioistuin perusteli valittajan tekemien ”optimointisopeutusten” hylkäämisen, ovat oikeudellisesti virheellisiä, koska unionin yleinen tuomioistuin soveltaa tältä osin virheellisesti yhtä tehokkaan toimijan käsitettä nyt käsiteltävän asian erityisessä tilanteessa. |
| --- | --- |

—

Kolmas valitusperuste — valittaja esittää, että syyt, joilla unionin yleinen tuomioistuin perusteli valittajan tekemien ”optimointisopeutusten” hylkäämisen, ovat oikeudellisesti virheellisiä, koska unionin yleinen tuomioistuin soveltaa tältä osin virheellisesti yhtä tehokkaan toimijan käsitettä nyt käsiteltävän asian erityisessä tilanteessa.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/33 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/33

---

Valitus, jonka Unichem Laboratories Ltd on tehnyt 22.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (yhdeksäs jaosto) asiassa T-705/14, Unichem Laboratories v. komissio, 12.12.2018 antamasta tuomiosta

(asia C-166/19 P)

(2019/C 148/31)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Unichem Laboratories Ltd (edustajat: F. Carlin, barrister, M. Healy, solicitor, B. Hoorelbeke, advocaat, S. Mobley, solicitor, H. Sheraton, solicitor, ja A. Robertson, QC)

Muu osapuoli: Euroopan komissio

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | kumoaa valituksenalaisen tuomion kokonaisuudessaan |
| --- | --- |

—

kumoaa valituksenalaisen tuomion kokonaisuudessaan

| — | kumoaa riidanalaisen tuomion kokonaisuudessaan siltä osin kuin se koskee Unichemiä |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen tuomion kokonaisuudessaan siltä osin kuin se koskee Unichemiä

| — | velvoittaa komission vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan Unichemille tässä oikeudenkäynnissä sekä unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa komission vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan Unichemille tässä oikeudenkäynnissä sekä unionin yleisessä tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Unichem väittää, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen:

| — | Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan, että komissiolla oli toimivalta osoittaa Unichemille päätös SEUT 101 artiklan 1 kohdan nojalla, koska






  i) | unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti oikeudellista testiä yhden taloudellisen yksikön määrittämiseksi ja |
| --- | --- | --- |

—

Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan, että komissiolla oli toimivalta osoittaa Unichemille päätös SEUT 101 artiklan 1 kohdan nojalla, koska

i)

unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisesti oikeudellista testiä yhden taloudellisen yksikön määrittämiseksi ja

| ii) | unionin yleinen tuomioistuin totesi virheellisesti, että Unichem oli suoraan vastuussa, koska se oli toinen sovintosopimuksen allekirjoittajista. |
| --- | --- |

ii)

unionin yleinen tuomioistuin totesi virheellisesti, että Unichem oli suoraan vastuussa, koska se oli toinen sovintosopimuksen allekirjoittajista.

| — | Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen jättäessään soveltamatta objektiivista välttämättömyyttä koskevaa testiä parhaaseen käytettävissä olevaan tekniikkaan. |
| --- | --- |

—

Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen jättäessään soveltamatta objektiivista välttämättömyyttä koskevaa testiä parhaaseen käytettävissä olevaan tekniikkaan.

| — | Kolmanneksi väitetään, että mikäli sovintosopimukset kuuluvat SEUT 101 artiklan soveltamisalaan, unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen luokitellessaan Nichen sovintosopimuksen virheellisesti tarkoitukseen perustuvaksi kilpailusääntöjen rikkomiseksi. |
| --- | --- |

—

Kolmanneksi väitetään, että mikäli sovintosopimukset kuuluvat SEUT 101 artiklan soveltamisalaan, unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen luokitellessaan Nichen sovintosopimuksen virheellisesti tarkoitukseen perustuvaksi kilpailusääntöjen rikkomiseksi.

| — | Neljänneksi unionin yleinen tuomioistuin rikkoi Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 36 artiklan mukaista perusteluvelvollisuutta, kun se hylkäsi Unichemin tulkinnan sovintosopimuksesta tarkastelematta sitä koskevia oikeudellisia perusteita. |
| --- | --- |

—

Neljänneksi unionin yleinen tuomioistuin rikkoi Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 36 artiklan mukaista perusteluvelvollisuutta, kun se hylkäsi Unichemin tulkinnan sovintosopimuksesta tarkastelematta sitä koskevia oikeudellisia perusteita.

| — | Viidenneksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan, että Niche ja Unichem olivat Servierin potentiaalisia kilpailijoita. |
| --- | --- |

—

Viidenneksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan, että Niche ja Unichem olivat Servierin potentiaalisia kilpailijoita.

| — | Kuudenneksi unionin yleinen tuomioistuin loukkasi yhdenvertaisen kohtelun perustavanlaatuista periaatetta kohtelemalla Unichemiä ja Nicheä eri tavoin kuin samanlaisessa tilanteessa olevia geneerisiä yhtiöitä ja luokittelemalla Nichen sovintosopimuksen virheellisesti SEUT 101 artiklan 1 kohdan mukaiseksi tarkoitukseen perustuvaksi kilpailusääntöjen rikkomiseksi. |
| --- | --- |

—

Kuudenneksi unionin yleinen tuomioistuin loukkasi yhdenvertaisen kohtelun perustavanlaatuista periaatetta kohtelemalla Unichemiä ja Nicheä eri tavoin kuin samanlaisessa tilanteessa olevia geneerisiä yhtiöitä ja luokittelemalla Nichen sovintosopimuksen virheellisesti SEUT 101 artiklan 1 kohdan mukaiseksi tarkoitukseen perustuvaksi kilpailusääntöjen rikkomiseksi.

| — | Seitsemänneksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen jättäessään huomioimatta sen, että sovintosopimus täyttää SEUT 101 artiklan 3 kohdan mukaiset poikkeusedellytykset. |
| --- | --- |

—

Seitsemänneksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen jättäessään huomioimatta sen, että sovintosopimus täyttää SEUT 101 artiklan 3 kohdan mukaiset poikkeusedellytykset.

| — | Kahdeksanneksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen soveltaessaan virheellisesti oikeudellista testiä Unichemin ja Nichen puolustautumisoikeuksien ja/tai hyvän hallinnon periaatteen loukkaamisen määrittämiseksi. |
| --- | --- |

—

Kahdeksanneksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen soveltaessaan virheellisesti oikeudellista testiä Unichemin ja Nichen puolustautumisoikeuksien ja/tai hyvän hallinnon periaatteen loukkaamisen määrittämiseksi.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/34 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/34

---

Valitus, jonka Scandlines Danmark ApS ja Scandlines Deutschland GmbH ovat tehneet 25.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-890/16, Scandlines Danmark ja Scandlines Deutschland v. komissio 13.12.2018 antamasta määräyksestä

(asia C-173/19 P)

(2019/C 148/32)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittajat: Scandlines Danmark ApS ja Scandlines Deutschland GmbH (edustaja: L. Sandberg-Mørch, advokat)

Muut osapuolet: Euroopan komissio ja Tanskan kuningaskunta

Vaatimukset

Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin:

| — | Kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 13.12.2018 antaman määräyksen asiassa T-890/16 siltä osin kuin se on ristiriidassa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-630/15 antaman tuomion kanssa sen komission päätöksen luonteen osalta, joka on lisärakennustoimenpiteisiin nähden vahvistava päätös |
| --- | --- |

—

Kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen 13.12.2018 antaman määräyksen asiassa T-890/16 siltä osin kuin se on ristiriidassa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-630/15 antaman tuomion kanssa sen komission päätöksen luonteen osalta, joka on lisärakennustoimenpiteisiin nähden vahvistava päätös

| — | Velvoittaa vastapuolen vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan valittajien oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Velvoittaa vastapuolen vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan valittajien oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittajat esittävät valituksen tueksi kaksi valitusperustetta:

| — | Ensimmäinen valitusperuste: unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen antamalla valituksenalaisen määräyksen sellaisen näkemyksen pohjalta, joka poikkeaa täysin sen asiassa T-630/15 antamassa tuomiossa omaksumasta näkemyksestä. |
| --- | --- |

—

Ensimmäinen valitusperuste: unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen antamalla valituksenalaisen määräyksen sellaisen näkemyksen pohjalta, joka poikkeaa täysin sen asiassa T-630/15 antamassa tuomiossa omaksumasta näkemyksestä.

| — | Toinen valitusperuste: unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen antaessaan valituksenalaisen määräyksen perusteluin, joihin liittyy sisäisiä ristiriitaisuuksia. |
| --- | --- |

—

Toinen valitusperuste: unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen antaessaan valituksenalaisen määräyksen perusteluin, joihin liittyy sisäisiä ristiriitaisuuksia.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/35 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/35

---

Valitus, jonka Scandlines Danmark ApS ja Scandlines Deutschland GmbH ovat tehneet 25.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-630/15, Scandlines Danmark ja Scandlines Deutschland v. komissio, 13.12.2018 antamasta tuomiosta

(asia C-174/19 P)

(2019/C 148/33)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittajat: Scandlines Danmark ApS ja Scandlines Deutschland GmbH (edustaja: L. Sandberg-Mørch, advokat)

Muut osapuolet: Euroopan komissio, Tanskan kuningaskunta, Föreningen Svensk Sjöfart ja Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV

Vaatimukset

Valittajat vaativat, että unionin tuomioistuin

| — | kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-630/15 13.12.2018 antaman tuomion siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi valittajien kanneperusteet siitä, että A/S Femern Landanlægin hyväksi myönnetyt toimenpiteet ovat tukea, että sisämaayhteyksien kustannukset eivät ole tukikelpoisia kustannuksia Femern A/S:lle myönnetyn tuen sisämarkkinoille soveltuvuuden kannalta, että Femern A/S:n hyväksi myönnetyillä toimenpiteillä ei ole kannustavaa vaikutusta, että vaihtoehtoisen tilanteen arviointi on lainvastainen, että Femern A/S:n hyväksi myönnetyillä toimenpiteillä ei kohtuuttomasti vääristetä kilpailua ja että valittajien esittämät uudet perusteet oli jätettävä tutkimatta |
| --- | --- |

—

kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-630/15 13.12.2018 antaman tuomion siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi valittajien kanneperusteet siitä, että A/S Femern Landanlægin hyväksi myönnetyt toimenpiteet ovat tukea, että sisämaayhteyksien kustannukset eivät ole tukikelpoisia kustannuksia Femern A/S:lle myönnetyn tuen sisämarkkinoille soveltuvuuden kannalta, että Femern A/S:n hyväksi myönnetyillä toimenpiteillä ei ole kannustavaa vaikutusta, että vaihtoehtoisen tilanteen arviointi on lainvastainen, että Femern A/S:n hyväksi myönnetyillä toimenpiteillä ei kohtuuttomasti vääristetä kilpailua ja että valittajien esittämät uudet perusteet oli jätettävä tutkimatta

| — | velvoittaa ensimmäisessä oikeusasteessa vastaajana olleen vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan valittajien oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa ensimmäisessä oikeusasteessa vastaajana olleen vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan valittajien oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittajat vetoavat seuraaviin seitsemään valitusperusteeseen valituksenalaista tuomiota vastaan:

| — | Ensinnäkin u nionin yleinen tuomioistuin teki SEUT 107 artiklan 1 kohdan ja SEUT 108 artiklan 2 kohdan vastaisesti virheen todetessaan, ettei komissio tehnyt oikeudellista virhettä eikä kohdannut vakavia vaikeuksia katsoessaan, ettei A/S Femern Landanlægille Tanskan rautateiden sisämaayhteyksiä varten annetuilla valtiontakauksilla ja -lainoilla voitu vääristää kilpailua, sillä merkitykselliset markkinat eivät ole kilpailulle avoimet.
  Valittajat väittävät, että tämä unionin yleisen tuomioistuimen virheellinen päätelmä perustuu neljään oikeudelliseen virheeseen, jotka vastaavat seuraavia valitusperusteen osia:






  a) | Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, ettei A/S Femern Landanlægille annetuilla valtiontakauksilla ja -lainoilla ole kilpailuvaikutuksia, vaikka (Femern A/S:n operoima) kiinteä yhteys ja (Femern Landanlægin operoimat) Tanskan rautateiden sisämaayhteydet muodostavat yhden yhtenäisen hankkeen ja Femern A/S:lle annettujen valtiontakausten ja -lainojen on jo todettu voivaan vääristää kilpailua. |
| --- | --- | --- |

—

Ensinnäkin u nionin yleinen tuomioistuin teki SEUT 107 artiklan 1 kohdan ja SEUT 108 artiklan 2 kohdan vastaisesti virheen todetessaan, ettei komissio tehnyt oikeudellista virhettä eikä kohdannut vakavia vaikeuksia katsoessaan, ettei A/S Femern Landanlægille Tanskan rautateiden sisämaayhteyksiä varten annetuilla valtiontakauksilla ja -lainoilla voitu vääristää kilpailua, sillä merkitykselliset markkinat eivät ole kilpailulle avoimet.

Valittajat väittävät, että tämä unionin yleisen tuomioistuimen virheellinen päätelmä perustuu neljään oikeudelliseen virheeseen, jotka vastaavat seuraavia valitusperusteen osia:

a)

Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, ettei A/S Femern Landanlægille annetuilla valtiontakauksilla ja -lainoilla ole kilpailuvaikutuksia, vaikka (Femern A/S:n operoima) kiinteä yhteys ja (Femern Landanlægin operoimat) Tanskan rautateiden sisämaayhteydet muodostavat yhden yhtenäisen hankkeen ja Femern A/S:lle annettujen valtiontakausten ja -lainojen on jo todettu voivaan vääristää kilpailua.

| b) | Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, etteivät markkinat rautateiden infrastruktuurin hallinnoimiselle Tanskassa ole oikeudellisesti kilpailulle avoimet. |
| --- | --- |

b)

Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, etteivät markkinat rautateiden infrastruktuurin hallinnoimiselle Tanskassa ole oikeudellisesti kilpailulle avoimet.

| c) | Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, etteivät markkinat rautateiden infrastruktuurin hallinnoimiselle Tanskassa ole tosiasiallisesti kilpailulle avoimet. |
| --- | --- |

c)

Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, etteivät markkinat rautateiden infrastruktuurin hallinnoimiselle Tanskassa ole tosiasiallisesti kilpailulle avoimet.

| d) | Rautateiden infrastruktuurin rakentamisen ja ylläpidon markkinat, jotka ovat kilpailulle avoimet, ovat erilliset rautateiden infrastruktuurin hallinnoimisen ja ohjauksen markkinoista niiden suppeassa merkityksessä. |
| --- | --- |

d)

Rautateiden infrastruktuurin rakentamisen ja ylläpidon markkinat, jotka ovat kilpailulle avoimet, ovat erilliset rautateiden infrastruktuurin hallinnoimisen ja ohjauksen markkinoista niiden suppeassa merkityksessä.

| — | Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin teki SEUT 107 artiklan 1 kohdan ja SEUT 108 artiklan 2 kohdan vastaisesti virheen todetessaan, ettei komissio tehnyt oikeudellista virhettä eikä kohdannut vakavia vaikeuksia katsoessaan, ettei A/S Femern Landanlægille Tanskan rautateiden sisämaayhteyksien rahoittamista varten annetuilla valtiontakauksilla ja -lainoilla voitu vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. |
| --- | --- |

—

Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin teki SEUT 107 artiklan 1 kohdan ja SEUT 108 artiklan 2 kohdan vastaisesti virheen todetessaan, ettei komissio tehnyt oikeudellista virhettä eikä kohdannut vakavia vaikeuksia katsoessaan, ettei A/S Femern Landanlægille Tanskan rautateiden sisämaayhteyksien rahoittamista varten annetuilla valtiontakauksilla ja -lainoilla voitu vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

| — | Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin teki SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja SEUT 108 artiklan 2 kohdan vastaisesti virheen todetessaan, että sisämaayhteyksien kustannukset voidaan ottaa huomioon laskettaessa kiinteää yhteyttä varten sallittu tuki-intensiteetin enimmäismäärä (sisämarkkinoille soveltuvuuden arvioinnin yhteydessä), vaikka unionin yleisen tuomioistuimen mukaan sisämaayhteyksiä varten myönnettyä rahoitusta ei ole pidettävä valtiontukena. |
| --- | --- |

—

Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin teki SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja SEUT 108 artiklan 2 kohdan vastaisesti virheen todetessaan, että sisämaayhteyksien kustannukset voidaan ottaa huomioon laskettaessa kiinteää yhteyttä varten sallittu tuki-intensiteetin enimmäismäärä (sisämarkkinoille soveltuvuuden arvioinnin yhteydessä), vaikka unionin yleisen tuomioistuimen mukaan sisämaayhteyksiä varten myönnettyä rahoitusta ei ole pidettävä valtiontukena.

| — | Neljänneksi unionin yleinen tuomioistuin teki SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja SEUT 108 artiklan 2 kohdan vastaisesti virheen todetessaan, ettei komissio tehnyt oikeudellista virhettä eikä kohdannut vakavia vaikeuksia päättäessään, että Femern A/S:n hyväksi myönnetyllä tuella oli kannustava vaikutus. |
| --- | --- |

—

Neljänneksi unionin yleinen tuomioistuin teki SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja SEUT 108 artiklan 2 kohdan vastaisesti virheen todetessaan, ettei komissio tehnyt oikeudellista virhettä eikä kohdannut vakavia vaikeuksia päättäessään, että Femern A/S:n hyväksi myönnetyllä tuella oli kannustava vaikutus.

| — | Viidenneksi unionin yleinen tuomioistuin teki SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja SEUT 108 artiklan 2 kohdan vastaisesti virheen todetessaan, ettei komissio tehnyt oikeudellista virhettä eikä kohdannut vakavia vaikeuksia todetessaan, että Tanskan viranomaiset olivat esittäneet asianmukaisen vaihtoehtoisen skenaarion arvioinnilleen tuen tarpeellisuudesta. |
| --- | --- |

—

Viidenneksi unionin yleinen tuomioistuin teki SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja SEUT 108 artiklan 2 kohdan vastaisesti virheen todetessaan, ettei komissio tehnyt oikeudellista virhettä eikä kohdannut vakavia vaikeuksia todetessaan, että Tanskan viranomaiset olivat esittäneet asianmukaisen vaihtoehtoisen skenaarion arvioinnilleen tuen tarpeellisuudesta.

| — | Kuudenneksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan, ettei kilpailu kohtuuttomasti vääristynyt Femern A/S:lle myönnetyn tuen johdosta. |
| --- | --- |

—

Kuudenneksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan, ettei kilpailu kohtuuttomasti vääristynyt Femern A/S:lle myönnetyn tuen johdosta.

| — | Seitsemänneksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se ei sallinut valittajien esittää uusia kanneperusteita ylimääräisistä rakentamistoimenpiteistä siitä syystä, ettei toimenpiteitä ollut hyväksytty 23.7.2015 annetussa komission päätöksessä. |
| --- | --- |

—

Seitsemänneksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen, kun se ei sallinut valittajien esittää uusia kanneperusteita ylimääräisistä rakentamistoimenpiteistä siitä syystä, ettei toimenpiteitä ollut hyväksytty 23.7.2015 annetussa komission päätöksessä.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/37 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/37

---

Valitus, jonka Stena Line Scandinavia AB on tehnyt 25.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kuudes jaosto) asiassa T-631/15, Stena Line Scandinavia v. komissio, 13.12.2018 antamasta tuomiosta

(asia C-175/19 P)

(2019/C 148/34)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Stena Line Scandinavia AB (edustajat: L. Sandberg-Mørch, advokat, ja P. Alexiadis, solicitor)

Muut osapuolet: Euroopan komissio, Tanskan kuningaskunta ja Föreningen Svensk Sjöfart

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-631/15 13.12.2018 antaman tuomion siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi valittajan ensimmäisen ja kolmannen kanneperusteen Femern Landanlægin hyväksi myönnettyjen toimenpiteiden osalta ja valittajan toisen ja kolmannen kanneperusteen niiden väitteiden osalta, joiden mukaan komissio teki oikeudellisen virheen tai kohtasi vakavia vaikeuksia, jotka koskivat tuen kannustavaa vaikutusta, vaihtoehtoista skenaariota, johon komissio tukeutui tuen tarpeellisuuden arvioinnissa, ja päätelmää siitä, ettei Femern A/S:n hyväksi myönnetyllä tuella kohtuuttomasti vääristetä kilpailua |
| --- | --- |

—

kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-631/15 13.12.2018 antaman tuomion siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi valittajan ensimmäisen ja kolmannen kanneperusteen Femern Landanlægin hyväksi myönnettyjen toimenpiteiden osalta ja valittajan toisen ja kolmannen kanneperusteen niiden väitteiden osalta, joiden mukaan komissio teki oikeudellisen virheen tai kohtasi vakavia vaikeuksia, jotka koskivat tuen kannustavaa vaikutusta, vaihtoehtoista skenaariota, johon komissio tukeutui tuen tarpeellisuuden arvioinnissa, ja päätelmää siitä, ettei Femern A/S:n hyväksi myönnetyllä tuella kohtuuttomasti vääristetä kilpailua

| — | velvoittaa ensimmäisessä oikeusasteessa vastaajana olleen vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa ensimmäisessä oikeusasteessa vastaajana olleen vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan sekä korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja vetoaa seuraaviin kuuteen valitusperusteeseen valituksenalaista tuomiota vastaan:

| — | Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin teki SEUT 107 artiklan 1 kohdan ja SEUT 108 artiklan 2 kohdan vastaisesti virheen todetessaan, ettei komissio tehnyt oikeudellista virhettä eikä kohdannut vakavia vaikeuksia katsoessaan, ettei A/S Femern Landanlægille Tanskan rautateiden sisämaayhteyksiä varten annetuilla valtiontakauksilla ja -lainoilla voitu vääristää kilpailua, sillä merkitykselliset markkinat eivät ole kilpailulle avoimet.
  Valittaja väittää, että tämä unionin yleisen tuomioistuimen virheellinen päätelmä perustuu neljään oikeudelliseen virheeseen, jotka vastaavat seuraavia valitusperusteen osia:






  a) | Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, ettei A/S Femern Landanlægille annetuilla valtiontakauksilla ja -lainoilla ole kilpailuvaikutuksia, vaikka (Femern A/S:n operoima) kiinteä yhteys ja (Femern Landanlægin operoimat) Tanskan rautateiden sisämaayhteydet muodostavat yhden yhtenäisen hankkeen ja Femern A/S:lle annettujen valtiontakausten ja -lainojen on jo todettu voivaan vääristää kilpailua. |
| --- | --- | --- |

—

Ensinnäkin unionin yleinen tuomioistuin teki SEUT 107 artiklan 1 kohdan ja SEUT 108 artiklan 2 kohdan vastaisesti virheen todetessaan, ettei komissio tehnyt oikeudellista virhettä eikä kohdannut vakavia vaikeuksia katsoessaan, ettei A/S Femern Landanlægille Tanskan rautateiden sisämaayhteyksiä varten annetuilla valtiontakauksilla ja -lainoilla voitu vääristää kilpailua, sillä merkitykselliset markkinat eivät ole kilpailulle avoimet.

Valittaja väittää, että tämä unionin yleisen tuomioistuimen virheellinen päätelmä perustuu neljään oikeudelliseen virheeseen, jotka vastaavat seuraavia valitusperusteen osia:

a)

Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, ettei A/S Femern Landanlægille annetuilla valtiontakauksilla ja -lainoilla ole kilpailuvaikutuksia, vaikka (Femern A/S:n operoima) kiinteä yhteys ja (Femern Landanlægin operoimat) Tanskan rautateiden sisämaayhteydet muodostavat yhden yhtenäisen hankkeen ja Femern A/S:lle annettujen valtiontakausten ja -lainojen on jo todettu voivaan vääristää kilpailua.

| b) | Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, etteivät markkinat rautateiden infrastruktuurin hallinnoimiselle Tanskassa ole oikeudellisesti kilpailulle avoimet. |
| --- | --- |

b)

Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, etteivät markkinat rautateiden infrastruktuurin hallinnoimiselle Tanskassa ole oikeudellisesti kilpailulle avoimet.

| c) | Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, etteivät markkinat rautateiden infrastruktuurin hallinnoimiselle Tanskassa ole tosiasiallisesti kilpailulle avoimet. |
| --- | --- |

c)

Unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, etteivät markkinat rautateiden infrastruktuurin hallinnoimiselle Tanskassa ole tosiasiallisesti kilpailulle avoimet.

| d) | Rautateiden infrastruktuurin rakentamisen ja ylläpidon markkinat, jotka ovat kilpailulle avoimet, ovat erilliset rautateiden infrastruktuurin hallinnoimisen ja ohjauksen markkinoista niiden suppeassa merkityksessä. |
| --- | --- |

d)

Rautateiden infrastruktuurin rakentamisen ja ylläpidon markkinat, jotka ovat kilpailulle avoimet, ovat erilliset rautateiden infrastruktuurin hallinnoimisen ja ohjauksen markkinoista niiden suppeassa merkityksessä.

| — | Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin teki SEUT 107 artiklan 1 kohdan ja SEUT 108 artiklan 2 kohdan vastaisesti virheen todetessaan, ettei komissio tehnyt oikeudellista virhettä eikä kohdannut vakavia vaikeuksia katsoessaan, ettei A/S Femern Landanlægille Tanskan rautateiden sisämaayhteyksien rahoittamista varten annetuilla valtiontakauksilla ja -lainoilla voitu vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. |
| --- | --- |

—

Toiseksi unionin yleinen tuomioistuin teki SEUT 107 artiklan 1 kohdan ja SEUT 108 artiklan 2 kohdan vastaisesti virheen todetessaan, ettei komissio tehnyt oikeudellista virhettä eikä kohdannut vakavia vaikeuksia katsoessaan, ettei A/S Femern Landanlægille Tanskan rautateiden sisämaayhteyksien rahoittamista varten annetuilla valtiontakauksilla ja -lainoilla voitu vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

| — | Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin teki SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja SEUT 108 artiklan 2 kohdan vastaisesti virheen todetessaan, että sisämaayhteyksien kustannukset voidaan ottaa huomioon laskettaessa kiinteää yhteyttä varten sallittu tuki-intensiteetin enimmäismäärä (sisämarkkinoille soveltuvuuden arvioinnin yhteydessä), vaikka unionin yleisen tuomioistuimen mukaan sisämaayhteyksiä varten myönnettyä rahoitusta ei ole pidettävä valtiontukena. |
| --- | --- |

—

Kolmanneksi unionin yleinen tuomioistuin teki SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja SEUT 108 artiklan 2 kohdan vastaisesti virheen todetessaan, että sisämaayhteyksien kustannukset voidaan ottaa huomioon laskettaessa kiinteää yhteyttä varten sallittu tuki-intensiteetin enimmäismäärä (sisämarkkinoille soveltuvuuden arvioinnin yhteydessä), vaikka unionin yleisen tuomioistuimen mukaan sisämaayhteyksiä varten myönnettyä rahoitusta ei ole pidettävä valtiontukena.

| — | Neljänneksi unionin yleinen tuomioistuin teki SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja SEUT 108 artiklan 2 kohdan vastaisesti virheen todetessaan, ettei komissio tehnyt oikeudellista virhettä eikä kohdannut vakavia vaikeuksia päättäessään, että Femern A/S:n hyväksi myönnetyllä tuella oli kannustava vaikutus. |
| --- | --- |

—

Neljänneksi unionin yleinen tuomioistuin teki SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja SEUT 108 artiklan 2 kohdan vastaisesti virheen todetessaan, ettei komissio tehnyt oikeudellista virhettä eikä kohdannut vakavia vaikeuksia päättäessään, että Femern A/S:n hyväksi myönnetyllä tuella oli kannustava vaikutus.

| — | Viidenneksi unionin yleinen tuomioistuin teki SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja SEUT 108 artiklan 2 kohdan vastaisesti virheen todetessaan, ettei komissio tehnyt oikeudellista virhettä eikä kohdannut vakavia vaikeuksia todetessaan, että Tanskan viranomaiset olivat esittäneet asianmukaisen vaihtoehtoisen skenaarion arvioinnilleen tuen tarpeellisuudesta. |
| --- | --- |

—

Viidenneksi unionin yleinen tuomioistuin teki SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja SEUT 108 artiklan 2 kohdan vastaisesti virheen todetessaan, ettei komissio tehnyt oikeudellista virhettä eikä kohdannut vakavia vaikeuksia todetessaan, että Tanskan viranomaiset olivat esittäneet asianmukaisen vaihtoehtoisen skenaarion arvioinnilleen tuen tarpeellisuudesta.

| — | Kuudenneksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan, ettei kilpailu kohtuuttomasti vääristynyt Femern A/S:lle myönnetyn tuen johdosta. |
| --- | --- |

—

Kuudenneksi unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan, ettei kilpailu kohtuuttomasti vääristynyt Femern A/S:lle myönnetyn tuen johdosta.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/38 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/38

---

Valitus, jonka Fruits de Ponent, S.C.C.L. on tehnyt 22.2.2019 unionin yleisen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-290/16, Fruits de Ponent v. komissio, 13.12.2018 antamasta tuomiosta

(asia C-183/19 P)

(2019/C 148/35)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Valittaja: Fruits de Ponent, S.C.C.L. (edustajat: asianajajat M. Roca Junyent, R. Vallina Hoset ja A. Sellés Marco)

Muu osapuoli: Euroopan komissio

Vaatimukset

| — | unionin yleisen tuomioistuimen kolmannen jaoston 13.12.2018 asiassa T-290/16, Fruits de Ponent v. komissio (1) antama tuomio on kumottava |
| --- | --- |

—

unionin yleisen tuomioistuimen kolmannen jaoston 13.12.2018 asiassa T-290/16, Fruits de Ponent v. komissio (1) antama tuomio on kumottava

| — | ensisijaisesti vaaditaan Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan ensimmäisen kohdan perusteella siinä tapauksessa, että käsiteltävän asian katsotaan tämän mahdollistavan, että (i) ensimmäisessä oikeusasteessa nostettu kanne ratkaistaan ja valittajan vaatimukset hyväksytään ja että (ii) komissio velvoitetaan korvaamaan molemmissa oikeusasteissa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

ensisijaisesti vaaditaan Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan ensimmäisen kohdan perusteella siinä tapauksessa, että käsiteltävän asian katsotaan tämän mahdollistavan, että (i) ensimmäisessä oikeusasteessa nostettu kanne ratkaistaan ja valittajan vaatimukset hyväksytään ja että (ii) komissio velvoitetaan korvaamaan molemmissa oikeusasteissa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut

| — | toissijaisesti vaaditaan siltä varalta, ettei oikeusriidan tila mahdollista sitä, että unionin tuomioistuin antaa ratkaisun, että unionin tuomioistuin (i) palauttaa asian unionin yleisen tuomioistuimen uudelleen tutkittavaksi ja (ii) päättää, että oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin. |
| --- | --- |

—

toissijaisesti vaaditaan siltä varalta, ettei oikeusriidan tila mahdollista sitä, että unionin tuomioistuin antaa ratkaisun, että unionin tuomioistuin (i) palauttaa asian unionin yleisen tuomioistuimen uudelleen tutkittavaksi ja (ii) päättää, että oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

| 1. | Valittaja väittää ensinnäkin, että valituksenalainen päätös on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) (2) 39 artiklan vastainen, koska siinä (i) sovelletaan riittävän ilmeisen rikkomisen olemassaolon tutkimisen osalta kriteerejä, joilla ei ole merkitystä, (ii) sivuutetaan se, että kun komissio toimii yhteisen maatalouspolitiikan alalla vakavien markkinahäiriöiden tilanteessa, sen on taattava maatalousväestön kohtuullinen elintaso (SEUT 39 artiklan 1 kohdan b alakohta), (iii) sivuutetaan se, että komission on kerättävä muitakin kuin lainsäädännössä edellytettyjä tietoja, ja (iv) katsotaan, ettei komission tarvitse kerätä tietoja viljelijöille maksettavista hinnoista. |
| --- | --- |

1.

Valittaja väittää ensinnäkin, että valituksenalainen päätös on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) (2) 39 artiklan vastainen, koska siinä (i) sovelletaan riittävän ilmeisen rikkomisen olemassaolon tutkimisen osalta kriteerejä, joilla ei ole merkitystä, (ii) sivuutetaan se, että kun komissio toimii yhteisen maatalouspolitiikan alalla vakavien markkinahäiriöiden tilanteessa, sen on taattava maatalousväestön kohtuullinen elintaso (SEUT 39 artiklan 1 kohdan b alakohta), (iii) sivuutetaan se, että komission on kerättävä muitakin kuin lainsäädännössä edellytettyjä tietoja, ja (iv) katsotaan, ettei komission tarvitse kerätä tietoja viljelijöille maksettavista hinnoista.

| 2. | Toiseksi valittaja katsoo, että valituksenalaisessa tuomiossa (i) otetaan tosiseikat huomioon vääristyneessä muodossa, koska esitettyä selvitysaineistoa arvioidaan ilmeisen virheellisesti, (ii) loukataan todistustaakan jakamista koskevia periaatteita, koska siinä katsotaan tietyt tosiseikat toteen näytetyiksi, vaikka ne ovat ristiriidassa esitetyn selvitysaineiston kanssa, ja (iii) loukataan venire contra factum propium non valet -periaatetta, koska siinä pidetään sellaisia komission väitteitä pätevinä, jotka ovat ristiriidassa kyseisen toimielimen itse kansalaisille avoimuusperiaatteen mukaisesti antamien vastausten kanssa. |
| --- | --- |

2.

Toiseksi valittaja katsoo, että valituksenalaisessa tuomiossa (i) otetaan tosiseikat huomioon vääristyneessä muodossa, koska esitettyä selvitysaineistoa arvioidaan ilmeisen virheellisesti, (ii) loukataan todistustaakan jakamista koskevia periaatteita, koska siinä katsotaan tietyt tosiseikat toteen näytetyiksi, vaikka ne ovat ristiriidassa esitetyn selvitysaineiston kanssa, ja (iii) loukataan venire contra factum propium non valet -periaatetta, koska siinä pidetään sellaisia komission väitteitä pätevinä, jotka ovat ristiriidassa kyseisen toimielimen itse kansalaisille avoimuusperiaatteen mukaisesti antamien vastausten kanssa.

| 3. | Kolmanneksi valittaja väittää, että valituksenalainen tuomio on SEUT 296 artiklan ja perusoikeuskirjan 47 artiklan vastainen, koska siinä (i) sivuutetaan valittajan väitteet siitä, että komission olisi pitänyt kerätä tuottajien elintason säilyttämisen kannalta tarpeelliset tiedot, ja (ii) sivuutetaan ja otetaan vääristyneessä muodossa huomioon valittajan komission maatalousväestön elintason takaamista koskevan tavoitteen osalta esittämät väitteet, minkä vuoksi valittaja ei voinut saada tuomioistuimen ratkaisua väitteilleen. |
| --- | --- |

3.

Kolmanneksi valittaja väittää, että valituksenalainen tuomio on SEUT 296 artiklan ja perusoikeuskirjan 47 artiklan vastainen, koska siinä (i) sivuutetaan valittajan väitteet siitä, että komission olisi pitänyt kerätä tuottajien elintason säilyttämisen kannalta tarpeelliset tiedot, ja (ii) sivuutetaan ja otetaan vääristyneessä muodossa huomioon valittajan komission maatalousväestön elintason takaamista koskevan tavoitteen osalta esittämät väitteet, minkä vuoksi valittaja ei voinut saada tuomioistuimen ratkaisua väitteilleen.

| 4. | Neljänneksi valittaja katsoo, että nyt käsiteltävässä asiassa rikottiin SEUT 39 artiklaa ja asetuksen 1308/2013 (3) 219 artiklaa, koska kriisitilanteessa poikkeuksellisiin toimenpiteisiin ryhtymistä koskeva velvollisuus on yksinomaan komissiolla eikä valittajilla tai tuottajajärjestöillä. |
| --- | --- |

4.

Neljänneksi valittaja katsoo, että nyt käsiteltävässä asiassa rikottiin SEUT 39 artiklaa ja asetuksen 1308/2013 (3) 219 artiklaa, koska kriisitilanteessa poikkeuksellisiin toimenpiteisiin ryhtymistä koskeva velvollisuus on yksinomaan komissiolla eikä valittajilla tai tuottajajärjestöillä.

---

(1)  EU:T:2018:934

(2)  EUVL 2012,C 326, s. 1

(3)  Maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 992/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17.12.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1308/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 671).

---

GCEU

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/40 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/40

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2019 — Tweedale v. EFSA

(asia T-716/14) (1)

(Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) no 1049/2001 - Asiakirjat, jotka liittyvät myrkyllisyystutkimuksiin, jotka on suoritettu tehoaineen glyfosaatti hyväksynnän uusimisen yhteydessä - Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epääminen osittain - Taloudellisten etujen suojaan liittyvä poikkeus - Ylivoimainen yleinen etu - Asetus (EY) no 1367/2006 - Ympäristöpäästöihin liittyvien tietojen käsite)

(2019/C 148/36)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Anthony C. Tweedale (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja B. Kloostra)

Vastaaja: Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (EFSA) (asiamiehet: D. Detken, J. Tarazona, C. Pintado ja B. Vagenende, avustajinaan aluksi asianajajat R. van der Hout ja A. Köhler, sitten R. van der Hout ja asianajaja C. Wagner)

Väliintulija, joka tukee kantajan vaatimuksia: Ruotsin kuningaskunta (asiamiehet: aluksi A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson ja L. Swedenborg, sitten A. Falk, C. Meyer-Seitz, H. Shev, L. Swedenborg ja F. Bergius)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, joka koskee EFSAn 16.10.2017 tekemän sen päätöksen kumoamista osittain, jolla kumotaan ja korvataan 30.7.2014 tehty päätös ja myönnetään oikeus tutustua kahden tehoaineen glyfosaatti myrkyllisyyttä koskevan sellaisen tutkimuksen osiin, jotka laadittiin tämän tehoaineen hyväksynnän uusimismenettelyn yhteydessä kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta sekä neuvoston direktiivien 79/117/ETY ja 91/414/ETY kumoamisesta 21.10.2009 annetun asetuksen (EY) N:o 1107/2009 (EUVL 2009, L 309, s. 1) mukaisesti

Tuomiolauselma

| 1) | Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (EFSA) 16.10.2017 tekemä päätös, jolla kumottiin ja korvattiin 30.7.2014 tehty päätös sekä myönnettiin oikeus tutustua kahden tehoaineen glyfosaatti myrkyllisyyttä koskevan sellaisen tutkimuksen osiin, jotka laadittiin tämän tehoaineen hyväksynnän uusimismenettelyn yhteydessä, kumotaan siltä osin kuin EFSA epäsi oikeuden tutustua näihin tutkimuksiin kokonaisuudessaan, siinä mainittujen henkilöiden nimiä ja allekirjoituksia lukuun ottamatta. |
| --- | --- |

1)

Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (EFSA) 16.10.2017 tekemä päätös, jolla kumottiin ja korvattiin 30.7.2014 tehty päätös sekä myönnettiin oikeus tutustua kahden tehoaineen glyfosaatti myrkyllisyyttä koskevan sellaisen tutkimuksen osiin, jotka laadittiin tämän tehoaineen hyväksynnän uusimismenettelyn yhteydessä, kumotaan siltä osin kuin EFSA epäsi oikeuden tutustua näihin tutkimuksiin kokonaisuudessaan, siinä mainittujen henkilöiden nimiä ja allekirjoituksia lukuun ottamatta.

| 2) | EFSA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Anthony Tweedalen oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

EFSA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Anthony Tweedalen oikeudenkäyntikulut.

| 3) | Ruotsin kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Ruotsin kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 448, 15.12.2014.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/41 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/41

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.3.2019 — Italia v. komissio

(asia T-135/15) (1)

(Maataloustukirahasto - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Italialle aiheutuneet menot - Sokerialan väliaikainen rakenneuudistusjärjestelmä - Asetus (EY) N:o 320/2006 - Asetus (EY) N:o 968/2006 - Asetus (EY) N:o 1290/2005 - 24 kuukauden määräaika - Monivuotisen toimenpiteen käsite - Rakenneuudistustuen myöntämisedellytykset - Tuotantolaitoksen käsite - Siilojen luokittelu - Täydellisen purkamisen käsite - Asiakirjan VI/5330/97 liite 2 - Unionin lainsäädännön tulkintavaikeudet - Vilpitön yhteistyö - Luottamuksensuoja - Ne bis in idem - Teurastuspalkkiot - Maataloustuotteita koskevat tiedotus- ja menekinedistämistoimet - Viivästyneet maksut - Näyttö erityisten hallinnollisten edellytysten olemassaolosta - Yhdenvertainen kohtelu - Käännösvirhe unionin asetuksen yhdessä kieliversiossa - Rahoitusoikaisun johtuminen jäsenvaltiosta)

(2019/C 148/37)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajanaan avvocato dello Stato C. Colelli)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: aluksi D. Bianchi, P Ondrůšek ja I. Galindo Martín, sittemmin D. Bianchi ja P Ondrůšek)

Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamiehet: D. Colas ja S. Horrenberger) ja Unkari (asiamiehet: M. Z. Fehér ja G. Koós)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan osittain Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 16.1.2015 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2015/103 (EUVL 2015, L 16, s. 33) siltä osin kuin kyseinen päätös koskee tiettyjä Italian tasavallalle aiheutuneita menoja.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Italian tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Italian tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

| 3) | Ranskan tasavalta ja Unkari vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Ranskan tasavalta ja Unkari vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 155, 11.5.2015.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/42 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/42

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.3.2019 — Unkari v. komissio

(asia T-139/15) (1)

(EMOTR - Tukiosasto - Maataloustukirahasto - Sokeri - Sokerialan väliaikainen rakenneuudistusjärjestelmä Euroopan yhteisössä - Asetus (EY) N:o 320/2006 - Asetus (EY) N:o 968/2006 - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Unkarille aiheutuneet menot - Täydelliseen purkamiseen myönnetyn tuen ja osittaiseen purkamiseen myönnetyn tuen myöntämisedellytykset - Tuotantolaitosten käsite - Siilojen käytön arviointi tukihakemuksen jättöpäivänä - Täydellisen purkamisen käsite - Asiakirjan VI/5330/97 liite 2 - Unionin lainsäädännön tulkintavaikeudet - Vilpitön yhteistyö)

(2019/C 148/38)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Asianosaiset

Kantaja: Unkari (asiamiehet: aluksi M. Fehér, G. Koós ja A. Pálfy, sittemmin M. Fehér, G. Koós, Zs. Biró-Tóth ja E. Tóth)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: P. Ondrůšek ja B. Béres)

Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamies: D. Colas) ja Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajanaan avvocato dello Stato C. Colelli)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan osittain Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 16.1.2015 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2015/103 (EUVL 2015, L 16, s. 33) siltä osin kuin maataloustukirahastosta myönnettävän rahoituksen ulkopuolelle on jätetty 11 709 400 euroa Unkarin myöntämien sellaisten tukien osalta, jotka koskevat sokerialan rakenneuudistusta.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Unkari vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet Euroopan komission oikeudenkäyntikuluista. |
| --- | --- |

2)

Unkari vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan puolet Euroopan komission oikeudenkäyntikuluista.

| 3) | Komissio vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan. |
| --- | --- |

3)

Komissio vastaa puolesta omia oikeudenkäyntikulujaan.

| 4) | Ranskan tasavalta ja Italian tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

4)

Ranskan tasavalta ja Italian tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 190, 8.6.2015.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/43 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/43

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.3.2019 — Ranska v. komissio

(asia T-156/15) (1)

(Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Ranskalle aiheutuneet menot - Pinta-alatukijärjestelmä - Menettelylliset takeet - Asetus (EY) N:o 885/2006 - Pysyvän laitumen käsite - Asetus (EY) N:o 1120/2009 - Kansallinen valvontajärjestelmä, joka perustuu määritelmään, joka ei ole rehualueiden mukainen - Kaikkien menojen jättäminen rahoituksen ulkopuolelle - Oikeasuhteisuus - Ranskan maaseudun kehittämisohjelma - Maaseudun kehittämisen tukitoimenpiteet - Luonnonhaitta-alueet - Asetus (EY) N:o 1975/2006 - Asetus (EU) N:o 65/2011 - Kiinteämääräinen rahoitusoikaisu - Paikalla tehtävät tarkastukset - Eläintiheyden kriteeri - Eläinten laskeminen - Sokerialan väliaikainen rakenneuudistusjärjestelmä - Asetus (EY) N:o 320/2006 - Asetus (EY) N:o 968/2006 - Rakenneuudistustuen myöntämisedellytykset - Tuotantolaitoksen käsite - Siilojen käytön arviointi tukihakemuksen jättämispäivänä - Täydellisen purkamisen käsite - Oikeasuhteisuus - Yhdenvertainen kohtelu - Asiakirjan VI/5330/97 liite 2)

(2019/C 148/39)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: aluksi F. Alabrune, G. de Bergues, D. Colas ja C. Candat, sittemmin G. de Bergues, D. Colas, F. Fize ja A. Daly ja lopuksi D. Colas, S. Horrenberger, R. Coesme, E. de Moustier ja A.-L. Desjonquères)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Bouquet ja D. Triantafyllou)

Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia: Italian tasavalta (asiamies: G. Palmieri, avustajanaan avvocato dello Stato C. Colelli) ja Unkari (asiamiehet: M. Z. Fehér ja G. Koós)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 16.1.2015 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2015/103 (EUVL 2015, L 16, s. 33) kumoamiseksi osittain

Tuomiolauselma

| 1) | Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 16.1.2015 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2015/103 kumotaan siltä osin kuin siinä jätetään Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle kaikki Ranskan tasavallalle Haute-Corsella aiheutuneet menot ensimmäisen pilarin suorina pinta-alatukina hakuvuosina 2011 ja 2012. |
| --- | --- |

1)

Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 16.1.2015 annettu komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2015/103 kumotaan siltä osin kuin siinä jätetään Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle kaikki Ranskan tasavallalle Haute-Corsella aiheutuneet menot ensimmäisen pilarin suorina pinta-alatukina hakuvuosina 2011 ja 2012.

| 2) | Kanne hylätään muilta osin. |
| --- | --- |

2)

Kanne hylätään muilta osin.

| 3) | Euroopan komissio ja Ranskan tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Euroopan komissio ja Ranskan tasavalta vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

| 4) | Italian tasavalta ja Unkari vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

4)

Italian tasavalta ja Unkari vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 190, 8.6.2015.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/44 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/44

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.3.2019 — Espírito Santo Financial Group v. EKP

(asia T-730/16) (1)

(Oikeus tutustua asiakirjoihin - Päätös 2004/258/EY - Asiakirjat, jotka liittyvät EKP:n 1.8.2014 tekemään päätökseen, joka koskee Banco Espírito Santo, SA:ta - Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epääminen osittain - EKP:n päätöksentekoelinten asioiden käsittelyn luottamuksellisuutta koskeva poikkeus - Unionin tai jäsenvaltion rahoitus-, raha- tai talouspolitiikkaa koskeva poikkeus - Unionin tai jäsenvaltion rahoitusjärjestelmän vakautta koskeva poikkeus - Kaupallisten etujen suojaamista koskeva poikkeus - Sisäiseen käyttöön tarkoitettuja asiakirjoja koskeva poikkeus - Perusteluvelvollisuus)

(2019/C 148/40)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Espírito Santo Financial Group SA (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat R. Oliveira, S. Estima Martins ja D. Duarte de Campos)

Vastaaja: Euroopan keskuspankki (asiamiehet: F. von Lindeiner ja S. Lambrinoc, avustajanaan asianajaja H.-G. Kamann)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus kumota EKP:n 31.8.2016 tekemä päätös evätä osittain oikeus saada tutustua tiettyihin asiakirjoihin, jotka liittyvät sen 1.8.2014 tekemään päätökseen, joka koskee Banco Espírito Santo SA:ta.

Tuomiolauselma

| 1) | Euroopan keskuspankin (EKP) 31.8.2016 tekemä päätös evätä osittain oikeus saada tutustua tiettyihin asiakirjoihin, jotka liittyvät sen 1.8.2014 tekemään päätökseen, joka koskee Banco Espírito Santo SA:ta, kumotaan siltä osin kuin siinä evättiin oikeus saada tutustua EKP:n hallintoneuvoston 28.7.2014 tehdystä päätöksestä laadituissa pöytäkirjan otteissa mainitun luoton määrään ja EKP:n johtokunnan 28.7. ja 1.8.2014 tekemistä ehdotuksista poistettuihin tietoihin. |
| --- | --- |

1)

Euroopan keskuspankin (EKP) 31.8.2016 tekemä päätös evätä osittain oikeus saada tutustua tiettyihin asiakirjoihin, jotka liittyvät sen 1.8.2014 tekemään päätökseen, joka koskee Banco Espírito Santo SA:ta, kumotaan siltä osin kuin siinä evättiin oikeus saada tutustua EKP:n hallintoneuvoston 28.7.2014 tehdystä päätöksestä laadituissa pöytäkirjan otteissa mainitun luoton määrään ja EKP:n johtokunnan 28.7. ja 1.8.2014 tekemistä ehdotuksista poistettuihin tietoihin.

| 2) | Kanne hylätään muilta osin. |
| --- | --- |

2)

Kanne hylätään muilta osin.

| 3) | Espírito Santo Financial Group SA ja EKP vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Espírito Santo Financial Group SA ja EKP vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 462, 12.12.2016.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/45 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/45

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.3.2019 — Xiaomi v. EUIPO — Dudingen Develops (MI)

(asia T-799/16) (1)

(EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin MI rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki MI - Suhteellinen hylkäysperuste - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta (josta on tullut asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) - Perusteluvelvollisuus - Asetuksen N:o 207/2009 75 artikla (josta on tullut asetuksen 2007/1001 94 artikla))

(2019/C 148/41)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Xiaomi Inc. (Beijing, Kiina) (edustajat: asianajajat T. Raab ja C. Tenkhoff)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamies: M. Rajh)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa: Dudingen Develops, SL (Leganés, Espanja)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 5.9.2016 tekemästä päätöksestä (asia R 337/2016-4), joka koskee Xiaomin ja Dudigen Developsin välistä väitemenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 5.3.2016 tekemä päätös (asia R 337/2016-4) kumotaan siltä osin kuin siinä hylättiin valitus, joka oli tehty väiteosaston päätöksestä hylätä väite kuviomerkin MI EU-tavaramerkiksi rekisteröintiä vastaan luokkaan 9 kuuluvien ”Sähkökaapelien liittimet”; ”Säkhökaapelit”; ”Eristetyt sähkökaapelit”; ”Liitäntäkaapelit”; ”Kaapeliliittimet”; ”Sähköliittimet”; ”Verkkomuuntajat”; ”Sähköpistokkeiden sovittimet matkoja varten”; ”Sovittimet puhelinten kytkemiseen kuulolaitteisiin” ja ”Jatkokaapelit” sekä luokkaan 18 kuuluvien ”Reput; Pienet reput; Laukut kiipeilijöille” osalta. |
| --- | --- |

1)

Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan 5.3.2016 tekemä päätös (asia R 337/2016-4) kumotaan siltä osin kuin siinä hylättiin valitus, joka oli tehty väiteosaston päätöksestä hylätä väite kuviomerkin MI EU-tavaramerkiksi rekisteröintiä vastaan luokkaan 9 kuuluvien ”Sähkökaapelien liittimet”; ”Säkhökaapelit”; ”Eristetyt sähkökaapelit”; ”Liitäntäkaapelit”; ”Kaapeliliittimet”; ”Sähköliittimet”; ”Verkkomuuntajat”; ”Sähköpistokkeiden sovittimet matkoja varten”; ”Sovittimet puhelinten kytkemiseen kuulolaitteisiin” ja ”Jatkokaapelit” sekä luokkaan 18 kuuluvien ”Reput; Pienet reput; Laukut kiipeilijöille” osalta.

| 2) | Kanne hylätään muilta osin. |
| --- | --- |

2)

Kanne hylätään muilta osin.

| 3) | Xiaomi Inc. vastaa kahdesta kolmasosasta omia oikeudenkäyntikulujaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kaksi kolmasosaa EUIPO:n oikeudenkäyntikuluista. |
| --- | --- |

3)

Xiaomi Inc. vastaa kahdesta kolmasosasta omia oikeudenkäyntikulujaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kaksi kolmasosaa EUIPO:n oikeudenkäyntikuluista.

| 4) | EUIPO vasta kolmasosasta omia oikeudenkäyntikulujaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kolmasosa Xiaomin oikeudenkäyntikuluista. |
| --- | --- |

4)

EUIPO vasta kolmasosasta omia oikeudenkäyntikulujaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kolmasosa Xiaomin oikeudenkäyntikuluista.

---

(1)  EUVL C 22, 23.1.2017.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/46 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/46

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2019 — Ruotsi v. komissio

(asia T-837/16) (1)

(REACH - Luvan myöntämisestä lyijysulfaattikromaattikeltaisen ja lyijykromaattimolybdaattisulfaattipunaisen käytölle annettu komission päätös - Asetuksen (EY) N:o 1907/2006 60 artiklan 4 ja 5 kohta - Vaihtoehtojen puuttumisen tarkastelu - Oikeudellinen virhe)

(2019/C 148/42)

Oikeudenkäyntikieli: ruotsi

Asianosaiset

Kantaja: Ruotsin kuningaskunta (asiamiehet: aluksi A. Falk ja F. Bergius, sitten A. Falk, C. Meyer-Seitz, H. Shev ja J. Lundberg)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: R. Lindenthal, K. Mifsud-Bonnici, K. Simonsson ja G. Tolstoy)

Väliintulijat, jotka tukevat kantajan vaatimuksia: Tanskan kuningaskunta (asiamiehet: aluksi C. Thorning ja M. Wolff, sitten M. Wolff ja J. Nymann-Lindegren), Suomen tasavalta (asiamies: S. Hartikainen) ja Euroopan parlamentti (asiamiehet: A. Neergaard ja A. Tamás)

Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) (asiamiehet: M. Heikkilä, W. Broere ja C. Schultheiss)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus luvan myöntämisestä asetuksen (EY) N:o 1907/2006 nojalla lyijysulfaattikromaattikeltaisen ja lyijykromaattimolybdaattisulfaattipunaisen tietyille käytöille 7.9.2016 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen C(2016) 5644 final kumoamiseksi

Tuomiolauselma

| 1) | Luvan myöntämisestä asetuksen (EY) N:o 1907/2006 nojalla lyijysulfaattikromaattikeltaisen ja lyijykromaattimolybdaattisulfaattipunaisen tietyille käytöille 7.9.2016 annettu komission täytäntöönpanopäätös C(2016) 5644 final kumotaan. |
| --- | --- |

1)

Luvan myöntämisestä asetuksen (EY) N:o 1907/2006 nojalla lyijysulfaattikromaattikeltaisen ja lyijykromaattimolybdaattisulfaattipunaisen tietyille käytöille 7.9.2016 annettu komission täytäntöönpanopäätös C(2016) 5644 final kumotaan.

| 2) | Komission vaatimus, joka koskee 7.9.2016 annetun täytäntöönpanopäätöksen C(2016) 5644 final vaikutusten voimassa pitämistä, jos päätös kumotaan, kunnes komissio voi tutkia lupahakemuksen uudelleen, hylätään. |
| --- | --- |

2)

Komission vaatimus, joka koskee 7.9.2016 annetun täytäntöönpanopäätöksen C(2016) 5644 final vaikutusten voimassa pitämistä, jos päätös kumotaan, kunnes komissio voi tutkia lupahakemuksen uudelleen, hylätään.

| 3) | Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Ruotsin kuningaskunnan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

3)

Komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Ruotsin kuningaskunnan oikeudenkäyntikulut.

| 4) | Tanskan kuningaskunta, Suomen tasavalta ja Euroopan parlamentti vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

4)

Tanskan kuningaskunta, Suomen tasavalta ja Euroopan parlamentti vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 38, 6.2.2017.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/47 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/47

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2019 — L v. parlamentti

(asia T-59/17) (1)

(Henkilöstö - Parlamentin jäsenen valtuutettu avustaja - Sopimuksen irtisanominen - Luottamussuhteen katkeaminen - Viranhoitoon kuulumaton toiminta - Ilmeinen arviointivirhe - Vahingonkorvausvaatimus)

(2019/C 148/43)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: L (edustaja: asianajaja I. Coutant Peyre)

Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: Í. Ní Riagáin Düro ja M. Windisch)

Oikeudenkäynnin kohde

Yhtäältä SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus, jossa vaaditaan kumoamaan 24.6.2016 tehty parlamentin päätös, jolla irtisanottiin kantajan työsopimus parlamentin jäsenen valtuutettuna avustajana, ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus kantajalle väitetysti aiheutuneesta henkisestä kärsimyksestä

Tuomiolauselma

| 1) | Parlamentin 24.6.2016 tekemä päätös, jolla irtisanottiin L:n työsopimus parlamentin jäsenen valtuutettuna avustajana, kumotaan. |
| --- | --- |

1)

Parlamentin 24.6.2016 tekemä päätös, jolla irtisanottiin L:n työsopimus parlamentin jäsenen valtuutettuna avustajana, kumotaan.

| 2) | Kanne hylätään muilta osin. |
| --- | --- |

2)

Kanne hylätään muilta osin.

| 3) | Euroopan parlamentti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

3)

Euroopan parlamentti velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 221, 10.7.2017.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/47 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/47

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2019 — Hautala ym. v. EFSA

(asia T-329/17) (1)

(Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus (EY) N:o 1049/2001 - Karsinogeenisuustutkimuksiin liittyvät asiakirjat, jotka on laadittu tehoaineen glyfosaatti hyväksynnän uusimisen yhteydessä - Asiakirjoihin tutustumista koskevan oikeuden epääminen osittain - Taloudellisten etujen suojaa koskeva poikkeus - Ylivoimainen yleinen etu - Asetus (EY) N:o 1367/2006 - Ympäristöpäästöihin liittyvien tietojen käsite)

(2019/C 148/44)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Heidi Hautala (Suomi), Benedek Jávor (Unkari), Michèle Rivasi (Ranska) ja Bart Staes (Belgia) (edustaja: asianajaja B. Kloostra)

Vastaaja: Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (EFSA) (asiamiehet: D. Detken, J. Tarazona, F. Volpi ja B. Vagenende, avustajinaan asianajajat R. van der Hout ja C. Wagner)

Väliintulijat, jotka tukevat vastaajan vaatimuksia: Cheminova A/S (Harboøre, Tanska) (edustaja: asianajaja C. Mereu), Monsanto Europe (Antwerpen, Belgia) ja Monsanto Company (Wilmington, Delaware, Yhdysvallat) (edustajat: aluksi asianajajat M. Pittie, P. Honoré ja N. Callens, sittemmin asianajajat P. Honoré, N. Callens ja A. Helfer)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus EFSA:n 14.3.2017 tekemän päätöksen osittaiseksi kumoamiseksi sikäli kuin siinä evättiin osittain oikeus saada tutustua kahteentoista karsinogeenisuustutkimukseen, jotka koskivat tehoaine glyfosaattia ja jotka oli laadittu kyseisen aineen hyväksynnän uusimismenettelyn yhteydessä kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta sekä neuvoston direktiivien 79/117/ETY ja 91/414/ETY kumoamisesta 21.10.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 (EUVL 2009, L 309, s. 1) mukaisesti.

Tuomiolauselma

| 1) | Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (EFSA) 14.3.2017 tekemä päätös kumotaan siltä osin kuin EFSA eväsi oikeuden saada tutustua kahdentoista karsinogeenisuustutkimuksen, jotka koskivat tehoaine glyfosaattia, osiin ”Aineisto, koeolosuhteet ja menetelmät” sekä ”Tulokset ja analyysit”. |
| --- | --- |

1)

Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (EFSA) 14.3.2017 tekemä päätös kumotaan siltä osin kuin EFSA eväsi oikeuden saada tutustua kahdentoista karsinogeenisuustutkimuksen, jotka koskivat tehoaine glyfosaattia, osiin ”Aineisto, koeolosuhteet ja menetelmät” sekä ”Tulokset ja analyysit”.

| 2) | EFSA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Heidi Hautalan, Michèle Rivasin, Benedek Jávorin ja Bart Staesin oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

EFSA vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Heidi Hautalan, Michèle Rivasin, Benedek Jávorin ja Bart Staesin oikeudenkäyntikulut.

| 3) | Cheminova A/S, Monsanto Europe ja Monsanto Company vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Cheminova A/S, Monsanto Europe ja Monsanto Company vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 249, 31.7.2017.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/48 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/48

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.3.2019 — TK v. parlamentti

(asia T-446/17) (1)

(Henkilöstö - Väliaikaiset toimihenkilöt - Osoitettujen tehtävien muuttuminen - Tehtävään nimittämisen käsite - Haastatteluun kutsuminen - Menettelyn käsite - Työpaikkakiusaamista koskeva väite - Avustamispyyntö - Vastuu - Henkinen kärsimys)

(2019/C 148/45)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: TK (edustaja: asianajaja L. Levi)

Vastaaja: Euroopan parlamentti (asiamiehet: aluksi E. Taneva ja M. Rantala, sittemmin E. Taneva, C. González Argüelles ja D. Boytha)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 270 artiklaan perustuva vaatimus kumota parlamentin puhemiehen 26.8.2016 tekemä päätös hylätä kantajan 28.4.2016 esittämät vaatimukset ja korvata kantajalle väitetysti aiheutunut henkinen kärsimys sekä vaatimus kumota parlamentin pääsihteerin 26.4.2017 tekemä päätös siltä osin kuin sillä hylättiin vaatimus sen henkisen kärsimyksen korvaamisesta, jonka kantaja väittää itselleen aiheutuneen, ja vaatimus korvata kyseinen kärsimys.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | TK vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentin oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

TK vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja hänet velvoitetaan korvaamaan Euroopan parlamentin oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 357, 23.10.2017.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/49 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/49

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.3.2019 — De Masi ja Varoufakis v. EKP

(asia T-798/17) (1)

(Oikeus tutustua asiakirjoihin - Päätös 2004/258/EY - Asiakirja nimeltä ”Vastaukset kysymyksiin EKPJ:n ja EKP:n perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan 14.4 artiklan tulkinnasta” - Kieltäytyminen asiakirjan luovuttamisesta - Oikeudellisen neuvonannon suojaan perustuva poikkeus - Sisäiseen käyttöön tarkoitettujen asiakirjojen suojaan perustuva poikkeus - Ylivoimainen yleinen etu)

(2019/C 148/46)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantajat: Fabio De Masi (Hampuri, Saksa) ja Yanis Varoufakis (Ateena, Kreikka) (edustaja: professori A. Fischer-Lescano)

Vastaaja: Euroopan keskuspankki (EKP) (asiamiehet: T. Filipova ja F. von Lindeiner, avustajanaan asianajaja H.-G. Kamann)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, jossa vaaditaan kumoamaan 16.10.2017 tehty EKP:n päätös, jolla kantajilta evättiin oikeus tutustua 23.4.2015 päivättyyn asiakirjaan nimeltä ”Vastaukset kysymyksiin EKPJ:n ja EKP:n perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan 14.4 artiklan tulkinnasta”

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Fabio De Masi ja Yanis Varoufakis vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja heidät velvoitetaan korvaamaan Euroopan keskuspankin (EKP) oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Fabio De Masi ja Yanis Varoufakis vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja heidät velvoitetaan korvaamaan Euroopan keskuspankin (EKP) oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 42, 5.2.2018.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/50 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/50

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.3.2019 — Ranska v. komissio

(asia T-26/18) (1)

(Maataloustukirahasto ja maaseuturahasto - Rahoituksen ulkopuolelle jätetyt menot - Ranskalle aiheutuneet menot - Kertaluonteiset ja kiinteät rahoitusoikaisut - Pinta-alatukijärjestelmä - Viljelylohkojen tunnistamisjärjestelmä - Tukikelpoisten pinta-alojen määrittäminen - Viljelysmaan säilyttäminen hyvässä kunnossa viljelyn ja ympäristönsuojelun kannalta - Maisemapiirteet - Laiduntamiskelpoinen nummi - Kansallinen valvontajärjestelmä, joka perustuu tukikelpoisten pinta-alojen sääntöjenvastaiseen määritelmään - Oikeasuhteisuus - Perusteluvelvollisuus - Sääntöjenmukaisuustarkastus - Todennäköisin virhe - Oikeudellinen virhe)

(2019/C 148/47)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Ranskan tasavalta (asiamiehet: F. Alabrune, D. Colas, A.-L. Desjonquères ja S. Horrenberger)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: A. Lewis ja D. Triantafyllou)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto) ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä Euroopan unionin rahoituksen ulkopuolelle 8.11.2017 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2017/2014 (EUVL 2017, L 292, s. 61) kumoamiseksi osittain.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Ranskan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 112, 26.3.2018.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/51 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/51

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 7.3.2019 — Laverana v. EUIPO — Agroecopark (VERA GREEN)

(asia T-106/18) (1)

(EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus sanamerkin VERA GREEN rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki LAVERA - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaaran puuttuminen - Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(2019/C 148/48)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Saksa) (edustajat: aluksi asianajajat J. Wachinger, M. Zöbisch ja R. Drozdz, sittemmin asianajajat N. Schmitz ja J. Bittner)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamies: L. Rampini)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Agroecopark, SL (Majadahonda, Espanja) (edustajat: asianajajat E. Seijo Veiguela ja C. Serrano Rodríguez)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 18.12.2017 tekemästä päätöksestä (asia R 982/2017-5), joka koskee Laveranan ja Agroecoparkin välistä väitemenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Laverana GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Laverana GmbH & Co. KG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 142, 23.4.2018.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/51 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/51

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 13.3.2019 — Wirecard Technologies v. EUIPO — Striatum Ventures (supr)

(asia T-297/18) (1)

(EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-tavaramerkiksi rekisteröity sanamerkki supr - Aikaisempi Benelux-sanamerkki Zupr - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Merkkien samankaltaisuus - Asetuksen (EU) 2017/1001 60 artiklan 1 kohdan a alakohta ja 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(2019/C 148/49)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Wirecard Technologies GmbH (Aschheim, Saksa) (edustaja: asianajaja A. Bayer)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamiehet: S. Bonne ja H. O’Neill)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Striatum Ventures BV (‘s-Hertogenbosch, Alankomaat) (edustaja: asianajaja G. Van den Hout)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 20.2.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 2028/2017-5), joka koskee Striatum Venturesin ja Wirecard Technologiesin välistä mitättömyysmenettelyä.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Wirecard Technologies GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Wirecard Technologies GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 240, 9.7.2018.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/52 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/52

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 12.3.2019 — Novartis v. EUIPO (SMARTSURFACE)

(asia T-463/18) (1)

(EU-tavaramerkki - Hakemus sanamerkin SMARTSURFACE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Ehdoton hylkäysperuste - Kuvailevuus - Asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan c alakohta - Erottamiskyvyn puuttuminen - Asetuksen 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohta)

(2019/C 148/50)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Novartis AG (Basel, Sveitsi) (edustaja: asianajaja L. Junquera Lara)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamiehet: S. Bonne ja H. O’Neill)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n toisen valituslautakunnan 25.5.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 1765/2017-2), joka koskee hakemusta sanamerkin SMARTSURFACE rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi.

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Novartis AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Novartis AG velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 352, 1.10.2018.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/53 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/53

---

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 8.3.2019 — Herrero Torres v. EUIPO — DZ Licores (CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES)

(asia T-326/18) (1)

(EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisempi kansallinen kuviomerkki Carajillo - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta - Selvästi täysin perusteeton kanne)

(2019/C 148/51)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: José-Ramón Herrero Torres (Castellón de la Plana, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Gil Martí)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (asiamiehet: S. Palmero Cabezas ja H. O’Neill)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: DZ Licores, SLU (Cartagena, Espanja) (edustajat: asianajajat A. Vela Ballesteros ja B. Lamas Begué)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n viidennen valituslautakunnan 13.3.2018 tekemästä päätöksestä (asia R 2104/2017-5), joka koskee Herrero Torresin ja DZ Licoresin välistä väitemenettelyä.

Määräysosa

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | José-Ramón Herrero Torres velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

José-Ramón Herrero Torres velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 249, 16.7.2018.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/54 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/54

---

Kanne 20.2.2019 — Clem & Jo Optiquev. EUIPO — C&A (C&J)

(asia T-125/19)

(2019/C 148/52)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Clem & Jo Optique SARL (Cormicy, Ranska) (edustaja: asianajaja N. Hausmann)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: C&A AG (Zug, Sveitsi)

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus sanamerkin C&J rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Rekisteröintihakemus nro 15 912 041

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 19.12.2018 asiassa R 1252/2018-4 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin kumoaa riidanalaisen päätöksen

Kanneperusteet

| — | Kantajana oleva yhtiö väittää, että merkkien C & A ja C & J välillä ei ole sekaannusvaaraa. |
| --- | --- |

—

Kantajana oleva yhtiö väittää, että merkkien C & A ja C & J välillä ei ole sekaannusvaaraa.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/54 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/54

---

Kanne 21.2.2019 — Krajowa Izba Gospodarcza Chłodnictwa i Klimatyzacji v. komissio

(asia T-126/19)

(2019/C 148/53)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Asianosaiset

Kantaja: Krajowa Izba Gospodarcza Chłodnictwa i Klimatyzacji (Varsova, Puola) (edustaja: asianajaja A. Galos)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | mitätöimään fluoratuista kasvihuonekaasuista 16.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 517/2014, joka on riidanalaisen päätöksen oikeusperusta, ja tämän seurauksena toteamaan, että riidanalainen päätös on tältä osin virheellinen |
| --- | --- |

—

mitätöimään fluoratuista kasvihuonekaasuista 16.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 517/2014, joka on riidanalaisen päätöksen oikeusperusta, ja tämän seurauksena toteamaan, että riidanalainen päätös on tältä osin virheellinen

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste: kantaja väittää SEUT 277 artiklan nojalla, että fluoratuista kasvihuonekaasuista ja asetuksen (EY) N:o 842/2006 kumoamisesta 16.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 517/2014 16 artikla, joka muodostaa riidanalaisen päätöksen oikeusperustan, on mitätön siltä osin kuin siinä säädetään, että kiintiöiden jako perustuu viitearvoihin, jotka ilmenevät menneisyydessä toimitetuista, vuosina 2009–2012 markkinoille saatettuja F-kaasuja koskevista tiedoista, koska tällainen jako merkitsee kiintiöiden syrjivää ja mielivaltaista jakamista talouden toimijoille riippuen niiden aiemmasta toiminnasta kaasumarkkinoilla, ja vaatii tämän vuoksi toteamaan, että riidanalainen päätös on tältä osin virheellinen. |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste: kantaja väittää SEUT 277 artiklan nojalla, että fluoratuista kasvihuonekaasuista ja asetuksen (EY) N:o 842/2006 kumoamisesta 16.4.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 517/2014 16 artikla, joka muodostaa riidanalaisen päätöksen oikeusperustan, on mitätön siltä osin kuin siinä säädetään, että kiintiöiden jako perustuu viitearvoihin, jotka ilmenevät menneisyydessä toimitetuista, vuosina 2009–2012 markkinoille saatettuja F-kaasuja koskevista tiedoista, koska tällainen jako merkitsee kiintiöiden syrjivää ja mielivaltaista jakamista talouden toimijoille riippuen niiden aiemmasta toiminnasta kaasumarkkinoilla, ja vaatii tämän vuoksi toteamaan, että riidanalainen päätös on tältä osin virheellinen.

| 2) | Toinen kanneperuste: kantaja väittää, että olennaisia muotovaatimuksia on loukattu ja perussopimusta on rikottu, koska asetuksen (EU) N:o 517/2014 16 artiklan 1 kohdan mukaisen menetelmän, jonka mukaan jako F-kaasujen markkinoilla toimiville yrityksille perustuu menneisyydessä vuosina 2009–2012 markkinoille saatettujen F-kaasujen arvoihin, käyttöönotto on perusteltu puutteellisesti. |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste: kantaja väittää, että olennaisia muotovaatimuksia on loukattu ja perussopimusta on rikottu, koska asetuksen (EU) N:o 517/2014 16 artiklan 1 kohdan mukaisen menetelmän, jonka mukaan jako F-kaasujen markkinoilla toimiville yrityksille perustuu menneisyydessä vuosina 2009–2012 markkinoille saatettujen F-kaasujen arvoihin, käyttöönotto on perusteltu puutteellisesti.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/55 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/55

---

Kanne 25.2.2019 — Oosterbosch v. parlamentti

(asia T-131/19)

(2019/C 148/54)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Marc Oosterbosch (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja Casado García-Hirschfeld)

Vastaaja: Euroopan parlamentti

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | tutkimaan käsiteltävänä olevan kanteen ja toteamaan sen perustelluksi |
| --- | --- |

—

tutkimaan käsiteltävänä olevan kanteen ja toteamaan sen perustelluksi

ja tämän johdosta

| — | kumoamaan riidanalaisen päätöksen, joka muodostuu vuoden 2018 maaliskuun, huhtikuun ja toukokuun palkkalaskelmista |
| --- | --- |

—

kumoamaan riidanalaisen päätöksen, joka muodostuu vuoden 2018 maaliskuun, huhtikuun ja toukokuun palkkalaskelmista

| — | kumoamaan tarvittavin osin valituksen hylkäämisestä 6.11.2018 tehdyn päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoamaan tarvittavin osin valituksen hylkäämisestä 6.11.2018 tehdyn päätöksen

| — | velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan vastaajan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen ainoaan kanneperusteeseen, joka perustuu laillisuusperiaatteen ja oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen sekä lainvastaisuusväitteeseen: riidanalainen päätös on kantajan mukaan tehty soveltaen sisäisiä sääntöjä ja täytäntöönpanomääräyksiä, jotka ovat lainvastaisia.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/56 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/56

---

Kanne 26.2.2019 — Ashworth v. parlamentti

(asia T-132/19)

(2019/C 148/55)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Richard Ashworth (Lingfield, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat A. Schmitt ja A. Waisse)

Vastaaja: Euroopan parlamentti

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | yhdistämään nyt esillä olevan asian ja Salvador Garriga Polledon ja 45 muun Euroopan parlamenttia vastaan 19.2.2019 vireille paneman asian (asia T-102/19) kanssa unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 68 artiklan perusteella niiden keskinäisen yhteyden vuoksi |
| --- | --- |

—

yhdistämään nyt esillä olevan asian ja Salvador Garriga Polledon ja 45 muun Euroopan parlamenttia vastaan 19.2.2019 vireille paneman asian (asia T-102/19) kanssa unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 68 artiklan perusteella niiden keskinäisen yhteyden vuoksi

| — | tarvittaessa prosessinjohtotoimina tai asian selvittämistoimina velvoittamaan Euroopan parlamentin toimittamaan Euroopan parlamentin oikeudellisen yksikön antamat lausunnot, jotka on todennäköisesti annettu 16.7.2018 ja 3.12.2018, vaikka niiden täsmällinen tekopäivä ei ole tiedossa, mutta joka tapauksessa ennen kuin Euroopan parlamentin puhemiehistö antoi 10.12.2018 Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen soveltamisohjeiden muuttamisesta päätöksen 2018/C 466/02 (EUVL 2018, C 466, s. 8, jäljempänä soveltamisohjeet) |
| --- | --- |

—

tarvittaessa prosessinjohtotoimina tai asian selvittämistoimina velvoittamaan Euroopan parlamentin toimittamaan Euroopan parlamentin oikeudellisen yksikön antamat lausunnot, jotka on todennäköisesti annettu 16.7.2018 ja 3.12.2018, vaikka niiden täsmällinen tekopäivä ei ole tiedossa, mutta joka tapauksessa ennen kuin Euroopan parlamentin puhemiehistö antoi 10.12.2018 Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen soveltamisohjeiden muuttamisesta päätöksen 2018/C 466/02 (EUVL 2018, C 466, s. 8, jäljempänä soveltamisohjeet)

| — | kumoamaan edellä mainitun, Euroopan parlamentin puhemiehistön Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen soveltamisohjeiden muuttamisesta 10.12.2018 antaman päätöksen siltä osin kuin sillä muutetaan soveltamisohjeiden 76 artiklaa (johdanto-osan viides ja kuudes perustelukappale ja 1 artiklan 7 kohta) ja 2 artiklaa, siltä osin kuin se koskee mainittujen soveltamisohjeiden 76 artiklaa, tai muussa tapauksessa siltä osin kuin siinä vahvistetaan 5 prosentin maksu, joka pidätetään kaikista eläkkeistä, joiden maksaminen alkaa 1.1.2019, tai muussa tapauksessa, mikäli katsotaan, että edellä mainittuja seikkoja ei voida erottaa kanteen kohteena olevan päätöksen muusta osasta, kumoamaan mainitun päätöksen kokonaisuudessaan |
| --- | --- |

—

kumoamaan edellä mainitun, Euroopan parlamentin puhemiehistön Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevien sääntöjen soveltamisohjeiden muuttamisesta 10.12.2018 antaman päätöksen siltä osin kuin sillä muutetaan soveltamisohjeiden 76 artiklaa (johdanto-osan viides ja kuudes perustelukappale ja 1 artiklan 7 kohta) ja 2 artiklaa, siltä osin kuin se koskee mainittujen soveltamisohjeiden 76 artiklaa, tai muussa tapauksessa siltä osin kuin siinä vahvistetaan 5 prosentin maksu, joka pidätetään kaikista eläkkeistä, joiden maksaminen alkaa 1.1.2019, tai muussa tapauksessa, mikäli katsotaan, että edellä mainittuja seikkoja ei voida erottaa kanteen kohteena olevan päätöksen muusta osasta, kumoamaan mainitun päätöksen kokonaisuudessaan

| — | velvoittamaan parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että puhemiehistöltä puuttuu asiallinen toimivalta






  — | yhtäältä kanteen kohteena oleva toimi on annettu vastoin Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevia sääntöjä, jotka on vahvistettu 28.9.2005 tehdyllä Euroopan parlamentin päätöksellä 2005/684/EY, Euratom (EUVL 2005, L 262, s. 1) (jäljempänä säännöt). Kanteen kohteena oleva toimi on erityisesti sääntöjen 27 artiklan, jossa säädetään ”hankittujen oikeuksien” ja ”odotusoikeuksien” säilymisestä, vastainen |
| --- | --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että puhemiehistöltä puuttuu asiallinen toimivalta

—

yhtäältä kanteen kohteena oleva toimi on annettu vastoin Euroopan parlamentin jäsenten asemaa koskevia sääntöjä, jotka on vahvistettu 28.9.2005 tehdyllä Euroopan parlamentin päätöksellä 2005/684/EY, Euratom (EUVL 2005, L 262, s. 1) (jäljempänä säännöt). Kanteen kohteena oleva toimi on erityisesti sääntöjen 27 artiklan, jossa säädetään ”hankittujen oikeuksien” ja ”odotusoikeuksien” säilymisestä, vastainen

| — | toisaalta kanteen kohteena olevalla toimella otetaan käyttöön maksu, joka muodostuu erityismaksusta, jonka määrä on viisi prosenttia eläkkeen nimellismäärästä, vaikka maksun käyttöön ottaminen ei kuulu puhemiehistön toimivaltaan SEUT 223 artiklan 2 kohdan nojalla. |
| --- | --- |

—

toisaalta kanteen kohteena olevalla toimella otetaan käyttöön maksu, joka muodostuu erityismaksusta, jonka määrä on viisi prosenttia eläkkeen nimellismäärästä, vaikka maksun käyttöön ottaminen ei kuulu puhemiehistön toimivaltaan SEUT 223 artiklan 2 kohdan nojalla.

| 2) | Toinen kanneperuste, joka perustuu olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen






  — | yhtäältä kantaja väittää, että puhemiehistö on antanut kanteen kohteena olevan toimen noudattamatta SEUT 223 artiklassa asetettuja sääntöjä |
| --- | --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, joka perustuu olennaisten menettelymääräysten rikkomiseen

—

yhtäältä kantaja väittää, että puhemiehistö on antanut kanteen kohteena olevan toimen noudattamatta SEUT 223 artiklassa asetettuja sääntöjä

| — | toisaalta kanteen kohteena olevaa toimea ei ole perusteltu riittävästi ja sillä rikotaan siten SEUT 296 artiklan toisessa kohdassa määrättyä perusteluvelvollisuutta ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan c alakohtaa. |
| --- | --- |

—

toisaalta kanteen kohteena olevaa toimea ei ole perusteltu riittävästi ja sillä rikotaan siten SEUT 296 artiklan toisessa kohdassa määrättyä perusteluvelvollisuutta ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan c alakohtaa.

| 3) | Kolmas kanneperuste, joka perustuu hankittujen oikeuksien ja odotusoikeuksien sekä luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen






  — | yhtäältä kanteen kohteena olevalla toimella loukataan hankittuja oikeuksia ja odotusoikeuksia, jotka johtuvat sekä yleisistä oikeusperiaatteista että säännöistä, joissa säädetään nimenomaisesti, että ne säilyvät täysimääräisinä (27 artikla) |
| --- | --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, joka perustuu hankittujen oikeuksien ja odotusoikeuksien sekä luottamuksensuojan periaatteen loukkaamiseen

—

yhtäältä kanteen kohteena olevalla toimella loukataan hankittuja oikeuksia ja odotusoikeuksia, jotka johtuvat sekä yleisistä oikeusperiaatteista että säännöistä, joissa säädetään nimenomaisesti, että ne säilyvät täysimääräisinä (27 artikla)

| — | toisaalta kanteen kohteena olevalla toimella loukataan luottamuksensuojan periaatetta. |
| --- | --- |

—

toisaalta kanteen kohteena olevalla toimella loukataan luottamuksensuojan periaatetta.

| 4) | Neljäs kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen, yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteiden loukkaamiseen






  — | yhtäältä kantajien oikeuksien loukkaukset ovat suhteettomia kanteen kohteena olevalla toimella pyrittyihin tavoitteisiin nähden |
| --- | --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen, yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteiden loukkaamiseen

—

yhtäältä kantajien oikeuksien loukkaukset ovat suhteettomia kanteen kohteena olevalla toimella pyrittyihin tavoitteisiin nähden

| — | toisaalta kanteen kohteena oleva toimi on kumottava yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteiden loukkaamisen vuoksi. |
| --- | --- |

—

toisaalta kanteen kohteena oleva toimi on kumottava yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteiden loukkaamisen vuoksi.

| 5) | Viides kanneperuste, joka perustuu oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen ja siirtymätoimenpiteiden puutteeseen






  — | yhtäältä kanteen kohteena olevalla toimella loukataan oikeusvarmuuden periaatetta, koska sillä on sääntöjenvastaisesti taannehtivia vaikutuksia |
| --- | --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, joka perustuu oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen ja siirtymätoimenpiteiden puutteeseen

—

yhtäältä kanteen kohteena olevalla toimella loukataan oikeusvarmuuden periaatetta, koska sillä on sääntöjenvastaisesti taannehtivia vaikutuksia

| — | toisaalta kanteen kohteena olevalla toimella loukataan oikeusvarmuuden periaatetta, koska siinä on laiminlyöty toteuttaa siirtymätoimenpiteitä. |
| --- | --- |

—

toisaalta kanteen kohteena olevalla toimella loukataan oikeusvarmuuden periaatetta, koska siinä on laiminlyöty toteuttaa siirtymätoimenpiteitä.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/58 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/58

---

Kanne 1.3.2019 — Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals v. EUIPO — Dalmat (LaTV3D)

(asia T-135/19)

(2019/C 148/56)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals SA (Barcelona, Espanja) (edustaja: asianajaja J. Erdozain López)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Stéphane Dalmat (Pariisi, Ranska)

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus sanamerkin LaTV3D rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Rekisteröintihakemus nro 15 630 833

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 13.12.2018 asiassa R 874/2018-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/58 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/58

---

Kanne 28.2.2019 — Souruh v. neuvosto

(asia T-137/19)

(2019/C 148/57)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Souruh SA (Damaskos, Syyria) (edustaja: asianajaja E. Ruchat)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | ottamaan kantajan kanteen tutkittavaksi ja hyväksymään sen |
| --- | --- |

—

ottamaan kantajan kanteen tutkittavaksi ja hyväksymään sen

| — | tämän seurauksena velvoittamaan Euroopan unionin korvaamaan kantajan kärsimän vahingon sen määräisenä kuin unionin yleinen tuomioistuin katsoo kohtuulliseksi |
| --- | --- |

—

tämän seurauksena velvoittamaan Euroopan unionin korvaamaan kantajan kärsimän vahingon sen määräisenä kuin unionin yleinen tuomioistuin katsoo kohtuulliseksi

| — | toissijaisesti määrää asiantuntijan nimeämisestä kantajan kärsimän vahingon kokonaislaajuuden määrittämiseksi |
| --- | --- |

—

toissijaisesti määrää asiantuntijan nimeämisestä kantajan kärsimän vahingon kokonaislaajuuden määrittämiseksi

| — | velvoittaa Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa Euroopan unionin neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen ensisijaiseen ja yhteen toissijaiseen kanneperusteeseen, jotka ovat olennaisilta osiltaan samanlaiset tai samankaltaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa T-55/19, Cham Holding ja Bena Properties v. neuvosto.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/59 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/59

---

Kanne 14.2.2019 — WH v. EUIPO

(asia T-138/19)

(2019/C 148/58)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: WH (edustaja: asianajaja E. Fontes Vila)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta tunnustamaan kanteen hylkäämistä koskevien perusteiden puuttumisen ja myöntämään kantajalle taannehtivasti kaikin vaikutuksin hänen ansaitsemansa ylennyksen

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Nyt käsiteltävä kanne on nostettu vastaajan tekemästä päätöksestä olla antamatta kantajalle ylennys vuoden 2018 ylennyskierroksella

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa ainoana kanneperusteena hänen puolustautumisoikeuksiensa loukkaamiseen.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/60 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/60

---

Kanne 4.3.2019 — Sabo ym. v. parlamentti ja neuvosto

(asia T-141/19)

(2019/C 148/59)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Peter Sabo (Tulčik, Slovakia) ja kuusi muuta kantajaa (edustaja: R. Smith, solicitor)

Vastaajat: Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan ne Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2018/2001 (1) säännökset, joiden mukaan metsäbiomassasta saatu energia voidaan ottaa huomioon 29 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa, eli ne täyttävät seuraavat kriteerit: a) myötävaikuttaminen vuodelle 2030 asetetun yhteisen tavoitteen toteuttamiseen, b) uusiutuvan energian velvoitteiden täyttymisen arvioiminen ja c) tukikelpoisuuden arvioiminen.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kahteen kanneperusteeseen.

| 1. | Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että direktiivillä 2018/2001 rikotaan SEUT 191 artiklaa, koska sillä ei säilytetä, suojella tai paranneta ympäristön laatua, suojella ihmisten terveyttä tai käytetä luonnonvaroja harkitusti tai järkevästi. Sen päämääränä ei ole korkeatasoinen ympäristönsuojelu, sillä ei torjuta vahinkoja niiden lähteellä, siinä ei sovelleta ennalta varautumisen periaatetta eikä velvoiteta saastuttajaa maksamaan. Siinä ei myöskään oteta huomioon saatavilla olevaa tieteellistä tietoa metsäbiomassan polttamisesta aiheutuvista vaikutuksista ilmastonmuutokseen. |
| --- | --- |

1.

Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että direktiivillä 2018/2001 rikotaan SEUT 191 artiklaa, koska sillä ei säilytetä, suojella tai paranneta ympäristön laatua, suojella ihmisten terveyttä tai käytetä luonnonvaroja harkitusti tai järkevästi. Sen päämääränä ei ole korkeatasoinen ympäristönsuojelu, sillä ei torjuta vahinkoja niiden lähteellä, siinä ei sovelleta ennalta varautumisen periaatetta eikä velvoiteta saastuttajaa maksamaan. Siinä ei myöskään oteta huomioon saatavilla olevaa tieteellistä tietoa metsäbiomassan polttamisesta aiheutuvista vaikutuksista ilmastonmuutokseen.

| 2. | Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että direktiivillä 2018/2001 loukataan lukuisia kantajien oikeuksia (jotka on tunnustettu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7, 10, 14, 17, 22, 24, 35 ja 37 artiklassa), jotka ovat yleisiä ja joita on kunnioitettava sekä EU-kantajien että muiden kuin EU-kantajien osalta. Kyseisiä loukkaamisia ei voida millään tavalla oikeuttaa, koska riidanalaisen direktiivin ristiriidassa olevat säännökset eivät ole tarpeellisia eivätkä ne liity rationaalisesti ympäristönsuojelua koskeviin unionin tavoitteisiin, joiden vastaisia ne ovat. |
| --- | --- |

2.

Toinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että direktiivillä 2018/2001 loukataan lukuisia kantajien oikeuksia (jotka on tunnustettu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7, 10, 14, 17, 22, 24, 35 ja 37 artiklassa), jotka ovat yleisiä ja joita on kunnioitettava sekä EU-kantajien että muiden kuin EU-kantajien osalta. Kyseisiä loukkaamisia ei voida millään tavalla oikeuttaa, koska riidanalaisen direktiivin ristiriidassa olevat säännökset eivät ole tarpeellisia eivätkä ne liity rationaalisesti ympäristönsuojelua koskeviin unionin tavoitteisiin, joiden vastaisia ne ovat.

---

(1)  Uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä 11.12.2018 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2018/2001 (EUVL 2018, L 328, s. 82).

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/60 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/60

---

Kanne 1.3.2019 — Nosio v. EUIPO — Passi (PASSIATA)

(asia T-142/19)

(2019/C 148/60)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Nosio SpA (Mezzocorona, Italia) (edustajat: asianajajat J. Graffer ja A. Ottolini)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto

Muu osapuoli valituslautakunnassa: Passi AG (Rothrist, Sveitsi)

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Kantaja

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus sanamerkin PASSIATA rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Rekisteröintihakemus nro 14 593 123

EUIPO:ssa käyty menettely: Väitemenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n toisen valituslautakunnan 23.11.2018 asiassa R 927/2018-2 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/61 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/61

---

Kanne 2.3.2019 — Solar Ileias Bompaina v. komissio

(asia T-143/19)

(2019/C 148/61)

Oikeudenkäyntikieli:englanti

Asianosaiset

Kantaja: Solar Ileias Bompaina AE (Ateena, Kreikka) (edustajat: asianajajat A. Metaxas ja A. Bartosch)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan riidanalaiset komission toimet, eli 10.10.2018 tehdyn päätöksen C(2018) 6777 final siltä osin kuin siinä hylätään komissiolle asiassa SA.41794 tehdyt kantelut ja täsmällisemmin vain tuon päätöksen 111–121 kohdat ja 8.2.2019 päivätyn kirjeen (B.2 VI/MJ/mkl D*2019/019026) |
| --- | --- |

—

kumoamaan riidanalaiset komission toimet, eli 10.10.2018 tehdyn päätöksen C(2018) 6777 final siltä osin kuin siinä hylätään komissiolle asiassa SA.41794 tehdyt kantelut ja täsmällisemmin vain tuon päätöksen 111–121 kohdat ja 8.2.2019 päivätyn kirjeen (B.2 VI/MJ/mkl D*2019/019026)

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi yhteen ainoaan kanneperusteeseen, jossa se väittää, että sen menettelyllisiä oikeuksia on loukattu siitä syystä, että koska merkityksellistä viitejärjestelmää ei ollut määritelty perustana riidanalaisen toimenpiteen aineellisen valikoitavuuden arvioimiselle komissiolle esitetyt tosiseikat arvioitiin hallinnollisen menettelyn kuluessa virheellisesti uusiutuvista energialähteistä peräisin olevan energian tuottajien ja toimittajien yhteensoveltuvuuden osalta, riidanalaisen toimenpiteen aineellisen valikoitavuuden arvioimisen osalta sovellettava rinnastettavuutta koskeva kriteeri on arvioitu oikeudellisesti virheellisesti, perustelut ovat riittämättömiä huolellisen arvioinnin toteuttamisen ilmeisen puuttumisen takia ja kysymys on arvioitu virheellisesti esitetyn oikeuskäytännön virheellisen soveltamisen takia.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/62 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/62

---

Kanne 6.3.2019 — Flovax v. EUIPO — Dagniaux et Gervais Danone (GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923)

(asia T-147/19)

(2019/C 148/62)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset ja muut osapuolet

Kantaja: Flovax Sàrl (Doncols, Luxemburg) (edustaja: asianajaja C.-S. Marchiani)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Muut osapuolet valituslautakunnassa: Dagniaux (Roubaix, Ranska) ja Compagnie Gervais Danone (Pariisi, Ranska)

Menettely EUIPO:ssa

Hakija: Muu osapuoli valituslautakunnassa, Compagnie Gervais Danone

Riidanalainen tavaramerkki: EU-kuviomerkki GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923 värillä: ”Teksti ja reunus: Pantone sininen n:o 302; tausta Pantone n:o 1205c (kerma)” — EU-tavaramerkki nro 896 480

EUIPO:ssa käyty menettely: Menettämismenettely

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 18.5.2018 asioissa R 2210/2016-1 ja R 2211/2016-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | muuttaa EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 18.5.2018 asioissa R 2210/2016-1 ja R 2211/2016-1 tekemää päätöstä |
| --- | --- |

—

muuttaa EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 18.5.2018 asioissa R 2210/2016-1 ja R 2211/2016-1 tekemää päätöstä

| — | toteaa, että FLOVAXin EUIPO:n valituslautakuntaan jättämä valitus voidaan ottaa tutkittavaksi |
| --- | --- |

—

toteaa, että FLOVAXin EUIPO:n valituslautakuntaan jättämä valitus voidaan ottaa tutkittavaksi

| — | kumoaa päätöksen nro 10417 C, jonka mitättömyysosasto teki EU:n tavaramerkkiasetuksen 55 artiklan 1 kohdan nojalla Compagnie Gervais Danonen esittämän 22.10.2015 rekisteröidyn menettämisvaatimuksen johdosta, ja hylkää mainitun menettämisvaatimuksen kokonaisuudessaan |
| --- | --- |

—

kumoaa päätöksen nro 10417 C, jonka mitättömyysosasto teki EU:n tavaramerkkiasetuksen 55 artiklan 1 kohdan nojalla Compagnie Gervais Danonen esittämän 22.10.2015 rekisteröidyn menettämisvaatimuksen johdosta, ja hylkää mainitun menettämisvaatimuksen kokonaisuudessaan

| — | velvoittaa Compagnie Gervais Danonen maksamaan tavaramerkin haltijalle kumoamismaksun ja edustajasta aiheutuneet kulut EU:n tavaramerkkiasetuksen 94 artiklassa vahvistetun enimmäismäärän mukaisesti. |
| --- | --- |

—

velvoittaa Compagnie Gervais Danonen maksamaan tavaramerkin haltijalle kumoamismaksun ja edustajasta aiheutuneet kulut EU:n tavaramerkkiasetuksen 94 artiklassa vahvistetun enimmäismäärän mukaisesti.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 70 artiklaa on rikottu |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 70 artiklaa on rikottu

| — | kontradiktorista periaatetta on loukattu |
| --- | --- |

—

kontradiktorista periaatetta on loukattu

| — | valituslautakunta on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan sille esitetyn valituksen tutkimatta jättämisen edellytyksiä. |
| --- | --- |

—

valituslautakunta on tehnyt oikeudellisen virheen arvioidessaan sille esitetyn valituksen tutkimatta jättämisen edellytyksiä.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/63 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/63

---

Kanne 12.3.2019 — Koenig & Bauer v. EUIPO (we’re on it)

(asia T-156/19)

(2019/C 148/63)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Koenig & Bauer AG (Würzburg, Saksa) (edustajat: asianajajat B. Reinisch, B. Sorg ja M. Ringer)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Menettely EUIPO:ssa

Riidanalainen tavaramerkki: Hakemus sanamerkin ”we’re on it” rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Rekisteröintihakemus nro 16 983 066

Riidanalainen päätös: EUIPO:n ensimmäisen valituslautakunnan 16.1.2019 asiassa R 1027/2018-1 tekemä päätös

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa riidanalaisen päätöksen ja muuttaa sitä siten, että EUIPO:n 23.4.2018 tekemä päätös, jolla EU-tavaramerkkihakemus nro 16 983 066 hylättiin, kumotaan ja EU-tavaramerkkihakemuksen nro 16 983 066 rekisteröintimenettelyä jatketaan ja että valitusmaksu palautetaan kantajalle (hakijalle) |
| --- | --- |

—

kumoaa riidanalaisen päätöksen ja muuttaa sitä siten, että EUIPO:n 23.4.2018 tekemä päätös, jolla EU-tavaramerkkihakemus nro 16 983 066 hylättiin, kumotaan ja EU-tavaramerkkihakemuksen nro 16 983 066 rekisteröintimenettelyä jatketaan ja että valitusmaksu palautetaan kantajalle (hakijalle)

| — | velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Kanneperusteet

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 94 artiklan 1 kohdan ensimmäisen virkkeen rikkominen |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 94 artiklan 1 kohdan ensimmäisen virkkeen rikkominen

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 94 artiklan 1 kohdan toisen virkkeen rikkominen. |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/1001 94 artiklan 1 kohdan toisen virkkeen rikkominen.

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/64 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/64

---

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 1.3.2019 — Baradel ym. v. EIR

(asia T-507) (1)

(2019/C 148/64)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Yhdeksännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

---

(1)  EUVL C 226, 3.8.2013 (asia on alkujaan rekisteröity Euroopan unionin virkamiestuomioistuimessa asianumerolla F-51/13, ja siirretty Euroopan unionin yleiseen tuomioistuimeen 1.9.2016)

---

| 29.4.2019 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 148/64 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 148/64

---

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 15.2.2019 — – Intercontinental Exchange Holdings v. EUIPO — New York Mercantile Exchange (NYMEX BRENT)

(asia T-760/18) (1)

(2019/C 148/65)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Kahdeksannen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu unionin yleisen tuomioistuimen rekisteristä.

---

(1)  EUVL C 93, 11.3.2019.

---