# Euroopa Liidu C 148/2019

| | ISSN 1977-0898 |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | C 148 |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Teave ja teatised | 62. aastakäik29. aprill 2019 |

ISSN 1977-0898

Euroopa Liidu

Teataja

C 148

Eestikeelne väljaanne

Teave ja teatised

62. aastakäik29. aprill 2019

---

| Sisukord | Lehekülg |
| --- | --- |
| | IV   Teave |
| | TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT |
| | Euroopa Liidu Kohus |
| 2019/C 148/01 | Euroopa Liidu Kohtu viimased väljaanded Euroopa Liidu Teatajas | 1 |

Sisukord

Lehekülg

IV   Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT

Euroopa Liidu Kohus

2019/C 148/01

Euroopa Liidu Kohtu viimased väljaanded Euroopa Liidu Teatajas

Euroopa Liidu Teatajas

1

---

| | V   Teated |
| --- | --- |
| | KOHTUMENETLUSED |
| | CDJ |
| 2019/C 148/02 | kohtuasi C-420/16 P: Euroopa Kohtu (esimene koda) 7. märtsi 2019. aasta otsus — Balázs-Árpád Izsák, Attila Dabis versus Euroopa Komisjon, Ungari, Kreeka Vabariik, Rumeenia, Slovaki Vabariik (Apellatsioonkaebus — Institutsiooniõigus — Kodanikualgatus — Määrus (EL) nr 211/2011 — Kavandatud kodanikualgatuse registreerimine — Artikli 4 lõike 2 punkt b — Tingimus, et kavandatud kodanikualgatus ei jääks ilmselgelt välja Euroopa Komisjoni volituste ulatusest, mille kohaselt komisjon on pädev esitama õigusakti ettepaneku aluslepingute rakendamiseks — Tõendamiskoormis — Majanduslik, sotsiaalne ja territoriaalne ühtekuuluvus — ELTL artikkel 174 — Kodanikualgatus Piirkondadevahelise võrdsuse tagamist ja piirkondade kultuuri säilitamist puudutav ühtekuuluvuspoliitika — Registreerimistaotlus — Komisjoni keeldumine) | 2 |
| 2019/C 148/03 | kohtuasi C-349/17: Euroopa Kohtu (suurkoda) 5. märtsi 2019. aasta otsus (Tallinna Ringkonnakohtu eelotsusetaotlus — Eesti) — Eesti Pagar AS versus Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium (Eelotsusetaotlus — Riigiabi — Määrus (EÜ) nr 800/2008 (üldine grupierandi määrus) — Artikli 8 lõige 2 — Abi, millel on ergutav mõju — Mõiste projekti teostamiseks töö alustamine — Liikmesriigi asutuste pädevus — Ebaseaduslik abi — Euroopa Komisjoni või liikmesriigi kohtu otsuse puudumine — Liikmesriigi asutuste kohustus nõuda ebaseaduslik abi omal algatusel tagasi — Õiguslik alus — ELTL artikli 108 lõige 3 — Õiguspärast ootust kaitsev liidu õiguse üldpõhimõte — Liikmesriigi pädeva asutuse otsus, millega antakse määruse nr 800/2008 alusel abi — Abitaotluse kõlblikkust välistavatest asjaoludest teadmine — Õiguspärase ootuse tekitamine — Puudumine — Aegumine — Struktuurifondist kaasrahastatav abi — Kohaldatavad õigusnormid — Määrus (EÜ, Euratom) nr 2988/95 — Riigisisesed õigusnormid — Intress — Kohustus nõuda intressi — Õiguslik alus — ELTL artikli 108 lõige 3 — Kohaldatavad õigusnormid — Riigisisesed õigusnormid — Tõhususe põhimõte) | 3 |
| 2019/C 148/04 | kohtuasi C-643/17: Euroopa Kohtu (kuues koda) 7. märtsi 2019. aasta otsus (Supremo Tribunal Administrativo eelotsusetaotlus — Portugal) — Suez II Water Technologies & Solutions Portugal, Unipessoal Lda, varem GE Power Controls Portugal Unipessoal, Lda versus Fazenda Pública (Eelotsusetaotlus — Tolliliit — Määrus (EMÜ) nr 2913/92 — Artikkel 37 — Ühenduse tolliseadustik — Määrus (EMÜ) nr 2454/93 — Artikkel 313 — Kauba tollistaatus — Eeldus, et kaup on ühenduse kaup) | 4 |
| 2019/C 148/05 | kohtuasi C-693/17 P: Euroopa Kohtu (kümnes koda) 6. märtsi 2019. aasta otsus — BMB sp. z o.o. versus Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO), Ferrero SpA (Apellatsioonkaebus — Ühenduse disainilahendus — Määrus (EÜ) nr 6/2002 — Artikli 25 lõike 1 punkt e — Kehtetuks tunnistamise menetlus — Maiustuste karpi kujutav disainilahendus — Kehtetuks tunnistamine) | 5 |
| 2019/C 148/06 | kohtuasi C-728/17 P: Euroopa Kohtu (esimene koda) 7. märtsi 2019. aasta otsus — Euroopa Komisjon versus Alain Laurent Brouillard (Apellatsioonkaebus — Avalik teenistus — Töölevõtmine — Konkurss — Konkursile lubamise tingimused — Nõutavad diplomid ja haridustase — Avalik konkurss EPSO/AD/306/15 — Kvalifikatsioonil põhinev eelvalik — Haridustase, mis vastab õigusteaduse õppekava täies mahus läbimisele Belgia, Prantsusmaa või Luksemburgi kõrgharidusasutuses — 2-aastase magistriõppe diplom õiguses, majanduses, juhtimises, kiitusega eraõiguses, spetsialiseerumisega jurist-lingvisti erialale — Väljastamine pärast kogemuste omandamise kontrollimist — Kandidatuuri tagasilükkamine) | 6 |
| 2019/C 148/07 | kohtuasi C-392/18 P: Mauro Bettani 13. juunil 2018 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 24. aprilli 2018. aasta määruse peale kohtuasjas T-80/18: Bettani versus komisjon | 6 |
| 2019/C 148/08 | kohtuasi C-757/18 P: M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M-Sansz Kft.) 3. detsembril 2018 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (seitsmes koda) 28. septembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-709/17, M-Sansz versus komisjon | 7 |
| 2019/C 148/09 | kohtuasi C-809/18 P: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti 20. detsembril 2018 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 15. oktoobri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-7/17: John Mills versus EUIPO | 8 |
| 2019/C 148/10 | kohtuasi C-818/18 P: Yokohama Rubber Co. Ltd 21. detsembril 2018 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (seitsmes koda laiendatud koosseisus) 24. oktoobri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-447/16: Pirelli Tyre versus EUIPO | 9 |
| 2019/C 148/11 | kohtuasi C-825/18 P: Mamas and Papas Ltd 28. detsembril 2018 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 23. oktoobri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-672/17: Mamas and Papas versus EUIPO | 11 |
| 2019/C 148/12 | kohtuasi C-6/19 P: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti 4. jaanuaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (seitsmes koda laiendatud koosseisus) 24. oktoobri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-447/16: Pirelli Tyre versus EUIPO | 12 |
| 2019/C 148/13 | kohtuasi C-13/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Audiencia Provincial de Zaragoza (Hispaania) 9. jaanuaril 2019 — Ibercaja Banco, S.A. versus TJ ja UK | 13 |
| 2019/C 148/14 | kohtuasi C-48/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesfinanzhof (Saksamaa) 25. jaanuaril 2019 — X-GmbH versus Finanzamt Z | 14 |
| 2019/C 148/15 | kohtuasi C-56/19 P: RFA International, LP 25. jaanuaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (üheksas koda) 15. novembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-113/15: RFA International versus komisjon | 15 |
| 2019/C 148/16 | kohtuasi C-57/19 P: Euroopa Komisjoni 25. jaanuaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kolmas koda laiendatud koosseisus) 15. novembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-793/14: Tempus Energy ja Tempus Energy Technology versus komisjon | 16 |
| 2019/C 148/17 | kohtuasi C-74/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa — Juízo Local Cível de Lisboa — Juiz 18 (Portugal) 31. jaanuaril 2019 — LE versus Transportes Aéreos Portugueses, SA | 18 |
| 2019/C 148/18 | kohtuasi C-80/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Leedu) 4. veebruaril 2019 — E. E. | 18 |
| 2019/C 148/19 | kohtuasi C-105/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Monomeles Protodikeio Serron (Kreeka) 8. veebruaril 2019 — WP versus Trapeza Peiraios AE | 20 |
| 2019/C 148/20 | kohtuasi C-113/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Cour administrative (Luksemburg) 12. veebruaril 2019 — Luxaviation SA versus Ministre de l’Environnement | 21 |
| 2019/C 148/21 | kohtuasi C-117/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Leedu) 15. veebruaril 2019 — AB Linas Agro versus Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos | 22 |
| 2019/C 148/22 | kohtuasi C-130/19: 15. veebruaril 2019 esitatud hagi — Euroopa Liidu Kontrollikoda versus Karel Pinxten | 24 |
| 2019/C 148/23 | kohtuasi C-144/19 P: Lupin Ltd 20. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (üheksas koda) 12. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-680/14 P: Lupin versus komisjon | 24 |
| 2019/C 148/24 | kohtuasi C-145/19 P: Mohamed Hosni Elsayed Mubaraki 20. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (viies koda) 12. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-358/17: Mubarak versus nõukogu | 26 |
| 2019/C 148/25 | kohtuasi C-146/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Sloveenia) 21. veebruaril 2019 — SCT, d.d (pankrotis) versus Sloveenia Vabariik | 27 |
| 2019/C 148/26 | kohtuasi C-149/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Okresný súd Bratislava V (Slovakkia Vabariik) 22. veebruaril 2019 — kriminaalasi järgmise isiku suhtes: R. B. | 28 |
| 2019/C 148/27 | kohtuasi C-151/19 P: Euroopa Komisjoni 21. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (üheksas koda) 12. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-684/14: Krka versus komisjon | 29 |
| 2019/C 148/28 | kohtuasi C-161/19: 22. veebruaril 2019 esitatud hagi — Euroopa Komisjon versus Austria Vabariik | 30 |
| 2019/C 148/29 | kohtuasi C-164/19 P: Niche Generics Ltd-i 22. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (üheksas koda) 21. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-701/14: Niche Generics versus komisjon | 31 |
| 2019/C 148/30 | kohtuasi C-165/19 P: Slovak Telekom, a.s.’i 22. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (üheksas laiendatud koda) 13. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-851/14: Slovak Telekom versus komisjon | 32 |
| 2019/C 148/31 | kohtuasi C-166/19 P: Unichem Laboratories Ltd-i 22. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (üheksas koda) 12. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-705/14: Unichem Laboratories versus komisjon | 33 |
| 2019/C 148/32 | kohtuasi C-173/19 P: Scandlines Danmark ApS-i ja Scandlines Deutschland GmbH 25. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 13. detsembri 2018. aasta määruse peale kohtuasjas T-890/16: Scandlines Danmark ja Scandlines Deutschland versus komisjon | 34 |
| 2019/C 148/33 | kohtuasi C-174/19 P: Scandlines Danmark ApS-i ja Scandlines Deutschland GmbH 25. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 13. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-630/15: Scandlines Danmark ja Scandlines Deutschland versus komisjon | 35 |
| 2019/C 148/34 | kohtuasi C-175/19 P: Stena Line Scandinavia AB 25. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 13. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-631/15: Stena Line Scandinavia versus komisjon | 37 |
| 2019/C 148/35 | kohtuasi C-183/19 P: Fruits de Ponent, S.C.C.L.-i 22. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kolmas koda) 13. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-290/16: Fruits de Ponent versus komisjon | 38 |
| | GCEU |
| 2019/C 148/36 | kohtuasi T-716/14: Üldkohtu 7. märtsi 2019. aasta otsus — Tweedale versus EFSA (Dokumentidega tutvumine — Määrus (EÜ) nr 1049/2001 — Dokumendid, mis on seotud toimeaine glüfosaat heakskiitmise uuendamise menetluses koostatud toksilisuse uuringutega — Osaline keeldumine dokumentidega tutvumise võimaldamisest — Ärihuve kaitsev erand — Ülekaalukas üldine huvi — Määrus (EÜ) nr 1367/2006 — Mõiste teave, mis on seotud heitmetega keskkonda) | 40 |
| 2019/C 148/37 | kohtuasi T-135/15: Üldkohtu 12. märtsi 2019. aasta otsus — Itaalia versus komisjon (EAGF — Rahastamisest välja jäetud kulud — Itaalia tehtud kulutused — Suhkrutööstuse ümberkorraldamise ajutine kava — Määrus (EÜ) nr 320/2006 — Määrus (EÜ) nr 968/2006 — Määrus (EÜ) nr 1290/2005 — 24-kuuline tähtaeg — Mõiste mitmeaastane meede — Ümberkorraldusabi andmise tingimused — Mõiste tootmisseade — Silode liigitamine — Mõiste täielik demonteerimine — Dokumendi VI/5330/97 2. lisa — Raskused liidu õigusaktide tõlgendamisel — Lojaalne koostöö — Õiguspärane ootus — Ne bis in idem — Tapatoetus — Põllumajandustoodete teavitamis- ja müügiedendusmeetmed — Hilinenud maksed — Tõendid erandlike haldustingimuste kohta — Võrdne kohtlemine — Tõlkeviga liidu määruse ühes keeleversioonis — Liikmesriigile finantskorrektsiooni määramine) | 41 |
| 2019/C 148/38 | kohtuasi T-139/15: Üldkohtu 12. märtsi 2019. aasta otsus — Ungari versus komisjon (EAGGF — Tagatisrahastu — EAGF — Suhkur — Ajutine kava suhkrutööstuse ümberkorraldamiseks ühenduses — Määrus (EÜ) nr 320/2006 — Määrus (EÜ) nr 968/2006 — Rahastamisest välja jäetud kulutused — Ungari tehtud kulutused — Tootmisseadmete täielikuks demonteerimiseks antava toetuse ja tootmisseadmete osaliseks demonteerimiseks antava toetuse andmise tingimused — Mõiste tootmisseadmed — Hinnangu andmine tornhoidlate kasutamisele abitaotluse esitamise kuupäeval — Mõiste täielik demonteerimine — Dokumendi VI/5330/97 2. lisa — Euroopa Liidu õiguse tõlgendamise raskused — Lojaalne koostöö) | 42 |
| 2019/C 148/39 | kohtuasi T-156/15: Üldkohtu 12. märtsi 2019. aasta otsus — Prantsusmaa versus komisjon (EAGF ja EAFRD — Rahastamisest välja jäetud kulud — Kulud, mida tegi Prantsusmaa — Pindalatoetused — Menetluslikud tagatised — Määrus (EÜ) nr 885/2006 — Mõiste püsirohumaa — Määrus (EÜ) nr 1120/2009 — Rohumaade eeskirjavastase määratlemise alusel moodustatud riiklik kontrollisüsteem — Kõikide kulutuste väljajätmine — Proportsionaalsus — Maaelu kuusnurkse arengu abikava — Maaelu arengu toetusmeetmed — Ebasoodsate looduslike tingimustega piirkonnad — Määrus (EÜ) nr 1975/2006 — Määrus (EL) nr 65/2011 — Kindla määraga finantskorrektsioon — Kohapealsed kontrollid — Loomkoormuse kriteerium — Loomade loendamine — Suhkrutööstuse ümberkorraldamise ajutine kava — Määrus (EÜ) nr 320/2006 — Määrus (EÜ) nr 968/2006 — Ümberkorraldusabi andmise tingimused — Mõiste tootmisrajatis — Hinnangu andmine tornhoidlate kasutamisele abitaotluse esitamise kuupäeval — Mõiste täielik demonteerimine — Proportsionaalsus — Võrdne kohtlemine — Dokumendi VI/5330/97 lisa 2) | 43 |
| 2019/C 148/40 | kohtuasi T-730/16: Üldkohtu 13. märtsi 2019. aasta otsus — Espírito Santo Financial Group versus EKP (Õigus tutvuda dokumentidega — Otsus 2004/258/EÜ — Dokumendid, mis puudutavad EKP 1. augusti 2014. aasta otsust Banco Espírito Santo, SA kohta — Dokumentidega tutvumise osaline keelamine — Erand, mis puudutab EKP otsuseid tegevate organite menetluste konfidentsiaalsust — Erand, mis puudutab liidu või liikmesriigi finants-, rahandus- või majanduspoliitikat — Erand, mis puudutab finantssüsteemi stabiilsust liidus või liikmesriigis — Ärihuve kaitsev erand — Erand, mis puudutab sisekasutuseks esitatud arvamusi — Põhjendamiskohustus) | 44 |
| 2019/C 148/41 | kohtuasi T-799/16: Üldkohtu 12. märtsi 2019. aasta otsus — Xiaomi versus EUIPO — Dudingen Develops (MI) (Euroopa Liidu kaubamärk — Vastulausemenetlus — Euroopa Liidu kujutismärgi MI taotlus — Euroopa Liidu varasem kujutismärk MI — Suhteline keeldumispõhjus — Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b (muudetud määrusega (EL) nr 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b) — Põhjendamiskohustus — Määruse nr 207/2009 artikkel 75 (nüüd määruse 2017/1001 artikkel 94)) | 45 |
| 2019/C 148/42 | kohtuasi T-837/16: Üldkohtu 7. märtsi 2019. aasta otsus — Rootsi versus komisjon (REACH — Komisjoni otsus, millega autoriseeritakse pliisulfokromaatkollase ja pliikromaatmolübdaatsulfaatpunase kasutusalad — Määruse (EÜ) nr 1907/2006 artikli 60 lõiked 4 ja 5 — Alternatiivide puudumise analüüs — Õigusnormi rikkumine) | 46 |
| 2019/C 148/43 | kohtuasi T-59/17: Üldkohtu 7. märtsi 2019. aasta otsus — L versus parlament (Avalik teenistus — Parlamendiliikme registreeritud assistent — Lepingu ülesütlemine — Usaldussuhte katkemine — Tegevus väljaspool teenistuskohustusi — Ilmne hindamisviga — Kahju hüvitamise nõue) | 47 |
| 2019/C 148/44 | kohtuasi T-329/17: Üldkohtu 7. märtsi 2019. aasta otsus — Hautala jt versus EFSA (Dokumentidega tutvumine — Määrus (EÜ) nr 1049/2001 — Dokumendid, mis on seotud toimeaine glüfosaat heakskiitmise uuendamise menetluses koostatud vähki tekitava toime uuringutega — Osaline keeldumine dokumentidega tutvumise võimaldamisest — Ärihuve kaitsev erand — Ülekaalukas üldine huvi — Määrus (EÜ) nr 1367/2006 — Mõiste „teave, mis on seotud heitmetega keskkonda) | 47 |
| 2019/C 148/45 | kohtuasi T-446/17: Üldkohtu 12. märtsi 2019. aasta otsus — TK versus parlament (Avalik teenistus — Ajutised teenistujad — Muudatus seatud tööülesannetes — Mõiste ametisse määramine — Kutse vestlusele — Mõiste menetlus — Psühholoogilise ahistamise väide — Abitaotlus — Vastutus — Mittevaraline kahju) | 48 |
| 2019/C 148/46 | kohtuasi T-798/17: Üldkohtu 12. märtsi 2019. aasta otsus — De Masi ja Varoufakis versus Euroopa Keskpank (Dokumentidega tutvumine — Otsus 2004/258/EÜ — Dokument Vastused küsimustele, mis puudutavad protokolli EKPSi ja EKP põhikirja kohta artikli 14.4 tõlgendamist — Dokumendiga tutvumise võimaldamisest keeldumine — Õigusnõustamist kaitsev erand — Sisekasutuseks mõeldud dokumente kaitsev erand — Ülekaalukas üldine huvi) | 49 |
| 2019/C 148/47 | kohtuasi T-26/18: Üldkohtu 12. märtsi 2019. aasta otsus — Prantsusmaa versus komisjon (EAGF ja EAFRD — Rahastamisest välja jäetud kulud — Kulud, mida tegi Prantsusmaa — Ühekordsed ja kindlasummalised finantskorrektsioonid — Pindalatoetused — Põldude identifitseerimise süsteem — Toetuskõlblike pindalade kindlaksmääramine — Põllumajandusmaa heas põllumajandus- ja keskkonnaseisundis hoidmine — Maastikuelemendid — Karjatatav nõmmemaa — Riiklik kontrollisüsteem, mis põhineb toetuskõlblike pindalade vastuolus oleval määratlusel — Proportsionaalsus — Põhjendamiskohustus — Vastavuskontroll — Kõige tõenäolisem viga — Õigusnormi rikkumine) | 50 |
| 2019/C 148/48 | kohtuasi T-106/18: Üldkohtu 7. märtsi 2019. aasta otsus — Laverana versus EUIPO — Agroecopark (VERA GREEN) (Euroopa Liidu kaubamärk — Vastulausemenetlus — Euroopa Liidu sõnamärgi VERA GREEN taotlus — Varasem Euroopa Liidu sõnamärk LAVERA — Suhteline keeldumispõhjus — Segiajamise tõenäosuse puudumine — Määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b) | 51 |
| 2019/C 148/49 | kohtuasi T-297/18: Üldkohtu 13. märtsi 2019. aasta otsus — Wirecard Technologies versus EUIPO — Striatum Ventures (supr) (Euroopa Liidu kaubamärk — Kehtetuks tunnistamise menetlus — Euroopa Liidu sõnamärk supr — Varasem Beneluxi sõnamärk Zupr — Suhteline keeldumispõhjus — Segiajamise tõenäosus — Tähiste sarnasus — Määruse (EÜ) nr 2017/1001 artikli 60 lõike 1 punkt a ja artikli 8 lõike 1 punkt b) | 51 |
| 2019/C 148/50 | kohtuasi T-463/18: Üldkohtu 12. märtsi 2019. aasta otsus — Novartis versus EUIPO (SMARTSURFACE) (Euroopa Liidu kaubamärk — Euroopa Liidu sõnamärgi SMARTSURFACE taotlus — Absoluutne keeldumispõhjus — Kirjeldavus — Määruse (EÜ) nr 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkt b — Eristusvõime puudumine — Määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkt b) | 52 |
| 2019/C 148/51 | kohtuasi T-326/18: Üldkohtu 8. märtsi 2019. aasta määrus — Herrero Torres versus EUIPO — DZ Licores (CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES) (Euroopa Liidu kaubamärk — Vastulausemenetlus — Euroopa Liidu kujutismärgi CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES taotlus — Varasem siseriiklik kujutismärk Carajillo — Suhteline keeldumispõhjus — Segiajamise tõenäosus — Määruse 2017/2001 artikli 8 lõike 1 punkt b — Õiguslikult ilmselgelt täiesti põhjendamata hagi) | 53 |
| 2019/C 148/52 | kohtuasi T-125/19: 20. veebruaril 2019 esitatud hagi — Clem & Jo Optique versus EUIPO — C&A (C&J) | 54 |
| 2019/C 148/53 | kohtuasi T-126/19: 21. veebruaril 2019 esitatud hagi — Krajowa Izba Gospodarcza Chłodnictwa i Klimatyzacji versus komisjon | 54 |
| 2019/C 148/54 | kohtuasi T-131/19: 25. veebruaril 2019 esitatud hagi — Oosterbosch versus parlament | 55 |
| 2019/C 148/55 | kohtuasi T-132/19: 26. veebruaril 2019 esitatud hagi — Ashworth versus parlament | 56 |
| 2019/C 148/56 | kohtuasi T-135/19: 1. märtsil 2019 esitatud hagi — Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals versus EUIPO — Dalmat (LaTV3D) | 58 |
| 2019/C 148/57 | kohtuasi T-137/19: 28. veebruaril 2019 esitatud hagi — Souruh versus nõukogu | 58 |
| 2019/C 148/58 | kohtuasi T-138/19: 14. veebruaril 2019 esitatud hagi — WH versus EUIPO | 59 |
| 2019/C 148/59 | kohtuasi T-141/19: 4. märtsil 2019 esitatud hagi — Sabo jt versus parlament ja nõukogu | 60 |
| 2019/C 148/60 | kohtuasi T-142/19: 1. märtsil 2019 esitatud hagi — Nosio versus EUIPO — Passi (PASSIATA) | 60 |
| 2019/C 148/61 | kohtuasi T-143/19: 2. märtsil 2019 esitatud hagi — Solar Ileias Bompaina versus komisjon | 61 |
| 2019/C 148/62 | kohtuasi T-147/19: 6. märtsil 2019 esitatud hagi — Flovax versus EUIPO — Dagniaux ja Gervais Danone (GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923) | 62 |
| 2019/C 148/63 | kohtuasi T-156/19: 12. märtsil 2019 esitatud hagi — Koenig & Bauer versus EUIPO (we’re on it) | 63 |
| 2019/C 148/64 | kohtuasi T-507/16: Üldkohtu 1. märtsi 2019. aasta määrus — Baradel jt versus Euroopa Investeerimisfond | 64 |
| 2019/C 148/65 | kohtuasi T-760/18: Üldkohtu 15. veebruari 2019. aasta määrus — Intercontinental Exchange Holdings versus EUIPO — New York Mercantile Exchange (NYMEX BRENT) | 64 |

V   Teated

KOHTUMENETLUSED

CDJ

2019/C 148/02

kohtuasi C-420/16 P: Euroopa Kohtu (esimene koda) 7. märtsi 2019. aasta otsus — Balázs-Árpád Izsák, Attila Dabis versus Euroopa Komisjon, Ungari, Kreeka Vabariik, Rumeenia, Slovaki Vabariik (Apellatsioonkaebus — Institutsiooniõigus — Kodanikualgatus — Määrus (EL) nr 211/2011 — Kavandatud kodanikualgatuse registreerimine — Artikli 4 lõike 2 punkt b — Tingimus, et kavandatud kodanikualgatus ei jääks ilmselgelt välja Euroopa Komisjoni volituste ulatusest, mille kohaselt komisjon on pädev esitama õigusakti ettepaneku aluslepingute rakendamiseks — Tõendamiskoormis — Majanduslik, sotsiaalne ja territoriaalne ühtekuuluvus — ELTL artikkel 174 — Kodanikualgatus Piirkondadevahelise võrdsuse tagamist ja piirkondade kultuuri säilitamist puudutav ühtekuuluvuspoliitika — Registreerimistaotlus — Komisjoni keeldumine)

2

2019/C 148/03

kohtuasi C-349/17: Euroopa Kohtu (suurkoda) 5. märtsi 2019. aasta otsus (Tallinna Ringkonnakohtu eelotsusetaotlus — Eesti) — Eesti Pagar AS versus Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium (Eelotsusetaotlus — Riigiabi — Määrus (EÜ) nr 800/2008 (üldine grupierandi määrus) — Artikli 8 lõige 2 — Abi, millel on ergutav mõju — Mõiste projekti teostamiseks töö alustamine — Liikmesriigi asutuste pädevus — Ebaseaduslik abi — Euroopa Komisjoni või liikmesriigi kohtu otsuse puudumine — Liikmesriigi asutuste kohustus nõuda ebaseaduslik abi omal algatusel tagasi — Õiguslik alus — ELTL artikli 108 lõige 3 — Õiguspärast ootust kaitsev liidu õiguse üldpõhimõte — Liikmesriigi pädeva asutuse otsus, millega antakse määruse nr 800/2008 alusel abi — Abitaotluse kõlblikkust välistavatest asjaoludest teadmine — Õiguspärase ootuse tekitamine — Puudumine — Aegumine — Struktuurifondist kaasrahastatav abi — Kohaldatavad õigusnormid — Määrus (EÜ, Euratom) nr 2988/95 — Riigisisesed õigusnormid — Intress — Kohustus nõuda intressi — Õiguslik alus — ELTL artikli 108 lõige 3 — Kohaldatavad õigusnormid — Riigisisesed õigusnormid — Tõhususe põhimõte)

3

2019/C 148/04

kohtuasi C-643/17: Euroopa Kohtu (kuues koda) 7. märtsi 2019. aasta otsus (Supremo Tribunal Administrativo eelotsusetaotlus — Portugal) — Suez II Water Technologies & Solutions Portugal, Unipessoal Lda, varem GE Power Controls Portugal Unipessoal, Lda versus Fazenda Pública (Eelotsusetaotlus — Tolliliit — Määrus (EMÜ) nr 2913/92 — Artikkel 37 — Ühenduse tolliseadustik — Määrus (EMÜ) nr 2454/93 — Artikkel 313 — Kauba tollistaatus — Eeldus, et kaup on ühenduse kaup)

4

2019/C 148/05

kohtuasi C-693/17 P: Euroopa Kohtu (kümnes koda) 6. märtsi 2019. aasta otsus — BMB sp. z o.o. versus Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO), Ferrero SpA (Apellatsioonkaebus — Ühenduse disainilahendus — Määrus (EÜ) nr 6/2002 — Artikli 25 lõike 1 punkt e — Kehtetuks tunnistamise menetlus — Maiustuste karpi kujutav disainilahendus — Kehtetuks tunnistamine)

5

2019/C 148/06

kohtuasi C-728/17 P: Euroopa Kohtu (esimene koda) 7. märtsi 2019. aasta otsus — Euroopa Komisjon versus Alain Laurent Brouillard (Apellatsioonkaebus — Avalik teenistus — Töölevõtmine — Konkurss — Konkursile lubamise tingimused — Nõutavad diplomid ja haridustase — Avalik konkurss EPSO/AD/306/15 — Kvalifikatsioonil põhinev eelvalik — Haridustase, mis vastab õigusteaduse õppekava täies mahus läbimisele Belgia, Prantsusmaa või Luksemburgi kõrgharidusasutuses — 2-aastase magistriõppe diplom õiguses, majanduses, juhtimises, kiitusega eraõiguses, spetsialiseerumisega jurist-lingvisti erialale — Väljastamine pärast kogemuste omandamise kontrollimist — Kandidatuuri tagasilükkamine)

6

2019/C 148/07

kohtuasi C-392/18 P: Mauro Bettani 13. juunil 2018 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 24. aprilli 2018. aasta määruse peale kohtuasjas T-80/18: Bettani versus komisjon

6

2019/C 148/08

kohtuasi C-757/18 P: M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M-Sansz Kft.) 3. detsembril 2018 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (seitsmes koda) 28. septembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-709/17, M-Sansz versus komisjon

7

2019/C 148/09

kohtuasi C-809/18 P: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti 20. detsembril 2018 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 15. oktoobri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-7/17: John Mills versus EUIPO

8

2019/C 148/10

kohtuasi C-818/18 P: Yokohama Rubber Co. Ltd 21. detsembril 2018 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (seitsmes koda laiendatud koosseisus) 24. oktoobri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-447/16: Pirelli Tyre versus EUIPO

9

2019/C 148/11

kohtuasi C-825/18 P: Mamas and Papas Ltd 28. detsembril 2018 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 23. oktoobri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-672/17: Mamas and Papas versus EUIPO

11

2019/C 148/12

kohtuasi C-6/19 P: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti 4. jaanuaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (seitsmes koda laiendatud koosseisus) 24. oktoobri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-447/16: Pirelli Tyre versus EUIPO

12

2019/C 148/13

kohtuasi C-13/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Audiencia Provincial de Zaragoza (Hispaania) 9. jaanuaril 2019 — Ibercaja Banco, S.A. versus TJ ja UK

13

2019/C 148/14

kohtuasi C-48/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesfinanzhof (Saksamaa) 25. jaanuaril 2019 — X-GmbH versus Finanzamt Z

14

2019/C 148/15

kohtuasi C-56/19 P: RFA International, LP 25. jaanuaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (üheksas koda) 15. novembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-113/15: RFA International versus komisjon

15

2019/C 148/16

kohtuasi C-57/19 P: Euroopa Komisjoni 25. jaanuaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kolmas koda laiendatud koosseisus) 15. novembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-793/14: Tempus Energy ja Tempus Energy Technology versus komisjon

16

2019/C 148/17

kohtuasi C-74/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa — Juízo Local Cível de Lisboa — Juiz 18 (Portugal) 31. jaanuaril 2019 — LE versus Transportes Aéreos Portugueses, SA

18

2019/C 148/18

kohtuasi C-80/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Leedu) 4. veebruaril 2019 — E. E.

18

2019/C 148/19

kohtuasi C-105/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Monomeles Protodikeio Serron (Kreeka) 8. veebruaril 2019 — WP versus Trapeza Peiraios AE

20

2019/C 148/20

kohtuasi C-113/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Cour administrative (Luksemburg) 12. veebruaril 2019 — Luxaviation SA versus Ministre de l’Environnement

21

2019/C 148/21

kohtuasi C-117/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Leedu) 15. veebruaril 2019 — AB Linas Agro versus Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

22

2019/C 148/22

kohtuasi C-130/19: 15. veebruaril 2019 esitatud hagi — Euroopa Liidu Kontrollikoda versus Karel Pinxten

24

2019/C 148/23

kohtuasi C-144/19 P: Lupin Ltd 20. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (üheksas koda) 12. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-680/14 P: Lupin versus komisjon

24

2019/C 148/24

kohtuasi C-145/19 P: Mohamed Hosni Elsayed Mubaraki 20. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (viies koda) 12. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-358/17: Mubarak versus nõukogu

26

2019/C 148/25

kohtuasi C-146/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Sloveenia) 21. veebruaril 2019 — SCT, d.d (pankrotis) versus Sloveenia Vabariik

27

2019/C 148/26

kohtuasi C-149/19: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Okresný súd Bratislava V (Slovakkia Vabariik) 22. veebruaril 2019 — kriminaalasi järgmise isiku suhtes: R. B.

28

2019/C 148/27

kohtuasi C-151/19 P: Euroopa Komisjoni 21. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (üheksas koda) 12. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-684/14: Krka versus komisjon

29

2019/C 148/28

kohtuasi C-161/19: 22. veebruaril 2019 esitatud hagi — Euroopa Komisjon versus Austria Vabariik

30

2019/C 148/29

kohtuasi C-164/19 P: Niche Generics Ltd-i 22. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (üheksas koda) 21. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-701/14: Niche Generics versus komisjon

31

2019/C 148/30

kohtuasi C-165/19 P: Slovak Telekom, a.s.’i 22. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (üheksas laiendatud koda) 13. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-851/14: Slovak Telekom versus komisjon

32

2019/C 148/31

kohtuasi C-166/19 P: Unichem Laboratories Ltd-i 22. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (üheksas koda) 12. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-705/14: Unichem Laboratories versus komisjon

33

2019/C 148/32

kohtuasi C-173/19 P: Scandlines Danmark ApS-i ja Scandlines Deutschland GmbH 25. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 13. detsembri 2018. aasta määruse peale kohtuasjas T-890/16: Scandlines Danmark ja Scandlines Deutschland versus komisjon

34

2019/C 148/33

kohtuasi C-174/19 P: Scandlines Danmark ApS-i ja Scandlines Deutschland GmbH 25. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 13. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-630/15: Scandlines Danmark ja Scandlines Deutschland versus komisjon

35

2019/C 148/34

kohtuasi C-175/19 P: Stena Line Scandinavia AB 25. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 13. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-631/15: Stena Line Scandinavia versus komisjon

37

2019/C 148/35

kohtuasi C-183/19 P: Fruits de Ponent, S.C.C.L.-i 22. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kolmas koda) 13. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-290/16: Fruits de Ponent versus komisjon

38

GCEU

2019/C 148/36

kohtuasi T-716/14: Üldkohtu 7. märtsi 2019. aasta otsus — Tweedale versus EFSA (Dokumentidega tutvumine — Määrus (EÜ) nr 1049/2001 — Dokumendid, mis on seotud toimeaine glüfosaat heakskiitmise uuendamise menetluses koostatud toksilisuse uuringutega — Osaline keeldumine dokumentidega tutvumise võimaldamisest — Ärihuve kaitsev erand — Ülekaalukas üldine huvi — Määrus (EÜ) nr 1367/2006 — Mõiste teave, mis on seotud heitmetega keskkonda)

40

2019/C 148/37

kohtuasi T-135/15: Üldkohtu 12. märtsi 2019. aasta otsus — Itaalia versus komisjon (EAGF — Rahastamisest välja jäetud kulud — Itaalia tehtud kulutused — Suhkrutööstuse ümberkorraldamise ajutine kava — Määrus (EÜ) nr 320/2006 — Määrus (EÜ) nr 968/2006 — Määrus (EÜ) nr 1290/2005 — 24-kuuline tähtaeg — Mõiste mitmeaastane meede — Ümberkorraldusabi andmise tingimused — Mõiste tootmisseade — Silode liigitamine — Mõiste täielik demonteerimine — Dokumendi VI/5330/97 2. lisa — Raskused liidu õigusaktide tõlgendamisel — Lojaalne koostöö — Õiguspärane ootus — Ne bis in idem — Tapatoetus — Põllumajandustoodete teavitamis- ja müügiedendusmeetmed — Hilinenud maksed — Tõendid erandlike haldustingimuste kohta — Võrdne kohtlemine — Tõlkeviga liidu määruse ühes keeleversioonis — Liikmesriigile finantskorrektsiooni määramine)

41

2019/C 148/38

kohtuasi T-139/15: Üldkohtu 12. märtsi 2019. aasta otsus — Ungari versus komisjon (EAGGF — Tagatisrahastu — EAGF — Suhkur — Ajutine kava suhkrutööstuse ümberkorraldamiseks ühenduses — Määrus (EÜ) nr 320/2006 — Määrus (EÜ) nr 968/2006 — Rahastamisest välja jäetud kulutused — Ungari tehtud kulutused — Tootmisseadmete täielikuks demonteerimiseks antava toetuse ja tootmisseadmete osaliseks demonteerimiseks antava toetuse andmise tingimused — Mõiste tootmisseadmed — Hinnangu andmine tornhoidlate kasutamisele abitaotluse esitamise kuupäeval — Mõiste täielik demonteerimine — Dokumendi VI/5330/97 2. lisa — Euroopa Liidu õiguse tõlgendamise raskused — Lojaalne koostöö)

42

2019/C 148/39

kohtuasi T-156/15: Üldkohtu 12. märtsi 2019. aasta otsus — Prantsusmaa versus komisjon (EAGF ja EAFRD — Rahastamisest välja jäetud kulud — Kulud, mida tegi Prantsusmaa — Pindalatoetused — Menetluslikud tagatised — Määrus (EÜ) nr 885/2006 — Mõiste püsirohumaa — Määrus (EÜ) nr 1120/2009 — Rohumaade eeskirjavastase määratlemise alusel moodustatud riiklik kontrollisüsteem — Kõikide kulutuste väljajätmine — Proportsionaalsus — Maaelu kuusnurkse arengu abikava — Maaelu arengu toetusmeetmed — Ebasoodsate looduslike tingimustega piirkonnad — Määrus (EÜ) nr 1975/2006 — Määrus (EL) nr 65/2011 — Kindla määraga finantskorrektsioon — Kohapealsed kontrollid — Loomkoormuse kriteerium — Loomade loendamine — Suhkrutööstuse ümberkorraldamise ajutine kava — Määrus (EÜ) nr 320/2006 — Määrus (EÜ) nr 968/2006 — Ümberkorraldusabi andmise tingimused — Mõiste tootmisrajatis — Hinnangu andmine tornhoidlate kasutamisele abitaotluse esitamise kuupäeval — Mõiste täielik demonteerimine — Proportsionaalsus — Võrdne kohtlemine — Dokumendi VI/5330/97 lisa 2)

43

2019/C 148/40

kohtuasi T-730/16: Üldkohtu 13. märtsi 2019. aasta otsus — Espírito Santo Financial Group versus EKP (Õigus tutvuda dokumentidega — Otsus 2004/258/EÜ — Dokumendid, mis puudutavad EKP 1. augusti 2014. aasta otsust Banco Espírito Santo, SA kohta — Dokumentidega tutvumise osaline keelamine — Erand, mis puudutab EKP otsuseid tegevate organite menetluste konfidentsiaalsust — Erand, mis puudutab liidu või liikmesriigi finants-, rahandus- või majanduspoliitikat — Erand, mis puudutab finantssüsteemi stabiilsust liidus või liikmesriigis — Ärihuve kaitsev erand — Erand, mis puudutab sisekasutuseks esitatud arvamusi — Põhjendamiskohustus)

44

2019/C 148/41

kohtuasi T-799/16: Üldkohtu 12. märtsi 2019. aasta otsus — Xiaomi versus EUIPO — Dudingen Develops (MI) (Euroopa Liidu kaubamärk — Vastulausemenetlus — Euroopa Liidu kujutismärgi MI taotlus — Euroopa Liidu varasem kujutismärk MI — Suhteline keeldumispõhjus — Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b (muudetud määrusega (EL) nr 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b) — Põhjendamiskohustus — Määruse nr 207/2009 artikkel 75 (nüüd määruse 2017/1001 artikkel 94))

45

2019/C 148/42

kohtuasi T-837/16: Üldkohtu 7. märtsi 2019. aasta otsus — Rootsi versus komisjon (REACH — Komisjoni otsus, millega autoriseeritakse pliisulfokromaatkollase ja pliikromaatmolübdaatsulfaatpunase kasutusalad — Määruse (EÜ) nr 1907/2006 artikli 60 lõiked 4 ja 5 — Alternatiivide puudumise analüüs — Õigusnormi rikkumine)

46

2019/C 148/43

kohtuasi T-59/17: Üldkohtu 7. märtsi 2019. aasta otsus — L versus parlament (Avalik teenistus — Parlamendiliikme registreeritud assistent — Lepingu ülesütlemine — Usaldussuhte katkemine — Tegevus väljaspool teenistuskohustusi — Ilmne hindamisviga — Kahju hüvitamise nõue)

47

2019/C 148/44

kohtuasi T-329/17: Üldkohtu 7. märtsi 2019. aasta otsus — Hautala jt versus EFSA (Dokumentidega tutvumine — Määrus (EÜ) nr 1049/2001 — Dokumendid, mis on seotud toimeaine glüfosaat heakskiitmise uuendamise menetluses koostatud vähki tekitava toime uuringutega — Osaline keeldumine dokumentidega tutvumise võimaldamisest — Ärihuve kaitsev erand — Ülekaalukas üldine huvi — Määrus (EÜ) nr 1367/2006 — Mõiste „teave, mis on seotud heitmetega keskkonda)

47

2019/C 148/45

kohtuasi T-446/17: Üldkohtu 12. märtsi 2019. aasta otsus — TK versus parlament (Avalik teenistus — Ajutised teenistujad — Muudatus seatud tööülesannetes — Mõiste ametisse määramine — Kutse vestlusele — Mõiste menetlus — Psühholoogilise ahistamise väide — Abitaotlus — Vastutus — Mittevaraline kahju)

48

2019/C 148/46

kohtuasi T-798/17: Üldkohtu 12. märtsi 2019. aasta otsus — De Masi ja Varoufakis versus Euroopa Keskpank (Dokumentidega tutvumine — Otsus 2004/258/EÜ — Dokument Vastused küsimustele, mis puudutavad protokolli EKPSi ja EKP põhikirja kohta artikli 14.4 tõlgendamist — Dokumendiga tutvumise võimaldamisest keeldumine — Õigusnõustamist kaitsev erand — Sisekasutuseks mõeldud dokumente kaitsev erand — Ülekaalukas üldine huvi)

49

2019/C 148/47

kohtuasi T-26/18: Üldkohtu 12. märtsi 2019. aasta otsus — Prantsusmaa versus komisjon (EAGF ja EAFRD — Rahastamisest välja jäetud kulud — Kulud, mida tegi Prantsusmaa — Ühekordsed ja kindlasummalised finantskorrektsioonid — Pindalatoetused — Põldude identifitseerimise süsteem — Toetuskõlblike pindalade kindlaksmääramine — Põllumajandusmaa heas põllumajandus- ja keskkonnaseisundis hoidmine — Maastikuelemendid — Karjatatav nõmmemaa — Riiklik kontrollisüsteem, mis põhineb toetuskõlblike pindalade vastuolus oleval määratlusel — Proportsionaalsus — Põhjendamiskohustus — Vastavuskontroll — Kõige tõenäolisem viga — Õigusnormi rikkumine)

50

2019/C 148/48

kohtuasi T-106/18: Üldkohtu 7. märtsi 2019. aasta otsus — Laverana versus EUIPO — Agroecopark (VERA GREEN) (Euroopa Liidu kaubamärk — Vastulausemenetlus — Euroopa Liidu sõnamärgi VERA GREEN taotlus — Varasem Euroopa Liidu sõnamärk LAVERA — Suhteline keeldumispõhjus — Segiajamise tõenäosuse puudumine — Määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b)

51

2019/C 148/49

kohtuasi T-297/18: Üldkohtu 13. märtsi 2019. aasta otsus — Wirecard Technologies versus EUIPO — Striatum Ventures (supr) (Euroopa Liidu kaubamärk — Kehtetuks tunnistamise menetlus — Euroopa Liidu sõnamärk supr — Varasem Beneluxi sõnamärk Zupr — Suhteline keeldumispõhjus — Segiajamise tõenäosus — Tähiste sarnasus — Määruse (EÜ) nr 2017/1001 artikli 60 lõike 1 punkt a ja artikli 8 lõike 1 punkt b)

51

2019/C 148/50

kohtuasi T-463/18: Üldkohtu 12. märtsi 2019. aasta otsus — Novartis versus EUIPO (SMARTSURFACE) (Euroopa Liidu kaubamärk — Euroopa Liidu sõnamärgi SMARTSURFACE taotlus — Absoluutne keeldumispõhjus — Kirjeldavus — Määruse (EÜ) nr 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkt b — Eristusvõime puudumine — Määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkt b)

52

2019/C 148/51

kohtuasi T-326/18: Üldkohtu 8. märtsi 2019. aasta määrus — Herrero Torres versus EUIPO — DZ Licores (CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES) (Euroopa Liidu kaubamärk — Vastulausemenetlus — Euroopa Liidu kujutismärgi CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES taotlus — Varasem siseriiklik kujutismärk Carajillo — Suhteline keeldumispõhjus — Segiajamise tõenäosus — Määruse 2017/2001 artikli 8 lõike 1 punkt b — Õiguslikult ilmselgelt täiesti põhjendamata hagi)

53

2019/C 148/52

kohtuasi T-125/19: 20. veebruaril 2019 esitatud hagi — Clem & Jo Optique versus EUIPO — C&A (C&J)

54

2019/C 148/53

kohtuasi T-126/19: 21. veebruaril 2019 esitatud hagi — Krajowa Izba Gospodarcza Chłodnictwa i Klimatyzacji versus komisjon

54

2019/C 148/54

kohtuasi T-131/19: 25. veebruaril 2019 esitatud hagi — Oosterbosch versus parlament

55

2019/C 148/55

kohtuasi T-132/19: 26. veebruaril 2019 esitatud hagi — Ashworth versus parlament

56

2019/C 148/56

kohtuasi T-135/19: 1. märtsil 2019 esitatud hagi — Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals versus EUIPO — Dalmat (LaTV3D)

58

2019/C 148/57

kohtuasi T-137/19: 28. veebruaril 2019 esitatud hagi — Souruh versus nõukogu

58

2019/C 148/58

kohtuasi T-138/19: 14. veebruaril 2019 esitatud hagi — WH versus EUIPO

59

2019/C 148/59

kohtuasi T-141/19: 4. märtsil 2019 esitatud hagi — Sabo jt versus parlament ja nõukogu

60

2019/C 148/60

kohtuasi T-142/19: 1. märtsil 2019 esitatud hagi — Nosio versus EUIPO — Passi (PASSIATA)

60

2019/C 148/61

kohtuasi T-143/19: 2. märtsil 2019 esitatud hagi — Solar Ileias Bompaina versus komisjon

61

2019/C 148/62

kohtuasi T-147/19: 6. märtsil 2019 esitatud hagi — Flovax versus EUIPO — Dagniaux ja Gervais Danone (GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923)

62

2019/C 148/63

kohtuasi T-156/19: 12. märtsil 2019 esitatud hagi — Koenig & Bauer versus EUIPO (we’re on it)

63

2019/C 148/64

kohtuasi T-507/16: Üldkohtu 1. märtsi 2019. aasta määrus — Baradel jt versus Euroopa Investeerimisfond

64

2019/C 148/65

kohtuasi T-760/18: Üldkohtu 15. veebruari 2019. aasta määrus — Intercontinental Exchange Holdings versus EUIPO — New York Mercantile Exchange (NYMEX BRENT)

64

---

| ET | |
| --- | --- |

ET

---

IV Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT

Euroopa Liidu Kohus

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/1 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/1

---

Euroopa Liidu Kohtu viimased väljaanded Euroopa Liidu Teatajas

(2019/C 148/01)

Viimane väljaanne

ELT C 139, 15.4.2019

Eelmised väljaanded

ELT C 131, 8.4.2019

ELT C 122, 1.4.2019

ELT C 112, 25.3.2019

ELT C 103, 18.3.2019

ELT C 93, 11.3.2019

ELT C 82, 4.3.2019

Käesolevad tekstid on kättesaadavad

EUR-Lex’is järgmisel aadressil: http://eur-lex.europa.eu

---

V Teated

KOHTUMENETLUSED

CDJ

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/2 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/2

---

Euroopa Kohtu (esimene koda) 7. märtsi 2019. aasta otsus — Balázs-Árpád Izsák, Attila Dabis versus Euroopa Komisjon, Ungari, Kreeka Vabariik, Rumeenia, Slovaki Vabariik

(kohtuasi C-420/16 P) (1)

(Apellatsioonkaebus - Institutsiooniõigus - Kodanikualgatus - Määrus (EL) nr 211/2011 - Kavandatud kodanikualgatuse registreerimine - Artikli 4 lõike 2 punkt b - Tingimus, et kavandatud kodanikualgatus ei jääks ilmselgelt välja Euroopa Komisjoni volituste ulatusest, mille kohaselt komisjon on pädev esitama õigusakti ettepaneku aluslepingute rakendamiseks - Tõendamiskoormis - Majanduslik, sotsiaalne ja territoriaalne ühtekuuluvus - ELTL artikkel 174 - Kodanikualgatus „Piirkondadevahelise võrdsuse tagamist ja piirkondade kultuuri säilitamist puudutav ühtekuuluvuspoliitika“ - Registreerimistaotlus - Komisjoni keeldumine)

(2019/C 148/02)

Kohtumenetluse keel: ungari

Pooled

Apellandid: Balázs-Árpád Izsák, Attila Dabis (esindaja: ügyvéd D. Sobor)

Teised menetlusosalised: Euroopa Komisjon (esindajad: K. Banks, K. Talabér-Ritz, H. Krämer ja B.-R. Killmann), Ungari (esindaja: M. Z. Fehér), Kreeka Vabariik, Rumeenia (esindajad: R. H. Radu, C. R. Canțăr, C.-M. Florescu, L. Lițu ja E. Gane), Slovaki Vabariik (esindaja: B. Ricziová)

Resolutsioon

| 1. | Tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 10. mai 2016. aasta otsus Izsák ja Dabis vs. komisjon (T-529/13, EU:T:2016:282). |
| --- | --- |

1.

Tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 10. mai 2016. aasta otsus Izsák ja Dabis vs. komisjon (T-529/13, EU:T:2016:282).

| 2. | Tühistada komisjoni 25. juuli 2013. aasta otsus C(2013) 4975 final, mis käsitleb taotlust registreerida Euroopa kodanikualgatus „Piirkondadevahelise võrdsuse tagamist ja piirkondade kultuuri säilitamist puudutav ühtekuuluvuspoliitika“. |
| --- | --- |

2.

Tühistada komisjoni 25. juuli 2013. aasta otsus C(2013) 4975 final, mis käsitleb taotlust registreerida Euroopa kodanikualgatus „Piirkondadevahelise võrdsuse tagamist ja piirkondade kultuuri säilitamist puudutav ühtekuuluvuspoliitika“.

| 3. | Mõista kohtukulud esimeses kohtuastmes ja apellatsioonimenetluses välja Euroopa Komisjonilt. |
| --- | --- |

3.

Mõista kohtukulud esimeses kohtuastmes ja apellatsioonimenetluses välja Euroopa Komisjonilt.

| 4. | Ungari, Rumeenia ja Slovaki Vabariik kannavad ise oma kohtukulud. |
| --- | --- |

4.

Ungari, Rumeenia ja Slovaki Vabariik kannavad ise oma kohtukulud.

---

(1)  ELT C 392, 24.10.2016.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/3 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/3

---

Euroopa Kohtu (suurkoda) 5. märtsi 2019. aasta otsus (Tallinna Ringkonnakohtu eelotsusetaotlus — Eesti) — Eesti Pagar AS versus Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium

(kohtuasi C-349/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Riigiabi - Määrus (EÜ) nr 800/2008 (üldine grupierandi määrus) - Artikli 8 lõige 2 - Abi, millel on ergutav mõju - Mõiste „projekti teostamiseks töö alustamine“ - Liikmesriigi asutuste pädevus - Ebaseaduslik abi - Euroopa Komisjoni või liikmesriigi kohtu otsuse puudumine - Liikmesriigi asutuste kohustus nõuda ebaseaduslik abi omal algatusel tagasi - Õiguslik alus - ELTL artikli 108 lõige 3 - Õiguspärast ootust kaitsev liidu õiguse üldpõhimõte - Liikmesriigi pädeva asutuse otsus, millega antakse määruse nr 800/2008 alusel abi - Abitaotluse kõlblikkust välistavatest asjaoludest teadmine - Õiguspärase ootuse tekitamine - Puudumine - Aegumine - Struktuurifondist kaasrahastatav abi - Kohaldatavad õigusnormid - Määrus (EÜ, Euratom) nr 2988/95 - Riigisisesed õigusnormid - Intress - Kohustus nõuda intressi - Õiguslik alus - ELTL artikli 108 lõige 3 - Kohaldatavad õigusnormid - Riigisisesed õigusnormid - Tõhususe põhimõte)

(2019/C 148/03)

Kohtumenetluse keel: eesti

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tallinna Ringkonnakohus

Põhikohtuasja pooled

Apellant: Eesti Pagar AS

Vastustajad: Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium

Resolutsioon

| 1. | Komisjoni 6. augusti 2008. aasta määruse (EÜ) nr 800/2008 [ELTL] artiklite [107 ja 108] kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi tunnistatakse ühisturuga kokkusobivaks (üldine grupierandi määrus), artikli 8 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et „projekti või tegevuse teostamiseks“ selle sätte tähenduses on tööd alustatud, kui projekti või tegevuse jaoks mõeldud seadmete esimene tellimus on tehtud tingimusteta ja õiguslikult siduva kohustuse võtmise teel enne abitaotluse esitamist, olenemata sellest, kui suur on võimalik kohustusest väljumise kulu. |
| --- | --- |

1.

Komisjoni 6. augusti 2008. aasta määruse (EÜ) nr 800/2008 [ELTL] artiklite [107 ja 108] kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi tunnistatakse ühisturuga kokkusobivaks (üldine grupierandi määrus), artikli 8 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et „projekti või tegevuse teostamiseks“ selle sätte tähenduses on tööd alustatud, kui projekti või tegevuse jaoks mõeldud seadmete esimene tellimus on tehtud tingimusteta ja õiguslikult siduva kohustuse võtmise teel enne abitaotluse esitamist, olenemata sellest, kui suur on võimalik kohustusest väljumise kulu.

| 2. | ELTL artikli 108 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et see säte nõuab, et liikmesriigi asutus nõuaks abi, mille ta on määruse nr 800/2008 alusel andnud, omal algatusel tagasi, kui ta hiljem tuvastab, selle määrusega seatud tingimused ei olnud täidetud. |
| --- | --- |

2.

ELTL artikli 108 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et see säte nõuab, et liikmesriigi asutus nõuaks abi, mille ta on määruse nr 800/2008 alusel andnud, omal algatusel tagasi, kui ta hiljem tuvastab, selle määrusega seatud tingimused ei olnud täidetud.

| 3. | Liidu õigust tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigi asutus ei saa juhul, kui ta annab abi määrust nr 800/2008 ekslikult kohaldades, tekitada abisaajal õiguspärast ootust, et abi on seaduslik. |
| --- | --- |

3.

Liidu õigust tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigi asutus ei saa juhul, kui ta annab abi määrust nr 800/2008 ekslikult kohaldades, tekitada abisaajal õiguspärast ootust, et abi on seaduslik.

| 4. | Liidu õigust tuleb tõlgendada nii, et kui liikmesriigi asutus on määrust nr 800/2008 ekslikult kohaldades andnud abi struktuurifondist, on ebaseadusliku abi tagasinõudmisele kohaldatav aegumistähtaeg juhul, kui nõukogu 18. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 2988/95 Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta kohaldamise tingimused on täidetud, vastavalt selle määruse artikli 3 lõikele 1 neli aastat või kui need tingimused ei ole täidetud, siis kohaldatakse tähtaega, mis on ette nähtud riigisiseses õiguses. |
| --- | --- |

4.

Liidu õigust tuleb tõlgendada nii, et kui liikmesriigi asutus on määrust nr 800/2008 ekslikult kohaldades andnud abi struktuurifondist, on ebaseadusliku abi tagasinõudmisele kohaldatav aegumistähtaeg juhul, kui nõukogu 18. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 2988/95 Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta kohaldamise tingimused on täidetud, vastavalt selle määruse artikli 3 lõikele 1 neli aastat või kui need tingimused ei ole täidetud, siis kohaldatakse tähtaega, mis on ette nähtud riigisiseses õiguses.

| 5. | Liidu õigust tuleb tõlgendada nii, et juhul, kui liikmesriigi asutus omal algatusel nõuab tagasi abi, mille ta on määruse nr 800/2008 alusel ekslikult andnud, on ta kohustatud abisaajalt nõudma intressi vastavalt kohaldatavatele riigisisestele õigusnormidele. Sellega seoses nõuab ELTL artikli 108 lõige 3, et need õigusnormid võimaldaksid tagada ebaseadusliku abi tagasinõudmise täies ulatuses ning et abisaajat kohustataks seega maksma intressi kogu ajavahemiku eest, mille vältel ta sai abi kasutada, ja määras, mis on samaväärne sellega, mida oleks kohaldatud juhul, kui ta oleks pidanud abisumma selleks ajavahemikuks turult laenama. |
| --- | --- |

5.

Liidu õigust tuleb tõlgendada nii, et juhul, kui liikmesriigi asutus omal algatusel nõuab tagasi abi, mille ta on määruse nr 800/2008 alusel ekslikult andnud, on ta kohustatud abisaajalt nõudma intressi vastavalt kohaldatavatele riigisisestele õigusnormidele. Sellega seoses nõuab ELTL artikli 108 lõige 3, et need õigusnormid võimaldaksid tagada ebaseadusliku abi tagasinõudmise täies ulatuses ning et abisaajat kohustataks seega maksma intressi kogu ajavahemiku eest, mille vältel ta sai abi kasutada, ja määras, mis on samaväärne sellega, mida oleks kohaldatud juhul, kui ta oleks pidanud abisumma selleks ajavahemikuks turult laenama.

---

(1)  ELT C 269, 14.8.2017.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/4 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/4

---

Euroopa Kohtu (kuues koda) 7. märtsi 2019. aasta otsus (Supremo Tribunal Administrativo eelotsusetaotlus — Portugal) — Suez II Water Technologies & Solutions Portugal, Unipessoal Lda, varem GE Power Controls Portugal Unipessoal, Lda versus Fazenda Pública

(kohtuasi C-643/17) (1)

(Eelotsusetaotlus - Tolliliit - Määrus (EMÜ) nr 2913/92 - Artikkel 37 - Ühenduse tolliseadustik - Määrus (EMÜ) nr 2454/93 - Artikkel 313 - Kauba tollistaatus - Eeldus, et kaup on ühenduse kaup)

(2019/C 148/04)

Kohtumenetluse keel: portugali

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Supremo Tribunal Administrativo

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Suez II Water Technologies & Solutions Portugal, Unipessoal Lda, varem GE Power Controls Portugal Unipessoal, Lda

Kostja: Fazenda Pública

Resolutsioon

Komisjoni 2. juuli 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (muudetud komisjoni 12. jaanuari 1998. aasta määrusega (EÜ) nr 75/98), artiklit 313 tuleb tõlgendada nii, et sellist kaupa, nagu on kõne all põhikohtuasjas, mille on liidu tolliterritooriumil asuvale äriühingule seal kasutamiseks tarninud ja mille eest on arve esitanud kolmandates riikides asutatud äriühingud, tuleb käsitada nii, et see on toodud liidu tolliterritooriumile nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. detsembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 82/97), artikli 37 tähenduses ja on sellisena hõlmatud määruse nr 2454/93 (muudetud määrusega nr75/98) artikli 313 lõike 2 punktis a sätestatud erandiga, nii et ühenduse kaubana tunnustatakse vaid kaupa, mille kohta on esitatud tõendid, et sellele on kohaldatud liidu tolliterritooriumil vabasse ringlusse lubamise korda.

---

(1)  ELT C 52, 12.2.2018.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/5 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/5

---

Euroopa Kohtu (kümnes koda) 6. märtsi 2019. aasta otsus — BMB sp. z o.o. versus Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO), Ferrero SpA

(kohtuasi C-693/17 P) (1)

(Apellatsioonkaebus - Ühenduse disainilahendus - Määrus (EÜ) nr 6/2002 - Artikli 25 lõike 1 punkt e - Kehtetuks tunnistamise menetlus - Maiustuste karpi kujutav disainilahendus - Kehtetuks tunnistamine)

(2019/C 148/05)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: BMB sp. z o.o. (esindaja: radca prawny K. Czubkowski)

Teised menetlusosalised: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO) (esindajad: S. Hanne ja D. Walicka), Ferrero SpA (esindaja: Rechtsanwalt M. Kefferpütz)

Resolutsioon

| 1. | Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

| 2. | Mõista kohtukulud välja BMB sp. z o.o.-lt. |
| --- | --- |

2.

Mõista kohtukulud välja BMB sp. z o.o.-lt.

---

(1)  ELT C 142, 23.4.2018.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/6 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/6

---

Euroopa Kohtu (esimene koda) 7. märtsi 2019. aasta otsus — Euroopa Komisjon versus Alain Laurent Brouillard

(kohtuasi C-728/17 P) (1)

(Apellatsioonkaebus - Avalik teenistus - Töölevõtmine - Konkurss - Konkursile lubamise tingimused - Nõutavad diplomid ja haridustase - Avalik konkurss EPSO/AD/306/15 - Kvalifikatsioonil põhinev eelvalik - Haridustase, mis vastab õigusteaduse õppekava täies mahus läbimisele Belgia, Prantsusmaa või Luksemburgi kõrgharidusasutuses - 2-aastase magistriõppe diplom õiguses, majanduses, juhtimises, kiitusega eraõiguses, spetsialiseerumisega jurist-lingvisti erialale - Väljastamine pärast „kogemuste omandamise kontrollimist“ - Kandidatuuri tagasilükkamine)

(2019/C 148/06)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Apellant: Euroopa Komisjon (esindajad: P. Mihaylova ja G. Gattinara)

Teine menetlusosaline: Alain Laurent Brouillard (esindaja: advokaat H. Brouillard)

Resolutsioon

| 1. | Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.

| 2. | Mõista kohtukulud välja Euroopa Komisjonilt. |
| --- | --- |

2.

Mõista kohtukulud välja Euroopa Komisjonilt.

---

(1)  ELT C 112, 26.3.2018.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/6 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/6

---

Mauro Bettani 13. juunil 2018 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 24. aprilli 2018. aasta määruse peale kohtuasjas T-80/18: Bettani versus komisjon

(kohtuasi C-392/18 P)

(2019/C 148/07)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Apellant: Mauro Bettani (esindaja: advokaat M. Bettani)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon

Euroopa Kohus (kuues koda) jättis 7. märtsi 2019. aasta kohtumäärusega apellatsioonkaebuse rahuldamata ja otsustas, et Mauro Bettani kannab oma kohtukulud ise.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/7 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/7

---

M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M-Sansz Kft.) 3. detsembril 2018 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (seitsmes koda) 28. septembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-709/17, M-Sansz versus komisjon

(kohtuasi C-757/18 P)

(2019/C 148/08)

Kohtumenetluse keel: ungari

Pooled

Apellant: M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M-Sansz Kft.) (esindaja: advokaat L. Ravasz)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon

Apellandi nõuded

M-Sansz Kft. palub oma apellatsioonkaebuses Euroopa Kohtul

| — | tühistada Üldkohtu (seitsmes koda) 28. septembri 2018. aasta kohtumäärus T-709/17 ning lükata oma kohtuotsusega kostja vastuvõetamatuse vastuväide tagasi ja rahuldada hageja hagi selliselt, et tuvastada komisjoni otsuste SA.29432 [(CP 290/2009) SA.45498 [(FC/2016) suhtes esimese võimalusena, et nimetatud otsustes ei ole riigiabi tunnistatud siseturuga kokkusobimatuks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, teise võimalusena, et vaidlustatud otsused ei kujuta endast Fővárosi Törvényszéki kohtuasjas nr 23.P.25.843/2016 hagejat puudutavaid õigusakte, mis tekitavad õiguslikke tagajärgi, mistõttu hageja ei ole neist otseselt ja isiklikult puudutatud, kuna tema kahju hüvitamise nõue on esitatud põhjendusel, et riigiabi on antud ELTL artikli 107 lõiget 1 rikkudes, mitte aga tuginedes ELTL artikli 107 lõike 3 rikkumisele. Lisaks, juhul kui vaidlustatud otsused tunnistatakse hageja suhtes ELTL artikli 107 lõike 1 alusel esitatud hagiga seoses õigusaktideks, siis rahuldada hagi selliselt, et tunnistada vaidlustatud otsused tühiseks, kuna Ungari ametiasutuste poolt antud riigiabi rikub ELTL artikli 107 lõiget 1 (tühistamine); |
| --- | --- |

—

tühistada Üldkohtu (seitsmes koda) 28. septembri 2018. aasta kohtumäärus T-709/17 ning lükata oma kohtuotsusega kostja vastuvõetamatuse vastuväide tagasi ja rahuldada hageja hagi selliselt, et tuvastada komisjoni otsuste SA.29432 [(CP 290/2009) SA.45498 [(FC/2016) suhtes esimese võimalusena, et nimetatud otsustes ei ole riigiabi tunnistatud siseturuga kokkusobimatuks ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, teise võimalusena, et vaidlustatud otsused ei kujuta endast Fővárosi Törvényszéki kohtuasjas nr 23.P.25.843/2016 hagejat puudutavaid õigusakte, mis tekitavad õiguslikke tagajärgi, mistõttu hageja ei ole neist otseselt ja isiklikult puudutatud, kuna tema kahju hüvitamise nõue on esitatud põhjendusel, et riigiabi on antud ELTL artikli 107 lõiget 1 rikkudes, mitte aga tuginedes ELTL artikli 107 lõike 3 rikkumisele. Lisaks, juhul kui vaidlustatud otsused tunnistatakse hageja suhtes ELTL artikli 107 lõike 1 alusel esitatud hagiga seoses õigusaktideks, siis rahuldada hagi selliselt, et tunnistada vaidlustatud otsused tühiseks, kuna Ungari ametiasutuste poolt antud riigiabi rikub ELTL artikli 107 lõiget 1 (tühistamine);

| — | lisaks palub ta Euroopa Kohtul juhul, kui ta leiab, et sisulist kohtuotsust ei ole võimalik teha, tühistada Üldkohtu eelnimetatud kohtumäärus ja saata asi tagasi Üldkohtule otsuse tegemiseks; |
| --- | --- |

—

lisaks palub ta Euroopa Kohtul juhul, kui ta leiab, et sisulist kohtuotsust ei ole võimalik teha, tühistada Üldkohtu eelnimetatud kohtumäärus ja saata asi tagasi Üldkohtule otsuse tegemiseks;

| — | peale selle palub ta Euroopa Kohtul jätta 1. punktis esitatud nõuete kohta otsuse tegemisel kostja esimese ja teise astme menetluses kantud kohtukulud tema enda kanda. |
| --- | --- |

—

peale selle palub ta Euroopa Kohtul jätta 1. punktis esitatud nõuete kohta otsuse tegemisel kostja esimese ja teise astme menetluses kantud kohtukulud tema enda kanda.

Väited ja peamised argumendid

ELTL artikli 263, rasvases kirjas välja toodud eeskirjade ja kohtupraktika rikkumine vastavalt allpool esitatud asjaoludele:

Hageja, Ungari ettevõtja, esitas kaebuse menetluse alustamiseks asjades SA.29432 ja SA.45498. Ta väitis oma kaebustes, et riigiabi on õigusvastane seoses isikute, kelle hulka kuulub ka hageja, diskrimineeriva kohtlemisega järgmiselt: isikute tegevus Ungaris on sama, isikute kohaliku omavalitsusüksuse territooriumil asuv tegevuskoht on sama, nii abisaajad äriühingud kui ka diskrimineerimise ohvriks sattunud äriühingud pakuvad tööd puuetega töötajatele, õigusvastase riigiabi summa on põhjendamatult ja õigusvastaselt suur. Hageja väitel ei ole komisjon neis menetlustes teinud otsuseid, vähemasti mitte selliseid otsuseid, mis oleks tema suhtes avaldanud õiguslikku mõju. Kaebuses nimetatud Ungari kohtuvaidluses (Fővárosi Törvényszéki kohtuasi nr 23.P.25.843/2016) palus hageja hüvitada temale õigusvastase riigiabi andmisega tekitatud kahju, nii et käesoleva kohtumenetluse tulemus mõjutab ilmselgelt selles kohtuasjas tehtavat otsust. Oluline on, et sellised õigusaktid, mida ei saa lugeda õiguslikus tähenduses komisjoni otsusteks, ei määraks riigisisese kohtuvaidluse tulemust. Neis otsustes ei tuvastatud riigiabi kokkusobivust ELTL artikli 107 lõike 1 tähenduses, neid ei saa lugeda õigusaktiks, mille eesmärk on tekitada hageja suhtes siduvaid õiguslikke tagajärgi ning seetõttu ei ole hageja otseselt ja isiklikult puudutatud pool, kuna hageja esitas kahju hüvitamise hagi põhjendusel, et riigiabi andmine rikub ELTL artikli 107 lõiget 1, mitte põhjendusel, et see rikub ELTL artikli 107 lõiget 3.

Hageja vastas selles kohtuasjas kohtuotsuse Plaumann (C-25/62) tingimustele. Hageja oli tõendanud, et ta on „puudutatud isik“ELTL artikli 263 neljanda lõigu ja ELTL artikli 108 lõike 2 ning määruse 2015/1589 (1)
  artikli 1 punkti h tähenduses, kohtuasjas C-83/09 P ei pidanud Euroopa Kohus konkurendiks kvalifitseerimiseks vajalikuks isegi sarnast tegevusala.

Menetlussätete rikkumised (rasvases kirjas välja toodud sätete rikkumised) järgmistel asjaoludel:

Lisaks, kui Üldkohus ei lugenud puutumuse tõendamiseks vastuvõetavaks lisatud tabeleid ega muid selgitusi, siis oleks ta pidanud kohaldama Üldkohtu kodukorra artikli 83 lõikeid 1–3, artikli 88 lõiget 1, artikli 89 lõiget 1, lõike 2 punkte a-c, lõike 3 punkte a ja d, lõiget 4 ja artikli 92 lõiget 1 ning ta oleks pidanud hagejale sellest teatama. Seetõttu ei ole õiguspärane, et Üldkohus ei teinud otsust omal algatusel, kuigi Ungarile heideti Sargentini-aruandes, mis käsitleb muu hulgas ka vaadeldavat ajavahemikku, ette õigusriigi põhimõtte — sealhulgas majandusliku õigusriigi põhimõtte — väärtuste rikkumist (lõigud 12, 13, 22 ja 23).

---

(1)  Nõukogu 13. juuli 2015. aasta määrus (EL) 2015/1589, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 kohaldamiseks (ELT 2015, L 248, lk 9).

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/8 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/8

---

Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti 20. detsembril 2018 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 15. oktoobri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-7/17: John Mills versus EUIPO

(kohtuasi C-809/18 P)

(2019/C 148/09)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (esindaja: A. Lukošiūtė)

Teised menetlusosalised: John Mills Ltd, Jerome Alexander Consulting Corp.

Apellandi nõuded

| — | tühistada vaidlustatud otsus; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus;

| — | mõista Intellektuaalomandi Ameti kohtukulud välja John Mills Ltd-lt. |
| --- | --- |

—

mõista Intellektuaalomandi Ameti kohtukulud välja John Mills Ltd-lt.

Väited ja peamised argumendid

Määruse nr 207/2009 (1)
  artikli 8 lõike 3 rikkumine

| — | Üldkohus eksis määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 3 tõlgendamisel, kui ta kitsendas selle kohaldamisala tähiste „identsuse“ kontseptile ja omistas sellele tähenduse, mis tuleneb määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punktist a. |
| --- | --- |

—

Üldkohus eksis määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 3 tõlgendamisel, kui ta kitsendas selle kohaldamisala tähiste „identsuse“ kontseptile ja omistas sellele tähenduse, mis tuleneb määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punktist a.

| — | Üldkohus ei võtnud piisavalt arvesse määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 3 eesmärki, milleks on väärkasutamise vältimine kaubamärgi omaniku agendi poolt, kuna agent võib kasutada omanikuga olnud ärisuhete kestel saadud teadmisi ja kogemust ära ja seetõttu saada kaubamärgiomaniku tehtud pingutustest ja investeeringutest lubamatult kasu, vaid eelistas vaieldavat grammatilist tõlgendust. Euroopa Liidu kohtupraktikas aga kohaldatakse ELi kaubamärgi õigusega seoses järjepidevalt teleoloogilist tõlgendamist. |
| --- | --- |

—

Üldkohus ei võtnud piisavalt arvesse määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 3 eesmärki, milleks on väärkasutamise vältimine kaubamärgi omaniku agendi poolt, kuna agent võib kasutada omanikuga olnud ärisuhete kestel saadud teadmisi ja kogemust ära ja seetõttu saada kaubamärgiomaniku tehtud pingutustest ja investeeringutest lubamatult kasu, vaid eelistas vaieldavat grammatilist tõlgendust. Euroopa Liidu kohtupraktikas aga kohaldatakse ELi kaubamärgi õigusega seoses järjepidevalt teleoloogilist tõlgendamist.

| — | Ka grammatiline tõlgendus ei vii järelduseni, et määruse nr 207/2009 artikli 8 lõige 3 on kohaldatav ainult identsetele kaubamärkidele. Seetõttu on piisav, kui asjaomased tähised ühtivad elementides, millest varasema kaubamärgi eristusvõime peamiselt moodustub. Sellega seoses seisneb vastandatud tähiste määruse nr 207/2009 artikli 8 lõikest 3 tulenev nõuetekohane kontroll selles, kas ELi kaubamärgi taotluses on kujutatud varasema tähise peamised elemendid nii, et on ilmne, et taotleja on omastamas õiguspärase omaniku õigusi sellele kaubamärgile. Nimelt on ebalojaalsel agendil võimalik mitte üksnes välistada varasema kaubamärgi hilisem registreerimine algse omaniku poolt ELis, vaid lausa selle kasutamist omaniku poolt ELis. |
| --- | --- |

—

Ka grammatiline tõlgendus ei vii järelduseni, et määruse nr 207/2009 artikli 8 lõige 3 on kohaldatav ainult identsetele kaubamärkidele. Seetõttu on piisav, kui asjaomased tähised ühtivad elementides, millest varasema kaubamärgi eristusvõime peamiselt moodustub. Sellega seoses seisneb vastandatud tähiste määruse nr 207/2009 artikli 8 lõikest 3 tulenev nõuetekohane kontroll selles, kas ELi kaubamärgi taotluses on kujutatud varasema tähise peamised elemendid nii, et on ilmne, et taotleja on omastamas õiguspärase omaniku õigusi sellele kaubamärgile. Nimelt on ebalojaalsel agendil võimalik mitte üksnes välistada varasema kaubamärgi hilisem registreerimine algse omaniku poolt ELis, vaid lausa selle kasutamist omaniku poolt ELis.

Euroopa Kohtu põhikirja artikli 36 rikkumine

| — | Vaidlustatud kohtuotsuses esineb vastuolulisi põhjendusi, kuna selles on ühelt poolt nõustutud, et tähised on identsed, kuna esiteks on ühel kujutatud teine ilma ühegi muudatuse või lisata, ja kuna teiseks need on identsed ka variatsioonide osas, eristusvõimet muutmata (vt vaidlustatud otsuse punktid 38–40). Selline põhjendus on vastuoluline, kuna sama „identsuse“ kontsepti on kohaldatud eri õiguslikele ja faktilistele asjaoludele ja sellele on ekslikult omistatud kaks eri sisu.
  Üldkohus ei põhjendanud, miks vastandatud kaubamärgid ei kuulu määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 3 kohaldamisalasse vastavalt testile, mida ta kohaldas vaidlustatud kohtuotsuse punktis 39. |
| --- | --- |

—

Vaidlustatud kohtuotsuses esineb vastuolulisi põhjendusi, kuna selles on ühelt poolt nõustutud, et tähised on identsed, kuna esiteks on ühel kujutatud teine ilma ühegi muudatuse või lisata, ja kuna teiseks need on identsed ka variatsioonide osas, eristusvõimet muutmata (vt vaidlustatud otsuse punktid 38–40). Selline põhjendus on vastuoluline, kuna sama „identsuse“ kontsepti on kohaldatud eri õiguslikele ja faktilistele asjaoludele ja sellele on ekslikult omistatud kaks eri sisu.

Üldkohus ei põhjendanud, miks vastandatud kaubamärgid ei kuulu määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 3 kohaldamisalasse vastavalt testile, mida ta kohaldas vaidlustatud kohtuotsuse punktis 39.

---

(1)  Nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määrus (EÜ) nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta (ELT 2009, L 78, lk 1).

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/9 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/9

---

Yokohama Rubber Co. Ltd 21. detsembril 2018 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (seitsmes koda laiendatud koosseisus) 24. oktoobri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-447/16: Pirelli Tyre versus EUIPO

(kohtuasi C-818/18 P)

(2019/C 148/10)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Yokohama Rubber Co. Ltd (esindajad: avvocato D. Martucci, avvocato F. Boscariol de Roberto)

Teine menetlusosaline: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet, Pirelli Tyre SpA

Apellandi nõuded

| — | tühistada vaidlustatud otsus; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus;

| — | vajaduse korral suunata kohtuasi tagasi Üldkohtusse; |
| --- | --- |

—

vajaduse korral suunata kohtuasi tagasi Üldkohtusse;

| — | mõista kohtukulud, sh Üldkohtu ja apellatsioonikoja menetlusega seotud kulud, välja Pirelli Tyre S.p.A.-lt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud, sh Üldkohtu ja apellatsioonikoja menetlusega seotud kulud, välja Pirelli Tyre S.p.A.-lt.

Väited ja peamised argumendid

Esimese väite esimene osa: kas tähis koosneb kauba kujust määruse nr 40/94 (1)
  artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii tähenduses?

Üldkohus leidis, et kuigi graafilisel kujutisel, millest vaidlusalune tähis koosneb, ei ole piirjooni ja sellele ei ole lisatud täiendavat kirjeldust, ei ole Pirelli vaidlustanud seda, et teatavad tema rehvimudelid sisaldavad turvisemustril soont, millel on vaidlusaluse tähise kuju. Samuti on pädevale ametiasutusele antud võimalus võtta arvesse ruumilise tähise põhiomaduste tuvastamiseks sobivaid asjaolusid laiendatud kahemõõtmeliste tähiste analüüsile. Üldkohus märkis oma põhjenduses lõpetuseks, et: „[t]uleb aga märkida, et vaidlusalust kaubamärki objektiivselt ja konkreetselt hinnates nähtub, et see ei kujuta veerepinna turvise mustrit. See kujutab endast äärmisel juhul veerepinna turvise üht soont eraldi“. Üldkohus märkis, et kohtupraktika, mis on välja kujunenud seoses tootest või selle osast koosneva ruumilise tähisega on kohaldatav ka juhul, kui nagu käesolevas asjas taotletav kaubamärk on kujutismärk, mis koosneb toote või selle osa kahemõõtmelisest kujutisest. Ka sellisel juhul ei koosne kaubamärk tähisest, mis ei vasta sellega hõlmatava toote välimusele. Vaidlusaluse tähise graafiline kujutis annab täpselt edasi selle toote kuju (milleks on muster), mida ta peab hõlmama või millega on seotud tehnilised põhjendused. Üldkohtu esitatud selgitus, mille kohaselt kõnealune tähis ei ole märkimisväärne osa tootest, on meelevaldne ja vastuolus Euroopa Kohtu ja Üldkohtu olemasoleva praktikaga. Küsimus ei seisne selles, kas tähise moodustab toote märkimisväärne osa, vaid kas tähis on toote osa.

Esimese väite teine osa: kas apellatsioonikoda lisas kujule elemente, mis ei ole selle tähise koostisosad ja mis on seega selle välised või pole sellega seotud?

Üldkohus leidis, et apellatsioonikoda kaldus kõrvale vaidlusalusel tähisel kujutatud kujust ja muutis seda. Teisisõnu on apellatsioonikoda muutnud tähise olemust, väites või eeldades, et sellel on teatavad selle välised või sellega mitte seotud jooned või omadused. Tegelikult ei lisanud apellatsioonikoda tähisele elemente, vaid hindas tegelike toodete kuju mitte abstraktset kuju. Kui tähis on — nagu Üldkohus märkis — tähisega hõlmatud toodete osa tõetruu kujutis, on vaja analüüsida graafilisest kujutisest tuleneva kujutise omadusi seoses asjaomaste toodete funktsiooniga. Meie seisukoha põhjal on Üldkohus märkinud, et EUIPO üritas leida peidetud omadusi, mis ei ole kujutatud kujul nähtavad. Kuigi selline hinnang peaks kahtlemata prima facie piirduma taotletud kuju analüüsiga, tuleb kuju (soon) ja toote (rehv) funktsiooni vahelist suhet arvestades võtta arvesse täiendavat teavet. Meie arvates on taotletud tähise analüüs kui selline pigem lihtne, kuna tootel on kaubamärk nähtav asjaomase tähise kordusmustrina. Seetõttu on küsimus selles: „kas kuju kahtlemata vastab asjaomase toote funktsionaalse elemendi kujutisele“, mitte Üldkohtu sõnastatud küsimuses, „kas kuju kahtlemata vastab märkimisväärse osa või väikese osa kujutisele?“

Teine väide: faktiliste asjaolude moonutamine

Üldkohus eksis Yokohama esitatud kõigi faktiliste asjaolude ja dokumentide hindamisel. Oleme kaebuses toonud täpselt välja tõendid, mida Üldkohus on moonutanud ja näidanud ära hindamisvead, mis meie arvates on viinud nimetatud moonutamiseni. Selline moonutamine on Euroopa Kohtule esitatud toimiku põhjal ilmselge, ilma et oleks vaja läbi viia uut faktiliste asjaolude ja tõendite hindamist.

---

(1)  Nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määrus (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT 1994, L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 146).

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/11 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/11

---

Mamas and Papas Ltd 28. detsembril 2018 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (teine koda) 23. oktoobri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-672/17: Mamas and Papas versus EUIPO

(kohtuasi C-825/18 P)

(2019/C 148/11)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Mamas and Papas Ltd (esindajad: S. Malynicz, QC, solicitor B. Whitehead, solicitor J. Dainty)

Teine menetlusosaline: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet

Apellandi nõuded

Apellant palub Euroopa Kohtul:

| — | tühistada Üldkohtu otsus kohtuasjas T-672/17: Mamas and Papas Ltd vs. EUIPO; |
| --- | --- |

—

tühistada Üldkohtu otsus kohtuasjas T-672/17: Mamas and Papas Ltd vs. EUIPO;

| — | teha otsus varasema avalikustamise kohta; |
| --- | --- |

—

teha otsus varasema avalikustamise kohta;

| — | saata kohtuasi tagasi Euroopa Liidu Üldkohtusse nende ülejäänud väidete läbivaatamiseks, mis Üldkohtule esitati, kuid mille suhtes Üldkohus seisukohta ei võtnud; |
| --- | --- |

—

saata kohtuasi tagasi Euroopa Liidu Üldkohtusse nende ülejäänud väidete läbivaatamiseks, mis Üldkohtule esitati, kuid mille suhtes Üldkohus seisukohta ei võtnud;

| — | jätta EUIPO ja menetlusse astuja kohtukulud nende endi kanda ja mõista neilt välja apellandi kohtukulud. |
| --- | --- |

—

jätta EUIPO ja menetlusse astuja kohtukulud nende endi kanda ja mõista neilt välja apellandi kohtukulud.

Väited ja peamised argumendid

Esiteks rikkus Üldkohus õigusnormi seoses EUIPO pädevusega analüüsida ühenduse disainilahenduse määruse (1) artikli 63 lõike 1 alusel asjaolusid, mis puudutavad varasema disainilahenduse avaldamist. Kui disainilahenduse omanik sõnaselgelt kinnitab, et varasem avalikustamine on toimunud, ei saa EUIPO selles küsimuses jõuda teistsugusele järeldusele.

Mis puudutab teiseks hinnangut, mille Üldkohus andis varasema avalikustamise tõenditele, siis igal juhul moonutas Üldkohus tõendeid ja hindas asjaolusid ebaõigesti ning tema otsuses sisalduvad järeldused, mille ta on teinud talle esitatud dokumentide põhjal, on sisuliselt ebatäpsed, nagu toimikust selgelt nähtub.

---

(1)  Nõukogu 12. detsembri 2001. aasta määrus (EÜ) nr 6/2002 ühenduse disainilahenduse kohta (EÜT 2002, L 3, lk 1; ELT eriväljaanne 13/27, lk 142).

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/12 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/12

---

Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti 4. jaanuaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (seitsmes koda laiendatud koosseisus) 24. oktoobri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-447/16: Pirelli Tyre versus EUIPO

(kohtuasi C-6/19 P)

(2019/C 148/12)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (esindaja: J. Ivanauskas)

Teised menetlusosalised: Pirelli Tyre SpA, Yokohama Rubber Co. Ltd

Apellandi nõuded

| — | tühistada vaidlustatud otsus; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus;

| — | mõista Intellektuaalomandi Ameti kohtukulud välja Pirelli Tyre SpA-lt. |
| --- | --- |

—

mõista Intellektuaalomandi Ameti kohtukulud välja Pirelli Tyre SpA-lt.

Väited ja peamised argumendid

EUIPO põhjendab oma apellatsioonkaebust ühe väitega, mille kohaselt on rikutud määruse nr 40/94 (1) artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii.

| — | Üldkohus tõlgendas vääralt määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunktis ii sätestatud keeldumise alust, kui ta märkis, et selle keeldumisaluse kohaldamisalasse kuulumiseks peab teatava toote ühe osa kujus seisnev tähis olema kvantitatiivselt ja kvalitatiivselt märkimisväärne osa tootest; |
| --- | --- |

—

Üldkohus tõlgendas vääralt määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunktis ii sätestatud keeldumise alust, kui ta märkis, et selle keeldumisaluse kohaldamisalasse kuulumiseks peab teatava toote ühe osa kujus seisnev tähis olema kvantitatiivselt ja kvalitatiivselt märkimisväärne osa tootest;

| — | Üldkohus leidis ekslikult, et vaidlusaluse tähise moodustav üksainus soon ei saa täita tehnilist funktsiooni määruse nr 40/94 nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii tähenduses, kuna rehvi veerepinnal on see kombineeritud muude elementidega. Esiteks on määruse nr 40/94 nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunktis ii nõutav asjaomasel tähisel kujutatud toote tunnusega saavutatava tehnilise tulemuse analüüs, mitte kogu tootega saavutatava tehnilise tulemuse analüüs. Teiseks on määruse nr 40/94 nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii eesmärki arvestades tähtsusetu, kas vaidlusalusel tähisel kujutatud üksainus soon on kombineeritud muude rehvi veerepinna turvise elementidega, kuna sellel on iseenesest tehniline tulemus ja toetab rehvi veerepinna turvise funktsiooni; |
| --- | --- |

—

Üldkohus leidis ekslikult, et vaidlusaluse tähise moodustav üksainus soon ei saa täita tehnilist funktsiooni määruse nr 40/94 nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii tähenduses, kuna rehvi veerepinnal on see kombineeritud muude elementidega. Esiteks on määruse nr 40/94 nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunktis ii nõutav asjaomasel tähisel kujutatud toote tunnusega saavutatava tehnilise tulemuse analüüs, mitte kogu tootega saavutatava tehnilise tulemuse analüüs. Teiseks on määruse nr 40/94 nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti e alapunkti ii eesmärki arvestades tähtsusetu, kas vaidlusalusel tähisel kujutatud üksainus soon on kombineeritud muude rehvi veerepinna turvise elementidega, kuna sellel on iseenesest tehniline tulemus ja toetab rehvi veerepinna turvise funktsiooni;

| — | Üldkohus eeldas ekslikult, et vaidlusalusel tähisel kujutatud üheainsa soone registreerimine ei takista hageja konkurente tootmast ja turustamast rehve, mis koosnevad identsetest või sarnastest soontest. Kuigi rehvi veerepinna turvis koosneb mitme elemendi kombinatsioonist ja koosmõjust, identifitseeriks vähemalt asjaomase avalikkuse teatav osa veerepinna turvisel olevaid eri sooneliike. |
| --- | --- |

—

Üldkohus eeldas ekslikult, et vaidlusalusel tähisel kujutatud üheainsa soone registreerimine ei takista hageja konkurente tootmast ja turustamast rehve, mis koosnevad identsetest või sarnastest soontest. Kuigi rehvi veerepinna turvis koosneb mitme elemendi kombinatsioonist ja koosmõjust, identifitseeriks vähemalt asjaomase avalikkuse teatav osa veerepinna turvisel olevaid eri sooneliike.

---

(1)  Nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määrus (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT 1994, L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 146).

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/13 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/13

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Audiencia Provincial de Zaragoza (Hispaania) 9. jaanuaril 2019 — Ibercaja Banco, S.A. versus TJ ja UK

(kohtuasi C-13/19)

(2019/C 148/13)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Audiencia Provincial de Zaragoza

Põhikohtuasja pooled

Apellant: Ibercaja Banco, S.A.

Vastustajad: TJ ja UK

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas direktiivi 93/13 (1) artiklit 3 arvestades võib intressi alammäära tingimuse muutmist faktilistes asjaoludes kirjeldatud kokkuleppe kujul kvalifitseerida lepingu sõlmimise tüüptingimuseks? |
| --- | --- |

1.

Kas direktiivi 93/13 (1) artiklit 3 arvestades võib intressi alammäära tingimuse muutmist faktilistes asjaoludes kirjeldatud kokkuleppe kujul kvalifitseerida lepingu sõlmimise tüüptingimuseks?

| 2. | Kas samadel asjaoludel saab kvalifitseerida lepingu sõlmimise tüüptingimuseks panga vastu nõuete esitamisest loobumist, s.t kas lepingutingimus, mille on koostanud ettevõtjast müüja või teenuste osutaja, kes teeb pakkumuse, üldiselt ja mille sisu ei ole lepinguga liituvale tarbijale selgitatud, võib kvalifitseerida lepingu sõlmimise tüüptingimuseks? |
| --- | --- |

2.

Kas samadel asjaoludel saab kvalifitseerida lepingu sõlmimise tüüptingimuseks panga vastu nõuete esitamisest loobumist, s.t kas lepingutingimus, mille on koostanud ettevõtjast müüja või teenuste osutaja, kes teeb pakkumuse, üldiselt ja mille sisu ei ole lepinguga liituvale tarbijale selgitatud, võib kvalifitseerida lepingu sõlmimise tüüptingimuseks?

| 3. | Kas sellises olukorras, kui sellel tüüptingimusel on tarbija jaoks olulised tagajärjed, oleksid direktiivi 93/13 artiklites 3 ja 4 nõutud majandusliku koormuse selguse, läbipaistvuse ja tegeliku arusaadavuse ning lepingueelse teavitamise ja eraldi kokku leppimise nõuded täidetud? |
| --- | --- |

3.

Kas sellises olukorras, kui sellel tüüptingimusel on tarbija jaoks olulised tagajärjed, oleksid direktiivi 93/13 artiklites 3 ja 4 nõutud majandusliku koormuse selguse, läbipaistvuse ja tegeliku arusaadavuse ning lepingueelse teavitamise ja eraldi kokku leppimise nõuded täidetud?

| 4. | Kas teatava lepingutingimuse ebaõigluse hindamisel aluseks võetav lepingueelse teavitamise nõue (direktiivi [93/13] artiklid 3 ja 4) peab siis, kui lepitakse kokku eeldatavalt õigustühise tingimuse kohandamine, olema ühesugune või koguni rangem (kohandamise konkreetsed majanduslikud tagajärjed, teavitamine sellekohasest sedastatud kohtupraktikast ja selle konkreetsetest tagajärgedest jne)? |
| --- | --- |

4.

Kas teatava lepingutingimuse ebaõigluse hindamisel aluseks võetav lepingueelse teavitamise nõue (direktiivi [93/13] artiklid 3 ja 4) peab siis, kui lepitakse kokku eeldatavalt õigustühise tingimuse kohandamine, olema ühesugune või koguni rangem (kohandamise konkreetsed majanduslikud tagajärjed, teavitamine sellekohasest sedastatud kohtupraktikast ja selle konkreetsetest tagajärgedest jne)?

| 5. | Kas tarbija poolt käsitsi tehtud ärakiri, milles on ära toodud potentsiaalselt õigustühise lepingutingimuse kohandamine, on direktiivi [93/13] artiklites 4 ja 5 nõutud lepingueelse teavitamise ja selguse nõude täitmiseks piisav, selleks et eeldatavalt õigustühist lepingutingimust kohandada? |
| --- | --- |

5.

Kas tarbija poolt käsitsi tehtud ärakiri, milles on ära toodud potentsiaalselt õigustühise lepingutingimuse kohandamine, on direktiivi [93/13] artiklites 4 ja 5 nõutud lepingueelse teavitamise ja selguse nõude täitmiseks piisav, selleks et eeldatavalt õigustühist lepingutingimust kohandada?

| 6. | Kas asjaolule, et kohandamise või kokkuleppe algatus tuleb panga poolt ja dokumenti ei ole lubatud pangakontorist välja viia muidu, kui ainult tarbija poolt allkirjastatult, tuleb kohandamisklausli võimaliku ebaõiglase laadi hindamisel omistada erilist tähtsust (direktiivi [93/13] artiklid 4 ja 5)? |
| --- | --- |

6.

Kas asjaolule, et kohandamise või kokkuleppe algatus tuleb panga poolt ja dokumenti ei ole lubatud pangakontorist välja viia muidu, kui ainult tarbija poolt allkirjastatult, tuleb kohandamisklausli võimaliku ebaõiglase laadi hindamisel omistada erilist tähtsust (direktiivi [93/13] artiklid 4 ja 5)?

| 7. | Kas ebaõigluse tõttu eeldatavalt õigustühist lepingutingimust võib kohandada (mittesiduvuse põhimõte)? |
| --- | --- |

7.

Kas ebaõigluse tõttu eeldatavalt õigustühist lepingutingimust võib kohandada (mittesiduvuse põhimõte)?

| 8. | Kas tarbijalt [võib] nõuda, et ta loobuks nõuete esitamisest lepingutingimuste suhtes, mis on seetõttu, et need on ebaõiglased, eeldatavalt õigustühised (direktiivi [93/13] artikkel 3 koostoimes direktiivi 93/13 lisa punkti 1 alapunktiga q ja selle direktiivi artiklis 6 sätestatud mittesiduvuse põhimõte)? |
| --- | --- |

8.

Kas tarbijalt [võib] nõuda, et ta loobuks nõuete esitamisest lepingutingimuste suhtes, mis on seetõttu, et need on ebaõiglased, eeldatavalt õigustühised (direktiivi [93/13] artikkel 3 koostoimes direktiivi 93/13 lisa punkti 1 alapunktiga q ja selle direktiivi artiklis 6 sätestatud mittesiduvuse põhimõte)?

| 9. | Kui vastus on jaatav, siis kas lepingueelse teavitamise nõue peab [sel juhul] olema samasugune, nagu on nõutav algse kokkuleppe sõlmimise ajal, või rangem? |
| --- | --- |

9.

Kui vastus on jaatav, siis kas lepingueelse teavitamise nõue peab [sel juhul] olema samasugune, nagu on nõutav algse kokkuleppe sõlmimise ajal, või rangem?

| 10. | Kas lepingueelse teavitamise nõude kohaselt (direktiivi [93/13] artiklid 4 ja 5) ei või nõuete esitamisest loobumise klauslit käsitleda dokumentides teisejärgulise ja kõrvalisena (direktiivi [93/13] artiklid 3, 4 ja 5)? |
| --- | --- |

10.

Kas lepingueelse teavitamise nõude kohaselt (direktiivi [93/13] artiklid 4 ja 5) ei või nõuete esitamisest loobumise klauslit käsitleda dokumentides teisejärgulise ja kõrvalisena (direktiivi [93/13] artiklid 3, 4 ja 5)?

| 11. | Kas eeldatavalt õigustühiste lepingutingimuste kohandamise kehtivus ja nende tühiseks tunnistamise nõuete esitamisest loobumine ning nende tagajärjed oleksid vastuolus pakkumusi tegeva ettevõtja suhtes avalduva hoiatava mõjuga (direktiivi [93/13] artikkel 7 ja [21. detsembri 2016. aasta kohtuotsus (2) Gutiérrez Naranjo jt, C-154/15). |
| --- | --- |

11.

Kas eeldatavalt õigustühiste lepingutingimuste kohandamise kehtivus ja nende tühiseks tunnistamise nõuete esitamisest loobumine ning nende tagajärjed oleksid vastuolus pakkumusi tegeva ettevõtja suhtes avalduva hoiatava mõjuga (direktiivi [93/13] artikkel 7 ja [21. detsembri 2016. aasta kohtuotsus (2) Gutiérrez Naranjo jt, C-154/15).

| 12. | Kas ebaõigluse tõttu eeldatavalt õigustühise lepingutingimuse võib direktiivi 93/13 artiklite 3 ja 4 kohaselt muuta tarbijale, keda see lepingutingimus kahjustab, siduvaks kokkuleppega, mille [krediidi]asutus sõlmib kliendiga pärast seda lepingutingimust sisaldanud lepingu sõlmimist, et müüja või teenuste osutaja jätab ebaõiglase lepingutingimuse tarbija muu soorituse vastu kohaldamata? See tähendab, õigustühine lepingutingimus muudetakse — tarbijaga sõlmitud kokkuleppega asendada see lepingutingimus tema jaoks soodsama lepingutingimusega — kehtivaks. Kas seda laadi kokkulepe võib olla direktiivi [93/13] artikli 6 lõikega 1 vastuolus? |
| --- | --- |

12.

Kas ebaõigluse tõttu eeldatavalt õigustühise lepingutingimuse võib direktiivi 93/13 artiklite 3 ja 4 kohaselt muuta tarbijale, keda see lepingutingimus kahjustab, siduvaks kokkuleppega, mille [krediidi]asutus sõlmib kliendiga pärast seda lepingutingimust sisaldanud lepingu sõlmimist, et müüja või teenuste osutaja jätab ebaõiglase lepingutingimuse tarbija muu soorituse vastu kohaldamata? See tähendab, õigustühine lepingutingimus muudetakse — tarbijaga sõlmitud kokkuleppega asendada see lepingutingimus tema jaoks soodsama lepingutingimusega — kehtivaks. Kas seda laadi kokkulepe võib olla direktiivi [93/13] artikli 6 lõikega 1 vastuolus?

| 13. | Kas panga niisugune teguviis, nagu on kirjeldatud faktilistes asjaoludes, rikub direktiivi 2005/29 (3) põhjenduses 14 ning artiklites 6 ja 7 sätestatud ebaausa tegevuse ja ebaausa kaubandustava keeldu? |
| --- | --- |

13.

Kas panga niisugune teguviis, nagu on kirjeldatud faktilistes asjaoludes, rikub direktiivi 2005/29 (3) põhjenduses 14 ning artiklites 6 ja 7 sätestatud ebaausa tegevuse ja ebaausa kaubandustava keeldu?

---

(1)  Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiiv 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes (EÜT 1993, L 95, lk 29; ELT eriväljaanne 15/02, lk 288).

(2)  21. detsembri 2016. aasta kohtuotsus, Gutiérrez Naranjo jt (C-154/15, C-307/15 ja C-308/15, EU:C:2016:980).

(3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2005. aasta direktiiv 2005/29/EÜ, mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid siseturul ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 84/450/EMÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 97/7/EÜ, 98/27/EÜ ja 2002/65/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 2006/2004 (ebaausate kaubandustavade direktiiv) (ELT 2005, L 149, lk 22).

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/14 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/14

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesfinanzhof (Saksamaa) 25. jaanuaril 2019 — X-GmbH versus Finanzamt Z

(kohtuasi C-48/19)

(2019/C 148/14)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Bundesfinanzhof

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: X-GmbH

Vastustaja: Finanzamt Z

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas sellistel asjaoludel nagu põhikohtuasjas, kus maksukohustuslane nõustab kindlustatud isikuid haigekassa käsundi alusel telefoni teel mitmesugustes tervist ja haigusi käsitlevates küsimustes, on tegemist tegevusega, mis kuulub nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (1), artikli 132 lõike 1 punkti c kohaldamisalasse? |
| --- | --- |

1.

Kas sellistel asjaoludel nagu põhikohtuasjas, kus maksukohustuslane nõustab kindlustatud isikuid haigekassa käsundi alusel telefoni teel mitmesugustes tervist ja haigusi käsitlevates küsimustes, on tegemist tegevusega, mis kuulub nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (1), artikli 132 lõike 1 punkti c kohaldamisalasse?

| 2. | Kas sellistel asjaoludel nagu põhikohtuasjas saab esimeses küsimuses nimetatud teenuste ja „patsientide tugiprogrammide“ raames osutatavate teenuste puhul eeldada nõutava kutsealase pädevuse olemasolu, kui telefoni teel nõustamise teenuseid osutasid tervisenõustajad (meditsiiniline abipersonal ja meditsiiniõed) ja umbes kolmandikul juhtudest oli kaasatud arst? |
| --- | --- |

2.

Kas sellistel asjaoludel nagu põhikohtuasjas saab esimeses küsimuses nimetatud teenuste ja „patsientide tugiprogrammide“ raames osutatavate teenuste puhul eeldada nõutava kutsealase pädevuse olemasolu, kui telefoni teel nõustamise teenuseid osutasid tervisenõustajad (meditsiiniline abipersonal ja meditsiiniõed) ja umbes kolmandikul juhtudest oli kaasatud arst?

---

(1)  ELT 2006, L 347, lk 1.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/15 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/15

---

RFA International, LP 25. jaanuaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (üheksas koda) 15. novembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-113/15: RFA International versus komisjon

(kohtuasi C-56/19 P)

(2019/C 148/15)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: RFA International, LP (esindajad: адвокат B. Evtimov, avocate M. Krestiyanova, solicitor D. O’Keeffe, avocat N. Tuominen ja avocat E. Borovikov)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon

Apellandi nõuded

Apellant palub Euroopa Kohtul:

| — | tühistada vaidlustatud kohtuotsus; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud kohtuotsus;

| — | teha kohtuasjas lõplik kohtuotsus, kui menetlusstaadium seda võimaldab; |
| --- | --- |

—

teha kohtuasjas lõplik kohtuotsus, kui menetlusstaadium seda võimaldab;

| — | teise võimalusena saata kohtuasi tagasi Üldkohtusse uuesti läbivaatamiseks; |
| --- | --- |

—

teise võimalusena saata kohtuasi tagasi Üldkohtusse uuesti läbivaatamiseks;

| — | mõista komisjonilt välja kohtukulud seoses nii menetlusega Euroopa Kohtus kui ka menetlusega Üldkohtus. |
| --- | --- |

—

mõista komisjonilt välja kohtukulud seoses nii menetlusega Euroopa Kohtus kui ka menetlusega Üldkohtus.

Väited ja peamised argumendid

Apellatsioonkaebuses vaidlustatakse üksnes Üldkohtu järeldused teise väite kohta, mille apellant esitas esimeses kohtuastmes.

Oma järeldustes tegi Üldkohus vea algmääruse (1) artikli 11 lõigete 9 ja 10 tõlgendamisel ning määratles liiga laialt komisjoni diskretsiooni lubatud ulatust keeruliste olukordade hindamisel nende sätete alusel. Apellant palub Euroopa Kohtul vaidlustatud kohtuotsus tühistada järgmistel põhjendustel.

Üldkohus on algmääruse tõlgendamisel kaks korda rikkunud õigusnormi.

| a) | Esiteks on Üldkohus valesti tõlgendanud algmääruse artikli 11 lõiget 9. Selles on sätestatud, et kui asjaolud ei ole muutunud, rakendab komisjon kõikides läbivaatamise uurimistes sama metoodikat nagu tollimaksu kehtestamise põhjustanud uurimises, võttes nõuetekohaselt arvesse selle määruse artiklit 2. Hinnates, kas dumpinguvastased tollimaksud mõjutasid edasimüügihindasid, ei teinud komisjon seda siiski edasimüügihindade alusel, mis tuvastati uurimise käigus, mis viis esialgse määruseni, vaid jooksvate tootmishindade alusel Venemaal. See tähendab metoodika muutumist algmääruse artikli 11 lõike 9 tähenduses. Komisjon leidis, et asjaolud on alates esialgsest uurimisest märkimisväärselt muutunud ning et iseäranis Venemaa eksportijate tootmiskulud on tõusnud ligikaudu 100 %. Siiski olid kulud tõusnud ning see oli juba teada tagasimaksmise uurimise perioodidel ajavahemikus 2008–2010. |
| --- | --- |

a)

Esiteks on Üldkohus valesti tõlgendanud algmääruse artikli 11 lõiget 9. Selles on sätestatud, et kui asjaolud ei ole muutunud, rakendab komisjon kõikides läbivaatamise uurimistes sama metoodikat nagu tollimaksu kehtestamise põhjustanud uurimises, võttes nõuetekohaselt arvesse selle määruse artiklit 2. Hinnates, kas dumpinguvastased tollimaksud mõjutasid edasimüügihindasid, ei teinud komisjon seda siiski edasimüügihindade alusel, mis tuvastati uurimise käigus, mis viis esialgse määruseni, vaid jooksvate tootmishindade alusel Venemaal. See tähendab metoodika muutumist algmääruse artikli 11 lõike 9 tähenduses. Komisjon leidis, et asjaolud on alates esialgsest uurimisest märkimisväärselt muutunud ning et iseäranis Venemaa eksportijate tootmiskulud on tõusnud ligikaudu 100 %. Siiski olid kulud tõusnud ning see oli juba teada tagasimaksmise uurimise perioodidel ajavahemikus 2008–2010.

| b) | Teiseks tõlgendas Üldkohus valesti algmääruse artikli 11 lõiget 10, kuna ta kohaldas vale õiguslikku kriteeriumi. Üldkohtu välja töötatud õigusliku kriteeriumi kohaselt on nõutav, et dumpinguvastaste tollimaksude lisamist ekspordihindadesse tõendatakse üksnes DDP (2) hindade andmete alusel ning näidates, et uued hinnad ei hõlma mitte üksnes dumpinguvastaseid tollimaksusid, vaid kõiki kaasnenud tootmiskulusid. Ei algmääruse artikli 11 lõikes 10 ega komisjoni teatises dumpinguvastaste tollimaksude tagasimaksmise kohta („Komisjoni teatis“ (3)) ei ole sellist nõuet ette nähtud. |
| --- | --- |

b)

Teiseks tõlgendas Üldkohus valesti algmääruse artikli 11 lõiget 10, kuna ta kohaldas vale õiguslikku kriteeriumi. Üldkohtu välja töötatud õigusliku kriteeriumi kohaselt on nõutav, et dumpinguvastaste tollimaksude lisamist ekspordihindadesse tõendatakse üksnes DDP (2) hindade andmete alusel ning näidates, et uued hinnad ei hõlma mitte üksnes dumpinguvastaseid tollimaksusid, vaid kõiki kaasnenud tootmiskulusid. Ei algmääruse artikli 11 lõikes 10 ega komisjoni teatises dumpinguvastaste tollimaksude tagasimaksmise kohta („Komisjoni teatis“ (3)) ei ole sellist nõuet ette nähtud.

Lõpuks tuvastas Üldkohus faktilised asjaolud sisuliselt valesti, kui ta järeldas, et:

| a) | tootmiskulude tõus ilmnes alles tagasimaksmise uurimise esimese ja teise perioodi jooksul ning kujutas seega endast asjaolude muutumist, millega on metoodika muutmine põhjendatud. Tegelikult teadis komisjon, et kulud on juba suurenenud esialgse uurimise perioodi jooksul ning tagasimaksmise uurimiste ajal ajavahemikus 2008–2010; |
| --- | --- |

a)

tootmiskulude tõus ilmnes alles tagasimaksmise uurimise esimese ja teise perioodi jooksul ning kujutas seega endast asjaolude muutumist, millega on metoodika muutmine põhjendatud. Tegelikult teadis komisjon, et kulud on juba suurenenud esialgse uurimise perioodi jooksul ning tagasimaksmise uurimiste ajal ajavahemikus 2008–2010;

| b) | metoodika muutmine oli põhjendatud võrdsete konkurentsitingimuste loomisega ning selleks et vältida nende ettevõtjate vahelist diskrimineerimist, keda võivad puudutada samad meetmed. Tegelikult tõusid kulud kõigil Venemaa tootjatel samamoodi. |
| --- | --- |

b)

metoodika muutmine oli põhjendatud võrdsete konkurentsitingimuste loomisega ning selleks et vältida nende ettevõtjate vahelist diskrimineerimist, keda võivad puudutada samad meetmed. Tegelikult tõusid kulud kõigil Venemaa tootjatel samamoodi.

---

(1)  Nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (ELT 2009, L 343, lk 51).

(2)  „Tarnitud, toll tasutud“.

(3)  ELT 2014, C 164, lk 9.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/16 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/16

---

Euroopa Komisjoni 25. jaanuaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kolmas koda laiendatud koosseisus) 15. novembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-793/14: Tempus Energy ja Tempus Energy Technology versus komisjon

(kohtuasi C-57/19 P)

(2019/C 148/16)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Euroopa Komisjon (esindajad: É. Gippini Fournier ja P. Němečková)

Teised menetlusosalised: Tempus Energy Ltd, Tempus Energy Technology Ltd, Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik

Apellandi nõuded

Apellant palub Euroopa Kohtul:

| — | tühistada Üldkohtu (kolmas koda laiendatud koosseisus) 15. novembri 2018. aasta otsus kohtuasjas T-793/14: Tempus Energy Ltd ja Tempus Energy Technology Ltd vs. Euroopa Komisjon, millest komisjoni teavitati järgmisel päeval;
  ja |
| --- | --- |

—

tühistada Üldkohtu (kolmas koda laiendatud koosseisus) 15. novembri 2018. aasta otsus kohtuasjas T-793/14: Tempus Energy Ltd ja Tempus Energy Technology Ltd vs. Euroopa Komisjon, millest komisjoni teavitati järgmisel päeval;

ja

| — | jätta rahuldamata hagi nõudes tühistada komisjoni 23. juuli 2014. aasta otsus C(2014)5083 final (1) mitte esitada vastuväiteid abikavale, mis puudutab Ühendkuningriigi elektrienergia tootmisvõimsuse turgu; |
| --- | --- |

—

jätta rahuldamata hagi nõudes tühistada komisjoni 23. juuli 2014. aasta otsus C(2014)5083 final (1) mitte esitada vastuväiteid abikavale, mis puudutab Ühendkuningriigi elektrienergia tootmisvõimsuse turgu;

teise võimalusena

| — | tühistada Üldkohtu (kolmas koda laiendatud koosseisus) 15. novembri 2018. aasta otsus kohtuasjas T-793/14: Tempus Energy Ltd ja Tempus Energy Technology Ltd vs. Euroopa Komisjon, millest komisjoni teavitati järgmisel päeval; |
| --- | --- |

—

tühistada Üldkohtu (kolmas koda laiendatud koosseisus) 15. novembri 2018. aasta otsus kohtuasjas T-793/14: Tempus Energy Ltd ja Tempus Energy Technology Ltd vs. Euroopa Komisjon, millest komisjoni teavitati järgmisel päeval;

| — | saata kohtuasi Üldkohtule tagasi esimeses kohtuastmes esitatud teise väite arutamiseks; |
| --- | --- |

—

saata kohtuasi Üldkohtule tagasi esimeses kohtuastmes esitatud teise väite arutamiseks;

ja igal juhul mõista esimese kohtuastme hagejatelt välja esimese astme ja apellatsiooniastme kohtukulud.

Väited ja peamised argumendid

Apellatsioonkaebus põhineb ühel väitel: Üldkohus on tõlgendanud vääralt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3 ja nõukogu 13. juuli 2015. aasta määruse (EL) 2015/1589 (2), millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 kohaldamiseks, artikli 4 lõikeid 2 ja 3, kuna leidis, et teatatud abimeede tekitas tõsiseid kahtlusi selle kokkusobivuses siseturuga.

Kuivõrd Üldkohus põhines tõsiste raskuste osas näitajatele kogumis, jaguneb see väide kahte osasse, mis vastavad kahele vaidlustatud kohtuotsuses analüüsitud näitajate kogumile:

| — | Esimene osa: Üldkohus võttis kahtluste esinemise peamise näitajana ekslikult arvesse teatisele eelnenud kontaktide kestust ja asjaolusid ning meetme keerukust ja uudsust. |
| --- | --- |

—

Esimene osa: Üldkohus võttis kahtluste esinemise peamise näitajana ekslikult arvesse teatisele eelnenud kontaktide kestust ja asjaolusid ning meetme keerukust ja uudsust.

| — | Teine osa: Üldkohus heitis komisjonile ekslikult ette, et viimane ei ole nõuetekohaselt uurinud Ühendkuningriigi võimsusturu teatavaid aspekte. |
| --- | --- |

—

Teine osa: Üldkohus heitis komisjonile ekslikult ette, et viimane ei ole nõuetekohaselt uurinud Ühendkuningriigi võimsusturu teatavaid aspekte.

---

(1)  Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 raames antava riigiabi lubamine — juhud, mille suhtes komisjonil ei ole vastuväiteid (ELT 2014, C 348, lk 5).

(2)  ELT 2015, L 248, lk 9.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/18 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/18

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa — Juízo Local Cível de Lisboa — Juiz 18 (Portugal) 31. jaanuaril 2019 — LE versus Transportes Aéreos Portugueses, SA

(kohtuasi C-74/19)

(2019/C 148/17)

Kohtumenetluse keel: portugali

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa — Juízo Local Cível de Lisboa — Juiz 18

Põhikohtuasja pooled

Hageja: LE

Kostja: Transportes Aéreos Portugueses, SA

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas asjaolu, et lennu ajal reisija hammustab teisi reisijaid ja ründab teda rahustada püüdnud meeskonnaliikmeid sel määral, et see õigustab lennu kapteni sõnul lennu ümbersuunamist lähimasse lennujaama, et see reisija pardalt maha toimetada ja tema pagas maha laadida, mille tõttu lennu sihtkohta saabumine hilineb, kuulub määruse (EÜ) nr 261/2004 (1) põhjenduses 14 nimetatud mõiste „erakorralised asjaolud“ alla? |
| --- | --- |

1.

Kas asjaolu, et lennu ajal reisija hammustab teisi reisijaid ja ründab teda rahustada püüdnud meeskonnaliikmeid sel määral, et see õigustab lennu kapteni sõnul lennu ümbersuunamist lähimasse lennujaama, et see reisija pardalt maha toimetada ja tema pagas maha laadida, mille tõttu lennu sihtkohta saabumine hilineb, kuulub määruse (EÜ) nr 261/2004 (1) põhjenduses 14 nimetatud mõiste „erakorralised asjaolud“ alla?

| 2. | Kas lennuettevõtjat võib vastutusest lennuki õhkutõusu hilinemise eest tagasilennul, millele läheb reisija, kes on esitanud hüvitisnõude (nüüd hageja), vabastada „erakorraline asjaolu“, mis leiab aset sama lennuki vahetult eelneval edasilennul? |
| --- | --- |

2.

Kas lennuettevõtjat võib vastutusest lennuki õhkutõusu hilinemise eest tagasilennul, millele läheb reisija, kes on esitanud hüvitisnõude (nüüd hageja), vabastada „erakorraline asjaolu“, mis leiab aset sama lennuki vahetult eelneval edasilennul?

| 3. | Kas määruse nr 261/2004 artikli 5 lõike 3 tähenduses võttis lennuettevõtja (nüüd kostja), analüüsides ja järeldades, et teise lennuki saatmine ei väldiks juba tekkinud hilinemist, ja suunates reisija (nüüd hageja) vahemaandumisel ümber järgmise päeva lennule, kuna see lennuettevõtja teeb reisija lõppsihtkohta ainult ühe lennu päevas, kõik vajalikud meetmed, isegi kui sellest hoolimata ei olnud võimalik hilinemist ära hoida? |
| --- | --- |

3.

Kas määruse nr 261/2004 artikli 5 lõike 3 tähenduses võttis lennuettevõtja (nüüd kostja), analüüsides ja järeldades, et teise lennuki saatmine ei väldiks juba tekkinud hilinemist, ja suunates reisija (nüüd hageja) vahemaandumisel ümber järgmise päeva lennule, kuna see lennuettevõtja teeb reisija lõppsihtkohta ainult ühe lennu päevas, kõik vajalikud meetmed, isegi kui sellest hoolimata ei olnud võimalik hilinemist ära hoida?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määrus (EÜ) nr 261/2004, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 295/91 (ELT 2004, L 46, lk 1; ELT eriväljaanne 07/08, lk 10).

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/18 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/18

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Leedu) 4. veebruaril 2019 — E. E.

(kohtuasi C-80/19)

(2019/C 148/18)

Kohtumenetluse keel: leedu

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

Põhikohtuasja pooled

Kassaator: E. E.

Teised menetlusosalised kassatsioonimenetluses: Kaunase linna notaribüroo nr 4 notar, K.-D. E.

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas niisugust olukorda nagu käesolev juhtum — kus Leedu kodanik, kelle alaline elukoht tema surma päeval võis olla teises liikmesriigis, kuid kes igal juhul ei olnud kunagi katkestanud sidemeid kodumaaga ning oli enne surma muu hulgas teinud Leedus testamendi ja pärandanud kogu oma vara oma pärijale, kes on Leedu kodanik, ning pärandi avanemise ajal tehti kindlaks, et kogu pärand koosneb üksnes Leedus asuvast kinnisasjast, ning oma abikaasa üle elanud nimetatud teise liikmesriigi kodanik väljendas selgesõnaliselt tahet loobuda nõudeõigusest kõnealuse surnud isiku pärandi suhtes, ei osalenud Leedus läbi viidud kohtumenetluses ning nõustus Leedu kohtute pädevuse ja Leedu õiguse kohaldamisega — tuleb pidada määruse nr 650/2012 tähenduses piiriülese mõjuga pärimisasjaks, mille suhtes tuleb kohaldada seda määrust? |
| --- | --- |

1.

Kas niisugust olukorda nagu käesolev juhtum — kus Leedu kodanik, kelle alaline elukoht tema surma päeval võis olla teises liikmesriigis, kuid kes igal juhul ei olnud kunagi katkestanud sidemeid kodumaaga ning oli enne surma muu hulgas teinud Leedus testamendi ja pärandanud kogu oma vara oma pärijale, kes on Leedu kodanik, ning pärandi avanemise ajal tehti kindlaks, et kogu pärand koosneb üksnes Leedus asuvast kinnisasjast, ning oma abikaasa üle elanud nimetatud teise liikmesriigi kodanik väljendas selgesõnaliselt tahet loobuda nõudeõigusest kõnealuse surnud isiku pärandi suhtes, ei osalenud Leedus läbi viidud kohtumenetluses ning nõustus Leedu kohtute pädevuse ja Leedu õiguse kohaldamisega — tuleb pidada määruse nr 650/2012 tähenduses piiriülese mõjuga pärimisasjaks, mille suhtes tuleb kohaldada seda määrust?

| 2. | Kas Leedu notarit, kes algatab pärimismenetluse, annab välja pärimistunnistuse ja teeb muid toiminguid, mida pärijal on vaja oma õiguste teostamiseks, saab pidada määruse nr 650/2012 (1) artikli 3 lõike 2 tähenduses „kohtuks“, võttes arvesse, et notarid järgivad oma ametitegevuses erapooletuse põhimõtet ja sõltumatuse põhimõtet, nende otsused on neile endile või kohtuasutustele siduvad ning nende tegevuse peale võib algatada kohtumenetluse? |
| --- | --- |

2.

Kas Leedu notarit, kes algatab pärimismenetluse, annab välja pärimistunnistuse ja teeb muid toiminguid, mida pärijal on vaja oma õiguste teostamiseks, saab pidada määruse nr 650/2012 (1) artikli 3 lõike 2 tähenduses „kohtuks“, võttes arvesse, et notarid järgivad oma ametitegevuses erapooletuse põhimõtet ja sõltumatuse põhimõtet, nende otsused on neile endile või kohtuasutustele siduvad ning nende tegevuse peale võib algatada kohtumenetluse?

| 3. | Kui vastus teisele küsimusele on jaatav: kas Leedu notarite välja antud pärimistunnistusi tuleb pidada otsusteks määruse nr 650/2012 artikli 3 lõike 1 punkti g tähenduses ja kas seetõttu tuleb nende tegemiseks kindlaks teha kohtualluvus? |
| --- | --- |

3.

Kui vastus teisele küsimusele on jaatav: kas Leedu notarite välja antud pärimistunnistusi tuleb pidada otsusteks määruse nr 650/2012 artikli 3 lõike 1 punkti g tähenduses ja kas seetõttu tuleb nende tegemiseks kindlaks teha kohtualluvus?

| 4. | Kui vastus teisele küsimusele on eitav: kas määruse nr 650/2012 artikleid 4 ja 59 tuleb (koostoimes või eraldi, kuid piirdumata ainult nendega) tõlgendada nii, et Leedu notaritel on õigus anda välja pärimistunnistusi ilma üldisi kohtualluvuse eeskirju järgimata ja et sellised pärimistunnistused loetakse ametlikeks dokumentideks, millest tekivad õiguslikud tagajärjed ka teistes liikmesriikides? |
| --- | --- |

4.

Kui vastus teisele küsimusele on eitav: kas määruse nr 650/2012 artikleid 4 ja 59 tuleb (koostoimes või eraldi, kuid piirdumata ainult nendega) tõlgendada nii, et Leedu notaritel on õigus anda välja pärimistunnistusi ilma üldisi kohtualluvuse eeskirju järgimata ja et sellised pärimistunnistused loetakse ametlikeks dokumentideks, millest tekivad õiguslikud tagajärjed ka teistes liikmesriikides?

| 5. | Kas määruse nr 650/2012 artiklit 4 (või selle määruse teisi sätteid) tuleb tõlgendada nii, et surnud isiku alalise elukohana saab kindlaks teha elukoha vaid ühes konkreetses liikmesriigis? |
| --- | --- |

5.

Kas määruse nr 650/2012 artiklit 4 (või selle määruse teisi sätteid) tuleb tõlgendada nii, et surnud isiku alalise elukohana saab kindlaks teha elukoha vaid ühes konkreetses liikmesriigis?

| 6. | Kas määruse nr 650/2012 artikleid 4, 5, 7 ja 22 (koostoimes või eraldi, kuid piirdumata ainult nendega) tuleb tõlgendada ja kohaldada nii, et käesoleval juhul tuleb esimeses küsimuses kirjeldatud faktiliste asjaolude põhjal järeldada, et asjaomased isikud nõustusid Leedu kohtute pädevusega ja Leedu õiguse kohaldamisega? |
| --- | --- |

6.

Kas määruse nr 650/2012 artikleid 4, 5, 7 ja 22 (koostoimes või eraldi, kuid piirdumata ainult nendega) tuleb tõlgendada ja kohaldada nii, et käesoleval juhul tuleb esimeses küsimuses kirjeldatud faktiliste asjaolude põhjal järeldada, et asjaomased isikud nõustusid Leedu kohtute pädevusega ja Leedu õiguse kohaldamisega?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. juuli 2012. aasta määrus (EL) nr 650/2012, mis käsitleb kohtualluvust, kohaldatavat õigust ning otsuste tunnustamist ja täitmist, ametlike dokumentide vastuvõtmist ja täitmist pärimisasjades ning Euroopa pärimistunnistuse loomist (ELT 2012, L 201, lk 107).

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/20 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/20

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Monomeles Protodikeio Serron (Kreeka) 8. veebruaril 2019 — WP versus Trapeza Peiraios AE

(kohtuasi C-105/19)

(2019/C 148/19)

Kohtumenetluse keel: kreeka

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Monomeles Protodikeio Serron (Kreeka)

Põhikohtuasja pooled

Hageja: WP

Kostja: Trapeza Peiraios AE

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas direktiivi 93/13 (1) artikli 6 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et see kujutab endast avalikul huvil põhinevat menetlusnormi, mis paneb liikmesriikide kohtutele kohustuse võtta omal algatusel, isegi maksekäsu andmise etapis, arvesse müüja või teenusepakkuja ja tarbija vahel sõlmitud lepingus sisalduva tingimuse ebaõiglust, võttes arvesse, et Kreeka õiguses vastavalt tsiviilmenetluse seadustiku (kodikas politikis dikonomias) artiklitele 623, 624, 28 ja 629 sellist kohustust mitte ainult et ei esine, vaid koguni maksekäsk antakse ilma võistleva menetluseta pärast vormilist dokumentide, sealhulgas laenulepingu kontrolli; maksekäsu andmise õigus on ühel Kreeka kohtul; ning maksekäsk on viivitamatult täitmisele kuuluv täitedokument, mille alusel võib müüja või teenusepakkuja kolme päeva möödudes taotleda sundtäitmist, mida ei saa mingil viisil peatada? |
| --- | --- |

1.

Kas direktiivi 93/13 (1) artikli 6 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et see kujutab endast avalikul huvil põhinevat menetlusnormi, mis paneb liikmesriikide kohtutele kohustuse võtta omal algatusel, isegi maksekäsu andmise etapis, arvesse müüja või teenusepakkuja ja tarbija vahel sõlmitud lepingus sisalduva tingimuse ebaõiglust, võttes arvesse, et Kreeka õiguses vastavalt tsiviilmenetluse seadustiku (kodikas politikis dikonomias) artiklitele 623, 624, 28 ja 629 sellist kohustust mitte ainult et ei esine, vaid koguni maksekäsk antakse ilma võistleva menetluseta pärast vormilist dokumentide, sealhulgas laenulepingu kontrolli; maksekäsu andmise õigus on ühel Kreeka kohtul; ning maksekäsk on viivitamatult täitmisele kuuluv täitedokument, mille alusel võib müüja või teenusepakkuja kolme päeva möödudes taotleda sundtäitmist, mida ei saa mingil viisil peatada?

| 2. | Kas direktiivi 93/13 artikli 6 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et see kujutab endast avalikul huvil põhinevat menetlusnormi, mis paneb liikmesriikide kohtutele kohustuse hoiduda maksekäsu andmisest, kui selle kohtu ees on dokumentaalselt tõendatud, et võlg tuleneb lepingu tüüptingimustest, mis on juba tunnistatud ebaõigluse tõttu tühiseks varasemate, juba jõustunud kohtuotsustega, mis on tehtud täitmise peatamise nõuete kohta, mille tarbijakaitseliidud on esitanud müüja või teenusepakkujate vastu ning mis on loetletud ministri otsuses Z1-798/25-06-2008 (FEK B 1353/11-07-2008), mis moodustab ebaõiglaste tingimuste riikliku registri (ministri otsusega Z1 21/17-01-2011 muudetud ja täiendatud redaktsioonis, mis tunnistati Kreeka kõrgeima halduskohtuna tegutseva riiginõukogu (Symvoulio tis Epikrateias) otsusega nr 1210/2010 seaduspäraseks pärast seda, kui oli arvesse võetud ühelt poolt kassatsioonikohtu (Areios Pagose) otsuseid nr 1219/2001 ja 430/2005, apellatsioonikohtu (Efeteio Athinon) otsuseid nr 5253/2003 ja 6291/2000 ning mitmeliikmelises koosseisus esimese astme kohtu (Polymeles Protodikeio Athinon) otsuseid nr 1119/2002 ja 1208/1998, mis on juba jõustunud, ja mitmeliikmelises koosseisus esimese astme kohtu (Polymeles Protodikeio Athinon) otsust nr 961/2007, mis on osaliselt juba jõustunud, ning teiselt poolt asjaolu, et nende kohtuotsuste jõustumisel on eriti oluline avalik huvi turu toimimise ja tarbijakaitse jaoks (seaduse 2251/1994 artikli 10 lõige 2); just nimetatud ministri otsusega kehtestati „keeld lisada müüja või teenusepakkuja ja tarbija vahelistesse lepingutesse tüüptingimusi, mis on tunnistatud ebaõiglaseks kohtuotsustega, milles on käsitletud tarbijakaitseliitude liitude hagisid“ ning selles otsuses on loetletud tüüptingimused, mis on tunnistatud tühiseks kollektiivhagide menetlemisel, mille on esitanud tarbijakaitseliidud pankade kui teenuseosutajate vastu), võttes arvesse asjaolu, et Kreekas on maksekäskude andmise pädevus kohtutel — täpsemalt Eirinodikeia (rahukohtunikud) ja Protodikeia (esimese astme kohtud) —, ning asjaolu, et maksekäsk on viivitamatult täitmisele kuuluv täitedokument, mille alusel võib müüja või teenusepakkuja kolme päeva möödudes taotleda sundtäitmist, mida ei saa mingil viisil peatada? |
| --- | --- |

2.

Kas direktiivi 93/13 artikli 6 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et see kujutab endast avalikul huvil põhinevat menetlusnormi, mis paneb liikmesriikide kohtutele kohustuse hoiduda maksekäsu andmisest, kui selle kohtu ees on dokumentaalselt tõendatud, et võlg tuleneb lepingu tüüptingimustest, mis on juba tunnistatud ebaõigluse tõttu tühiseks varasemate, juba jõustunud kohtuotsustega, mis on tehtud täitmise peatamise nõuete kohta, mille tarbijakaitseliidud on esitanud müüja või teenusepakkujate vastu ning mis on loetletud ministri otsuses Z1-798/25-06-2008 (FEK B 1353/11-07-2008), mis moodustab ebaõiglaste tingimuste riikliku registri (ministri otsusega Z1 21/17-01-2011 muudetud ja täiendatud redaktsioonis, mis tunnistati Kreeka kõrgeima halduskohtuna tegutseva riiginõukogu (Symvoulio tis Epikrateias) otsusega nr 1210/2010 seaduspäraseks pärast seda, kui oli arvesse võetud ühelt poolt kassatsioonikohtu (Areios Pagose) otsuseid nr 1219/2001 ja 430/2005, apellatsioonikohtu (Efeteio Athinon) otsuseid nr 5253/2003 ja 6291/2000 ning mitmeliikmelises koosseisus esimese astme kohtu (Polymeles Protodikeio Athinon) otsuseid nr 1119/2002 ja 1208/1998, mis on juba jõustunud, ja mitmeliikmelises koosseisus esimese astme kohtu (Polymeles Protodikeio Athinon) otsust nr 961/2007, mis on osaliselt juba jõustunud, ning teiselt poolt asjaolu, et nende kohtuotsuste jõustumisel on eriti oluline avalik huvi turu toimimise ja tarbijakaitse jaoks (seaduse 2251/1994 artikli 10 lõige 2); just nimetatud ministri otsusega kehtestati „keeld lisada müüja või teenusepakkuja ja tarbija vahelistesse lepingutesse tüüptingimusi, mis on tunnistatud ebaõiglaseks kohtuotsustega, milles on käsitletud tarbijakaitseliitude liitude hagisid“ ning selles otsuses on loetletud tüüptingimused, mis on tunnistatud tühiseks kollektiivhagide menetlemisel, mille on esitanud tarbijakaitseliidud pankade kui teenuseosutajate vastu), võttes arvesse asjaolu, et Kreekas on maksekäskude andmise pädevus kohtutel — täpsemalt Eirinodikeia (rahukohtunikud) ja Protodikeia (esimese astme kohtud) —, ning asjaolu, et maksekäsk on viivitamatult täitmisele kuuluv täitedokument, mille alusel võib müüja või teenusepakkuja kolme päeva möödudes taotleda sundtäitmist, mida ei saa mingil viisil peatada?

| 3. | Kas direktiivi 93/13 artikli 6 lõiget 1, artikli 7 lõiget 1 ja artiklit 8 tuleb tõlgendada nii, et jõustunud kohtuotsuse seadusjõud, mis põhineb tarbijakaitseliitude müüjate ja teenuseosutajate vastu esitatud täitmise peatamise hagide edukusel, nõuab täiendava tingimusena selleks, et see toime laieneks erga omnes (vastavalt seaduse 2251/1994 artikli 10 lõikele 29), poolte samasust ning õiguslike ja faktiliste asjaolude samasust — mida riigisiseses õiguses nõuab tsiviilmenetluse seadustiku (kodikas politikis dikonomias) artikkel 324 —, mistõttu kohtuotsuse seadusjõudu, mis tuleneb täitmise peatamise hagide edukusest, ei saa laiendada või kohaldada igale kohtuasjale, kus tarbija on esitanud müüja või teenuseosutaja vastu hagi? |
| --- | --- |

3.

Kas direktiivi 93/13 artikli 6 lõiget 1, artikli 7 lõiget 1 ja artiklit 8 tuleb tõlgendada nii, et jõustunud kohtuotsuse seadusjõud, mis põhineb tarbijakaitseliitude müüjate ja teenuseosutajate vastu esitatud täitmise peatamise hagide edukusel, nõuab täiendava tingimusena selleks, et see toime laieneks erga omnes (vastavalt seaduse 2251/1994 artikli 10 lõikele 29), poolte samasust ning õiguslike ja faktiliste asjaolude samasust — mida riigisiseses õiguses nõuab tsiviilmenetluse seadustiku (kodikas politikis dikonomias) artikkel 324 —, mistõttu kohtuotsuse seadusjõudu, mis tuleneb täitmise peatamise hagide edukusest, ei saa laiendada või kohaldada igale kohtuasjale, kus tarbija on esitanud müüja või teenuseosutaja vastu hagi?

---

(1)  Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiiv 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes (EÜT 1993, L 95, lk 29; ELT eriväljaanne 15/02, lk 288).

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/21 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/21

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Cour administrative (Luksemburg) 12. veebruaril 2019 — Luxaviation SA versus Ministre de l’Environnement

(kohtuasi C-113/19)

(2019/C 148/20)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Cour administrative

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Luxaviation SA

Vastustaja: Ministre de l’Environnement

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas direktiivi 2003/87/EÜ (1) artikli 12 lõiget 3, mis näeb ette, et liikmesriigid peavad tagama, et nende käitajad tagastavad lubatud heitkoguse ühikud, tuleb koostoimes harta artikliga 41, mis näeb ette hea halduse põhimõtte, tõlgendada nii, et sellega kehtestatakse liikmesriigi pädevale asutusele kohustus teha individuaalset tagastamiskohustuste järelevalvet enne asjaomase aasta 30. aprilli, kui seesama asutus on pädev tegema järelevalvet piiratud arvu ettevõtjate üle, kelleks on käesoleval juhul 25 käitajat liikmesriigis? |
| --- | --- |

1.

Kas direktiivi 2003/87/EÜ (1) artikli 12 lõiget 3, mis näeb ette, et liikmesriigid peavad tagama, et nende käitajad tagastavad lubatud heitkoguse ühikud, tuleb koostoimes harta artikliga 41, mis näeb ette hea halduse põhimõtte, tõlgendada nii, et sellega kehtestatakse liikmesriigi pädevale asutusele kohustus teha individuaalset tagastamiskohustuste järelevalvet enne asjaomase aasta 30. aprilli, kui seesama asutus on pädev tegema järelevalvet piiratud arvu ettevõtjate üle, kelleks on käesoleval juhul 25 käitajat liikmesriigis?

| 2. | a. | Kas lubatud heitkoguse ühikute lõpetamata tagastamistoimingut, nagu on kõne all käesolevas asjas, kus käitaja on tuginenud niisuguse elektroonilise kinnituse kättesaamisele, millest nähtub ülekande menetluse lõpetamine, tuleb tõlgendada nii, et see võis mõistlikult tekitada heausksel käitajal õiguspärase ootuse selles, et ta oli lõpetanud direktiivi 2003/87/EÜ artikli 6 lõike 2 punktis e ette nähtud tagastamistoimingu? |
| --- | --- | --- |

2.

a.

Kas lubatud heitkoguse ühikute lõpetamata tagastamistoimingut, nagu on kõne all käesolevas asjas, kus käitaja on tuginenud niisuguse elektroonilise kinnituse kättesaamisele, millest nähtub ülekande menetluse lõpetamine, tuleb tõlgendada nii, et see võis mõistlikult tekitada heausksel käitajal õiguspärase ootuse selles, et ta oli lõpetanud direktiivi 2003/87/EÜ artikli 6 lõike 2 punktis e ette nähtud tagastamistoimingu?

| b. | Kas — arvestades teisele küsimusele antud vastust — võib eeldada, et kõnealuse ootuse õiguspärasus on heauskse käitaja puhul rohkem tõendatud juhul, kui varasema tagastamise käigus võttis liikmesriigi asutus temaga omal algatusel ühendust, et tuletada talle paar päeva enne direktiivi 2003/87/EÜ artikli 6 lõike 2 punktis e ette nähtud tähtaja lõppemist meelde, et lubatud heitkoguse ühikute tagastamise menetlus ei ole veel lõpetatud, mis võimaldas tal seetõttu mõistlikult eeldada, et ta oli oma tagastamiskohustused seoses jooksva aastaga täitnud, sest seesama asutus ei olnud võtnud vahetult ühendust järgneval aastal? |
| --- | --- |

b.

Kas — arvestades teisele küsimusele antud vastust — võib eeldada, et kõnealuse ootuse õiguspärasus on heauskse käitaja puhul rohkem tõendatud juhul, kui varasema tagastamise käigus võttis liikmesriigi asutus temaga omal algatusel ühendust, et tuletada talle paar päeva enne direktiivi 2003/87/EÜ artikli 6 lõike 2 punktis e ette nähtud tähtaja lõppemist meelde, et lubatud heitkoguse ühikute tagastamise menetlus ei ole veel lõpetatud, mis võimaldas tal seetõttu mõistlikult eeldada, et ta oli oma tagastamiskohustused seoses jooksva aastaga täitnud, sest seesama asutus ei olnud võtnud vahetult ühendust järgneval aastal?

| c. | Kas — arvestades kahele eelmisele küsimusele antud vastuseid, mida analüüsitakse üksikult või koos — õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet võib tõlgendada vääramatu jõuna, mis võimaldab heauskse käitaja vabastada osaliselt või täielikult direktiivi 2003/87/EÜ artikli 16 lõikes 3 sätestatud karistusest? |
| --- | --- |

c.

Kas — arvestades kahele eelmisele küsimusele antud vastuseid, mida analüüsitakse üksikult või koos — õiguspärase ootuse kaitse põhimõtet võib tõlgendada vääramatu jõuna, mis võimaldab heauskse käitaja vabastada osaliselt või täielikult direktiivi 2003/87/EÜ artikli 16 lõikes 3 sätestatud karistusest?

| 3. | a. | Kas harta artikli 49 lõikega 3, milles on ette nähtud proportsionaalsuse põhimõte, on vastuolus kindlasummalise trahvi määramine, millega karistatakse direktiivi 2003/87/EÜ artikli 16 lõikes 3 ette nähtud lubatud heitkoguse ühikute tagastamata jätmise eest, kui kõnealune säte ei võimalda määrata käitaja poolt toimepandud rikkumisega proportsionaalset karistust? |
| --- | --- | --- |

3.

a.

Kas harta artikli 49 lõikega 3, milles on ette nähtud proportsionaalsuse põhimõte, on vastuolus kindlasummalise trahvi määramine, millega karistatakse direktiivi 2003/87/EÜ artikli 16 lõikes 3 ette nähtud lubatud heitkoguse ühikute tagastamata jätmise eest, kui kõnealune säte ei võimalda määrata käitaja poolt toimepandud rikkumisega proportsionaalset karistust?

| b. | Kas — eelmisele küsimusele eitavalt vastamisel — harta artiklis 20 sätestatud võrdsuse põhimõtet [ning] hea usu üldpõhimõtet ja fraus omnia corrumpit üldpõhimõtet tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus, kui direktiivi 2003/87/EÜ artikli 16 lõike 3 alusel kindlasummalise trahvi määramisel, millele lisandub automaatselt [23. detsembri 2004. aasta seaduse] artikli 20 lõikes 7 ette nähtud avaldamine, koheldakse pelgalt hooletut heauskset käitajat — kes lisaks uskus, et ta on täitnud oma heitkoguste tagastamiskohutused lõplikuks tähtpäevaks, mis on 30. aprillil — samamoodi kui pettuse toime pannud käitajat? |
| --- | --- |

b.

Kas — eelmisele küsimusele eitavalt vastamisel — harta artiklis 20 sätestatud võrdsuse põhimõtet [ning] hea usu üldpõhimõtet ja fraus omnia corrumpit üldpõhimõtet tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus, kui direktiivi 2003/87/EÜ artikli 16 lõike 3 alusel kindlasummalise trahvi määramisel, millele lisandub automaatselt [23. detsembri 2004. aasta seaduse] artikli 20 lõikes 7 ette nähtud avaldamine, koheldakse pelgalt hooletut heauskset käitajat — kes lisaks uskus, et ta on täitnud oma heitkoguste tagastamiskohutused lõplikuks tähtpäevaks, mis on 30. aprillil — samamoodi kui pettuse toime pannud käitajat?

| c. | Kas — eelmisele küsimusele eitavalt vastamisel — kindlasummalise trahvi kohaldamine, ilma et liikmesriigi kohus saaks seda muuta, välja arvatud vääramatu jõu korral, ning automaatse avaldamise karistus on kooskõlas harta artikliga 47, mis tagab õiguse tõhusale õiguskaitsevahendile? |
| --- | --- |

c.

Kas — eelmisele küsimusele eitavalt vastamisel — kindlasummalise trahvi kohaldamine, ilma et liikmesriigi kohus saaks seda muuta, välja arvatud vääramatu jõu korral, ning automaatse avaldamise karistus on kooskõlas harta artikliga 47, mis tagab õiguse tõhusale õiguskaitsevahendile?

| d. | Kas — eelmisele küsimusele eitavalt vastamisel — rahalise karistuse määramine, mis kinnitatakse Euroopa seadusandja tahte alusel, ning automaatse avaldamise karistus, ilma et kohaldataks proportsionaalsuse põhimõtet, välja arvatud kitsalt tõlgendatud vääramatu jõu korral, ei tähenda Euroopa seadusandja oletatavat tahet arvestades liikmesriigi kohtust lahtiütlemist ja kohtuliku kontrolli põhjendamatut puudumist harta artikli 47 ja 49 lõike 3 alusel? |
| --- | --- |

d.

Kas — eelmisele küsimusele eitavalt vastamisel — rahalise karistuse määramine, mis kinnitatakse Euroopa seadusandja tahte alusel, ning automaatse avaldamise karistus, ilma et kohaldataks proportsionaalsuse põhimõtet, välja arvatud kitsalt tõlgendatud vääramatu jõu korral, ei tähenda Euroopa seadusandja oletatavat tahet arvestades liikmesriigi kohtust lahtiütlemist ja kohtuliku kontrolli põhjendamatut puudumist harta artikli 47 ja 49 lõike 3 alusel?

| e. | Kas — arvestades eelmisele küsimusel antud vastust — liikmesriigi kohtuliku kontrolli puudumine direktiivi 2003/87/EÜ artikli 16 lõikes 3 ettenähtud kindlasummalise trahvi ja [23. detsembri 2004. aasta seaduse] artikli 20 lõikes 7 sätestatud automaatse avaldamise karistuse kontekstis ei vii Euroopa Liidu Kohtu ja liikmesriigi kõrgeimate kohtute vahelise peamiselt viljaka dialoogi katkemiseni, kui Euroopa Liidu Kohus määrab eelnevalt kindlaks lahenduse, välja arvatud kitsalt tõlgendatud vääramatu jõu korral, mis tähendab seda, et liikmesriigi kõrgeima kohtu jaoks ei ole tõhus dialoog võimalik ja tal jääb üle karistus üksnes heaks kiita, kui on tõendatud, et tegemist ei ole vääramatu jõuga? |
| --- | --- |

e.

Kas — arvestades eelmisele küsimusel antud vastust — liikmesriigi kohtuliku kontrolli puudumine direktiivi 2003/87/EÜ artikli 16 lõikes 3 ettenähtud kindlasummalise trahvi ja [23. detsembri 2004. aasta seaduse] artikli 20 lõikes 7 sätestatud automaatse avaldamise karistuse kontekstis ei vii Euroopa Liidu Kohtu ja liikmesriigi kõrgeimate kohtute vahelise peamiselt viljaka dialoogi katkemiseni, kui Euroopa Liidu Kohus määrab eelnevalt kindlaks lahenduse, välja arvatud kitsalt tõlgendatud vääramatu jõu korral, mis tähendab seda, et liikmesriigi kõrgeima kohtu jaoks ei ole tõhus dialoog võimalik ja tal jääb üle karistus üksnes heaks kiita, kui on tõendatud, et tegemist ei ole vääramatu jõuga?

| 4. | Kas — arvestades eelmistele küsimustele antud vastuseid — vääramatu jõu mõistet saab tõlgendada nii, et selles võetakse arvesse heauskse käitaja subjektiivseid raskusi, kui direktiivi 2003/87/EÜ artikli 16 lõikes 3 sätestatud kindlasummalise trahvi maksmine [ja] [23. detsembri 2004. aasta seaduse] artikli 20 lõikes 7 sätestatud automaatse avaldamise karistus kujutavad endast finantsriski ja märkimisväärset krediidikahju, mis võib põhjustada tema personali töölt vabastamise või isegi tema pankroti? |
| --- | --- |

4.

Kas — arvestades eelmistele küsimustele antud vastuseid — vääramatu jõu mõistet saab tõlgendada nii, et selles võetakse arvesse heauskse käitaja subjektiivseid raskusi, kui direktiivi 2003/87/EÜ artikli 16 lõikes 3 sätestatud kindlasummalise trahvi maksmine [ja] [23. detsembri 2004. aasta seaduse] artikli 20 lõikes 7 sätestatud automaatse avaldamise karistus kujutavad endast finantsriski ja märkimisväärset krediidikahju, mis võib põhjustada tema personali töölt vabastamise või isegi tema pankroti?

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiiv 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ (ELT L 275, lk 32; ELT eriväljaanne 15/07, lk 631).

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/22 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/22

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Leedu) 15. veebruaril 2019 — AB Linas Agro versus Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

(kohtuasi C-117/19)

(2019/C 148/21)

Kohtumenetluse keel: leedu

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės

Põhikohtuasja pooled

Hageja: AB Linas Agro

Kostja: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas määruse nr 945/2005 (1) preambulis, eelkõige põhjendustes 20–23, esitatud väiteid, mille kohaselt „sisaldab vaatlusalune toode alati üle 80 massiprotsendi ammooniumnitraati, kui selle lämmastikusisaldus ületab 28 massiprotsenti“, tuleb pidada eelduseks, mille alusel saab järeldada, et juhul, kui vaatlusaluse toote (ammooniumnitraati sisaldav väetis) lämmastikusisaldus (N) on vähemalt 28 %, on selle ammooniumnitraadisisaldus (AN) alati üle 80 %? |
| --- | --- |

1.

Kas määruse nr 945/2005 (1) preambulis, eelkõige põhjendustes 20–23, esitatud väiteid, mille kohaselt „sisaldab vaatlusalune toode alati üle 80 massiprotsendi ammooniumnitraati, kui selle lämmastikusisaldus ületab 28 massiprotsenti“, tuleb pidada eelduseks, mille alusel saab järeldada, et juhul, kui vaatlusaluse toote (ammooniumnitraati sisaldav väetis) lämmastikusisaldus (N) on vähemalt 28 %, on selle ammooniumnitraadisisaldus (AN) alati üle 80 %?

| 2. | Kas asjaomane eeldus on kohaldatav määruses nr 945/2005 täpsustatud uutele vaatlusalustele tootetüüpidele, st NPK väetistele, mille lämmastikusisaldus (N) on 28 massiprotsenti või rohkem, ammooniumlämmastiku- ja nitraatlämmastikusisalduse vaheline suhe ligikaudu 1:1 ning fosfori- ja/või kaaliumisisaldus (P ja/või K) ei ületa 12 massiprotsenti, näiteks käesolevas vaidluses käsitletud väetisele NPK 30-4-4? |
| --- | --- |

2.

Kas asjaomane eeldus on kohaldatav määruses nr 945/2005 täpsustatud uutele vaatlusalustele tootetüüpidele, st NPK väetistele, mille lämmastikusisaldus (N) on 28 massiprotsenti või rohkem, ammooniumlämmastiku- ja nitraatlämmastikusisalduse vaheline suhe ligikaudu 1:1 ning fosfori- ja/või kaaliumisisaldus (P ja/või K) ei ületa 12 massiprotsenti, näiteks käesolevas vaidluses käsitletud väetisele NPK 30-4-4?

| 3. | Kui vastus ülaltoodud küsimustele on jaatav, siis kas eespool nimetatud määruse nr 945/2005 kohasel eeldusel on siduv õigusjõud, st kas sellele võib tugineda maksuvaidluskomisjoni otsuse punktis 17 määratletud NPK väetiste klassifitseerimisel TARICi koodide alusel ning seega kehtivate meetmete (dumpinguvastane tollimaks) kohaldamisel, kuigi määruse nr 945/2005 artikli 1 lõikes 1 ja artikli 1 lõikes 3 (ning vastavalt kõnealuste impordimenetluste lõpuleviimise ajal kehtinud määruse nr 999/2014 (2) artikli 1 lõikele 1 ja artikli 1 lõike 2 punktile c) seostatakse lõpliku dumpinguvastase tollimaksu kehtestamist mitte keemilise elemendi lämmastiku (N) sisaldusega tootes, vaid keemilise ühendi ammooniumnitraadi (AN) ning fosfori- ja kaaliumisisaldusega tootes? |
| --- | --- |

3.

Kui vastus ülaltoodud küsimustele on jaatav, siis kas eespool nimetatud määruse nr 945/2005 kohasel eeldusel on siduv õigusjõud, st kas sellele võib tugineda maksuvaidluskomisjoni otsuse punktis 17 määratletud NPK väetiste klassifitseerimisel TARICi koodide alusel ning seega kehtivate meetmete (dumpinguvastane tollimaks) kohaldamisel, kuigi määruse nr 945/2005 artikli 1 lõikes 1 ja artikli 1 lõikes 3 (ning vastavalt kõnealuste impordimenetluste lõpuleviimise ajal kehtinud määruse nr 999/2014 (2) artikli 1 lõikele 1 ja artikli 1 lõike 2 punktile c) seostatakse lõpliku dumpinguvastase tollimaksu kehtestamist mitte keemilise elemendi lämmastiku (N) sisaldusega tootes, vaid keemilise ühendi ammooniumnitraadi (AN) ning fosfori- ja kaaliumisisaldusega tootes?

| 4. | Kas maksuvaidluskomisjoni otsuse punktis 17 osutatud NPK väetiste klassifitseerimiseks TARICi koodide alusel ja sellest tulenevalt (dumpinguvastase tollimaksu) meetmete kohaldamiseks — võttes arvesse määruse nr 945/2005 põhjendustes 35 ja 36 sätestatud eesmärke, mis käsitlevad kehtivate meetmete kohaldamist uute tooteliikide suhtes proportsionaalsuse põhimõtte alusel ning tolliprotseduuri lihtsustamist ja asjakohaste tollimaksumäärade kohaldamist, mis vastavad ühendisse lisatud vaatlusaluse toote kogusele — saab tugineda maksuvaidluskomisjoni otsuse punktis 16 määratletud eeldusele asjaomaste väetiste ammooniumnitraadisisalduse arvutamisel (määratlemisel)? Teisisõnu, kas pärast seda, kui on määratletud maksuvaidluskomisjoni otsuse punktis 17 osutatud NPK väetiste lämmastikusisaldus (N) (tollivormistuse ajal importija poolt esitatud dokumentide või laborikatsete alusel), arvutatakse (määratletakse) ammooniumnitraadisisaldus vastavalt määruse nr 945/2005 põhjenduses 20 määratletud ammooniumnitraadisisalduse (AN) ja lämmastikusisalduse (N) vahelisele suhtele, mis sõltub elementide aatommassist ja mille väärtus on 2,86, ilma täiendavate laborikatseteta, et määrata ammooniumnitraadi täpne sisaldus? |
| --- | --- |

4.

Kas maksuvaidluskomisjoni otsuse punktis 17 osutatud NPK väetiste klassifitseerimiseks TARICi koodide alusel ja sellest tulenevalt (dumpinguvastase tollimaksu) meetmete kohaldamiseks — võttes arvesse määruse nr 945/2005 põhjendustes 35 ja 36 sätestatud eesmärke, mis käsitlevad kehtivate meetmete kohaldamist uute tooteliikide suhtes proportsionaalsuse põhimõtte alusel ning tolliprotseduuri lihtsustamist ja asjakohaste tollimaksumäärade kohaldamist, mis vastavad ühendisse lisatud vaatlusaluse toote kogusele — saab tugineda maksuvaidluskomisjoni otsuse punktis 16 määratletud eeldusele asjaomaste väetiste ammooniumnitraadisisalduse arvutamisel (määratlemisel)? Teisisõnu, kas pärast seda, kui on määratletud maksuvaidluskomisjoni otsuse punktis 17 osutatud NPK väetiste lämmastikusisaldus (N) (tollivormistuse ajal importija poolt esitatud dokumentide või laborikatsete alusel), arvutatakse (määratletakse) ammooniumnitraadisisaldus vastavalt määruse nr 945/2005 põhjenduses 20 määratletud ammooniumnitraadisisalduse (AN) ja lämmastikusisalduse (N) vahelisele suhtele, mis sõltub elementide aatommassist ja mille väärtus on 2,86, ilma täiendavate laborikatseteta, et määrata ammooniumnitraadi täpne sisaldus?

---

(1)  Nõukogu 21. juuni 2005. aasta määrus (EÜ) nr 945/2005, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 658/2002, millega Venemaalt pärineva ammooniumnitraadi impordi suhtes kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks, ja määrus (EÜ) nr 132/2001, millega kehtestatakse muu hulgas Ukrainast pärineva ammooniumnitraadi impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks pärast osalist vahepealset läbivaatamist vastavalt määruse (EÜ) nr 384/96 artikli 11 lõikele 3 (ELT 2005, 160, lk 1).

(2)  Komisjoni 23. septembri 2014. aasta rakendusmäärus (EL) nr 999/2014, millega kehtestatakse pärast nõukogu määruse (EÜ) nr 1225/2009 artikli 11 lõike 2 kohast aegumise läbivaatamist Venemaalt pärit ammooniumnitraadi impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks (ELT 2014, L 280, lk 19).

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/24 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/24

---

15. veebruaril 2019 esitatud hagi — Euroopa Liidu Kontrollikoda versus Karel Pinxten

(kohtuasi C-130/19)

(2019/C 148/22)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Euroopa Liidu Kontrollikoda (esindajad: C. Lesauvage, E. von Bardeleben, J. Vermer)

Kostja: Karel Pinxten

Hageja nõuded

| — | tuvastada, et K. Pinxten ei täida enam oma ametikohast tulenevaid kohustusi, mis tal lasusid ELTL artiklite 285 ja 286 alusel ning nende kohaldamiseks võetud normide alusel; |
| --- | --- |

—

tuvastada, et K. Pinxten ei täida enam oma ametikohast tulenevaid kohustusi, mis tal lasusid ELTL artiklite 285 ja 286 alusel ning nende kohaldamiseks võetud normide alusel;

| — | seetõttu määrata ELTL artikli 286 lõikes 6 ette nähtud karistus, kusjuures kontrollikoda jätab selle ulatuse Euroopa Kohtu otsustada; |
| --- | --- |

—

seetõttu määrata ELTL artikli 286 lõikes 6 ette nähtud karistus, kusjuures kontrollikoda jätab selle ulatuse Euroopa Kohtu otsustada;

| — | mõista kohtukulud välja K. Pinxtenilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja K. Pinxtenilt.

Väited ja peamised argumendid

Kontrollida heidab K. Pinxtenile ette järgmist:

| — | esiteks kuritarvitas ta kontrollikoja vahendeid sellise tegevuse rahastamiseks, millel ei ole seost või mis on liikme ametiülesannetega kokkusobimatu; |
| --- | --- |

—

esiteks kuritarvitas ta kontrollikoja vahendeid sellise tegevuse rahastamiseks, millel ei ole seost või mis on liikme ametiülesannetega kokkusobimatu;

| — | teiseks kuritarvitas ta õigusvastaselt maksualaseid privileege; |
| --- | --- |

—

teiseks kuritarvitas ta õigusvastaselt maksualaseid privileege;

| — | kolmandaks tegi ta kindlustusjuhtumi kohta kindlustusele valedeklaratsiooni nende väidetavate õnnetuste kohta, milles osales tema kasutusse antud teenistussõiduk; |
| --- | --- |

—

kolmandaks tegi ta kindlustusjuhtumi kohta kindlustusele valedeklaratsiooni nende väidetavate õnnetuste kohta, milles osales tema kasutusse antud teenistussõiduk;

| — | neljandaks juhtis ta äriühingut ja tegutses intensiivselt poliitilises parteis, kuigi ta oli ametis kontrollikojas; |
| --- | --- |

—

neljandaks juhtis ta äriühingut ja tegutses intensiivselt poliitilises parteis, kuigi ta oli ametis kontrollikojas;

| — | neljandaks tekitas huvide konflikti, kui ta tegi pakkumise teenistusse asumiseks isikule, kes oli auditeeritava üksuse eest vastutav. |
| --- | --- |

—

neljandaks tekitas huvide konflikti, kui ta tegi pakkumise teenistusse asumiseks isikule, kes oli auditeeritava üksuse eest vastutav.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/24 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/24

---

Lupin Ltd 20. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (üheksas koda) 12. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-680/14 P: Lupin versus komisjon

(kohtuasi C-144/19 P)

(2019/C 148/23)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Lupin Ltd (esindajad: solicitor S. Smith, solicitor A. White, M. Hoskins QC, barrister V. Wakefield)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon

Apellandi nõuded

| — | tühistada Üldkohtu järeldus Lupin’i ja Krka ebavõrdse kohtlemise kohta ning, |
| --- | --- |

—

tühistada Üldkohtu järeldus Lupin’i ja Krka ebavõrdse kohtlemise kohta ning,

| — | teha Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 61 alusel asjas lõplik otsus, tühistades komisjoni määratud trahvi või vähendades seda. |
| --- | --- |

—

teha Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 61 alusel asjas lõplik otsus, tühistades komisjoni määratud trahvi või vähendades seda.

Väited ja peamised argumendid

| 1. | Esimese väite kohaselt rikkus Üldkohus õigusnormi, kui ta leidis, et patendivaidluse lahendamise kokkulepe, mille Lupin ja Servier sõlmisid 30. jaanuaril 2007, oli eesmärgil põhinev piirang ELTL artikli 101 lõike 1 tähenduses. Täpsemalt:






  a. | Üldkohus tegi vea seoses eesmärgil põhineva piirangu tuvastamisel kohaldatavate õiguslike kriteeriumidega, arvestades eelkõige kohtuasjast C-67/13 P: CB vs. komisjon tulenevaid õiguspõhimõtteid. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimese väite kohaselt rikkus Üldkohus õigusnormi, kui ta leidis, et patendivaidluse lahendamise kokkulepe, mille Lupin ja Servier sõlmisid 30. jaanuaril 2007, oli eesmärgil põhinev piirang ELTL artikli 101 lõike 1 tähenduses. Täpsemalt:

a.

Üldkohus tegi vea seoses eesmärgil põhineva piirangu tuvastamisel kohaldatavate õiguslike kriteeriumidega, arvestades eelkõige kohtuasjast C-67/13 P: CB vs. komisjon tulenevaid õiguspõhimõtteid.

| b. | Üldkohus ei tuvastanud, et kompromissikokkulepetes sisalduvate turustamiskeelu ja vaidlustamiskeelu tingimuste mõju konkurentsile on sama, olenemata mis tahes stiimuli olemasolust. |
| --- | --- |

b.

Üldkohus ei tuvastanud, et kompromissikokkulepetes sisalduvate turustamiskeelu ja vaidlustamiskeelu tingimuste mõju konkurentsile on sama, olenemata mis tahes stiimuli olemasolust.

| c. | Üldkohus ei analüüsinud või selgitanud erinevust põhjendatud ja põhjendamatute vastupidiste maksete vahel, rikkudes õiguskindluse põhimõtet. |
| --- | --- |

c.

Üldkohus ei analüüsinud või selgitanud erinevust põhjendatud ja põhjendamatute vastupidiste maksete vahel, rikkudes õiguskindluse põhimõtet.

| d. | Üldkohus tegi vea, kui ta leidis, et geneerilisi ravimeid tootva äriühingu jaoks „stiimuli“ esinemine põhjendab järeldust, et esineb eesmärgil põhinev piirang. Seda järeldust ei saa põhjendada ka see, et geneerilisi ravimeid tootev äriühing saab „eelise“. |
| --- | --- |

d.

Üldkohus tegi vea, kui ta leidis, et geneerilisi ravimeid tootva äriühingu jaoks „stiimuli“ esinemine põhjendab järeldust, et esineb eesmärgil põhinev piirang. Seda järeldust ei saa põhjendada ka see, et geneerilisi ravimeid tootev äriühing saab „eelise“.

| e. | Üldkohus rikkus õigusnormi, kui ta leidis, et kokkulepetes sisalduvate piirangute ebamäärast sõnastust tuleb tõlgendada nii, et need laienevad toodetele, mis ei ole hõlmatud patendiga, mille üle pooled vaidlevad.
  Tagajärgedel põhineva piirangu puudumine |
| --- | --- |

e.

Üldkohus rikkus õigusnormi, kui ta leidis, et kokkulepetes sisalduvate piirangute ebamäärast sõnastust tuleb tõlgendada nii, et need laienevad toodetele, mis ei ole hõlmatud patendiga, mille üle pooled vaidlevad.

Tagajärgedel põhineva piirangu puudumine

| 2. | Üldkohus leidis, et Lupin’i väide, milles ta heitis komisjonile ette seda, et viimane tuvastas tagajärgedel põhineva piirangu, oli tulemusetu, kuna ta kinnitas komisjoni järeldust eesmärgil põhineva piirangu kohta. Lupin leiab teises väites, et kui Euroopa Kohus ei kinnita seda järeldust eesmärgi kohta, siis peaks Euroopa Kohus tegema Lupin’i apellatsioonkaebuse suhtes lõpliku otsuse, tühistades komisjoni järelduse tagajärgedel põhineva piirangu kohta. Täpsemalt:






  a. | Komisjon rikkus õigusnormi, tuginedes vastupidistele maksetele ja/või märkimisväärsele stiimulile. |
| --- | --- | --- |

2.

Üldkohus leidis, et Lupin’i väide, milles ta heitis komisjonile ette seda, et viimane tuvastas tagajärgedel põhineva piirangu, oli tulemusetu, kuna ta kinnitas komisjoni järeldust eesmärgil põhineva piirangu kohta. Lupin leiab teises väites, et kui Euroopa Kohus ei kinnita seda järeldust eesmärgi kohta, siis peaks Euroopa Kohus tegema Lupin’i apellatsioonkaebuse suhtes lõpliku otsuse, tühistades komisjoni järelduse tagajärgedel põhineva piirangu kohta. Täpsemalt:

a.

Komisjon rikkus õigusnormi, tuginedes vastupidistele maksetele ja/või märkimisväärsele stiimulile.

| b. | Komisjon oleks tagajärgedel põhineva piirangu küsimust pidanud analüüsima seonduvate piirangute teooriale ja/või kohtuasjas C-309/99: Wouters tunnustatud põhimõtetele ja/või ELTL artiklile 102 tuginedes. |
| --- | --- |

b.

Komisjon oleks tagajärgedel põhineva piirangu küsimust pidanud analüüsima seonduvate piirangute teooriale ja/või kohtuasjas C-309/99: Wouters tunnustatud põhimõtetele ja/või ELTL artiklile 102 tuginedes.

| c. | Servier turuseisundile ELTL artikli 101 lõike 1 kohaldamiseks antud hinnangu raames võttis komisjon otseselt üle ELTL artiklis 102 osutatud turgu valitseva seisundi kohta tehtud järeldused, mis on tühistatud (kohtuasi T-691/14: Servier vs. komisjon).
  Trahv |
| --- | --- |

c.

Servier turuseisundile ELTL artikli 101 lõike 1 kohaldamiseks antud hinnangu raames võttis komisjon otseselt üle ELTL artiklis 102 osutatud turgu valitseva seisundi kohta tehtud järeldused, mis on tühistatud (kohtuasi T-691/14: Servier vs. komisjon).

Trahv

| 3. | Kolmanda väite kohaselt tegi Üldkohus seoses trahviga vea, kui ta hindas väidetava rikkumise uudsust. |
| --- | --- |

3.

Kolmanda väite kohaselt tegi Üldkohus seoses trahviga vea, kui ta hindas väidetava rikkumise uudsust.

| 4. | Neljanda väite kohaselt tegi Üldkohus vea seoses kohustusega võtta trahvi määramisel arvesse nii väidetava rikkumise raskust kui ka kestust. |
| --- | --- |

4.

Neljanda väite kohaselt tegi Üldkohus vea seoses kohustusega võtta trahvi määramisel arvesse nii väidetava rikkumise raskust kui ka kestust.

| 5. | Viienda väite kohaselt tegi Üldkohus vea, jättes trahvi määramisel arvesse võtmata nende patenditaotluste väärtust, mille Servier andis edasi Lupin’ile. |
| --- | --- |

5.

Viienda väite kohaselt tegi Üldkohus vea, jättes trahvi määramisel arvesse võtmata nende patenditaotluste väärtust, mille Servier andis edasi Lupin’ile.

| 6. | Kuuenda väite kohaselt, mis sõltub sellest, kas Üldkohtu otsuse peale kohtuasjas T-684/14: Krka vs. komisjon komisjoni esitatud apellatsioonkaebus on edukas, tegi Üldkohus vea, kui ta leidis, et see, kuidas komisjon kohtles Lupin’i võrreldes Krkaga, ei rikkunud võrdse kohtlemise põhimõtet. |
| --- | --- |

6.

Kuuenda väite kohaselt, mis sõltub sellest, kas Üldkohtu otsuse peale kohtuasjas T-684/14: Krka vs. komisjon komisjoni esitatud apellatsioonkaebus on edukas, tegi Üldkohus vea, kui ta leidis, et see, kuidas komisjon kohtles Lupin’i võrreldes Krkaga, ei rikkunud võrdse kohtlemise põhimõtet.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/26 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/26

---

Mohamed Hosni Elsayed Mubaraki 20. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (viies koda) 12. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-358/17: Mubarak versus nõukogu

(kohtuasi C-145/19 P)

(2019/C 148/24)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (esindajad: QC D. Anderson, QC B. Kennelly, barrister J. Pobjoy, solicitor G. Martin, solicitor C. Enderby Smith, solicitor F. Holmey)

Teine menetlusosaline: Euroopa Liidu Nõukogu

Apellandi nõuded

| 1. | tühistada vaidlustatud kohtuotsus; |
| --- | --- |

1.

tühistada vaidlustatud kohtuotsus;

| 2. | teha asjas uus lõplik otsus, tühistades vaidlustatud aktid osas, milles need puudutavad apellanti; |
| --- | --- |

2.

teha asjas uus lõplik otsus, tühistades vaidlustatud aktid osas, milles need puudutavad apellanti;

| 3. | saata asi tagasi Üldkohtule otsuse tegemiseks vastavalt Euroopa Kohtu õiguslikule hinnangule, ja |
| --- | --- |

3.

saata asi tagasi Üldkohtule otsuse tegemiseks vastavalt Euroopa Kohtu õiguslikule hinnangule, ja

| 4. | mõista nõukogult välja apellandi kohtukulud Euroopa Kohtus ja Üldkohtus. |
| --- | --- |

4.

mõista nõukogult välja apellandi kohtukulud Euroopa Kohtus ja Üldkohtus.

Väited ja peamised argumendid

Esimene väide, et Üldkohus eksis, kui leidis, et nõukogu ei olnud kohustatud kontrollima, kas Egiptuse ametiasutused järgisid hagejal liidu õiguse kohaselt olevaid põhiõigusi.

Teine väide, et Üldkohus eksis, kui leidis, et nõukogu ei olnud kohustatud kontrollima, kas hageja suhtes toimunud kohtumenetlused ja uurimised puudutavad tegusid, mis kahjustavad õigusriigi põhimõtet Egiptuses.

Kolmas väide, et Üldkohus eksis, kui leidis, et nõukogu ei teinud ilmset hindamisviga kohtuasjale nr 8897 (eraisikule kuuluva villa renoveerimise juhtum) tuginedes.

Neljas väide, et Üldkohus eksis, kui leidis, et nõukogu ei teinud ilmset hindamisviga kohtuasjadele nr 756 (Al-Ahram Establishmenti kingituste juhtum) ja nr 53 (Dar El Tahriri kingituste juhtum) tuginedes

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/27 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/27

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Sloveenia) 21. veebruaril 2019 — SCT, d.d (pankrotis) versus Sloveenia Vabariik

(kohtuasi C-146/19)

(2019/C 148/25)

Kohtumenetluse keel: sloveeni

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Vrhovno sodišče Republike Slovenije

Põhikohtuasja pooled

Kaebaja: SCT, d.d (pankrotis)

Vastustaja: Sloveenia Vabariik

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas käibemaksudirektiivi artikli 90 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et see võimaldab teha erandi käibemaksuga maksustatava väärtuse vähendamise õigusest ka lõpliku tasumata jätmise korral, kui see lõplik tasumata jätmine on selle tagajärg, et maksukohustuslane ei käitunud nõuetekohaselt, näiteks ei andnud nõudest teada pankrotimenetluses, mis oli selle maksukohustuslase võlgniku suhtes algatatud, nagu käsitletaval juhul? |
| --- | --- |

1.

Kas käibemaksudirektiivi artikli 90 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et see võimaldab teha erandi käibemaksuga maksustatava väärtuse vähendamise õigusest ka lõpliku tasumata jätmise korral, kui see lõplik tasumata jätmine on selle tagajärg, et maksukohustuslane ei käitunud nõuetekohaselt, näiteks ei andnud nõudest teada pankrotimenetluses, mis oli selle maksukohustuslase võlgniku suhtes algatatud, nagu käsitletaval juhul?

| 2. | Kas isegi juhul, kui niisugune erand käibemaksuga maksustatava väärtuse vähendamise õigusest on lubatav, eksisteerib ka õigus selle maksustatava väärtuse vähendamisele tasumata jätmise tõttu, kui maksukohustuslane tõendab, et isegi siis, kui ta oleks oma nõuetest pankrotimenetluses teada andnud, ei oleks neid rahuldatud, või tõendab, et nõudest teada andmata jätmist õigustasid mõistlikud põhjused? |
| --- | --- |

2.

Kas isegi juhul, kui niisugune erand käibemaksuga maksustatava väärtuse vähendamise õigusest on lubatav, eksisteerib ka õigus selle maksustatava väärtuse vähendamisele tasumata jätmise tõttu, kui maksukohustuslane tõendab, et isegi siis, kui ta oleks oma nõuetest pankrotimenetluses teada andnud, ei oleks neid rahuldatud, või tõendab, et nõudest teada andmata jätmist õigustasid mõistlikud põhjused?

| 3. | Kas käibemaksudirektiivi artikli 90 lõikel 1 on vahetu õigusmõju isegi juhul, kui liikmesriigi seadusandja on ületanud selle artikli 90 lõikes 2 sätestatud lubatud erandite raamistikku? |
| --- | --- |

3.

Kas käibemaksudirektiivi artikli 90 lõikel 1 on vahetu õigusmõju isegi juhul, kui liikmesriigi seadusandja on ületanud selle artikli 90 lõikes 2 sätestatud lubatud erandite raamistikku?

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/28 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/28

---

Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Okresný súd Bratislava V (Slovakkia Vabariik) 22. veebruaril 2019 — kriminaalasi järgmise isiku suhtes: R. B.

(kohtuasi C-149/19)

(2019/C 148/26)

Kohtumenetluse keel: slovaki

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Okresný súd Bratislava V

Põhikohtuasja kriminaalmenetluse pool

R. B.

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas see, kui liikmesriigi ametiasutused ei anna vahistatule vahi all pidamise vältel kirjalikult kõiki (või täielikke) andmeid, nagu on ette nähtud direktiivi 2012/13/EL (1) artikli 4 lõikes 2 (täpsemalt õigust tutvuda kohtuasja toimikuga), ega võimalda teabe andmatajätmist direktiivi 2012/13/EL artikli 8 lõige 2 alusel vaidlustada, on kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2012. aasta direktiivi 2012/13/EL, milles käsitletakse õigust saada kriminaalmenetluses teavet (edaspidi „direktiiv 2012/13/EL“), artikliga 4 ja artikli 8 lõikega 2, Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artiklis 6 ette nähtud õigusega vabadusele ja turvalisusele, harta artikli 48 lõikes 2 ette nähtud kaitseõigustega ning harta artiklis 47 ette nähtud õigusega õiglasele kohtulikule arutamisele? Kui selle küsimuse vastus on eitav, siis kas selline Euroopa Liidu õiguse rikkumine mõjutab isiku vahistamise korral tema vabaduse võtmise ning jätkuva vahi all pidamise õiguspärasust kriminaalmenetluse mis tahes staadiumis? |
| --- | --- |

1.

Kas see, kui liikmesriigi ametiasutused ei anna vahistatule vahi all pidamise vältel kirjalikult kõiki (või täielikke) andmeid, nagu on ette nähtud direktiivi 2012/13/EL (1) artikli 4 lõikes 2 (täpsemalt õigust tutvuda kohtuasja toimikuga), ega võimalda teabe andmatajätmist direktiivi 2012/13/EL artikli 8 lõige 2 alusel vaidlustada, on kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2012. aasta direktiivi 2012/13/EL, milles käsitletakse õigust saada kriminaalmenetluses teavet (edaspidi „direktiiv 2012/13/EL“), artikliga 4 ja artikli 8 lõikega 2, Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artiklis 6 ette nähtud õigusega vabadusele ja turvalisusele, harta artikli 48 lõikes 2 ette nähtud kaitseõigustega ning harta artiklis 47 ette nähtud õigusega õiglasele kohtulikule arutamisele? Kui selle küsimuse vastus on eitav, siis kas selline Euroopa Liidu õiguse rikkumine mõjutab isiku vahistamise korral tema vabaduse võtmise ning jätkuva vahi all pidamise õiguspärasust kriminaalmenetluse mis tahes staadiumis?

| 2. | Kas selline liikmesriigi õigusnorm nagu Slovakkia karistusseadustiku § 172 lõige 4, mis näeb ette karistused ebaseadusliku narkootikumide käitlemise eest ning ei luba kohtul määrata lühemat kui 20-aastast vangistust, ilma võimaluseta järgida karistuste individuaalsuse põhimõtet, on kooskõlas nõukogu 25. oktoobri 2004. aasta raamotsuse 2004/757/JSK (2), millega kehtestatakse miinimumeeskirjad ebaseadusliku uimastiäri kuriteokoosseisu ja karistuste kohta, artikliga 4, Euroopa Liidu lepingu artikli 4 lõikes 3 ette nähtud lojaalse koostöö põhimõttega, Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 267, Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitega 82 ja 83, harta artiklis 47 ette nähtud õigusega õiglasele kohtulikule arutamisele, harta artikli 49 lõikes 3 ette nähtud karistuse raskuse proportsionaalsuse põhimõttega ning proportsionaalsuse põhimõtte, ühtsuse põhimõtte, tõhususe põhimõtte ning liidu õiguse esimuse põhimõttega? Kas sellele küsimusele vastamisel on oluline, et ebaseadusliku narkootikumide käitlemisega ei tegelenud Euroopa Liidu õiguse tähenduses kuritegelik ühendus? |
| --- | --- |

2.

Kas selline liikmesriigi õigusnorm nagu Slovakkia karistusseadustiku § 172 lõige 4, mis näeb ette karistused ebaseadusliku narkootikumide käitlemise eest ning ei luba kohtul määrata lühemat kui 20-aastast vangistust, ilma võimaluseta järgida karistuste individuaalsuse põhimõtet, on kooskõlas nõukogu 25. oktoobri 2004. aasta raamotsuse 2004/757/JSK (2), millega kehtestatakse miinimumeeskirjad ebaseadusliku uimastiäri kuriteokoosseisu ja karistuste kohta, artikliga 4, Euroopa Liidu lepingu artikli 4 lõikes 3 ette nähtud lojaalse koostöö põhimõttega, Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 267, Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitega 82 ja 83, harta artiklis 47 ette nähtud õigusega õiglasele kohtulikule arutamisele, harta artikli 49 lõikes 3 ette nähtud karistuse raskuse proportsionaalsuse põhimõttega ning proportsionaalsuse põhimõtte, ühtsuse põhimõtte, tõhususe põhimõtte ning liidu õiguse esimuse põhimõttega? Kas sellele küsimusele vastamisel on oluline, et ebaseadusliku narkootikumide käitlemisega ei tegelenud Euroopa Liidu õiguse tähenduses kuritegelik ühendus?

---

(1)  ELT 2012, L 142, lk 1.

(2)  ELT 2004, L 335, lk 8.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/29 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/29

---

Euroopa Komisjoni 21. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (üheksas koda) 12. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-684/14: Krka versus komisjon

(kohtuasi C-151/19 P)

(2019/C 148/27)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Euroopa Komisjon (esindajad: B. Mongin, F. Castilla Contreras, C. Vollrath, barrister D. Bailey)

Teine menetlusosaline: Krka Tovarna Zdravil d.d.

Apellandi nõuded

| — | Tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu kohtuotsuse T-684/14 resolutsiooni punktid 1–4; |
| --- | --- |

—

Tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu kohtuotsuse T-684/14 resolutsiooni punktid 1–4;

| — | suunata kohtuasi põhikirja artikli 61 alusel tagasi Euroopa Liidu Üldkohtusse; |
| --- | --- |

—

suunata kohtuasi põhikirja artikli 61 alusel tagasi Euroopa Liidu Üldkohtusse;

| — | mõista komisjoni kohtukulud välja Krka-lt. |
| --- | --- |

—

mõista komisjoni kohtukulud välja Krka-lt.

Väited ja peamised argumendid

Esimese väite kohaselt on Üldkohus õigusnormi rikkunud, järeldades, et Krka ei avaldanud konkurentsisurvet Servier’le kõnealuste kokkulepete ajal.

Teise väite kohaselt on Üldkohus õigusnormi rikkunud, lugedes litsentsilepingu sisu ja eesmärke ajendiks, miks Krka nõustus patendivaidluste lahendamise kokkuleppe piirangutega.

Kolmanda väite kohaselt on õigusnormi rikutud sellega, kuidas kohaldati ELTL artikli 101 lõike 1 tähenduses eesmärgipärase konkurentsipiirangu mõistet.

Neljanda väite kohaselt on Üldkohus õigusnormi rikkunud, analüüsides ELTL artikli 101 kohaldamise tarvis poolte kavatsusi.

Viienda väite kohaselt on Üldkohus õigusnormi rikkunud, võttes arvesse litsentsilepingu konkurentsi soodustavaid mõjusid neil turgudel, mis ei kuulu otsuses tuvastatud ELTL artikli 101 lõike 1 rikkumise alla.

Kuuenda väite kohaselt on Üldkohus õigusnormi rikkunud litsentsilepingute eseme hindamisel.

Seitsmenda väite kohaselt on Üldkohus õigusnormi rikkunud, kohaldades ELTL artikli 101 lõike 1 tähenduses tagajärjel põhineva konkurentsipiirangu mõistet.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/30 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/30

---

22. veebruaril 2019 esitatud hagi — Euroopa Komisjon versus Austria Vabariik

(kohtuasi C-161/19)

(2019/C 148/28)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Euroopa Komisjon (esindajad: C. Hermes ja M. Noll-Ehlers)

Kostja: Austria Vabariik

Hageja nõuded

| — | Tuvastada, et kuna Austria Vabariik lubab Alam-Austria liidumaal kevadeti metskurvitsat küttida, siis on Austria Vabariik rikkunud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. novembri 2009. aasta direktiivi 2009/147/EÜ loodusliku linnustiku kaitse kohta (1) artikli 7 lõikest 4 tulenevaid kohustusi; |
| --- | --- |

—

Tuvastada, et kuna Austria Vabariik lubab Alam-Austria liidumaal kevadeti metskurvitsat küttida, siis on Austria Vabariik rikkunud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. novembri 2009. aasta direktiivi 2009/147/EÜ loodusliku linnustiku kaitse kohta (1) artikli 7 lõikest 4 tulenevaid kohustusi;

| — | mõista kohtukulud välja Austria Vabariigilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja Austria Vabariigilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi puudutab luba küttida Alam-Austrias kevadeti metskurvitsaid (scolopax rusticola). Metskurvitsaid võib seal küttida 1. märtsist 15. aprillini pulmamängu ajal küttimismahus kuni 1410 (alates 2017. aasta veebruarist: 759) metskurvitsat.

Komisjoni arvates on kõnealune kord vastuolus direktiivi 2009/147 artikli 7 lõikes 4 sätestatud kevadise jahipidamise keeluga.

Austria Vabariik väidab, et kehtiv kord on kooskõlas direktiivi 2009/147 artikli 9 lõike 1 punktis c sätestatud erandiga. Selle sätte kohaselt võivad liikmesriigid teiste rahuldavate lahenduste puudumisel teha muu hulgas erandeid direktiivi artikli 7 lõikest 4, lubamaks range järelevalve tingimustes ja valikuliselt teatavate lindude vähesel arvul püüdmist, pidamist või muud mõistlikku kasutamist. Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt peavad liikmesriigid tõendama, et selleks vajalikud tingimused on täidetud.

Euroopa Komisjon leiab, et Austria Vabariik ei ole tõendanud teiste rahuldavate lahenduste puudumist artikli 9 lõike 1 tähenduses ega näidanud, et kehtestatud maksimaalne küttimismaht vastab artikli 9 lõike 1 punktis c sätestatud „vähese arvu“ tingimusele. Sügisene jahipidamine näib olevat rahuldav alternatiiv, kuna metskurvitsat esineb Alam-Austria jahialadel ka sügiseti suhteliselt arvukalt. Austria Vabariik ei ole esitanud veenvaid tõendeid oma väite kohta, mille kohaselt on kevadine jahipidamine metskurvitsale säästvam kui sügisene jaht. Pealegi on „vähene arv“ vääralt arvutatud, kuna Austria ametiasutused lähtuvad ebaõigetest võrdluspopulatsioonidest.

---

(1)  ELT 2010, L 20, lk 7.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/31 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/31

---

Niche Generics Ltd-i 22. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (üheksas koda) 21. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-701/14: Niche Generics versus komisjon

(kohtuasi C-164/19 P)

(2019/C 148/29)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Niche Generics Ltd (esindajad: barrister F. Carlin, solicitor M. Healy, advocaat B. Hoorelbeke, solicitor S. Mobley, solicitor H. Sheraton, A. Robertson, QC)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon

Apellandi nõuded

Apellant palub Euroopa Kohtul:

| — | tühistada vaidlustatud kohtuotsus tervikuna; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud kohtuotsus tervikuna;

| — | tühistada vaidlusalune otsus tervikuna osas, mis puudutab Niche’i, ja |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlusalune otsus tervikuna osas, mis puudutab Niche’i, ja

| — | jätta komisjoni kanda tema enda kohtukulud ja mõista temalt välja Niche’i kohtukulud käesolevas menetluses ja Üldkohtus toimunud menetluses. |
| --- | --- |

—

jätta komisjoni kanda tema enda kohtukulud ja mõista temalt välja Niche’i kohtukulud käesolevas menetluses ja Üldkohtus toimunud menetluses.

Väited ja peamised argumendid

Niche väidab, et Üldkohus on õigusnormi rikkunud.

| — | Esiteks on Üldkohus õigusnormi rikkunud, jättes kohaldamata objektiivse vajaduse kriteeriumi, mis tulenes kohtuasjast BAT. |
| --- | --- |

—

Esiteks on Üldkohus õigusnormi rikkunud, jättes kohaldamata objektiivse vajaduse kriteeriumi, mis tulenes kohtuasjast BAT.

| — | Teiseks, juhul kui patendivaidluste lahendamise kokkulepped kuuluvad ELTL artikli 101 kohaldamisalasse, on Üldkohus õigusnormi rikkunud, kuna ta kvalifitseeris Niche’i kokkuleppe „eesmärgipõhiseks“ konkurentsipiiranguks. |
| --- | --- |

—

Teiseks, juhul kui patendivaidluste lahendamise kokkulepped kuuluvad ELTL artikli 101 kohaldamisalasse, on Üldkohus õigusnormi rikkunud, kuna ta kvalifitseeris Niche’i kokkuleppe „eesmärgipõhiseks“ konkurentsipiiranguks.

| — | Kolmandaks on Üldkohus rikkunud Euroopa Kohtu põhikirja artiklit 36, jättes sedastamata põhjendused, kui ta lükkas tagasi Niche’i tõlgenduse patendivaidluste lahendamise kokkuleppe kohta, käsitlemata tema õiguslikke argumente. |
| --- | --- |

—

Kolmandaks on Üldkohus rikkunud Euroopa Kohtu põhikirja artiklit 36, jättes sedastamata põhjendused, kui ta lükkas tagasi Niche’i tõlgenduse patendivaidluste lahendamise kokkuleppe kohta, käsitlemata tema õiguslikke argumente.

| — | Neljandaks on Üldkohus õigusnormi rikkunud järeldades, et Niche oli Servier’ võimalik konkurent. |
| --- | --- |

—

Neljandaks on Üldkohus õigusnormi rikkunud järeldades, et Niche oli Servier’ võimalik konkurent.

| — | Viiendaks on Üldkohus rikkunud võrdse kohtlemise üldpõhimõtet, koheldes Niche’i erinevalt sarnases olukorras olevatest geneeriliste ravimite tootjatest ja määratledes ekslikult Niche’i patendivaidluste lahendamise kokkuleppe kui ELTL artikli 101 lõike 1 „eesmärgipõhise“ rikkumise. |
| --- | --- |

—

Viiendaks on Üldkohus rikkunud võrdse kohtlemise üldpõhimõtet, koheldes Niche’i erinevalt sarnases olukorras olevatest geneeriliste ravimite tootjatest ja määratledes ekslikult Niche’i patendivaidluste lahendamise kokkuleppe kui ELTL artikli 101 lõike 1 „eesmärgipõhise“ rikkumise.

| — | Kuuendaks on Üldkohus õigusnormi rikkunud, kui ta ei tunnistanud, et patendivaidluste lahendamise kokkulepe vastab ELTL artikli 101 lõike 3 erandi kriteeriumidele. |
| --- | --- |

—

Kuuendaks on Üldkohus õigusnormi rikkunud, kui ta ei tunnistanud, et patendivaidluste lahendamise kokkulepe vastab ELTL artikli 101 lõike 3 erandi kriteeriumidele.

| — | Seitsmendaks on Üldkohus õigusnormi rikkunud, kohaldades valesti õiguslikku testi, et määrata kindlaks, kas on rikutud Niche’i kaitseõigusi ja/või hea halduse põhimõtet. |
| --- | --- |

—

Seitsmendaks on Üldkohus õigusnormi rikkunud, kohaldades valesti õiguslikku testi, et määrata kindlaks, kas on rikutud Niche’i kaitseõigusi ja/või hea halduse põhimõtet.

| — | Kaheksandaks on Üldkohus rikkunud Euroopa liidu õiguse proportsionaalsuse üldpõhimõtet, kinnitades trahvi sellise summa, mis oli Niche’i finantsvõimalustega võrreldes ebaproportsionaalne. |
| --- | --- |

—

Kaheksandaks on Üldkohus rikkunud Euroopa liidu õiguse proportsionaalsuse üldpõhimõtet, kinnitades trahvi sellise summa, mis oli Niche’i finantsvõimalustega võrreldes ebaproportsionaalne.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/32 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/32

---

Slovak Telekom, a.s.’i 22. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (üheksas laiendatud koda) 13. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-851/14: Slovak Telekom versus komisjon

(kohtuasi C-165/19 P)

(2019/C 148/30)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Slovak Telekom, a.s. (esindajad: advokaat D. Geradin, R. O’Donoghue QC)

Teised menetlusosalised: Euroopa Komisjon, Slovanet, a.s.

Apellandi nõuded

| — | tühistada Üldkohtu otsus tervikuna või osaliselt; |
| --- | --- |

—

tühistada Üldkohtu otsus tervikuna või osaliselt;

| — | tühistada otsus tervikuna või osaliselt; |
| --- | --- |

—

tühistada otsus tervikuna või osaliselt;

| — | teise võimalusena tühistada ST-le määratud trahvid või vähendada neid veel; ning |
| --- | --- |

—

teise võimalusena tühistada ST-le määratud trahvid või vähendada neid veel; ning

| — | mõista käesoleva menetlusega ja Üldkohtu menetlusega seotud kohtukulud välja komisjonilt. |
| --- | --- |

—

mõista käesoleva menetlusega ja Üldkohtu menetlusega seotud kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

| — | Esimene väide — Õigusnormi rikkumised ja/või ilmne viga või põhjenduse puudumine seoses müümisest keeldumisega:






  — | Esimene väiteosa: ST väidab, et Üldkohtu järeldus, et Bronneri kohtuotsuse tingimused ELTL artikli 102 tähenduses juurdepääsu andmisest keeldumise valdkonnas ei ole kohaldatavad, kui eksisteerib ex ante õigusnormidega kehtestatud juurdepääsu andmise kohustus, on väär. Lisaks kujutab endast õigusnormi rikkumist Üldkohtu argument, et Bronneri kohtuotsuse „hädavajalikkuse“ tingimus ei pidanud olema täidetud, kuna ex ante õigusnormides oli juba tunnustatud „vajadust saada juurdepääs hageja kliendiliinile“ ning et sellest tulenevalt ei pidanud komisjon (uuesti) analüüsima „hädavajalikkust“ ELTL artikli 102 seisukohast. |
| --- | --- | --- |

—

Esimene väide — Õigusnormi rikkumised ja/või ilmne viga või põhjenduse puudumine seoses müümisest keeldumisega:

—

Esimene väiteosa: ST väidab, et Üldkohtu järeldus, et Bronneri kohtuotsuse tingimused ELTL artikli 102 tähenduses juurdepääsu andmisest keeldumise valdkonnas ei ole kohaldatavad, kui eksisteerib ex ante õigusnormidega kehtestatud juurdepääsu andmise kohustus, on väär. Lisaks kujutab endast õigusnormi rikkumist Üldkohtu argument, et Bronneri kohtuotsuse „hädavajalikkuse“ tingimus ei pidanud olema täidetud, kuna ex ante õigusnormides oli juba tunnustatud „vajadust saada juurdepääs hageja kliendiliinile“ ning et sellest tulenevalt ei pidanud komisjon (uuesti) analüüsima „hädavajalikkust“ ELTL artikli 102 seisukohast.

| — | Teine väiteosa: ST väidab, et Üldkohtu järeldus, et Euroopa Kohtu otsus kohtuasjas TeliaSonera kinnitab seisukohta, et ST keelumine müümast ei nõua selle tõendamist, et Bronneri kohtuotsuse tingimused on täidetud, kujutab endast õigusnormi rikkumist. |
| --- | --- |

—

Teine väiteosa: ST väidab, et Üldkohtu järeldus, et Euroopa Kohtu otsus kohtuasjas TeliaSonera kinnitab seisukohta, et ST keelumine müümast ei nõua selle tõendamist, et Bronneri kohtuotsuse tingimused on täidetud, kujutab endast õigusnormi rikkumist.

| — | Kolmas väiteosa: ST väidab, et Üldkohtu järeldus, et ST juhtumit tuleb eristada juhtumist, mille kohta tehti Üldkohtu otsus kohtuasjas Clearstream, kuna erinevalt ST juhtumist ei puudutanud see endist riigimonopoli või ex ante õigusnormidega kehtestatud juurdepääsu andmise kohustust, kujutab endast õigusnormi rikkumist. |
| --- | --- |

—

Kolmas väiteosa: ST väidab, et Üldkohtu järeldus, et ST juhtumit tuleb eristada juhtumist, mille kohta tehti Üldkohtu otsus kohtuasjas Clearstream, kuna erinevalt ST juhtumist ei puudutanud see endist riigimonopoli või ex ante õigusnormidega kehtestatud juurdepääsu andmise kohustust, kujutab endast õigusnormi rikkumist.

| — | Neljas väiteosa: ST väidab, et Üldkohtus rikkus õigusnormi ja/või tegi ilmse vea või ei esitanud põhjendust, kui ta leidis, et juurdepääsu andmisest vaikimisi keeldumine ei ole tingimata vähem tõsine kui tegelik keeldumine, ning läbi tuleb viia juhtumipõhine hindamine. |
| --- | --- |

—

Neljas väiteosa: ST väidab, et Üldkohtus rikkus õigusnormi ja/või tegi ilmse vea või ei esitanud põhjendust, kui ta leidis, et juurdepääsu andmisest vaikimisi keeldumine ei ole tingimata vähem tõsine kui tegelik keeldumine, ning läbi tuleb viia juhtumipõhine hindamine.

| — | Viies väiteosa: ST väidab, et Üldkohus rikkus õigusnormi ja/või tegi ilmse hindamisvea, kui ta järeldas, et asjaolu, et ST on endine riigimonopol, oli õiguslik alus sellele, et jätta käesolevas asjas kohaldamata Bronneri kohtuotsuse tingimused. |
| --- | --- |

—

Viies väiteosa: ST väidab, et Üldkohus rikkus õigusnormi ja/või tegi ilmse hindamisvea, kui ta järeldas, et asjaolu, et ST on endine riigimonopol, oli õiguslik alus sellele, et jätta käesolevas asjas kohaldamata Bronneri kohtuotsuse tingimused.

| — | Teine väide — ST väidab, et Üldkohtu järeldus, mille kohaselt komisjon ei rikkunud tema kaitseõigusi, kui ta jättis ST-le teatavaks tegemata oma pikaajaliste keskmiste lisakulude (LRAIC) arvutamise meetodid, põhimõtted ja teabe ning kui ta jättis ST-le andmata võimaluse esitada enne otsuse vastuvõtmist oma seisukohad tähtaja jooksul, mis oleks ST-l võimaldanud teostada oma kaitseõigusi, kujutab endast õigusnormi rikkumist. |
| --- | --- |

—

Teine väide — ST väidab, et Üldkohtu järeldus, mille kohaselt komisjon ei rikkunud tema kaitseõigusi, kui ta jättis ST-le teatavaks tegemata oma pikaajaliste keskmiste lisakulude (LRAIC) arvutamise meetodid, põhimõtted ja teabe ning kui ta jättis ST-le andmata võimaluse esitada enne otsuse vastuvõtmist oma seisukohad tähtaja jooksul, mis oleks ST-l võimaldanud teostada oma kaitseõigusi, kujutab endast õigusnormi rikkumist.

| — | Kolmas väide — ST väidab, et põhjendustes, mida Üldkohus kasutas tema „optimeerimise“ kohanduste tagasilükkamiseks, on rikutud õigusnorme, kuna nendes kohaldatakse käesoleva kohtuasja konkreetses kontekstis sama tõhusa operaatori mõistet ebaõigesti. |
| --- | --- |

—

Kolmas väide — ST väidab, et põhjendustes, mida Üldkohus kasutas tema „optimeerimise“ kohanduste tagasilükkamiseks, on rikutud õigusnorme, kuna nendes kohaldatakse käesoleva kohtuasja konkreetses kontekstis sama tõhusa operaatori mõistet ebaõigesti.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/33 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/33

---

Unichem Laboratories Ltd-i 22. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (üheksas koda) 12. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-705/14: Unichem Laboratories versus komisjon

(kohtuasi C-166/19 P)

(2019/C 148/31)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Unichem Laboratories Ltd (esindajad: barrister F. Carlin, solicitor M. Healy, advocaat B. Hoorelbeke, solicitor S. Mobley, solicitor H. Sheraton, A. Robertson, QC)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon

Apellandi nõuded

Apellant palub Euroopa Kohtul:

| — | tühistada vaidlustatud kohtuotsuse tervikuna; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud kohtuotsuse tervikuna;

| — | tühistada vaidlusalune otsus tervikuna osas, mis puudutab Unichemi., ja |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlusalune otsus tervikuna osas, mis puudutab Unichemi., ja

| — | jätta komisjoni kanda tema enda kohtukulud ja mõista temalt välja Unichemi kohtukulud käesolevas menetluses ja Üldkohtus toimunud menetluses. |
| --- | --- |

—

jätta komisjoni kanda tema enda kohtukulud ja mõista temalt välja Unichemi kohtukulud käesolevas menetluses ja Üldkohtus toimunud menetluses.

Väited ja peamised argumendid

Unichem väidab, et Üldkohus on õigusnormi rikkunud.

| — | Esiteks on Üldkohus õigusnormi rikkunud, järeldades et komisjonil on pädevus teha Unichemi kohta otsus ELTL artikli 101 lõike 1 alusel, kuna:
  Üldkohus kohaldas valesti õiguslikku kriteeriumi, et määrata kindlaks üks majandusüksus, ja
  Üldkohus järeldas ekslikult, et Unichem oli otseselt vastutav, kuna ta oli kaasallkirjastanud patendivaidluste lahendamise kokkuleppe. |
| --- | --- |

—

Esiteks on Üldkohus õigusnormi rikkunud, järeldades et komisjonil on pädevus teha Unichemi kohta otsus ELTL artikli 101 lõike 1 alusel, kuna:

Üldkohus kohaldas valesti õiguslikku kriteeriumi, et määrata kindlaks üks majandusüksus, ja

Üldkohus järeldas ekslikult, et Unichem oli otseselt vastutav, kuna ta oli kaasallkirjastanud patendivaidluste lahendamise kokkuleppe.

| — | Teiseks on Üldkohus õigusnormi rikkunud,, jättes kohaldamata objektiivse vajaduse kriteeriumi, mis tulenes kohtuasjast BAT. |
| --- | --- |

—

Teiseks on Üldkohus õigusnormi rikkunud,, jättes kohaldamata objektiivse vajaduse kriteeriumi, mis tulenes kohtuasjast BAT.

| — | Kolmandaks, juhul kui patendivaidluste lahendamise kokkulepped kuuluvad ELTL artikli 101 kohaldamisalasse, on Üldkohus õigusnormi rikkunud, kuna ta kvalifitseeris Niche’i kokkuleppe „eesmärgipõhiseks“ konkurentsipiiranguks. |
| --- | --- |

—

Kolmandaks, juhul kui patendivaidluste lahendamise kokkulepped kuuluvad ELTL artikli 101 kohaldamisalasse, on Üldkohus õigusnormi rikkunud, kuna ta kvalifitseeris Niche’i kokkuleppe „eesmärgipõhiseks“ konkurentsipiiranguks.

| — | Neljandaks on Üldkohus rikkunud Euroopa Kohtu põhikirja artiklit 36, jättes sedastamata põhjendused, kui ta lükkas tagasi Unichemi tõlgenduse patendivaidluste lahendamise kokkuleppe kohta, käsitlemata tema õiguslikke argumente. |
| --- | --- |

—

Neljandaks on Üldkohus rikkunud Euroopa Kohtu põhikirja artiklit 36, jättes sedastamata põhjendused, kui ta lükkas tagasi Unichemi tõlgenduse patendivaidluste lahendamise kokkuleppe kohta, käsitlemata tema õiguslikke argumente.

| — | Viiendaks on Üldkohus õigusnormi rikkunud järeldades, et Niche ja Unichem olid Servier’ võimalikud konkurendid. |
| --- | --- |

—

Viiendaks on Üldkohus õigusnormi rikkunud järeldades, et Niche ja Unichem olid Servier’ võimalikud konkurendid.

| — | Kuuendaks on Üldkohus rikkunud võrdse kohtlemise üldpõhimõtet, koheldes Unichemi ja Niche’i erinevalt sarnases olukorras olevatest geneeriliste ravimite tootjatest ja määratledes ekslikult Niche’i patendivaidluste lahendamise kokkuleppe kui ELTL artikli 101 lõike 1 eesmärgipõhise rikkumise. |
| --- | --- |

—

Kuuendaks on Üldkohus rikkunud võrdse kohtlemise üldpõhimõtet, koheldes Unichemi ja Niche’i erinevalt sarnases olukorras olevatest geneeriliste ravimite tootjatest ja määratledes ekslikult Niche’i patendivaidluste lahendamise kokkuleppe kui ELTL artikli 101 lõike 1 eesmärgipõhise rikkumise.

| — | Seitsmendaks on Üldkohus õigusnormi rikkunud, kui ta ei tunnistanud, et patendivaidluste lahendamise kokkulepe vastab ELTL artikli 101 lõike 3 erandi kriteeriumidele. |
| --- | --- |

—

Seitsmendaks on Üldkohus õigusnormi rikkunud, kui ta ei tunnistanud, et patendivaidluste lahendamise kokkulepe vastab ELTL artikli 101 lõike 3 erandi kriteeriumidele.

| — | Kaheksandaks on Üldkohus õigusnormi rikkunud, kohaldades valesti õiguslikku testi, et määrata kindlaks, kas on rikutud Unichemi ja Niche’i kaitseõigusi ja/või hea halduse põhimõtet. |
| --- | --- |

—

Kaheksandaks on Üldkohus õigusnormi rikkunud, kohaldades valesti õiguslikku testi, et määrata kindlaks, kas on rikutud Unichemi ja Niche’i kaitseõigusi ja/või hea halduse põhimõtet.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/34 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/34

---

Scandlines Danmark ApS-i ja Scandlines Deutschland GmbH 25. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 13. detsembri 2018. aasta määruse peale kohtuasjas T-890/16: Scandlines Danmark ja Scandlines Deutschland versus komisjon

(kohtuasi C-173/19 P)

(2019/C 148/32)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellandid: Scandlines Danmark ApS ja Scandlines Deutschland GmbH (esindaja: advokat L. Sandberg-Mørch)

Teised menetlusosalised: Euroopa Komisjon, Taani Kuningriik

Apellantide nõuded

| — | Tühistada Üldkohtu 13. detsembri 2018. aasta määrus kohtuasjas T-890/16 osas, milles see on vastuolus Üldkohtu otsusega kohtuasjas T-630/15 seoses komisjoni otsuse kui kinnitava meetmega, mis puudutab täiendavaid ehitusmeetmeid. |
| --- | --- |

—

Tühistada Üldkohtu 13. detsembri 2018. aasta määrus kohtuasjas T-890/16 osas, milles see on vastuolus Üldkohtu otsusega kohtuasjas T-630/15 seoses komisjoni otsuse kui kinnitava meetmega, mis puudutab täiendavaid ehitusmeetmeid.

| — | Mõista apellantide kohtukulud välja vastustajalt ja jätta vastustaja kohtukuud tema enda kanda. |
| --- | --- |

—

Mõista apellantide kohtukulud välja vastustajalt ja jätta vastustaja kohtukuud tema enda kanda.

Väited ja peamised argumendid

Apellandid põhjendavad oma kaebust kahe väitega:

| — | Esimene väide: Üldkohus rikkus õigusnormi, kui võttis vastu vaidlustatud kohtumääruse, tuginedes seisukohale, mis on tervikuna vastuolus sellega, mis võeti tema otsuses kohtuasjas T-630/15. |
| --- | --- |

—

Esimene väide: Üldkohus rikkus õigusnormi, kui võttis vastu vaidlustatud kohtumääruse, tuginedes seisukohale, mis on tervikuna vastuolus sellega, mis võeti tema otsuses kohtuasjas T-630/15.

| — | Teine väide: Üldkohus rikkus õigusnormi, kui võttis vastu vaidlustatud kohtumääruse põhjendustega, mis on omavahel vastuolus. |
| --- | --- |

—

Teine väide: Üldkohus rikkus õigusnormi, kui võttis vastu vaidlustatud kohtumääruse põhjendustega, mis on omavahel vastuolus.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/35 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/35

---

Scandlines Danmark ApS-i ja Scandlines Deutschland GmbH 25. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 13. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-630/15: Scandlines Danmark ja Scandlines Deutschland versus komisjon

(kohtuasi C-174/19 P)

(2019/C 148/33)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellandid: Scandlines Danmark ApS ja Scandlines Deutschland GmbH (esindaja: advokat L. Sandberg-Mørch)

Teised menetlusosalised: Euroopa Komisjon, Taani Kuningriik, Föreningen Svensk Sjöfart, Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV

Apellantide nõuded

| — | Tühistada Üldkohtu 13. detsembri 2018. aasta otsus kohtuasjas T-630/15 osas, milles see lükkas tagasi apellantide väited, et A/S Femern Landanlægi suhtes võetud meetmed kujutavad endast abi; et tagamaaga ühenduse loomise kulud ei ole kõlblikud Femern A/S-ile antud abi kokkusobivuse seisukohast; et Femern A/S-i suhtes võetud meetmetel ei ole ergutavat mõju; et faktidel põhinev analüüs on ebaseaduslik; et Femern A/S-i suhtes võetud meetmed ei moonuta põhjendamatult konkurentsi; ja et apellantide uued väited olid vastuvõetamatud. |
| --- | --- |

—

Tühistada Üldkohtu 13. detsembri 2018. aasta otsus kohtuasjas T-630/15 osas, milles see lükkas tagasi apellantide väited, et A/S Femern Landanlægi suhtes võetud meetmed kujutavad endast abi; et tagamaaga ühenduse loomise kulud ei ole kõlblikud Femern A/S-ile antud abi kokkusobivuse seisukohast; et Femern A/S-i suhtes võetud meetmetel ei ole ergutavat mõju; et faktidel põhinev analüüs on ebaseaduslik; et Femern A/S-i suhtes võetud meetmed ei moonuta põhjendamatult konkurentsi; ja et apellantide uued väited olid vastuvõetamatud.

| — | Mõista apellantide kohtukulud välja vastustajalt ja jätta vastustaja kohtukulud tema enda kanda. |
| --- | --- |

—

Mõista apellantide kohtukulud välja vastustajalt ja jätta vastustaja kohtukulud tema enda kanda.

Väited ja peamised argumendid

Apellandid põhjendavad vaidlustatud kohtuotsuse peale esitatud apellatsioonkaebust seitsme väitega:

| — | Esiteks, rikkudes ELTL artikli 107 lõiget 1 ja artikli 108 lõiget 2, järeldas Üldkohus vääralt, et komisjon ei rikkunud õigusnormi ega põrkunud tõsiste raskustega, kui ta järeldas, et A/S Femern Landanlægile antud riigigarantiid ja -laenud raudteeühenduse loomiseks Taani tagamaaga ei moonutanud konkurentsi, kuna asjaomane turg ei ole konkurentsile avatud.
  Apellandid väidavad, et Üldkohtu väär järeldus põhineb neljal õigusnormi rikkumisel, millele vastavad neli järgmist väiteosa:






  a) | Üldkohus rikkus õigusnormi, kui järeldas, et A/S Femern Landanlægile antud riigigarantiid ja –laenud ei kahjusta konkurentsi, kuigi püsiühendus (mida opereerib Femern A/S) ja raudteeühendus Taani tagamaaga (mida opereerib Femern Landanlæg) koos moodustavad ühe integreeritud projekti ja Femern A/S-ile antud riigigarantiid ja –laenud on juba konkurentsi moonutanud. |
| --- | --- | --- |

—

Esiteks, rikkudes ELTL artikli 107 lõiget 1 ja artikli 108 lõiget 2, järeldas Üldkohus vääralt, et komisjon ei rikkunud õigusnormi ega põrkunud tõsiste raskustega, kui ta järeldas, et A/S Femern Landanlægile antud riigigarantiid ja -laenud raudteeühenduse loomiseks Taani tagamaaga ei moonutanud konkurentsi, kuna asjaomane turg ei ole konkurentsile avatud.

Apellandid väidavad, et Üldkohtu väär järeldus põhineb neljal õigusnormi rikkumisel, millele vastavad neli järgmist väiteosa:

a)

Üldkohus rikkus õigusnormi, kui järeldas, et A/S Femern Landanlægile antud riigigarantiid ja –laenud ei kahjusta konkurentsi, kuigi püsiühendus (mida opereerib Femern A/S) ja raudteeühendus Taani tagamaaga (mida opereerib Femern Landanlæg) koos moodustavad ühe integreeritud projekti ja Femern A/S-ile antud riigigarantiid ja –laenud on juba konkurentsi moonutanud.

| b) | Üldkohus rikkus õigusnormi, kui järeldas, et raudteeinfrastruktuuri käitamine Taanis ei ole de lege konkurentsile avatud. |
| --- | --- |

b)

Üldkohus rikkus õigusnormi, kui järeldas, et raudteeinfrastruktuuri käitamine Taanis ei ole de lege konkurentsile avatud.

| c) | Üldkohus rikkus õigusnormi, kui järeldas, et raudteeinfrastruktuuri käitamine Taanis ei ole de facto konkurentsile avatud. |
| --- | --- |

c)

Üldkohus rikkus õigusnormi, kui järeldas, et raudteeinfrastruktuuri käitamine Taanis ei ole de facto konkurentsile avatud.

| d) | Raudteeinfrastruktuuri ehitamise ja hooldamise turud, mis on konkurentsile avatud, on eraldiseisvad raudteeinfrastruktuuri kitsas tähenduses juhtimise ja käitamise turust. |
| --- | --- |

d)

Raudteeinfrastruktuuri ehitamise ja hooldamise turud, mis on konkurentsile avatud, on eraldiseisvad raudteeinfrastruktuuri kitsas tähenduses juhtimise ja käitamise turust.

| — | Teiseks, rikkudes ELTL artikli 107 lõiget 1 ja artikli 108 lõiget 2, järeldas Üldkohus vääralt, et komisjon ei rikkunud õigusnormi ega põrkunud tõsiste raskustega, kui ta järeldas, et A/S Femern Landanlægile antud riigigarantiid ja -laenud raudteeühenduse rahastamiseks Taani tagamaaga ei kahjustanud liikmesriikidevahelist kaubandust. |
| --- | --- |

—

Teiseks, rikkudes ELTL artikli 107 lõiget 1 ja artikli 108 lõiget 2, järeldas Üldkohus vääralt, et komisjon ei rikkunud õigusnormi ega põrkunud tõsiste raskustega, kui ta järeldas, et A/S Femern Landanlægile antud riigigarantiid ja -laenud raudteeühenduse rahastamiseks Taani tagamaaga ei kahjustanud liikmesriikidevahelist kaubandust.

| — | Kolmandaks, rikkudes ELTL artikli 107 lõike 3 punkti b ja artikli 108 lõiget 2, järeldas Üldkohus vääralt, et raudteeühenduse kulud tagamaaga võib lisada maksimaalse lubatud abi arvutusse seoses püsiühendusega (kokkusobivuse analüüsi raames), kuigi Üldkohtu hinnangul ei kujuta rongiühendusele tagamaaga antud vahendid endast riigiabi. |
| --- | --- |

—

Kolmandaks, rikkudes ELTL artikli 107 lõike 3 punkti b ja artikli 108 lõiget 2, järeldas Üldkohus vääralt, et raudteeühenduse kulud tagamaaga võib lisada maksimaalse lubatud abi arvutusse seoses püsiühendusega (kokkusobivuse analüüsi raames), kuigi Üldkohtu hinnangul ei kujuta rongiühendusele tagamaaga antud vahendid endast riigiabi.

| — | Neljandaks, rikkudes ELTL artikli 107 lõike 3 punkti b ja artikli 108 lõiget 2, järeldas Üldkohus vääralt, et komisjon ei rikkunud õigusnormi ega põrkunud tõsiste raskustega, kui ta otsustas, et Femern A/S-ile antud abil oli ergutav mõju; |
| --- | --- |

—

Neljandaks, rikkudes ELTL artikli 107 lõike 3 punkti b ja artikli 108 lõiget 2, järeldas Üldkohus vääralt, et komisjon ei rikkunud õigusnormi ega põrkunud tõsiste raskustega, kui ta otsustas, et Femern A/S-ile antud abil oli ergutav mõju;

| — | Viiendaks, rikkudes ELTL artikli 107 lõike 3 punkti b ja artikli 108 lõiget 2, järeldas Üldkohus vääralt, et komisjon ei rikkunud õigusnormi ega põrkunud tõsiste raskustega, kui ta otsustas, et Taani ametivõimud olid esitanud piisava faktipõhise ülevaate protsessi kulgemisest, et saak hinnata abi vajadust. |
| --- | --- |

—

Viiendaks, rikkudes ELTL artikli 107 lõike 3 punkti b ja artikli 108 lõiget 2, järeldas Üldkohus vääralt, et komisjon ei rikkunud õigusnormi ega põrkunud tõsiste raskustega, kui ta otsustas, et Taani ametivõimud olid esitanud piisava faktipõhise ülevaate protsessi kulgemisest, et saak hinnata abi vajadust.

| — | Kuuendaks rikkus Üldkohus õigusnormi, kui ta järeldas, et Femern A/S-ile antud abi ei too kaasa põhjendamatuid konkurentsimoonutusi. |
| --- | --- |

—

Kuuendaks rikkus Üldkohus õigusnormi, kui ta järeldas, et Femern A/S-ile antud abi ei too kaasa põhjendamatuid konkurentsimoonutusi.

| — | Seitsmendaks rikkus Üldkohus õigusnormi, kui ta lükkas tagasi apellantide uued väited, mis puudutasid täiendavaid ehitusmeetmeid, põhjendusel, et need ei olnud komisjoni 23. juuli 2015. aasta otsusega lubatud. |
| --- | --- |

—

Seitsmendaks rikkus Üldkohus õigusnormi, kui ta lükkas tagasi apellantide uued väited, mis puudutasid täiendavaid ehitusmeetmeid, põhjendusel, et need ei olnud komisjoni 23. juuli 2015. aasta otsusega lubatud.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/37 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/37

---

Stena Line Scandinavia AB 25. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 13. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-631/15: Stena Line Scandinavia versus komisjon

(kohtuasi C-175/19 P)

(2019/C 148/34)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Stena Line Scandinavia AB (esindajad: advokat L. Sandberg-Mørch, solicitor P. Alexiadis)

Teised menetlusosalised: Euroopa Komisjon, Taani Kuningriik, Föreningen Svensk Sjöfart

Apellandi nõuded

| — | Tühistada Üldkohtu 13. detsembri 2018. aasta otsus kohtuasjas T-631/15 osas, milles see lükkas tagasi apellandi esimese ja kolmanda väite seoses Femern Landanlægile antud abiga; tema teise ja kolmanda väite seoses väitega, et komisjon rikkus õigusnormi või põrkus tõsiste raskustega osas, mis puudutab abi ergutavat mõju, faktipõhist ülevaadet protsessi kulgemisest, millele komisjon tugines oma hinnangus abi vajalikkuse suhtes, ja järeldust, et Femern A/S-ile antud abi ei tekita põhjendamatuid konkurentsimoonutusi. |
| --- | --- |

—

Tühistada Üldkohtu 13. detsembri 2018. aasta otsus kohtuasjas T-631/15 osas, milles see lükkas tagasi apellandi esimese ja kolmanda väite seoses Femern Landanlægile antud abiga; tema teise ja kolmanda väite seoses väitega, et komisjon rikkus õigusnormi või põrkus tõsiste raskustega osas, mis puudutab abi ergutavat mõju, faktipõhist ülevaadet protsessi kulgemisest, millele komisjon tugines oma hinnangus abi vajalikkuse suhtes, ja järeldust, et Femern A/S-ile antud abi ei tekita põhjendamatuid konkurentsimoonutusi.

| — | Mõista apellandi kohtukulud välja vastustajalt ja jätta vastustaja kohtukulud tema enda kanda. |
| --- | --- |

—

Mõista apellandi kohtukulud välja vastustajalt ja jätta vastustaja kohtukulud tema enda kanda.

Väited ja peamised argumendid

Apellant põhjendab vaidlustatud kohtuotsuse peale esitatud apellatsioonkaebust kuue väitega:

| — | Esiteks, rikkudes ELTL artikli 107 lõiget 1 ja artikli 108 lõiget 2, järeldas Üldkohus vääralt, et komisjon ei rikkunud õigusnormi ega põrkunud tõsiste raskustega, kui ta järeldas, et A/S Femern Landanlægile antud riigigarantiid ja -laenud raudteeühenduse loomiseks Taani tagamaaga ei moonutanud konkurentsi, kuna asjaomane turg ei ole konkurentsile avatud.
  Apellant väidab, et Üldkohtu väär järeldus põhineb neljal õigusnormi rikkumisel, millele vastavad neli järgmist väiteosa:






  a) | Üldkohus rikkus õigusnormi, kui järeldas, et A/S Femern Landanlægile antud riigigarantiid ja –laenud ei kahjusta konkurentsi, kuigi püsiühendus (mida opereerib Femern A/S) ja raudteeühendus Taani tagamaaga (mida opereerib Femern Landanlæg) koos moodustavad ühe integreeritud projekti ja Femern A/S-ile antud riigigarantiid ja –laenud on juba konkurentsi moonutanud.. |
| --- | --- | --- |

—

Esiteks, rikkudes ELTL artikli 107 lõiget 1 ja artikli 108 lõiget 2, järeldas Üldkohus vääralt, et komisjon ei rikkunud õigusnormi ega põrkunud tõsiste raskustega, kui ta järeldas, et A/S Femern Landanlægile antud riigigarantiid ja -laenud raudteeühenduse loomiseks Taani tagamaaga ei moonutanud konkurentsi, kuna asjaomane turg ei ole konkurentsile avatud.

Apellant väidab, et Üldkohtu väär järeldus põhineb neljal õigusnormi rikkumisel, millele vastavad neli järgmist väiteosa:

a)

Üldkohus rikkus õigusnormi, kui järeldas, et A/S Femern Landanlægile antud riigigarantiid ja –laenud ei kahjusta konkurentsi, kuigi püsiühendus (mida opereerib Femern A/S) ja raudteeühendus Taani tagamaaga (mida opereerib Femern Landanlæg) koos moodustavad ühe integreeritud projekti ja Femern A/S-ile antud riigigarantiid ja –laenud on juba konkurentsi moonutanud..

| b) | Üldkohus rikkus õigusnormi, kui järeldas, et raudteeinfrastruktuuri käitamine Taanis ei ole de lege konkurentsile avatud. |
| --- | --- |

b)

Üldkohus rikkus õigusnormi, kui järeldas, et raudteeinfrastruktuuri käitamine Taanis ei ole de lege konkurentsile avatud.

| c) | Üldkohus rikkus õigusnormi, kui järeldas, et raudteeinfrastruktuuri käitamine Taanis ei ole de facto konkurentsile avatud. |
| --- | --- |

c)

Üldkohus rikkus õigusnormi, kui järeldas, et raudteeinfrastruktuuri käitamine Taanis ei ole de facto konkurentsile avatud.

| d) | Raudteeinfrastruktuuri ehitamise ja hooldamise turud, mis on konkurentsile avatud, on eraldiseisvad raudteeinfrastruktuuri kitsas tähenduses juhtimise ja käitamise turust. |
| --- | --- |

d)

Raudteeinfrastruktuuri ehitamise ja hooldamise turud, mis on konkurentsile avatud, on eraldiseisvad raudteeinfrastruktuuri kitsas tähenduses juhtimise ja käitamise turust.

| — | Teiseks, rikkudes ELTL artikli 107 lõiget 1 ja artikli 108 lõiget 2, järeldas Üldkohus vääralt, et komisjon ei rikkunud õigusnormi ega põrkunud tõsiste raskustega, kui ta järeldas, et A/S Femern Landanlægile antud riigigarantiid ja -laenud raudteeühenduse rahastamiseks Taani tagamaaga ei kahjustanud liikmesriikidevahelist kaubandust. |
| --- | --- |

—

Teiseks, rikkudes ELTL artikli 107 lõiget 1 ja artikli 108 lõiget 2, järeldas Üldkohus vääralt, et komisjon ei rikkunud õigusnormi ega põrkunud tõsiste raskustega, kui ta järeldas, et A/S Femern Landanlægile antud riigigarantiid ja -laenud raudteeühenduse rahastamiseks Taani tagamaaga ei kahjustanud liikmesriikidevahelist kaubandust.

| — | Kolmandaks, rikkudes ELTL artikli 107 lõike 3 punkti b ja artikli 108 lõiget 2, järeldas Üldkohus vääralt, et raudteeühenduse kulud tagamaaga võib lisada maksimaalse lubatud abi arvutusse seoses püsiühendusega (kokkusobivuse analüüsi raames), kuigi Üldkohtu hinnangul ei kujuta rongiühendusele tagamaaga antud vahendid endast riigiabi. |
| --- | --- |

—

Kolmandaks, rikkudes ELTL artikli 107 lõike 3 punkti b ja artikli 108 lõiget 2, järeldas Üldkohus vääralt, et raudteeühenduse kulud tagamaaga võib lisada maksimaalse lubatud abi arvutusse seoses püsiühendusega (kokkusobivuse analüüsi raames), kuigi Üldkohtu hinnangul ei kujuta rongiühendusele tagamaaga antud vahendid endast riigiabi.

| — | Neljandaks, rikkudes ELTL artikli 107 lõike 3 punkti b ja artikli 108 lõiget 2, järeldas Üldkohus vääralt, et komisjon ei rikkunud õigusnormi ega põrkunud tõsiste raskustega, kui ta otsustas, et Femern A/S-ile antud abil oli ergutav mõju. |
| --- | --- |

—

Neljandaks, rikkudes ELTL artikli 107 lõike 3 punkti b ja artikli 108 lõiget 2, järeldas Üldkohus vääralt, et komisjon ei rikkunud õigusnormi ega põrkunud tõsiste raskustega, kui ta otsustas, et Femern A/S-ile antud abil oli ergutav mõju.

| — | Viiendaks, rikkudes ELTL artikli 107 lõike 3 punkti b ja artikli 108 lõiget 2, järeldas Üldkohus vääralt, et komisjon ei rikkunud õigusnormi ega põrkunud tõsiste raskustega, kui ta otsustas, et Taani ametivõimud olid esitanud piisava faktipõhise ülevaate protsessi kulgemisest, et saaks hinnata abi vajadust. |
| --- | --- |

—

Viiendaks, rikkudes ELTL artikli 107 lõike 3 punkti b ja artikli 108 lõiget 2, järeldas Üldkohus vääralt, et komisjon ei rikkunud õigusnormi ega põrkunud tõsiste raskustega, kui ta otsustas, et Taani ametivõimud olid esitanud piisava faktipõhise ülevaate protsessi kulgemisest, et saaks hinnata abi vajadust.

| — | Kuuendaks rikkus Üldkohus õigusnormi, kui ta järeldas, et Femern A/S-ile antud abi ei too kaasa põhjendamatuid konkurentsimoonutusi. |
| --- | --- |

—

Kuuendaks rikkus Üldkohus õigusnormi, kui ta järeldas, et Femern A/S-ile antud abi ei too kaasa põhjendamatuid konkurentsimoonutusi.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/38 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/38

---

Fruits de Ponent, S.C.C.L.-i 22. veebruaril 2019 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kolmas koda) 13. detsembri 2018. aasta otsuse peale kohtuasjas T-290/16: Fruits de Ponent versus komisjon

(kohtuasi C-183/19 P)

(2019/C 148/35)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Apellant: Fruits de Ponent, S.C.C.L. (esindajad: advokaadid M. Roca Junyent, R. Vallina Hoset ja A. Sellés Marco)

Teine menetlusosaline: Euroopa Komisjon

Apellandi nõuded

| — | tühistada Üldkohtu kolmanda koja 13. detsembri 2018. aasta otsus kohtuasjas T-290/16, Fruits de Ponent vs. komisjon (1); |
| --- | --- |

—

tühistada Üldkohtu kolmanda koja 13. detsembri 2018. aasta otsus kohtuasjas T-290/16, Fruits de Ponent vs. komisjon (1);

| — | esimese võimalusena, vastavalt Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 61 esimesele lõigule, kui Euroopa Kohtu hinnangul menetlusstaadium seda lubab: (i) lahendada hagi ja rahuldada apellandi nõuded ning (ii) mõista mõlema kohtuastme kohtukulud välja komisjonilt; |
| --- | --- |

—

esimese võimalusena, vastavalt Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 61 esimesele lõigule, kui Euroopa Kohtu hinnangul menetlusstaadium seda lubab: (i) lahendada hagi ja rahuldada apellandi nõuded ning (ii) mõista mõlema kohtuastme kohtukulud välja komisjonilt;

| — | teise võimalusena, kui menetlusstaadium ei luba Euroopa Kohtul asja lahendada: (i) saata kohtuasi tagasi Üldkohtusse uueks arutamiseks ning (ii) otsustada kohtukulude kandmine edaspidi. |
| --- | --- |

—

teise võimalusena, kui menetlusstaadium ei luba Euroopa Kohtul asja lahendada: (i) saata kohtuasi tagasi Üldkohtusse uueks arutamiseks ning (ii) otsustada kohtukulude kandmine edaspidi.

Väited ja peamised argumendid

| 1. | Esiteks väidab apellant, et Üldkohus on vaidlustatud kohtuotsuses rikkunud Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELTL) (2) artiklit 39, sest: (i) piisavalt selge rikkumise olemasolu hindamisel kohaldab ta asjassepuutumatuid kriteeriume; (ii) ta eitab, et kui komisjon sekkub tõsiste turuhäirete korral ÜPP raames, peab üks tema eesmärke olema põllumajandustootjate rahuldava elatustaseme säilitamine (ELTL artikli 39 lõike 1 punkt b); (iii) ta eitab, et komisjon peab koguma muid andmeid kui õigusaktides ette nähtud ning (iv) ta leiab, et komisjon ei pea koguma teavet põllumajandustootjatele makstava hinna kohta. |
| --- | --- |

1.

Esiteks väidab apellant, et Üldkohus on vaidlustatud kohtuotsuses rikkunud Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELTL) (2) artiklit 39, sest: (i) piisavalt selge rikkumise olemasolu hindamisel kohaldab ta asjassepuutumatuid kriteeriume; (ii) ta eitab, et kui komisjon sekkub tõsiste turuhäirete korral ÜPP raames, peab üks tema eesmärke olema põllumajandustootjate rahuldava elatustaseme säilitamine (ELTL artikli 39 lõike 1 punkt b); (iii) ta eitab, et komisjon peab koguma muid andmeid kui õigusaktides ette nähtud ning (iv) ta leiab, et komisjon ei pea koguma teavet põllumajandustootjatele makstava hinna kohta.

| 2. | Teiseks väidab apellant, et vaidlustatud kohtuotsuses Üldkohus: (i) moonutab fakte, hinnates esitatud tõendeid ilmselgelt valesti; (ii) rikub tõendamiskoormist reguleerivaid põhimõtteid, kui ta peab teatud faktilisi asjaolusid tõendatuks, kuigi need on esitatud tõenditega vastuolus, ning (iii) rikub põhimõtet venire contra factum propium non valet, pidades tõeseks komisjoni väiteid, mis on vastuolus vastustega, mida see institutsioon andis kodanikele seoses läbipaistvuse põhimõttega. |
| --- | --- |

2.

Teiseks väidab apellant, et vaidlustatud kohtuotsuses Üldkohus: (i) moonutab fakte, hinnates esitatud tõendeid ilmselgelt valesti; (ii) rikub tõendamiskoormist reguleerivaid põhimõtteid, kui ta peab teatud faktilisi asjaolusid tõendatuks, kuigi need on esitatud tõenditega vastuolus, ning (iii) rikub põhimõtet venire contra factum propium non valet, pidades tõeseks komisjoni väiteid, mis on vastuolus vastustega, mida see institutsioon andis kodanikele seoses läbipaistvuse põhimõttega.

| 3. | Kolmandaks väidab apellant, et vaidlustatud kohtuotsus rikub ELTL artiklit 296 ja harta artiklit 47, sest: (i) eiratud on apellandi argumente selle kohta, et komisjon oleks pidanud koguma teavet, et saavutada eesmärk säilitada põllumajandustootjate elatustase, ning (ii) apellandi argumente selle kohta, et komisjoni eesmärk peaks olema põllumajandustootjate elatustaseme tagamine, on eiratud ja moonutatud, mistõttu on tal takistatud saada kohtus vastus oma argumentidele. |
| --- | --- |

3.

Kolmandaks väidab apellant, et vaidlustatud kohtuotsus rikub ELTL artiklit 296 ja harta artiklit 47, sest: (i) eiratud on apellandi argumente selle kohta, et komisjon oleks pidanud koguma teavet, et saavutada eesmärk säilitada põllumajandustootjate elatustase, ning (ii) apellandi argumente selle kohta, et komisjoni eesmärk peaks olema põllumajandustootjate elatustaseme tagamine, on eiratud ja moonutatud, mistõttu on tal takistatud saada kohtus vastus oma argumentidele.

| 4. | Neljandaks väidab apellant, et antud juhul on rikutud ELTL artiklit 39 ja määruse 1308/2013 (3) artiklit 219, sest kriisiolukorras lasub vastutus erakorralise kriisimehhanismi käivitamise eest vaid komisjonil, mitte apellantidel või tootjate ühendustel. |
| --- | --- |

4.

Neljandaks väidab apellant, et antud juhul on rikutud ELTL artiklit 39 ja määruse 1308/2013 (3) artiklit 219, sest kriisiolukorras lasub vastutus erakorralise kriisimehhanismi käivitamise eest vaid komisjonil, mitte apellantidel või tootjate ühendustel.

---

(1)  ECLI:EU:T:2018:934.

(2)  ELT 2012,C 326, lk 1.

(3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1308/2013, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007 (ELT 2013, L 347, lk 671).

---

GCEU

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/40 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/40

---

Üldkohtu 7. märtsi 2019. aasta otsus — Tweedale versus EFSA

(kohtuasi T-716/14) (1)

(Dokumentidega tutvumine - Määrus (EÜ) nr 1049/2001 - Dokumendid, mis on seotud toimeaine glüfosaat heakskiitmise uuendamise menetluses koostatud toksilisuse uuringutega - Osaline keeldumine dokumentidega tutvumise võimaldamisest - Ärihuve kaitsev erand - Ülekaalukas üldine huvi - Määrus (EÜ) nr 1367/2006 - Mõiste „teave, mis on seotud heitmetega keskkonda“)

(2019/C 148/36)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Anthony C. Tweedale (Brüssel, Belgia) (esindaja: advokaat B. Kloostra)

Kostja: Euroopa Toiduohutusamet (esindajad: D. Detken, J. Tarazona, C. Pintado ja B. Vagenende, keda abistasid advokaadid R. van der Hout ja A. Köhler, hiljem R. van der Hout ja C. Wagner)

Hageja toetuseks menetlusse astuja: Rootsi Kuningriik (esindajad: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson ja L. Swedenborg, hiljem A. Falk, C. Meyer-Seitz, H. Shev, L. Swedenborg ja F. Bergius)

Ese

ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada EFSA 16. oktoobri 2017. aasta otsus, millega tühistati ja asendati 30. juuli 2014. aasta otsus osalise juurdepääsu andmise kohta Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1107/2009 taimekaitsevahendite turulelaskmise ja nõukogu direktiivide 79/117/EMÜ ja 91/414/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT 2009, L 309, lk 1) alusel koostatud kahele toimeaine glüfosaat toksilisuse uuringule selle toimeaine heakskiitmise uuendamise menetluse raames.

Resolutsioon

| 1. | Tühistada Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) 16. oktoobri 2017. aasta otsus, millega tühistati ja asendati 30. juuli 2014. aasta otsus osalise juurdepääsu andmise kohta kahele toimeaine glüfosaat toksilisuse uuringule selle toimeaine heakskiitmise uuendamise menetluse raames, kuna EFSA keeldus avalikustamast taotletud uurimisaruandeid tervikuna, välja arvatud neis nimetatud isikute nimed ja allkirjad. |
| --- | --- |

1.

Tühistada Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) 16. oktoobri 2017. aasta otsus, millega tühistati ja asendati 30. juuli 2014. aasta otsus osalise juurdepääsu andmise kohta kahele toimeaine glüfosaat toksilisuse uuringule selle toimeaine heakskiitmise uuendamise menetluse raames, kuna EFSA keeldus avalikustamast taotletud uurimisaruandeid tervikuna, välja arvatud neis nimetatud isikute nimed ja allkirjad.

| 2. | Jätta EFSA kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja Anthony Tweedale’i kohtukulud. |
| --- | --- |

2.

Jätta EFSA kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja Anthony Tweedale’i kohtukulud.

| 3. | Jätta Rootsi Kuningriigi kohtukulud tema enda kanda. |
| --- | --- |

3.

Jätta Rootsi Kuningriigi kohtukulud tema enda kanda.

---

(1)  ELT C 448, 15.12.2014.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/41 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/41

---

Üldkohtu 12. märtsi 2019. aasta otsus — Itaalia versus komisjon

(kohtuasi T-135/15) (1)

(EAGF - Rahastamisest välja jäetud kulud - Itaalia tehtud kulutused - Suhkrutööstuse ümberkorraldamise ajutine kava - Määrus (EÜ) nr 320/2006 - Määrus (EÜ) nr 968/2006 - Määrus (EÜ) nr 1290/2005 - 24-kuuline tähtaeg - Mõiste „mitmeaastane meede“ - Ümberkorraldusabi andmise tingimused - Mõiste „tootmisseade“ - Silode liigitamine - Mõiste „täielik demonteerimine“ - Dokumendi VI/5330/97 2. lisa - Raskused liidu õigusaktide tõlgendamisel - Lojaalne koostöö - Õiguspärane ootus - Ne bis in idem - Tapatoetus - Põllumajandustoodete teavitamis- ja müügiedendusmeetmed - Hilinenud maksed - Tõendid erandlike haldustingimuste kohta - Võrdne kohtlemine - Tõlkeviga liidu määruse ühes keeleversioonis - Liikmesriigile finantskorrektsiooni määramine)

(2019/C 148/37)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Hageja: Itaalia Vabariik (esindajad: G. Palmieri, keda abistas avvocato dello Stato C. Colelli)

Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: D. Bianchi, P Ondrůšek ja I. Galindo Martín, hiljem D. Bianchi ja P Ondrůšek)

Hageja toetuseks menetlusse astujad: Prantsuse Vabariik (esindajad: D. Colas ja S. Horrenberger) ja Ungari (esindajad: M.Z. Fehér ja G. Koós)

Ese

ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue osaliselt tühistada komisjoni 16. jaanuari 2015. aasta rakendusotsus (EL) 2015/103, mille kohaselt Euroopa Liidu rahastamine ei kata teatavaid kulusid, mida liikmesriigid on kandnud Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) raames (ELT 2015, L 16, lk 33), osas, mis käsitleb Itaalia Vabariigi tehtud teatavaid kulutusi.

Resolutsioon

| 1. | Jätta hagi rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta hagi rahuldamata.

| 2. | Jätta Itaalia Vabariigi kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud. |
| --- | --- |

2.

Jätta Itaalia Vabariigi kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud.

| 3. | Jätta Prantsuse Vabariigi ja Ungari kohtukulud nende endi kanda. |
| --- | --- |

3.

Jätta Prantsuse Vabariigi ja Ungari kohtukulud nende endi kanda.

---

(1)  ELT C 155, 11.5.2015.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/42 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/42

---

Üldkohtu 12. märtsi 2019. aasta otsus — Ungari versus komisjon

(kohtuasi T-139/15) (1)

(EAGGF - Tagatisrahastu - EAGF - Suhkur - Ajutine kava suhkrutööstuse ümberkorraldamiseks ühenduses - Määrus (EÜ) nr 320/2006 - Määrus (EÜ) nr 968/2006 - Rahastamisest välja jäetud kulutused - Ungari tehtud kulutused - Tootmisseadmete täielikuks demonteerimiseks antava toetuse ja tootmisseadmete osaliseks demonteerimiseks antava toetuse andmise tingimused - Mõiste „tootmisseadmed“ - Hinnangu andmine tornhoidlate kasutamisele abitaotluse esitamise kuupäeval - Mõiste „täielik demonteerimine“ - Dokumendi VI/5330/97 2. lisa - Euroopa Liidu õiguse tõlgendamise raskused - Lojaalne koostöö)

(2019/C 148/38)

Kohtumenetluse keel: ungari

Pooled

Hageja: Ungari (esindajad: M. Fehér, G. Koós, A. Pálfy, hiljem M. Fehér, G. Koós, Zs. Biró-Tóth ja E. Tóth)

Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: P. Ondrůšek ja B. Béres)

Hageja toetuseks menetlusse astujad: Prantsuse Vabariik (esindaja: D. Colas), Itaalia Vabariik (esindajad: G. Palmieri ja avvocato dello Stato C. Colelli)

Ese

ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada osaliselt komisjoni 16. jaanuari 2015. aasta rakendusotsus (EL) 2015/103, mille kohaselt Euroopa Liidu rahastamine ei kata teatavaid kulusid, mida liikmesriigid on kandnud Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) raames (ELT 2015, L 16, lk 33), osas, milles EAGFi rahastamisest välistatakse Ungari poolt suhkrutööstuses antud ümberkorraldusabi summas 11 709 400 eurot.

Resolutsioon

| 1. | Jätta hagi rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta hagi rahuldamata.

| 2. | Jätta Ungari kohtukulud tema enda kanda ja mõista talt välja pool Euroopa Komisjoni kohtukuludest. |
| --- | --- |

2.

Jätta Ungari kohtukulud tema enda kanda ja mõista talt välja pool Euroopa Komisjoni kohtukuludest.

| 3. | Jätta pool komisjoni kohtukuludest tema enda kanda. |
| --- | --- |

3.

Jätta pool komisjoni kohtukuludest tema enda kanda.

| 4. | Jätta Prantsuse Vabariigi ja Itaalia Vabariigi kohtukulud nende endi kanda. |
| --- | --- |

4.

Jätta Prantsuse Vabariigi ja Itaalia Vabariigi kohtukulud nende endi kanda.

---

(1)  ELT C 190, 8.6.2015.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/43 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/43

---

Üldkohtu 12. märtsi 2019. aasta otsus — Prantsusmaa versus komisjon

(kohtuasi T-156/15) (1)

(EAGF ja EAFRD - Rahastamisest välja jäetud kulud - Kulud, mida tegi Prantsusmaa - Pindalatoetused - Menetluslikud tagatised - Määrus (EÜ) nr 885/2006 - Mõiste „püsirohumaa“ - Määrus (EÜ) nr 1120/2009 - Rohumaade eeskirjavastase määratlemise alusel moodustatud riiklik kontrollisüsteem - Kõikide kulutuste väljajätmine - Proportsionaalsus - Maaelu kuusnurkse arengu abikava - Maaelu arengu toetusmeetmed - Ebasoodsate looduslike tingimustega piirkonnad - Määrus (EÜ) nr 1975/2006 - Määrus (EL) nr 65/2011 - Kindla määraga finantskorrektsioon - Kohapealsed kontrollid - Loomkoormuse kriteerium - Loomade loendamine - Suhkrutööstuse ümberkorraldamise ajutine kava - Määrus (EÜ) nr 320/2006 - Määrus (EÜ) nr 968/2006 - Ümberkorraldusabi andmise tingimused - Mõiste „tootmisrajatis“ - Hinnangu andmine tornhoidlate kasutamisele abitaotluse esitamise kuupäeval - Mõiste „täielik demonteerimine“ - Proportsionaalsus - Võrdne kohtlemine - Dokumendi VI/5330/97 lisa 2)

(2019/C 148/39)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Prantsuse Vabariik (esindajad: F. Alabrune, G. De Bergues, D. Colas ja C. Candat, hiljem G. de Bergues, D. Colas, F. Fize ja A. Daly ning lõpuks D. Colas, S. Horrenberger, R. Coesme, E. de Moustier ja A.-L. Desjonquères)

Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: A. Bouquet ja D. Triantafyllou)

Hageja toetuseks menetlusse astujad: Itaalia Vabariik (esindajad: G. Palmieri, keda abistas avvocato dello Stato C. Colelli) ja Ungari (esindajad: M. Fehér ja G. Koós)

Ese

ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada osaliselt komisjoni 16. jaanuari 2015. aasta rakendusotsus (EL) 2015/103, mille kohaselt Euroopa Liidu rahastamine ei kata teatavaid kulusid, mida liikmesriigid on kandnud Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) raames (ELT 2015, L 16, lk 33).

Resolutsioon

| 1. | Tühistada komisjoni 16. Jaanuari 2015. aasta rakendusotsus (EL) 2015/103, mille kohaselt Euroopa Liit ei rahasta teatavaid kulusid, mida liikmesriigid on kandnud Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) raames, osas, milles sellega jäetakse Euroopa Liidu rahastamisest välja kõik Prantsuse Vabariigi kulutused Ülem-Korsikas pindalaga seotud esimese samba otsetoetuste näol toetusaastate 2011 ja 2012 eest. |
| --- | --- |

1.

Tühistada komisjoni 16. Jaanuari 2015. aasta rakendusotsus (EL) 2015/103, mille kohaselt Euroopa Liit ei rahasta teatavaid kulusid, mida liikmesriigid on kandnud Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) raames, osas, milles sellega jäetakse Euroopa Liidu rahastamisest välja kõik Prantsuse Vabariigi kulutused Ülem-Korsikas pindalaga seotud esimese samba otsetoetuste näol toetusaastate 2011 ja 2012 eest.

| 2. | Jätta hagi ülejäänud osas rahuldamata. |
| --- | --- |

2.

Jätta hagi ülejäänud osas rahuldamata.

| 3. | Jätta Euroopa Komisjoni ja Prantsuse Vabariigi kohtukulud nende endi kanda. |
| --- | --- |

3.

Jätta Euroopa Komisjoni ja Prantsuse Vabariigi kohtukulud nende endi kanda.

| 4. | Jätta Itaalia Vabariigi ja Ungari kohtukulud nende endi kanda. |
| --- | --- |

4.

Jätta Itaalia Vabariigi ja Ungari kohtukulud nende endi kanda.

---

(1)  ELT C 190, 8.6.2015.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/44 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/44

---

Üldkohtu 13. märtsi 2019. aasta otsus — Espírito Santo Financial Group versus EKP

(kohtuasi T-730/16) (1)

(Õigus tutvuda dokumentidega - Otsus 2004/258/EÜ - Dokumendid, mis puudutavad EKP 1. augusti 2014. aasta otsust Banco Espírito Santo, SA kohta - Dokumentidega tutvumise osaline keelamine - Erand, mis puudutab EKP otsuseid tegevate organite menetluste konfidentsiaalsust - Erand, mis puudutab liidu või liikmesriigi finants-, rahandus- või majanduspoliitikat - Erand, mis puudutab finantssüsteemi stabiilsust liidus või liikmesriigis - Ärihuve kaitsev erand - Erand, mis puudutab sisekasutuseks esitatud arvamusi - Põhjendamiskohustus)

(2019/C 148/40)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Espírito Santo Financial Group SA (Luxembourg, Luksemburg) (esindajad: advokaadid R. Oliveira, S. Estima Martins ja D. Duarte de Campos)

Kostja: Euroopa Keskpank (esindajad: F. von Lindeiner ja S. Lambrinoc, keda abistas advokaat H.-G. Kamann)

Ese

ELTL artiklil 263 põhinev nõue tühistada EKP 31. augusti 2016. aasta otsus, millega osaliselt keelduti õiguse andmisest tutvuda teatud dokumentidega, mis puudutavad EKP 1. augusti 2014. aasta otsust Banco Espírito Santo SA kohta.

Resolutsioon

| 1. | Tühistada Euroopa Keskpanga (EKP) 31. augusti 2016. aasta otsus, millega osaliselt keelduti õiguse andmisest tutvuda teatud dokumentidega, mis puudutavad EKP 1. augusti 2014. aasta otsust Banco Espírito Santo SA kohta, osas, milles EKP keeldus õiguse andmisest tutvuda krediidisummaga, mis oli toodud protokolli väljavõtetes, milles kajastus EKP nõukogu 28. juuli 2014. aasta otsus, ning sellise teabega, mis oli kustutatud EKP juhatuse 28. juuli ja 1. augusti 2014. aasta ettepanekutes. |
| --- | --- |

1.

Tühistada Euroopa Keskpanga (EKP) 31. augusti 2016. aasta otsus, millega osaliselt keelduti õiguse andmisest tutvuda teatud dokumentidega, mis puudutavad EKP 1. augusti 2014. aasta otsust Banco Espírito Santo SA kohta, osas, milles EKP keeldus õiguse andmisest tutvuda krediidisummaga, mis oli toodud protokolli väljavõtetes, milles kajastus EKP nõukogu 28. juuli 2014. aasta otsus, ning sellise teabega, mis oli kustutatud EKP juhatuse 28. juuli ja 1. augusti 2014. aasta ettepanekutes.

| 2. | Jätta hagi ülejäänud osas rahuldamata. |
| --- | --- |

2.

Jätta hagi ülejäänud osas rahuldamata.

| 3. | Jätta Espírito Santo Financial Group SA ja EKP kohtukulud nende endi kanda. |
| --- | --- |

3.

Jätta Espírito Santo Financial Group SA ja EKP kohtukulud nende endi kanda.

---

(1)  ELT C 462, 12.12.2016.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/45 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/45

---

Üldkohtu 12. märtsi 2019. aasta otsus — Xiaomi versus EUIPO — Dudingen Develops (MI)

(kohtuasi T-799/16) (1)

(Euroopa Liidu kaubamärk - Vastulausemenetlus - Euroopa Liidu kujutismärgi MI taotlus - Euroopa Liidu varasem kujutismärk MI - Suhteline keeldumispõhjus - Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b (muudetud määrusega (EL) nr 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b) - Põhjendamiskohustus - Määruse nr 207/2009 artikkel 75 (nüüd määruse 2017/1001 artikkel 94))

(2019/C 148/41)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Xiaomi Inc. (Peking, Hiina) (esindajad: advokaadid T. Raab ja C. Tenkhoff)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO) (esindaja: M. Rajh)

Teine menetluspool apellatsioonikojas, menetlusse astuja Üldkohtus: Dudingen Develops, SL (Leganés, Hispaania)

Ese

Hagi EUIPO neljanda apellatsioonikoja 5. septembri 2016. aasta otsuse (asi R 337/2016-4) peale, mis käsitleb vastulausemenetlust Xiaomi ja Dudigen Develops’i vahel.

Resolutsioon

| 1. | Tühistada Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) neljanda apellatsioonikoja 5. septembri 2016. aasta otsus (asi R 337/2016-4) osas, millega jäeti rahuldamata kaebus vastulausete osakonna otsuse peale keelduda kujutismärgi MI Euroopa Liidu kaubamärgina registreerimisest klassi 9 kuuluvate kaupade „elektriliinimaterjalid [kaablid]“, „elektrijuhtmed“, „isolatsiooniga elektrijuhtmed“, „ühendusjuhtmed“, „juhtmeühendusklemmid“, „pistikuadapterid“, „vooluadapterid“, „reisiadapterid“, „adapterid telefoni ja kuuldeaparaadi ühendamiseks“ ning „pikendusjuhtmed“ ja klassi 18 kuuluvate kaupade „seljakotid“, „väikesed seljakotid“ ja „alpinistikotid“ jaoks. |
| --- | --- |

1.

Tühistada Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) neljanda apellatsioonikoja 5. septembri 2016. aasta otsus (asi R 337/2016-4) osas, millega jäeti rahuldamata kaebus vastulausete osakonna otsuse peale keelduda kujutismärgi MI Euroopa Liidu kaubamärgina registreerimisest klassi 9 kuuluvate kaupade „elektriliinimaterjalid [kaablid]“, „elektrijuhtmed“, „isolatsiooniga elektrijuhtmed“, „ühendusjuhtmed“, „juhtmeühendusklemmid“, „pistikuadapterid“, „vooluadapterid“, „reisiadapterid“, „adapterid telefoni ja kuuldeaparaadi ühendamiseks“ ning „pikendusjuhtmed“ ja klassi 18 kuuluvate kaupade „seljakotid“, „väikesed seljakotid“ ja „alpinistikotid“ jaoks.

| 2. | Jätta hagi ülejäänud osas rahuldamata. |
| --- | --- |

2.

Jätta hagi ülejäänud osas rahuldamata.

| 3. | Mõista kaks kolmandikku EUIPO kohtukuludest välja Xiaomi Inc.-lt, kes ühtlasi kannab kaks kolmandikku enda kohtukuludest. |
| --- | --- |

3.

Mõista kaks kolmandikku EUIPO kohtukuludest välja Xiaomi Inc.-lt, kes ühtlasi kannab kaks kolmandikku enda kohtukuludest.

| 4. | Mõista üks kolmandik Xiaomi kohtukuludest välja EUIPO-lt, kes ühtlasi kannab kaks kolmandikku enda kohtukuludest. |
| --- | --- |

4.

Mõista üks kolmandik Xiaomi kohtukuludest välja EUIPO-lt, kes ühtlasi kannab kaks kolmandikku enda kohtukuludest.

---

(1)  ELT C 22, 23.1.2017.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/46 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/46

---

Üldkohtu 7. märtsi 2019. aasta otsus — Rootsi versus komisjon

(kohtuasi T-837/16) (1)

(REACH - Komisjoni otsus, millega autoriseeritakse pliisulfokromaatkollase ja pliikromaatmolübdaatsulfaatpunase kasutusalad - Määruse (EÜ) nr 1907/2006 artikli 60 lõiked 4 ja 5 - Alternatiivide puudumise analüüs - Õigusnormi rikkumine)

(2019/C 148/42)

Kohtumenetluse keel: rootsi

Pooled

Hageja: Rootsi Kuningriik (esindajad: A. Falk ja F. Bergius, hiljem A. Falk, C. Meyer-Seitz, H. Shev ja J. Lundberg)

Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: R. Lindenthal, K. Mifsud-Bonnici, K. Simonsson ja G. Tolstoy)

Hageja toetuseks menetlusse astujad: Taani Kuningriik (esindajad: C. Thorning ja M. Wolff, hiljem M. Wolff ja J. Nymann-Lindegren), Soome Vabariik (esindaja: S. Hartikainen) ja Euroopa Parlament (esindajad: A. Neergaard ja A. Tamás)

Kostja toetuseks menetlusse astuja: Euroopa Kemikaaliamet (ECHA) (esindajad: M. Heikkilä, W. Broere ja C. Schultheiss)

Ese

ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada komisjoni 7. septembri 2016. aasta rakendusotsus C(2016) 5644 final pliisulfokromaatkollase ja pliikromaatmolübdaatsulfaatpunase teatud kasutusalade autoriseerimise kohta vastavalt määrusele (EÜ) nr 1907/2006.

Resolutsioon

| 1. | Tühistada komisjoni 7. septembri 2016. aasta rakendusotsus C(2016) 5644 final pliisulfokromaatkollase ja pliikromaatmolübdaatsulfaatpunase teatud kasutusalade autoriseerimise kohta vastavalt määrusele (EÜ) nr 1907/2006. |
| --- | --- |

1.

Tühistada komisjoni 7. septembri 2016. aasta rakendusotsus C(2016) 5644 final pliisulfokromaatkollase ja pliikromaatmolübdaatsulfaatpunase teatud kasutusalade autoriseerimise kohta vastavalt määrusele (EÜ) nr 1907/2006.

| 2. | Jätta rahuldamata komisjoni taotlus jätta 7. septembri 2016. aasta rakendusotsuse C(2016) 5644 final tühistamise korral selle otsuse tagajärjed kehtima seni, kuni ta saab autoriseeringutaotluse uuesti läbi vaadata. |
| --- | --- |

2.

Jätta rahuldamata komisjoni taotlus jätta 7. septembri 2016. aasta rakendusotsuse C(2016) 5644 final tühistamise korral selle otsuse tagajärjed kehtima seni, kuni ta saab autoriseeringutaotluse uuesti läbi vaadata.

| 3. | Jätta komisjoni kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja Rootsi Kuningriigi kohtukulud. |
| --- | --- |

3.

Jätta komisjoni kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja Rootsi Kuningriigi kohtukulud.

| 4. | Jätta Taani Kuningriigi, Soome Vabariigi ja Euroopa Parlamendi kohtukulud nende enda kanda. |
| --- | --- |

4.

Jätta Taani Kuningriigi, Soome Vabariigi ja Euroopa Parlamendi kohtukulud nende enda kanda.

---

(1)  ELT C 38, 6.2.2017.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/47 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/47

---

Üldkohtu 7. märtsi 2019. aasta otsus — L versus parlament

(kohtuasi T-59/17) (1)

(Avalik teenistus - Parlamendiliikme registreeritud assistent - Lepingu ülesütlemine - Usaldussuhte katkemine - Tegevus väljaspool teenistuskohustusi - Ilmne hindamisviga - Kahju hüvitamise nõue)

(2019/C 148/43)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: L (esindaja: avocat I. Coutant Peyre)

Kostja: Euroopa Parlament (esindajad: Í. Ní Riagáin Düro ja M. Windisch)

Ese

Esiteks ELTL artikli 270 alusel esitatud nõue tühistada parlamendi 24. juuni 2016. aasta otsus, millega öeldi üles hagejaga sõlmitud parlamendiliikme registreeritud assistendi leping, ning teiseks nõue mõista välja hüvitis hagejale väidetavalt tekitatud mittevaralise kahju eest.

Resolutsioon

| 1. | Tühistada parlamendi 24. juuni 2016. aasta otsus, millega öeldi üles L-iga sõlmitud parlamendiliikme registreeritud assistendi leping. |
| --- | --- |

1.

Tühistada parlamendi 24. juuni 2016. aasta otsus, millega öeldi üles L-iga sõlmitud parlamendiliikme registreeritud assistendi leping.

| 2. | Jätta hagi ülejäänud osas rahuldamata. |
| --- | --- |

2.

Jätta hagi ülejäänud osas rahuldamata.

| 3. | Mõista kohtukulud välja Euroopa Parlamendilt. |
| --- | --- |

3.

Mõista kohtukulud välja Euroopa Parlamendilt.

---

(1)  ELT C 221, 10.7.2017.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/47 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/47

---

Üldkohtu 7. märtsi 2019. aasta otsus — Hautala jt versus EFSA

(kohtuasi T-329/17) (1)

(Dokumentidega tutvumine - Määrus (EÜ) nr 1049/2001 - Dokumendid, mis on seotud toimeaine glüfosaat heakskiitmise uuendamise menetluses koostatud vähki tekitava toime uuringutega - Osaline keeldumine dokumentidega tutvumise võimaldamisest - Ärihuve kaitsev erand - Ülekaalukas üldine huvi - Määrus (EÜ) nr 1367/2006 - Mõiste „teave, mis on seotud heitmetega keskkonda)

(2019/C 148/44)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hagejad: Heidi Hautala (Soome), Benedek Jávor (Ungari), Michèle Rivasi (Prantsusmaa), Bart Staes (Belgia) (esindaja: advokaat B. Kloostra)

Kostja: Euroopa Toiduohutusamet (esindajad: D. Detken ja J. Tarazona, F. Volpi ja B. Vagenende, keda abistasid advokaadid R. van der Hout ja C. Wagner)

Kostja toetuseks menetlusse astujad: Cheminova A/S (Harboøre, Taani) (esindaja: advokaat C. Mereu); Monsanto Europe (Antwerpen, Belgia); Monsanto Company (Wilmington, Delaware, Ameerika Ühendriigid) (esindajad: advokaadid M. Pittie, P. Honoré ja N. Callens, hiljem advokaadid P. Honoré, N. Callens ja A. Helfer)

Ese

ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada osaliselt EFSA 14. märtsi 2017. aasta otsus osas, milles EFSA ei andnud pooltele luba tutvuda kaheteistkümne toimeaine glüfosaat vähki tekitava toime uuringuga, mis koostati selle toimeaine heakskiitmise uuendamise menetluses Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1107/2009 taimekaitsevahendite turulelaskmise ja nõukogu direktiivide 79/117/EMÜ ja 91/414/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 309, lk 1) kohaselt.

Resolutsioon

| 1. | Tühistada Euroopa toiduohutusameti (EFSA) 14. märtsi 2017. aasta otsus osas, milles EFSA ei andnud pooltele luba tutvuda kaheteistkümne toimeaine glüfosaat vähki tekitava toime uuringu rubriikidega „Materjalid, katsetingimused ja meetodid“ ning „Tulemused ja analüüsid“. |
| --- | --- |

1.

Tühistada Euroopa toiduohutusameti (EFSA) 14. märtsi 2017. aasta otsus osas, milles EFSA ei andnud pooltele luba tutvuda kaheteistkümne toimeaine glüfosaat vähki tekitava toime uuringu rubriikidega „Materjalid, katsetingimused ja meetodid“ ning „Tulemused ja analüüsid“.

| 2. | Jätta EFSA kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Heidi Hautala, Michèle Rivasi, Benedek Jávori ja Bart Staesi kohtukulud. |
| --- | --- |

2.

Jätta EFSA kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Heidi Hautala, Michèle Rivasi, Benedek Jávori ja Bart Staesi kohtukulud.

| 3. | Jätta Cheminova A/S, Monsanto Europe ja Monsanto Company kohtukulud nende endi kanda. |
| --- | --- |

3.

Jätta Cheminova A/S, Monsanto Europe ja Monsanto Company kohtukulud nende endi kanda.

---

(1)  ELT C 249, 31.7.2017.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/48 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/48

---

Üldkohtu 12. märtsi 2019. aasta otsus — TK versus parlament

(kohtuasi T-446/17) (1)

(Avalik teenistus - Ajutised teenistujad - Muudatus seatud tööülesannetes - Mõiste „ametisse määramine“ - Kutse vestlusele - Mõiste „menetlus“ - Psühholoogilise ahistamise väide - Abitaotlus - Vastutus - Mittevaraline kahju)

(2019/C 148/45)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: TK (esindaja: advokaat L. Levi)

Kostja: Euroopa Parlament (esindajad: E. Taneva ja M. Rantala, hiljem E. Taneva, C. González Argüelles ja D. Boytha)

Ese

ELTL artikli 270 alusel esitatud nõue tühistada parlamendi 26. augusti 2016. aasta otsus, millega jäeti rahuldamata hageja 28. aprilli 2016. aasta taotlused, ja hüvitada hagejale väidetavalt tekitatud mittevaraline kahju, ning tühistada parlamendi peasekretäri 26. aprilli 2017. aasta otsus, milles sellega jäeti rahuldamata nõue hüvitada hagejale väidetavalt tekitatud mittevaraline, ja nõue see kahju hüvitada.

Resolutsioon

| 1. | Jätta hagi rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta hagi rahuldamata.

| 2. | Jätta TK kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Parlamendi kohtukulud. |
| --- | --- |

2.

Jätta TK kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Parlamendi kohtukulud.

---

(1)  ELT C 357, 23.10.2017.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/49 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/49

---

Üldkohtu 12. märtsi 2019. aasta otsus — De Masi ja Varoufakis versus Euroopa Keskpank

(kohtuasi T-798/17) (1)

(Dokumentidega tutvumine - Otsus 2004/258/EÜ - Dokument „Vastused küsimustele, mis puudutavad protokolli EKPSi ja EKP põhikirja kohta artikli 14.4 tõlgendamist“ - Dokumendiga tutvumise võimaldamisest keeldumine - Õigusnõustamist kaitsev erand - Sisekasutuseks mõeldud dokumente kaitsev erand - Ülekaalukas üldine huvi)

(2019/C 148/46)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hagejad: Fabio De Masi (Hamburg, Saksamaa) ja Yanis Varoufakis (Ateena, Kreeka) (esindaja: professor A. Fischer-Lescano)

Kostja: Euroopa Keskpank (esindajad: T. Filipova ja F. von Lindeiner, keda abistas advokaat H.-G. Kamann)

Ese

ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada EKP 16. oktoobri 2017. aasta otsus, millega hagejatel ei võimaldatud tutvuda 23. aprilli 2015. aasta dokumendiga „Vastused küsimustele, mis puudutavad protokolli EKPSi ja EKP põhikirja kohta artikli 14.4 tõlgendamist“.

Resolutsioon

| 1. | Jätta hagi rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta hagi rahuldamata.

| 2. | Jätta Fabio De Masi ja Yanis Varoufakise kohtukulud nende endi kanda ja mõista neilt välja Euroopa Keskpanga (EKP) kohtukulud. |
| --- | --- |

2.

Jätta Fabio De Masi ja Yanis Varoufakise kohtukulud nende endi kanda ja mõista neilt välja Euroopa Keskpanga (EKP) kohtukulud.

---

(1)  ELT C 42, 5.2.2018.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/50 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/50

---

Üldkohtu 12. märtsi 2019. aasta otsus — Prantsusmaa versus komisjon

(kohtuasi T-26/18) (1)

(EAGF ja EAFRD - Rahastamisest välja jäetud kulud - Kulud, mida tegi Prantsusmaa - Ühekordsed ja kindlasummalised finantskorrektsioonid - Pindalatoetused - Põldude identifitseerimise süsteem - Toetuskõlblike pindalade kindlaksmääramine - Põllumajandusmaa heas põllumajandus- ja keskkonnaseisundis hoidmine - Maastikuelemendid - Karjatatav nõmmemaa - Riiklik kontrollisüsteem, mis põhineb toetuskõlblike pindalade vastuolus oleval määratlusel - Proportsionaalsus - Põhjendamiskohustus - Vastavuskontroll - Kõige tõenäolisem viga - Õigusnormi rikkumine)

(2019/C 148/47)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Prantsuse Vabariik (esindajad: F. Alabrune, D. Colas, A.-L. Desjonquères ja S. Horrenberger)

Kostja: Euroopa Komisjon (esindajad: A. Lewis ja D. Triantafyllou)

Ese

ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue tühistada osaliselt komisjoni 8. novembri 2017. aasta rakendusotsus (EL) 2017/2014, mille kohaselt Euroopa Liit ei rahasta teatavaid kulusid, mida liikmesriigid on kandnud Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) raames (ELT 2017, L 292, lk 61).

Resolutsioon

| 1. | Jätta hagi rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta hagi rahuldamata.

| 2. | Mõista kohtukulud välja Prantsuse Vabariigilt. |
| --- | --- |

2.

Mõista kohtukulud välja Prantsuse Vabariigilt.

---

(1)  ELT C 112, 26.3.2018.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/51 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/51

---

Üldkohtu 7. märtsi 2019. aasta otsus — Laverana versus EUIPO — Agroecopark (VERA GREEN)

(kohtuasi T-106/18) (1)

(Euroopa Liidu kaubamärk - Vastulausemenetlus - Euroopa Liidu sõnamärgi VERA GREEN taotlus - Varasem Euroopa Liidu sõnamärk LAVERA - Suhteline keeldumispõhjus - Segiajamise tõenäosuse puudumine - Määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b)

(2019/C 148/48)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Saksamaa) (esindajad: advokaadid J. Wachinger, M. Zöbisch ja R. Drozdz, hiljem N. Schmitz ja J. Bittner)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO) (esindaja: L. Rampini)

Teine pool EUIPO apellatsioonikoja menetluses, menetlusse astuja Üldkohtus: Agroecopark, SL (Majadahonda, Hispaania) (esindajad: advokaadid E. Seijo Veiguela ja C. Serrano Rodríguez)

Ese

Hagi EUIPO viienda apellatsioonikoja 18. detsembri 2017. aasta otsuse (asi R 982/2017-5) peale, mis käsitleb Laverana ja Agroecoparki vahelist vastulausemenetlust.

Resolutsioon

| 1. | Jätta hagi rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta hagi rahuldamata.

| 2. | Mõista kohtukulud välja Laverana GmbH & Co. KG-lt. |
| --- | --- |

2.

Mõista kohtukulud välja Laverana GmbH & Co. KG-lt.

---

(1)  ELT C 142, 23.4.2018.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/51 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/51

---

Üldkohtu 13. märtsi 2019. aasta otsus — Wirecard Technologies versus EUIPO — Striatum Ventures (supr)

(kohtuasi T-297/18) (1)

(Euroopa Liidu kaubamärk - Kehtetuks tunnistamise menetlus - Euroopa Liidu sõnamärk supr - Varasem Beneluxi sõnamärk Zupr - Suhteline keeldumispõhjus - Segiajamise tõenäosus - Tähiste sarnasus - Määruse (EÜ) nr 2017/1001 artikli 60 lõike 1 punkt a ja artikli 8 lõike 1 punkt b)

(2019/C 148/49)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Wirecard Technologies GmbH (Aschheim, Saksamaa) (esindaja: advokaat A. Bayer)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO) (esindajad: S. Bonne ja H. O’Neill)

Teine menetluspool apellatsioonikojas, menetlusse astuja Üldkohtus: Striatum Ventures BV (‘s-Hertogenbosch, Madalmaad) (esindaja: advokaat G. Van den Hout)

Ese

Hagi EUIPO viienda apellatsioonikoja 20. veebruari 2018. aasta otsuse (asi R 2028/2017-5) peale, mis käsitleb kehtetuks tunnistamise menetlust Striatum Ventures’ ja Wirecard Technologies’ vahel.

Resolutsioon

| 1. | Jätta hagi rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta hagi rahuldamata.

| 2. | Mõista kohtukulud välja Wirecard Technologies GmbH-lt. |
| --- | --- |

2.

Mõista kohtukulud välja Wirecard Technologies GmbH-lt.

---

(1)  ELT C 240, 9.7.2018.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/52 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/52

---

Üldkohtu 12. märtsi 2019. aasta otsus — Novartis versus EUIPO (SMARTSURFACE)

(kohtuasi T-463/18) (1)

(Euroopa Liidu kaubamärk - Euroopa Liidu sõnamärgi SMARTSURFACE taotlus - Absoluutne keeldumispõhjus - Kirjeldavus - Määruse (EÜ) nr 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkt b - Eristusvõime puudumine - Määruse 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkt b)

(2019/C 148/50)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Novartis AG (Basel, Šveits) (esindaja: advokaat L. Junquera Lara)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO) (esindajad: S. Bonne ja H. O’Neill)

Ese

Hagi EUIPO teise apellatsioonikoja 25. mai 2018. aasta otsuse (asi R 1765/2017-2) peale, mis käsitleb sõnamärgi SMARTSURFACE registreerimistaotlust ELi kaubamärgina.

Resolutsioon

| 1. | Jätta hagi rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta hagi rahuldamata.

| 2. | Mõista kohtukulud välja Novartis AG-lt. |
| --- | --- |

2.

Mõista kohtukulud välja Novartis AG-lt.

---

(1)  ELT C 352, 1.10.2018.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/53 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/53

---

Üldkohtu 8. märtsi 2019. aasta määrus — Herrero Torres versus EUIPO — DZ Licores (CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES)

(kohtuasi T-326/18) (1)

(Euroopa Liidu kaubamärk - Vastulausemenetlus - Euroopa Liidu kujutismärgi CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES taotlus - Varasem siseriiklik kujutismärk Carajillo - Suhteline keeldumispõhjus - Segiajamise tõenäosus - Määruse 2017/2001 artikli 8 lõike 1 punkt b - Õiguslikult ilmselgelt täiesti põhjendamata hagi)

(2019/C 148/51)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: José-Ramón Herrero Torres (Castellón de la Plana, Hispaania) (esindaja: advokaat J. Gil Martí)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO) (esindajad: S. Palmero Cabezas ja H. O’Neill)

Teine pool EUIPO apellatsioonikoja menetluses, menetlusse astuja Üldkohtus: DZ Licores, SLU (Carthagène, Hispaania) (esindajad: advokaadid A. Vela Ballesteros ja B. Lamas Begué)

Ese

Hagi EUIPO viienda apellatsioonikoja 13. märtsi 2018. aasta otsuse (asi R 2104/2017-5) peale, mis käsitleb vastulausemenetlust J.-R. Herrero Torresi ja DZ Licoresi vahel.

Resolutsioon

| 1. | Jätta hagi rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta hagi rahuldamata.

| 2. | Mõista kohtukulud välja José-Ramón Herrero Torresilt. |
| --- | --- |

2.

Mõista kohtukulud välja José-Ramón Herrero Torresilt.

---

(1)  ELT C 249, 16.7.2018.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/54 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/54

---

20. veebruaril 2019 esitatud hagi — Clem & Jo Optique versus EUIPO — C&A (C&J)

(kohtuasi T-125/19)

(2019/C 148/52)

Hagiavalduse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Clem & Jo Optique SARL (Cormicy, Prantsusmaa) (esindaja: advokaat N. Hausmann)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine pool apellatsioonikoja menetluses: C&A AG (Zug, Šveits)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Taotleja: hageja Üldkohtus

Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärgi C&J taotlus — registreerimistaotlus nr 15 912 041

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO neljanda apellatsioonikoja 19. detsembri 2018. aasta otsus asjas R 1252/2018-4

Nõue

Hageja palub Üldkohtul vaidlustatud otsus tühistada.

Väide

| — | Hagejast äriühing väidab, et on tõenäoline, et kaubamärgid C&A ja C&J aetakse omavahel segi. |
| --- | --- |

—

Hagejast äriühing väidab, et on tõenäoline, et kaubamärgid C&A ja C&J aetakse omavahel segi.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/54 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/54

---

21. veebruaril 2019 esitatud hagi — Krajowa Izba Gospodarcza Chłodnictwa i Klimatyzacji versus komisjon

(kohtuasi T-126/19)

(2019/C 148/53)

Kohtumenetluse keel: poola

Pooled

Hageja: Krajowa Izba Gospodarcza Chłodnictwa i Klimatyzacji (Varssavi, Poola) (esindaja: radca prawny A. Galos)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada vaidlustatud otsuse õiguslik alus Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta määruse (EL) nr 517/2014 fluoritud kasvuhoonegaaside kohta, artikkel 16 ja tuvastada sellest tulenevalt, et vaidlustatud otsus on seetõttu väär; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsuse õiguslik alus Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta määruse (EL) nr 517/2014 fluoritud kasvuhoonegaaside kohta, artikkel 16 ja tuvastada sellest tulenevalt, et vaidlustatud otsus on seetõttu väär;

| — | mõista kohtukulud välja komisjonilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja kaks väidet.

| 1. | Esimene väide: ELTL artiklile 277 tuginedes väidab hageja, et vaidlustatud otsuse õiguslik alus Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta määruse (EL) nr 517/2014 fluoritud kasvuhoonegaaside kohta ja määruse (EÜ) nr 842/2006 kehtetuks tunnistamise kohta, artikkel 16 on kehtetu, kuivõrd selles võetakse kvootide eraldamise süsteemi aluseks kontrollväärtused, mis põhinevad varem edastatud andmetel F-gaaside kohta, mis lasti turule ajavahemikul 2009–2012, kuna ettevõtjaid jagatakse seejuures diskrimineerivalt ja meelevaldselt nende varasema tegevuse järgi gaasiturul; hageja palub seega tuvastada, et vaidlustatud otsus on seetõttu väär. |
| --- | --- |

1.

Esimene väide: ELTL artiklile 277 tuginedes väidab hageja, et vaidlustatud otsuse õiguslik alus Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta määruse (EL) nr 517/2014 fluoritud kasvuhoonegaaside kohta ja määruse (EÜ) nr 842/2006 kehtetuks tunnistamise kohta, artikkel 16 on kehtetu, kuivõrd selles võetakse kvootide eraldamise süsteemi aluseks kontrollväärtused, mis põhinevad varem edastatud andmetel F-gaaside kohta, mis lasti turule ajavahemikul 2009–2012, kuna ettevõtjaid jagatakse seejuures diskrimineerivalt ja meelevaldselt nende varasema tegevuse järgi gaasiturul; hageja palub seega tuvastada, et vaidlustatud otsus on seetõttu väär.

| 2. | Teine väide: Hageja väidab, et rikutud on olulisi vorminõudeid ja aluslepingut, kuna määruse (EL) nr 517/2014 artikli 16 lõike 1 alusel toimunud F-gaaside turul tegutsevate ettevõtjate jagamise süsteemi kehtestamine ajavahemikul 2009–2012 turule lastud F-gaaside väärtuste põhjal ei ole piisavalt põhjendatud. |
| --- | --- |

2.

Teine väide: Hageja väidab, et rikutud on olulisi vorminõudeid ja aluslepingut, kuna määruse (EL) nr 517/2014 artikli 16 lõike 1 alusel toimunud F-gaaside turul tegutsevate ettevõtjate jagamise süsteemi kehtestamine ajavahemikul 2009–2012 turule lastud F-gaaside väärtuste põhjal ei ole piisavalt põhjendatud.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/55 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/55

---

25. veebruaril 2019 esitatud hagi — Oosterbosch versus parlament

(kohtuasi T-131/19)

(2019/C 148/54)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Marc Oosterbosch (Brüssel, Belgia) (esindaja: advokaat M. Casado García-Hirschfeld)

Kostja: Euroopa Parlament

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tunnistada käesolev hagiavaldus vastuvõetavaks ja põhjendatuks; |
| --- | --- |

—

tunnistada käesolev hagiavaldus vastuvõetavaks ja põhjendatuks;

seetõttu:

| — | tühistada „vaidlustatud otsus“, mis koosneb 2018. aasta märtsi, aprilli ja juuni töötasu teatistest; |
| --- | --- |

—

tühistada „vaidlustatud otsus“, mis koosneb 2018. aasta märtsi, aprilli ja juuni töötasu teatistest;

| — | tühistada vajalikus ulatuses 6. novembri 2018. aasta otsus, millega jäeti kaebus rahuldamata; |
| --- | --- |

—

tühistada vajalikus ulatuses 6. novembri 2018. aasta otsus, millega jäeti kaebus rahuldamata;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja põhjendab oma hagi ühe väitega, mille kohaselt on rikutud õiguspärasuse ja õiguskindluse põhimõtteid ning milles ta esitab ühe õigusvastasuse vastuväite: vaidlustatud otsus on võetud, kohaldades õigusvastaseid asutusesiseseid norme ja rakendussätteid.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/56 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/56

---

26. veebruaril 2019 esitatud hagi — Ashworth versus parlament

(kohtuasi T-132/19)

(2019/C 148/55)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Richard Ashworth (Lingfield, Ühendkuningriik) (esindajad: advokaadid A. Schmitt ja A. Waisse)

Kostja: Euroopa Parlament

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | liita käesolev kohtuasi Salvador Garriga Polledo ja 45 teise isiku poolt 19. veebruaril 2019 Euroopa Parlamendi vastu algatatud kohtuasjaga (kohtuasi T-102/19) vastavalt Üldkohtu kodukorra artiklile 68 nende kahe kohtuasja seotuse tõttu; |
| --- | --- |

—

liita käesolev kohtuasi Salvador Garriga Polledo ja 45 teise isiku poolt 19. veebruaril 2019 Euroopa Parlamendi vastu algatatud kohtuasjaga (kohtuasi T-102/19) vastavalt Üldkohtu kodukorra artiklile 68 nende kahe kohtuasja seotuse tõttu;

| — | vajadusel kohustada Euroopa Parlamenti menetlust korraldava meetmena või menetlustoiminguna esitama Euroopa Parlamendi õigusteenistuse arvamused, mis anti 16. juulil 2018 ja 3. detsembril 2018, olenemata konkreetsest kuupäevast, kuid igal juhul enne parlamendi juhatuse 10. detsembril 2018 tehtud sellise otsuse vastuvõtmist, millega muudetakse Euroopa Parlamendi liikmete põhimääruse rakendusmeetmeid (ELT 2018, C 466, lk 8; edaspidi „rakendusmeetmed“); |
| --- | --- |

—

vajadusel kohustada Euroopa Parlamenti menetlust korraldava meetmena või menetlustoiminguna esitama Euroopa Parlamendi õigusteenistuse arvamused, mis anti 16. juulil 2018 ja 3. detsembril 2018, olenemata konkreetsest kuupäevast, kuid igal juhul enne parlamendi juhatuse 10. detsembril 2018 tehtud sellise otsuse vastuvõtmist, millega muudetakse Euroopa Parlamendi liikmete põhimääruse rakendusmeetmeid (ELT 2018, C 466, lk 8; edaspidi „rakendusmeetmed“);

| — | tühistada eespool viidatud parlamendi juhatuse 10. detsembri 2018. aasta otsus, millega muudetakse Euroopa Parlamendi liikmete põhimääruse rakendusmeetmeid, selles osas, milles sellega muudetakse põhimääruse rakendusmeetmete artiklit 76 (põhjendused 5 ja 6, artikli 1 lõige 7 ja artikkel 2 selles osas, milles see puudutab põhimääruse rakendusmeetmete artiklit 76), või vastasel juhul, kuivõrd sellega kehtestatakse alates 1. jaanuarist 2019 pensionidele 5 % maks, või vastasel juhul, kui eespool viidatud asjaolusid ei peeta ülejäänud vaidlustatud aktist eraldatavaks, tühistada eespool viidatud otsus tervikuna; |
| --- | --- |

—

tühistada eespool viidatud parlamendi juhatuse 10. detsembri 2018. aasta otsus, millega muudetakse Euroopa Parlamendi liikmete põhimääruse rakendusmeetmeid, selles osas, milles sellega muudetakse põhimääruse rakendusmeetmete artiklit 76 (põhjendused 5 ja 6, artikli 1 lõige 7 ja artikkel 2 selles osas, milles see puudutab põhimääruse rakendusmeetmete artiklit 76), või vastasel juhul, kuivõrd sellega kehtestatakse alates 1. jaanuarist 2019 pensionidele 5 % maks, või vastasel juhul, kui eespool viidatud asjaolusid ei peeta ülejäänud vaidlustatud aktist eraldatavaks, tühistada eespool viidatud otsus tervikuna;

| — | mõista kohtukulud välja parlamendilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja parlamendilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja viis väidet.

| 1. | Esimene väide, et juhatusel puudub ratione materiae pädevus.






  — | esiteks on vaidlustatud akt võetud vastu, rikkudes Euroopa Parlamendi liikmete põhimäärust, mis on vastu võetud Euroopa Parlamendi 28. septembri 2005. aasta otsusega (2005/684/EÜ, Euratom) (ELT 2005, L 262, lk 1; edaspidi „põhimäärus“). Vaidlustatud akt on nimelt vastuolus põhimääruse artikliga 27, milles on sätestatud „omandanud õiguste“ ja „ooteõiguste“ säilimine. |
| --- | --- | --- |

1.

Esimene väide, et juhatusel puudub ratione materiae pädevus.

—

esiteks on vaidlustatud akt võetud vastu, rikkudes Euroopa Parlamendi liikmete põhimäärust, mis on vastu võetud Euroopa Parlamendi 28. septembri 2005. aasta otsusega (2005/684/EÜ, Euratom) (ELT 2005, L 262, lk 1; edaspidi „põhimäärus“). Vaidlustatud akt on nimelt vastuolus põhimääruse artikliga 27, milles on sätestatud „omandanud õiguste“ ja „ooteõiguste“ säilimine.

| — | teiseks seatakse vaidlustatud aktiga sisse maks, mis moodustab 5 % pensioni nominaalsummast, samas kui maksu kehtestamine ei ole ELTL artikli 223 lõike 2 kohaselt juhatuse pädevuses. |
| --- | --- |

—

teiseks seatakse vaidlustatud aktiga sisse maks, mis moodustab 5 % pensioni nominaalsummast, samas kui maksu kehtestamine ei ole ELTL artikli 223 lõike 2 kohaselt juhatuse pädevuses.

| 2. | Teine väide, et on rikutud olulisi menetlusnorme.






  — | esiteks heidetakse juhatusele ette, et ta võttis vaidlustatud akti vastu, ilma et ta oleks järginud ELTL artikliga 223 kehtestatud reegleid. |
| --- | --- | --- |

2.

Teine väide, et on rikutud olulisi menetlusnorme.

—

esiteks heidetakse juhatusele ette, et ta võttis vaidlustatud akti vastu, ilma et ta oleks järginud ELTL artikliga 223 kehtestatud reegleid.

| — | teiseks ei ole vaidlustatud akt piisavalt põhjendatud ning sellega rikutakse seega ELTL artikli 296 teises lõigus ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõike 2 punktis c ette nähtud põhjendamiskohustust. |
| --- | --- |

—

teiseks ei ole vaidlustatud akt piisavalt põhjendatud ning sellega rikutakse seega ELTL artikli 296 teises lõigus ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõike 2 punktis c ette nähtud põhjendamiskohustust.

| 3. | Kolmas väide, et on rikutud omandatud õigusi ja ooteõigusi ning õiguspärase ootuse põhimõtet.






  — | esiteks on vaidlustatud aktiga rikutud omandatud õigusi ja ooteõigusi, mis tulenevad nii õiguse üldpõhimõtetest kui ka põhimäärusest, milles on sõnaselgelt sätestatud, et need õigused säilivad „täies ulatuses“ (artikkel 27). |
| --- | --- | --- |

3.

Kolmas väide, et on rikutud omandatud õigusi ja ooteõigusi ning õiguspärase ootuse põhimõtet.

—

esiteks on vaidlustatud aktiga rikutud omandatud õigusi ja ooteõigusi, mis tulenevad nii õiguse üldpõhimõtetest kui ka põhimäärusest, milles on sõnaselgelt sätestatud, et need õigused säilivad „täies ulatuses“ (artikkel 27).

| — | teiseks on vaidlustatud aktiga rikutud õiguspärase ootuse põhimõtet. |
| --- | --- |

—

teiseks on vaidlustatud aktiga rikutud õiguspärase ootuse põhimõtet.

| 4. | Neljas väide, et on rikutud proportsionaalsuse põhimõtet ning võrdse kohtlemise ja diskrimineerimiskeelu põhimõtteid.






  — | esiteks on hagejate õiguste riived ebaproportsionaalsed võrreldes vaidlustatud aktiga taotletud eesmärkidega. |
| --- | --- | --- |

4.

Neljas väide, et on rikutud proportsionaalsuse põhimõtet ning võrdse kohtlemise ja diskrimineerimiskeelu põhimõtteid.

—

esiteks on hagejate õiguste riived ebaproportsionaalsed võrreldes vaidlustatud aktiga taotletud eesmärkidega.

| — | teiseks tuleb vaidlustatud akt tühistada, kuna sellega on rikutud võrdse kohtlemise ja diskrimineerimiskeelu põhimõtteid. |
| --- | --- |

—

teiseks tuleb vaidlustatud akt tühistada, kuna sellega on rikutud võrdse kohtlemise ja diskrimineerimiskeelu põhimõtteid.

| 5. | Viies väide, et on rikutud õiguskindluse põhimõtet ja puuduvad üleminekumeetmed.






  — | esiteks on vaidlustatud aktiga rikutud õiguskindluse põhimõtet, kuna sellel on nõuetevastaselt tagasiulatuv mõju. |
| --- | --- | --- |

5.

Viies väide, et on rikutud õiguskindluse põhimõtet ja puuduvad üleminekumeetmed.

—

esiteks on vaidlustatud aktiga rikutud õiguskindluse põhimõtet, kuna sellel on nõuetevastaselt tagasiulatuv mõju.

| — | teiseks on vaidlustatud aktiga rikutud õiguskindluse põhimõtet, kuna jäeti võtmata üleminekumeetmed. |
| --- | --- |

—

teiseks on vaidlustatud aktiga rikutud õiguskindluse põhimõtet, kuna jäeti võtmata üleminekumeetmed.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/58 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/58

---

1. märtsil 2019 esitatud hagi — Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals versus EUIPO — Dalmat (LaTV3D)

(kohtuasi T-135/19)

(2019/C 148/56)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, SA (Barcelona, Hispaania) (esindaja: advokaat J. Erdozain López)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Stéphane Dalmat (Pariis, Prantsusmaa)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: apellatsioonikoja menetluse teine pool

Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärgi LaTV3D taotlus — registreerimistaotlus nr 15 630 833

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO teise apellatsioonikoja 13. detsembri 2018. aasta otsus asjas R 874/2018-2

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada vaidlustatud otsus; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus;

| — | mõista kohtukulud välja EUIPO-lt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja EUIPO-lt.

Väide

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine. |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/58 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/58

---

28. veebruaril 2019 esitatud hagi — Souruh versus nõukogu

(kohtuasi T-137/19)

(2019/C 148/57)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Souruh SA (Damaskus, Süüria) (esindaja: advokaat E. Ruchat)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tunnistada hageja hagi vastuvõetavaks ja põhjendatuks; |
| --- | --- |

—

tunnistada hageja hagi vastuvõetavaks ja põhjendatuks;

| — | järelikult mõista Euroopa Liidult välja hüvitis hagejale tekitatud kahju eest summas, mille määrab kohus õiglusest lähtuvalt; |
| --- | --- |

—

järelikult mõista Euroopa Liidult välja hüvitis hagejale tekitatud kahju eest summas, mille määrab kohus õiglusest lähtuvalt;

| — | teise võimalusena määrata eksperdi nimetamine, et tuvastada hagejale tekitatud kahju kogu ulatus; |
| --- | --- |

—

teise võimalusena määrata eksperdi nimetamine, et tuvastada hagejale tekitatud kahju kogu ulatus;

| — | mõista kohtukulud välja Euroopa Liidu Nõukogult. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja Euroopa Liidu Nõukogult.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja ühe peamise ja ühe täiendava väite, mis on sisuliselt identsed või sarnased kohtuasjas T-55/19: Cham Holding ja Bena Properties vs. nõukogu esitatud väidetega.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/59 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/59

---

14. veebruaril 2019 esitatud hagi — WH versus EUIPO

(kohtuasi T-138/19)

(2019/C 148/58)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: WH (esindaja: advokaat E. Fontes Vila)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul tuvastada, et ei ole alust jätta hagi rahuldamata, ja edutada ta tagasiulatuvalt koos kõigi sellest tulenevate tagajärgedega, nagu ta seda väärib.

Väited ja peamised argumendid

Käesolev hagi on esitatud kostja otsuse peale jätta hageja edutamata 2018. aasta edutamise raames.

Hageja esitab oma hagi põhistamiseks üheainsa väite, mille kohaselt on rikutud tema kaitseõigusi.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/60 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/60

---

4. märtsil 2019 esitatud hagi — Sabo jt versus parlament ja nõukogu

(kohtuasi T-141/19)

(2019/C 148/59)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hagejad: Peter Sabo (Tulčik, Slovakkia) ja kuus teist hagejat (esindaja: solicitor R. Smith)

Kostjad: Euroopa Parlament ja Euroopa Liidu Nõukogu

Nõuded

Hagejad paluvad Üldkohtul tühistada Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2018/2001 (1), millega lubatakse võtta arvesse metsa biomassist saadud energiat artikli 29 lõike 1 eesmärkide saavutamiseks, nimelt a) 2030. aasta üldeesmärgi saavutamisse panustamine, b) taastuvenergiaga seotud kohustuste täitmise hindamine ja c) rahalise toetuse saamise tingimustele vastamine.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitavad hagejad kaks väidet.

| 1. | Esimese väite kohaselt ei ole direktiiv kooskõlas ELTL artikliga 181, kuna sellega ei säilitata, kaitsta ega parandata keskkonna kvaliteeti, ei kaitsta rahvatervist ega kasutata loodusvarasid ettevaatlikult ega mõistlikult. Sellega ei tagata kõrget keskkonnakaitset, ei heastata kahju selle tekkekohas ega rakendata ettevaatuspõhimõtet või saastaja maksab põhimõtet. Selles ei ole ka arvesse võetud olemasolevaid teaduslikke andmeid metsa biomassi põletamise kohta kliimamuutustele. |
| --- | --- |

1.

Esimese väite kohaselt ei ole direktiiv kooskõlas ELTL artikliga 181, kuna sellega ei säilitata, kaitsta ega parandata keskkonna kvaliteeti, ei kaitsta rahvatervist ega kasutata loodusvarasid ettevaatlikult ega mõistlikult. Sellega ei tagata kõrget keskkonnakaitset, ei heastata kahju selle tekkekohas ega rakendata ettevaatuspõhimõtet või saastaja maksab põhimõtet. Selles ei ole ka arvesse võetud olemasolevaid teaduslikke andmeid metsa biomassi põletamise kohta kliimamuutustele.

| 2. | Teise väite kohaselt rikutakse direktiiviga 2018/2001 paljusid hagejate õiguseid (mida on tunnustatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklites 7, 10, 14, 17, 22, 24, 35 ja 37), mis on universaalsed ja mida peab järgima nii liidu kui ka liiduväliste hagejate suhtes. Neid rikkumisi ei ole võimalik õigustada, kuivõrd vaidlustatud direktiivi vaidlusalused sätted ei ole vajalikud ega mõistlikult seotud liidu keskkonnakaitse eesmärkidega, millega nad on vastuolus. |
| --- | --- |

2.

Teise väite kohaselt rikutakse direktiiviga 2018/2001 paljusid hagejate õiguseid (mida on tunnustatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklites 7, 10, 14, 17, 22, 24, 35 ja 37), mis on universaalsed ja mida peab järgima nii liidu kui ka liiduväliste hagejate suhtes. Neid rikkumisi ei ole võimalik õigustada, kuivõrd vaidlustatud direktiivi vaidlusalused sätted ei ole vajalikud ega mõistlikult seotud liidu keskkonnakaitse eesmärkidega, millega nad on vastuolus.

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2018. aasta direktiiv (EL) 2018/2001 taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta (ELT 2018, L 328, lk 82).

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/60 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/60

---

1. märtsil 2019 esitatud hagi — Nosio versus EUIPO — Passi (PASSIATA)

(kohtuasi T-142/19)

(2019/C 148/60)

Hagiavalduse keel: inglise

Pooled

Hageja: Nosio SpA (Mezzocorona, Itaalia) (esindajad: advokaadid J. Graffer ja A. Ottolini)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Passi AG (Rothrist, Šveits)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusaluse kaubamärgi taotleja: hageja Üldkohtus

Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärgi PASSIATA taotlus — registreerimistaotlus nr 14 593 123

Menetlus EUIPOs: vastulausemenetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO teise apellatsioonikoja 23. novembri 2018. aasta otsus asjas R 927/2018-2

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada vaidlustatud otsus; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus;

| — | mõista kostjalt välja käesoleva kohtumenetluse kulud. |
| --- | --- |

—

mõista kostjalt välja käesoleva kohtumenetluse kulud.

Väide

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine. |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/61 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/61

---

2. märtsil 2019 esitatud hagi — Solar Ileias Bompaina versus komisjon

(kohtuasi T-143/19)

(2019/C 148/61)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Solar Ileias Bompaina AE (Ateena, Kreeka) (esindajad: advokaadid A. Metaxas ja A. Bartosch)

Kostja: Euroopa Komisjon

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada vaidlustatud komisjoni aktid, nimelt 10. oktoobri 2018. aasta otsus C(2018) 6777 final osas, milles jäetakse rahuldamata komisjonile esitatud kaebused juhtumis SA.41794, täpsemalt ainult selle otsuse punktid 111–121, ning 8. veebruari 2019. aasta kiri (B.2 VI/MJ/mkl D*2019/019026); |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud komisjoni aktid, nimelt 10. oktoobri 2018. aasta otsus C(2018) 6777 final osas, milles jäetakse rahuldamata komisjonile esitatud kaebused juhtumis SA.41794, täpsemalt ainult selle otsuse punktid 111–121, ning 8. veebruari 2019. aasta kiri (B.2 VI/MJ/mkl D*2019/019026);

| — | mõista hageja kohtukulud välja komisjonilt. |
| --- | --- |

—

mõista hageja kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hagi põhjenduseks esitab hageja ühe väite, et rikuti hageja menetlusõigusi, kuna asjakohast referentssüsteemi kui vaidlustatud meetme sisulise valikulisuse hindamise eesõigust ei olnud määratletud; haldusmenetluse käigus esitati komisjonile faktide ebaõige hinnang seoses taastuvenergia tootjate ja energiatarnijate vastavusega; vaidlustatud meetme sisulise valikulisuse hindamisel tehti vastavuskriteeriumi õiguslikus analüüsis vigu; põhjendused olid ebapiisavad, mistõttu ei toimunud ilmselgelt ka nõuetekohast hindamist, ning viidatud kohtupraktika väära kohaldamise tõttu hinnati küsimust vääralt.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/62 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/62

---

6. märtsil 2019 esitatud hagi — Flovax versus EUIPO — Dagniaux ja Gervais Danone (GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923)

(kohtuasi T-147/19)

(2019/C 148/62)

Hagiavalduse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Flovax Sàrl (Doncols, Luksemburg) (esindaja: advokaat C.-S. Marchiani)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Teised pooled apellatsioonikoja menetluses: Dagniaux (Roubaix, Prantsusmaa) ja Compagnie Gervais Danone (Pariis, Prantsusmaa)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Taotleja: teine pool apellatsioonikoja menetluses — Compagnie Gervais Danone

Vaidlusalune kaubamärk: ELi kujutismärk GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923, mis on järgmist värvi: „tekst ja pilt: Pantone sinine nro302; taust: Pantone nr 1205c (koorekarva)“ — ELi kaubamärk nr 896 480

Menetlus EUIPOs: kehtetuks tunnistamise menetlus

Vaidlustatud otsus: EUIPO esimese apellatsioonikoja 18. mai 2018. aasta otsus asjades R 2210/2016-1 ja R 2211/2016-1

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | muuta Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti esimese apellatsioonikoja 18. mai 2018. aasta otsust asjades R 2210/2016-1 ja R 2211/2016-1; |
| --- | --- |

—

muuta Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti esimese apellatsioonikoja 18. mai 2018. aasta otsust asjades R 2210/2016-1 ja R 2211/2016-1;

| — | tunnistada FLOVAXi poolt Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti apellatsioonikojale esitatud kaebus R 2211/2016-1 vastuvõetavaks; |
| --- | --- |

—

tunnistada FLOVAXi poolt Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti apellatsioonikojale esitatud kaebus R 2211/2016-1 vastuvõetavaks;

| — | tühistada tühistamisosakonna otsus nr 10417 C, mis tehti kaubamärgimääruse artikli 55 lõike 1 alusel kehtetuks tunnistamise taotluse kohta, mille esitas 22. oktoobril 2015 Compagnie Gervais Danone, jättes selle kehtetuks tunnistamise taotluse täies ulatuses rahuldamata, ja |
| --- | --- |

—

tühistada tühistamisosakonna otsus nr 10417 C, mis tehti kaubamärgimääruse artikli 55 lõike 1 alusel kehtetuks tunnistamise taotluse kohta, mille esitas 22. oktoobril 2015 Compagnie Gervais Danone, jättes selle kehtetuks tunnistamise taotluse täies ulatuses rahuldamata, ja

| — | kohustada Compagnie Gervais Danone’i maksma kaubamärgi omanikule kaubamärgimääruse artiklis 94 sätestatud maksimummääras kehtetuks tunnistamise lõiv ja esindamise kulud. |
| --- | --- |

—

kohustada Compagnie Gervais Danone’i maksma kaubamärgi omanikule kaubamärgimääruse artiklis 94 sätestatud maksimummääras kehtetuks tunnistamise lõiv ja esindamise kulud.

Väited

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 70 rikkumine; |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 70 rikkumine;

| — | võistlevuse põhimõtte rikkumine; |
| --- | --- |

—

võistlevuse põhimõtte rikkumine;

| — | õigusnormide rikkumine seoses apellatsioonikoja poolse hinnanguga, et talle esitatud kaebuse puhul on täidetud vastuvõetamatuse tingimused. |
| --- | --- |

—

õigusnormide rikkumine seoses apellatsioonikoja poolse hinnanguga, et talle esitatud kaebuse puhul on täidetud vastuvõetamatuse tingimused.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/63 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/63

---

12. märtsil 2019 esitatud hagi — Koenig & Bauer versus EUIPO (we’re on it)

(kohtuasi T-156/19)

(2019/C 148/63)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Koenig & Bauer AG (Würzburg, Saksamaa) (esindajad: advokaadid B. Reinisch, B. Sorg ja M. Ringer)

Kostja: Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)

Andmed EUIPO menetluse kohta

Vaidlusalune kaubamärk: ELi sõnamärgi we’re on it taotlus — registreerimistaotlus nr 16 983 066

Vaidlustatud otsus: EUIPO apellatsioonikoja esimese 16. jaanuari 2019. aasta otsus asjas R 1027/2018-1

Nõuded

Hageja palub Üldkohtul:

| — | tühistada vaidlustatud otsus ja muuta seda nii, et tühistatakse EUIPO 23. aprilli 2018. aasta otsus, millega jäeti rahuldamata Euroopa Liidu kaubamärgi registreerimistaotlus nr 16 983 066 ja otsustati jätkata ELi kaubamärgi taotluse nr 16 983 066 registreerimismenetlust ning hüvitada hagejale (vaidlusaluse kaubamärgi taotleja) kaebuse esitamise lõiv; |
| --- | --- |

—

tühistada vaidlustatud otsus ja muuta seda nii, et tühistatakse EUIPO 23. aprilli 2018. aasta otsus, millega jäeti rahuldamata Euroopa Liidu kaubamärgi registreerimistaotlus nr 16 983 066 ja otsustati jätkata ELi kaubamärgi taotluse nr 16 983 066 registreerimismenetlust ning hüvitada hagejale (vaidlusaluse kaubamärgi taotleja) kaebuse esitamise lõiv;

| — | mõista kohtukulud välja EUIPO-lt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja EUIPO-lt.

Väited

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkti b rikkumine; |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 7 lõike 1 punkti b rikkumine;

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 94 lõike 1 esimese lause rikkumine; |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 94 lõike 1 esimese lause rikkumine;

| — | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 94 lõike 1 teise lause rikkumine. |
| --- | --- |

—

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1001 artikli 94 lõike 1 teise lause rikkumine.

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/64 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/64

---

Üldkohtu 1. märtsi 2019. aasta määrus — Baradel jt versus Euroopa Investeerimisfond

(kohtuasi T-507/16) (1)

(2019/C 148/64)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Üheksanda koja president tegi määruse kohtuasja registrist kustutamiseks.

---

(1)  ELT C 226, 3.8.2013.(kohtuasi, mis algselt registreeriti Euroopa Liidu Avaliku Teenistuse Kohtus numbriga F-51/13 ja anti üle Euroopa Liidu Üldkohtule 1.9.2016).

---

| 29.4.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 148/64 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 148/64

---

Üldkohtu 15. veebruari 2019. aasta määrus — Intercontinental Exchange Holdings versus EUIPO — New York Mercantile Exchange (NYMEX BRENT)

(kohtuasi T-760/18) (1)

(2019/C 148/65)

Kohtumenetluse keel: inglise

Kaheksanda koja president tegi määruse kohtuasja registrist kustutamiseks.

---

(1)  ELT C 93, 11.3.2019.

---