# Euroopa Liidu C 159/2019

| | ISSN 1977-0898 |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | C 159 |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Teave ja teatised | 62. aastakäik10. mai 2019 |

ISSN 1977-0898

Euroopa Liidu

Teataja

C 159

Eestikeelne väljaanne

Teave ja teatised

62. aastakäik10. mai 2019

---

| Sisukord | Lehekülg |
| --- | --- |
| | I   Resolutsioonid, soovitused ja arvamused |
| | ARVAMUSED |
| | Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee |
| 2019/C 159/01 | Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Sotsiaaldialoog digimajanduse innovatsiooniks (omaalgatuslik arvamus) | 1 |
| | ARVAMUSED |
| 2019/C 159/02 | Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Naised Lääne-Balkani riikides (omaalgatuslik arvamus) | 7 |
| 2019/C 159/03 | Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal WTO reformimine maailma kaubanduses toimuvate muutustega kohanemiseks (omaalgatuslik arvamus) | 15 |
| 2019/C 159/04 | Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal ELi sisenõuanderühmade roll vabakaubanduslepingute rakendamise järelevalves(Euroopa Parlamendi taotlusel koostatud ettevalmistav arvamus) | 28 |

Sisukord

Lehekülg

I   Resolutsioonid, soovitused ja arvamused

ARVAMUSED

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee

2019/C 159/01

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Sotsiaaldialoog digimajanduse innovatsiooniks (omaalgatuslik arvamus)

1

ARVAMUSED

2019/C 159/02

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Naised Lääne-Balkani riikides (omaalgatuslik arvamus)

7

2019/C 159/03

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal WTO reformimine maailma kaubanduses toimuvate muutustega kohanemiseks (omaalgatuslik arvamus)

15

2019/C 159/04

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal ELi sisenõuanderühmade roll vabakaubanduslepingute rakendamise järelevalves(Euroopa Parlamendi taotlusel koostatud ettevalmistav arvamus)

(Euroopa Parlamendi taotlusel koostatud ettevalmistav arvamus)

28

---

| | III   Ettevalmistavad aktid |
| --- | --- |
| | EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEE |
| | Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee |
| 2019/C 159/05 | Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Ettepanek: nõukogu direktiiv, millega muudetakse direktiivi 2006/112/EÜ seoses üksikasjalike tehniliste meetmete kehtestamisega liikmesriikidevahelise kaubanduse maksustamisel kohaldatava lõpliku käibemaksusüsteemi toimimiseks(COM(2018) 329 final – 2018/0164 (CNS)) | 38 |
| | EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEE |
| 2019/C 159/06 | Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EL) nr 1303/2013 seoses iga-aastaste eelmaksete korrigeerimisega aastateks 2021–2023[COM(2018) 614 final – 2018/0322 (COD)] | 45 |
| 2019/C 159/07 | Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Soovitus: nõukogu soovitus euroala majanduspoliitika kohta[COM(2018) 759 final] | 49 |
| 2019/C 159/08 | Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv ühiste nõuete ja korra kohta liikmesriikides ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmisel. Euroopa Komisjoni panus 19.–20. septembril 2018 Salzburgis toimuvasse riigijuhtide kohtumisse[COM(2018) 634 final – 2018/0329 COD] | 53 |
| 2019/C 159/09 | Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega kehtestatakse Loode-Atlandi Kalandusorganisatsiooni reguleerimispiirkonnas kohaldatavad kaitse- ja kontrollimeetmed ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2115/2005 ja (EÜ) nr 1386/2007[COM(2018) 577 final – 2018/0304 (COD)] | 60 |
| | Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee |
| 2019/C 159/10 | Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega luuakse Euroopa küberturvalisuse tööstusliku, tehnoloogilise ja teadusliku pädevuse keskus ning riiklike koordineerimiskeskuste võrgustik(COM(2018) 630 final — 2018/0328 (COD)) | 63 |
| | EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEE |
| 2019/C 159/11 | Euroopa Majandus ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2012/27/EL, milles käsitletakse energiatõhusust, [mida on muudetud direktiiviga (EL) 2018/2002] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2018/1999 [milles käsitletakse energialiidu juhtimist] kohandamise kohta tulenevalt Ühendkuningriigi väljaastumisest Euroopa Liidust[COM(2018)744 final - 2018/0385 (COD)] | 68 |
| 2019/C 159/12 | Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse määrusi (EL) nr 1305/2013 ja (EL) nr 1307/2013 aastate 2019 ja 2020 kohta antavate otsetoetuste ja maaelu arengu toetuste teatavate eeskirjade osas(COM(2018) 817 final – 2018/0414(COD)) | 71 |

III   Ettevalmistavad aktid

EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEE

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee

2019/C 159/05

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Ettepanek: nõukogu direktiiv, millega muudetakse direktiivi 2006/112/EÜ seoses üksikasjalike tehniliste meetmete kehtestamisega liikmesriikidevahelise kaubanduse maksustamisel kohaldatava lõpliku käibemaksusüsteemi toimimiseks(COM(2018) 329 final – 2018/0164 (CNS))

(COM(2018) 329 final – 2018/0164 (CNS))

38

EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEE

2019/C 159/06

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EL) nr 1303/2013 seoses iga-aastaste eelmaksete korrigeerimisega aastateks 2021–2023[COM(2018) 614 final – 2018/0322 (COD)]

[COM(2018) 614 final – 2018/0322 (COD)]

45

2019/C 159/07

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Soovitus: nõukogu soovitus euroala majanduspoliitika kohta[COM(2018) 759 final]

[COM(2018) 759 final]

49

2019/C 159/08

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv ühiste nõuete ja korra kohta liikmesriikides ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmisel. Euroopa Komisjoni panus 19.–20. septembril 2018 Salzburgis toimuvasse riigijuhtide kohtumisse[COM(2018) 634 final – 2018/0329 COD]

[COM(2018) 634 final – 2018/0329 COD]

53

2019/C 159/09

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega kehtestatakse Loode-Atlandi Kalandusorganisatsiooni reguleerimispiirkonnas kohaldatavad kaitse- ja kontrollimeetmed ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2115/2005 ja (EÜ) nr 1386/2007[COM(2018) 577 final – 2018/0304 (COD)]

[COM(2018) 577 final – 2018/0304 (COD)]

60

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee

2019/C 159/10

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega luuakse Euroopa küberturvalisuse tööstusliku, tehnoloogilise ja teadusliku pädevuse keskus ning riiklike koordineerimiskeskuste võrgustik(COM(2018) 630 final — 2018/0328 (COD))

(COM(2018) 630 final — 2018/0328 (COD))

63

EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEE

2019/C 159/11

Euroopa Majandus ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2012/27/EL, milles käsitletakse energiatõhusust, [mida on muudetud direktiiviga (EL) 2018/2002] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2018/1999 [milles käsitletakse energialiidu juhtimist] kohandamise kohta tulenevalt Ühendkuningriigi väljaastumisest Euroopa Liidust[COM(2018)744 final - 2018/0385 (COD)]

[COM(2018)744 final - 2018/0385 (COD)]

68

2019/C 159/12

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse määrusi (EL) nr 1305/2013 ja (EL) nr 1307/2013 aastate 2019 ja 2020 kohta antavate otsetoetuste ja maaelu arengu toetuste teatavate eeskirjade osas(COM(2018) 817 final – 2018/0414(COD))

(COM(2018) 817 final – 2018/0414(COD))

71

---

| ET | |
| --- | --- |

ET

---

I Resolutsioonid, soovitused ja arvamused

ARVAMUSED

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee

| 10.5.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 159/1 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 159/1

---

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Sotsiaaldialoog digimajanduse innovatsiooniks“

(omaalgatuslik arvamus)

(2019/C 159/01)

Raportöör: Jukka AHTELA

| Täiskogu otsus | 15.2.2018 |
| --- | --- |
| Õiguslik alus | kodukorra artikli 29 lõige 2 |
| | omaalgatuslik arvamus |
| Vastutav sektsioon | tööhõive, sotsiaalküsimuste ja kodakondsuse sektsioon |
| Vastuvõtmine sektsioonis | 18.12.2018 |
| Vastuvõtmine täiskogus | 23.1.2019 |
| Täiskogu istungjärk nr | 540 |
| Hääletuse tulemus
  (poolt/vastu/erapooletuid) | 133/0/0 |

Täiskogu otsus

15.2.2018

Õiguslik alus

kodukorra artikli 29 lõige 2

omaalgatuslik arvamus

Vastutav sektsioon

tööhõive, sotsiaalküsimuste ja kodakondsuse sektsioon

Vastuvõtmine sektsioonis

18.12.2018

Vastuvõtmine täiskogus

23.1.2019

Täiskogu istungjärk nr

540

Hääletuse tulemus

(poolt/vastu/erapooletuid)

133/0/0

1.   Järeldused ja soovitused

| 1.1. | Innovatsioon on ettevõtete konkurentsivõime, tootlikkuse ja kasvupotentsiaali oluline tegur, mis võib ka parandada tööhõive kvaliteeti ja töökohtade loomist ning tõsta elatustaset. Innovatsiooni täieliku potentsiaali ärakasutamine nõuab töötajate kaasamist ja motiveerimist muu hulgas sotsiaaldialoogi kaudu. Seda tuleks kogu Euroopas toetada innovatsioonisõbraliku poliitilise ja õiguskeskkonnaga. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Digiüleminek koos muude töötingimusi, töötajate majanduslikku olukorda ja tööelu mõjutavate arengutega on väljakutseks olemasolevatele ettevõttestruktuuridele, haldus- ja juhtimismeetoditele, töösuhetele ning samuti sotsiaaldialoogi ulatusele ja meetoditele. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Teadmustöö on muutumas valdavaks igas töömaailma valdkonnas. Infotehnoloogia ja eelkõige digiüleminek võimaldavad lahutada töö ajast ja kohast. Areng oskustel ja teadmistel põhineva töö suunas suurendab teadmustöötajate autonoomiat; samas on kõrge kvalifikatsiooniga teadmustöö ja potentsiaalselt vähem tootliku töö vahel võimalik märgata polariseerumise suundumust. Selleks et võidelda majandusliku ebakindluse suurenemise vastu, mis on osaliselt tingitud digiüleminekust, tuleks kõigil tasanditel edendada kollektiivläbirääkimisi, eelkõige neis sektorites ja ettevõtetes, mida digiüleminek puudutab. Nii saab kaasa aidata digitaliseeritud töökorralduse uutele vormidele, mis pigem parandavad töökoha kvaliteeti selle asemel, et seda halvendada (1). |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Kuna areng paljude töötajate suurema autonoomia suunas on väljakutseks haldusstruktuuridele ja juhtimismeetoditele, muudab see samuti vajalikuks uued dialoogi-, teabe tagamise ja konsulteerimise vormid ning töötajate panuse juhtimismeetoditesse. Innovatsiooni- ja arendustegevusse maksimaalsete inimressursside kaasamiseks on vajalikud uued osaluspõhised lähenemisviisid. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee rõhutab olulisust tagada võimalikult lai arusaam sellest, millised hüved ja probleemid tekivad töötajatele töökultuuris uute lähenemisviiside kasutuselevõtuga, seda seoses tööhõivekindluse ja -kvaliteediga ning töötingimustega, sealhulgas tervis ja ohutus ning koolitused. Töötajate tegelik toetamine ja kaasamine nõuab igal tasandil tõsiseid ja pühendunud jõupingutusi. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Sotsiaaldialoog ja iseäranis kollektiivläbirääkimised sotsiaalpartnerite vahel on peamised vahendid, kui nende kaasamine toimub personali ja juhtkonna vahelise usalduse vaimus juba enne uute tehnoloogiate kasutuselevõttu (vt punktid 5.1 ja 5.5). Sotsiaalpartnerid peaksid oma autonoomia raames ja olemasolevate struktuuride keskseid põhimõtteid õõnestamata jätkama sotsiaaldialoogi (eriti läbirääkimiste) jaoks uute lahenduste leidmist, mis on kohandatud nii, et neis tegeletaks uute väljakutsetega, et pakkuda tasakaalustatud lahendusi ning säilitada igal tasandil sotsiaalpartnerite rolli olulisus ja eesmärgitunnetus. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Uute killustunud töö vormide ja ebatüüpiliste töölepingutega töötajate arvu kasvu tõttu on vaja suurendada kõnealuste töötajate kaasamist ulatuslikuma teavitamise ja konsulteerimise teel ning kollektiivsete õiguste, tööajakorralduse ja sotsiaalõiguste kohandamise teel (2). |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Nagu komitee on juba varem märkinud, on seatud kahtluse alla teatavaid uusi töövorme kasutavate töötajate esindamine ametiühingute poolt ja nende nimel toimuvad kollektiivläbirääkimised. (3) Seega tuleb meil kõrvaldada takistused, mis ilmnevad Euroopa Liidu põhiõiguste harta ja ILO konventsioonidega tagatud põhiõiguste (4) kasutamisel. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Komitee toetab seisukohta, et innovatsiooni tõenäosust suurendatakse siis, kui töökorralduse tugevad struktuurid kombineeritakse töötajate suurendatud osalemise mitmesuguste vormidega kindlas õigus- ja lepingulises raamistikus. Selleks peab kollektiivse esindatusega üha rohkem kaasnema kaasavam, kaalutlevam ja demokraatlikum dialoog tööstruktuuride ja -meetodite teemal. Võrdselt tuleks arvesse võtta sotsiaaldialoogi juhtide koolitamise tähtsust, et kohandada juhtimismeetodeid uues kontekstis. Komitee rõhutab ka vajadust edendada soodsat ettevõtluskeskkonda, mis võimaldaks äriühingutel kasvada ja olla konkurentsivõimelised. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Töötajate esindajate, ametiühingute ja juhtkonna vahelist usaldussuhet koos töötajate otsese osalemisega otsustusõiguslikes organites (vt punkt 6.7) seostatakse suurema tootlikkuse ja heaolu tasemega ning see loob innovatsioonitegevuseks positiivse keskkonna. Osalemist soodustavad muutused loovad juhtkonna, töötajate ja ametiühingute vahel usaldusväärse keskkonna (5). Töötajate (ja nende ametiühingute) usaldus ja panus kõikidel asjaomastel tasanditel ja asjaomastes asutustes, olenemata sellest, kas see toimub kohalikul ja/või haldus- ja järelevalvenõukogude tasandil, on väga oluline. Nende kaasamine muutuste ennetamisse, juhtimisse ja nende kohta otsuste tegemisse on esmatähtis digiülemineku mõju käsitlemiseks ning innovatsioonile suunatud mõtteviisi ja ettevõtluskultuuri loomiseks (6). |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Riigi tasandil on tootlikkuse ja töökoha tasandil töötajate heaolu suurendamiseks mõeldud sotsiaalpartnerite algatuste näol tegemist paljutõotavate meetoditega, mida tuleks edendada laiemas Euroopa kontekstis. Sellega seoses tervitab komitee Eurofoundi ja Euroopa töökoha innovatsioonivõrgustiku (European Workplace Innovation Network) algatusi ja uuringuid ning teeb ettepaneku, et EL võtaks meetmeid, et arendada osaluspõhiste lähenemisviiside raames dialoogi sotsiaalpartnerite ja muude sidusrühmade vahel, et edendada innovatsiooni töökohal. |
| --- | --- |

1.11.

2.   Sissejuhatus

| 2.1. | Innovatsioon on ettevõtete konkurentsivõime, tootlikkuse ja kasvupotentsiaali oluline tegur. Innovatsiooni täieliku potentsiaali ära kasutamine nõuab töötajate kaasamist ja motiveerimist. Innovatsioonitegevused paigutavad Euroopa töökohad paremasse olukorda, et konkureerida rahvusvahelisel tasandil ja luua seega tööhõive kvaliteedile kindel alus, ning nende näol on järelikult tegemist kõrgema elatustaseme võtmega. Kõike seda tuleks kogu Euroopas toetada innovatsioonisõbraliku poliitilise ja õiguskeskkonnaga. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Digiüleminek on peamine innovatsiooni tõukejõud. Digiüleminek tööstuses ja teenustes pakub väga suuri võimalusi nt automatiseerimise, töötlemistehnoloogiate, suurema tootlikkuse ja kõigile osapooltele vastastikku kasuliku paindlikkuse seisukohast. Haridusse ja koolitusse investeerimine kaasavalt ja eesmärgiga tagada digimajanduses vajalikud oskused on samuti oluline vahend ebavõrdsuse vähendamiseks ja selleks, et kõik, nii töökohal kui ka ühiskonnas laiemalt, saaksid osa kõnealuse potentsiaali hüvedest. Avalikul sektoril lasub oluline vastutus riikliku hariduse ajakohastamisel ja vajalike oskuste edendamisel ning kvaliteetsele ettevõtluskeskkonnale kaasaaitamisel. Samal ajal peaksid ettevõtjad ja tööstus täitma oma rolli ning aitama hõlbustada töötajate juurdepääsu kutseõppele ja elukestvale õppele. Sooline aspekt peab olema kesksel kohal kõigis digialgatustes, millega edendatakse naiste täielikku integreerimist digimajandusse, et vähendada naiste ja meeste vahelisi palgaerinevusi ning edendada töö- ja eraelu tasakaalustamist. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Vaatamata kiiresti alanevate IKT-sektori hindadele, nihkele info- ja kommunikatsioonitehnoloogia investeeringutelt IKT teenustele ning teadmistepõhiste varade jätkuvale kasvule, on vähe tõendeid selle kohta, et uus digimajandus on ergutanud tootlikkuse kasvu. Rahvusvahelised uuringud näitavad, et uus digimajandus on ikka veel nn sisseseadmisetapis ning tootlikkuse mõju saab tekkida alles siis, kui tehnoloogia siseneb nn kasutuselevõtuetappi (7). Samuti võib tootlikumatelt tööhõivevormidelt vähem tootlikumatele tööhõivevormidele toimunud nihke kajastamine riikide statistikas varjata IKT täielikku panust kasvule, kuna IKT panus tootlikkusse ja tööhõivesse võib tööstusharuti erineda märkimisväärselt. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Töömaailm seisab silmitsi muutustega, millel on oluline mõju tööandjatele, töötajatele ja nende töölepingulistele suhetele. Mõned kõnealustest muutustest toimuvad väljaspool ettevõtteid (nt allhanked), samas kui paljud muutused toimuvad ettevõtete sees (nt paindliku tööaja ja kiirust nõudvate töövormide suunas liikumine). Kõnealused õigusnormidel ja kollektiivlepingutel põhinevas raamistikus toimuvad arengud on väljakutseks olemasolevatele ettevõttestruktuuridele, haldus- ja juhtimismeetoditele ning samuti sotsiaaldialoogi ulatusele ja meetoditele ning nende tagajärjed puudutavad ka töökohakindlust ja -kvaliteeti. Aga sotsiaaldialoog ja läbirääkimised sotsiaalpartnerite vahel võivad olla ja peaksid olema peamised vahendid, kui neid kohandatakse muutustele ja nende kaasamine toimub usalduse vaimus juba enne uute tehnoloogiate kasutuselevõttu (vt punkt 5.1). Euroopa sotsiaalpartnerid tegid 2016. aastal ühisavalduse digiteerimise kohta (8). |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Käesoleva arvamuse eesmärk on ühelt poolt täpsustada ja luua seosed oskuste ja töötajate kui innovatsiooniprotsessi panustajate rolli vahel, suurema tootlikkuse ja töötajate heaolu vahel ning teiselt poolt vajadus luua nende eesmärkide toetamiseks ja edendamiseks hästi toimivad töötavad. |
| --- | --- |

2.5.

3.   Mis on kaalul ehk innovatsioonikultuuri väljakutsed töökohas

| 3.1. | Ettevõttestruktuurid ja töömeetodid tuleb kiiresti kohandada digimajandusega. Uute viiside leidmine digiajastul tootlikkuse suurendamiseks on väljakutse kõigile sidusrühmadele. Pidev innovatsioonitegevus eesmärgiga kasutada ära inimressursside potentsiaali, edendades samal ajal töötajate heaolu, on kõnealustele väljakutsetele lahenduste leidmisel oluline tegur. Sotsiaaldialoogil, eriti kohaliku tasandi läbirääkimistel võib olla innovatsiooni ja kohanemisprotsesside hõlbustamisel põhiroll. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Digiüleminekul on väga suur mõju nii olemasolevatele kui ka uutele, tekkivatele organisatsioonidele seoses sellega, kuidas korraldatakse ettevõtte tegevust ja tööd. Kuigi traditsioonilised töövormid võidakse suures osas säilitada, saab juba praegu eristada digiteerimise mõju uutele töömeetoditele nagu nt kiirelt kasvav kaugtöö hulk paljudes sektorites, mis annab paljudele töötajatele suurema autonoomia. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Teadmustöö on muutumas valdavaks igas töömaailma valdkonnas. Infotehnoloogia ja eelkõige digiüleminek võimaldavad lahutada töö ajast ja kohast. Kõnealune areng oskustel ja teadmistel põhineva töö suunas suurendab teadmustöötajate autonoomiat; samas on kõrge kvalifikatsiooniga teadmustöö ja potentsiaalselt vähem tootlikuma, sisuvaesema töö vahel võimalik märgata polariseerumise suundumust. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Liikumine suurema autonoomia poole, mida pakub teatavatele töötajatele digiüleminek, on väljakutseks ettevõtetele, nende juhtorganitele, nende juhtimisele ning ettevõtete traditsioonilistele juhtimismeetoditele ja hierarhiastruktuuridele. See esitab väljakutse ka töötingimustele, töötajate majanduslikule olukorrale ja töösuhetele. Selle arengu tõttu on vaja rohkem sotsiaaldialoogi, teavitamise, konsulteerimise ja töötajate ulatusliku osalemise vorme. Need võivad kaasa aidata uuenduslikele tavadele ja arenguprotsessidele, mis on kasulikud ettevõttele ja selle sidusrühmadele (9). Seetõttu peaksid sotsiaalpartnerid jätkama lahenduste otsimist, et tagada traditsiooniliste töövormide ja sotsiaaldialoogi innovaatiliste lähenemisviiside kooseksisteerimine. |
| --- | --- |

3.4.

4.   Kuidas saab innovatsioonikultuuri töökohas edendada?

| 4.1. | Kuna areng paljude töötajate suurema autonoomia suunas on väljakutseks haldusstruktuuridele ja juhtimismeetoditele, muudab see samuti vajalikuks uued dialoogi-, teabe tagamise ja konsulteerimise vormid ning töötajate panuse ettevõtte juhtimismeetoditesse. Ettevõtte innovatsiooni- ja arendustegevusse maksimaalsete inimressursside kaasamiseks on vajalikud uued lähenemisviisid. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Aga töökohas töötajate viimine innovatsiooniprotsessi keskmesse ei nõua alati suurte organisatsiooniliste muudatuste tegemist. Selleks saab kasutada mitut lihtsat vahendit, kuid peamised vahendid selle saavutamiseks peaksid olema kollektiivläbirääkimised ja sotsiaaldialoog vastavalt konkreetse töökoha vajadustele. Mõne näitena võib tuua isemajandavad meeskonnad, katselised töökojad, ettepanekute kastid ja valdkonnaülesed projektirühmad. Ühiseks omaduseks on töökultuur, mis julgustab töötajate leidlikkust, ning selline töökultuur saab põhineda vaid juhtkonna ja personali vahelisel vastastikusel usaldusel. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Rõhutada tuleks olulisust tagada võimalikult lai arusaam sellest, millised hüved tekivad töötajatele töökultuuris uute lähenemisviiside kasutuselevõtuga, seda seoses tööhõive kindluse ja -kvaliteediga ning töötingimustega. Tegeleda tuleb ka töötajate riskidega näiteks töötingimuste, tervise ja ohutuse, majandusliku ebakindluse ja suurenenud polarisatsiooni vallas. Tuleb edendada töötajate ja ametiühingute tegelikku toetamist ja kaasamist igal tasandil ning see nõuab igal organisatsioonitasandil tõsiseid ja pühendunud jõupingutusi, et vältida pelgalt kastidesse linnukeste tegemise meetodit. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Innovatsioonikultuur töökohas viitab sellele, et iga töötaja ei keskendu üksnes oma ülesannete täitmisele, vaid mõtleb ka selle peale, kas kõnealuseid ülesandeid oleks võimalik täita üha paremini. Lisaks viitab innovatsioonikultuur sellele, et juhtkond kuulab aktiivselt töötajate ideid ja julgustab neid innovatsiooniprotsessis osalema (10). |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Ettevõtete innovatsiooni- ja arendustegevuste raames töötajatele tagatav suurem autonoomia on väga suur võimalus töötajate oskustele toetumiseks. Sama kehtib tööaja ja -kohtade puhul, mis toimib tõhusamalt, kui töökorralduse innovaatiliste lähenemisviiside aluseks on vastastikusel usaldusel põhinevad kohalikud kokkulepped. Kõik see nõuab kaasaegset juhtimiskultuuri, mis areneb kindlas õigus- ja lepingulises raamistikus ja põhineb kaasavatel lähenemisviisidel, mida tuleks ka ELi tasandil edendada. |
| --- | --- |

4.5.

5.   Sotsiaaldialoogi eri vormide roll

| 5.1. | Üks sotsiaaldialoogi (eriti kollektiivläbirääkimiste) peamisi funktsioone on aidata kujundada ettevõtluskeskkonda ning juhtida tööelus toimuvaid muudatusi teabe tagamise, ennetamise, osalemise ja hõlbustamise kaudu, et suurendada igal tasandil sotsiaalpartnerite vahelist vastastikust usaldust, mis on Euroopa Liidu eesmärk, mida rakendatakse vastavalt riikide tavadele. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Komitee on mitmes arvamuses kinnitanud sotsiaaldialoogi keskset osa muutuvas töömaailmas (11). Sotsiaaldialoogil peab olema esmatähtis osa kõikidel asjaomastel tasanditel ning seejuures tuleb austada täiel määral sotsiaalpartnerite autonoomiat. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Kuid väljakutseid ja muudatuste toimumise kiirenevat tempot arvesse võttes on selge vajadus kohandada sotsiaaldialoogi struktuurid ja eesmärgid pideva muutuste vooga, austades riikide ja Euroopa õigus- ja lepingulisi raamistikke. Tegemist on väljakutsega igal tasandil sotsiaalpartneritele. Sotsiaalpartnerid peaksid oma autonoomia raames ja olemasolevate struktuuride keskseid põhimõtteid õõnestamata jätkama sotsiaaldialoogi (eriti läbirääkimiste) jaoks uute lahenduste leidmist, mis on kohandatud nii, et neis tegeletaks uute väljakutsetega, et pakkuda tasakaalustatud lahendusi ning säilitada igal tasandil sotsiaalpartnerite rolli olulisus ja eesmärgitunnetus. Partnerlus kohalike kogukondadega võib samuti sotsiaalpartneritele olla inspiratsiooniallikaks. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Komitee märkis, et „siiani ei ole võimalik ette näha kõiki digimajandusega kaasnevaid võimalusi ja probleeme. Sotsiaal- ja ühiskondliku dialoogi ülesanne ei ole vaidlustada kõnealuseid üleminekuid, vaid neid suunata parimal võimalikul viisil, et kasutada kõiki eeliseid, mida need võivad kaasa tuua majanduskasvu, uuenduste ja pädevuste edendamise, kvaliteetsete töökohtade ning sotsiaalkaitse jätkusuutliku ja solidaarse rahastamise vallas (12).“ |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | Seoses ülemineku juhtimisega digiteeritud töömaailmas on oluline loota sujuvatele otsustusprotsessidele, nii et ettevõtjad ja töötajad saaksid kiiresti kohaneda muutuva keskkonnaga. Komitee märkis, et „[s]eoses uute tehnoloogiate (nt robotid ja intelligentsed masinad) kasutuselevõtuga tuletab komitee oma uuringus meelde, kui oluline on teavitada eelnevalt töötajate esindajaid ja nendega konsulteerida ning pidada nende tehnoloogiate tekitatavate muutuste teemal kollektiivläbirääkimisi. Komitee meenutab samuti, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2009/38/EÜ, (13) mis käsitleb töönõukogusid, sätestatakse nimetatud konsulteerimise kohustus“ (14). |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | Lisaks tõi komitee näiteid selle kohta, kus sotsiaalpartnerite tegevus on viinud nende väljakutsete lahendusteni, mis on tekkinud kõnealusel üleminekuperioodil (15). Veel üheks näiteks on Taanis puhastusteenuste Hilfr digiplatvormi ja ametiühingu 3F vahel sõlmitud kollektiivleping (16). EL peaks sotsiaaldialoogi edendamise ja sotsiaalpartnerite suutlikkuse suurendamise toetamise kaudu selliseid tegevusi soodustama. |
| --- | --- |

5.6.

6.   Innovatsiooni ergutavaid uusi lähenemisviise toetavad peamised järeldused

| 6.1. | Nagu on rõhutatud hiljutises Eurofoundi uuringus, (17) võivad ettevõtjad, kes julgustavad oma töötajaid osalema tegevus- või strateegilist suunda käsitlevate üldiste otsuste tegemisel, suurendada mitte üksnes tööga rahulolu, vaid tõsta ka innovatsiooni taset. Osalemist soodustavad muutused loovad juhtkonna, töötajate ja ametiühingute vahel usaldusväärse keskkonna. Töötajate (ja nende ametiühingute) usaldus ja panus kõikidel asjaomastel tasanditel ja asjaomastes asutustes, olenemata sellest, kas see toimub kohalikul ja/või haldus- ja järelevalvenõukogude tasandil, on väga oluline. Nende kaasamine muutuste ennetamisse, juhtimisse ja nende kohta otsuste tegemisse on esmatähtis digiülemineku mõju käsitlemiseks ning innovatsioonile suunatud mõtteviisi ja ettevõtluskultuuri loomiseks (18). |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Eurofoundi hinnangul suurendatakse innovatsiooni tõenäosust siis, kui töökorralduse tugevad struktuurid kombineeritakse töötajate otsese osalemisega (nt probleemide lahendamises või tootmiskvaliteedi parandamises osalemine) (19). Kõnealune tähelepanek vastab soovitusele, et kuigi kollektiivsel esindatusel on oluline roll innovatsiooniprotsessis töötajate osalemise tagamisel, on kasvav vajadus kaasavama ja demokraatlikuma dialoogi järele, mille aluseks on töötajate aruteluprotsessi kaasamine. Selles vaimus peaksid sotsiaaldialoogi meetodid hõlbustama kõigi organisatsiooniliste liikmete – kas töötajad, nende esindajad või juhid – kollektiivsete asjakohaste teadmiste jagamist ja realiseerimist (20). |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Sarnaselt nähtus Eurofoundi analüüsist, et töötajate juurdepääsul koolitusele oli positiivne seos innovatsiooniga. Nagu komitee on juba märkinud, peab töö tagama selle tegijatele rahulolu oma oskuste ja saavutuste täiel määral kasutamise eest ning selle eest, et nad annavad oma suurima panuse üldisesse heaollu (21). |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Samuti seostati Eurofoundi uuringus motiveerimist selliste rahaliste stiimulitega nagu muutuvpalk positiivselt innovatsiooniga. Samuti leiti, et innovatiivsemate organisatsioonide ettevõtte tulemused olid paremad ja heaolu töökohas suurem. Kõnealustes innovatiivsetes ettevõtetes olid tavaliselt kasutusel tugevad töötajate osalemise tavad. |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | Eurofoundi hinnangul on sotsiaaldialoogi tüübi usaldamine tootlikkuse ja heaolu jaoks oluline. Tootlikkuse tasemed ja heaolu töökohas olid keskmisest tunduvalt madalamad ettevõtetes, kus olid toimunud vaidlused ja kollektiivne aktsioon. Töötajate esindajate ja juhtkonna vahelist usaldussuhet koos töötajate otsese osalemisega seostati suurema tootlikkuse ja heaolu tasemega ning see lõi innovatsioonitegevuseks positiivse keskkonna (22). Komitee rõhutab olulisust koolitada juhtivtöötajaid, et kohandada juhtimismeetodid uude konteksti. |
| --- | --- |

6.5.

| 6.6. | Samuti on ettevõtetele oluliseks konkurentsiteguriks usalduse kultuur. Kui töökohas käsitletakse digiülemineku keerulisi probleeme, on usalduse kultuur eduka koostöö kindlaks aluseks, vastupidiselt kontrollimise ja eeskirjade järgimise kultuurile (23). |
| --- | --- |

6.6.

| 6.7. | Eurofound märkis, et töökohas usalduse loomise retsepti ei ole, kuid selle saavutamist soodustavad teatavad tingimused. Need hõlmavad järgmist: üldprobleemidele lahenduste leidmise eest vastutava kahe osapoole vastastikune tunnustamine, õigeaegne sekkumine, mis tagab mõtestatud aruteluks piisava aja, läbipaistvus, kvaliteetse teabe õigeaegne jagamine ning kõigi osapoolte kaasamine strateegiasse ja eesmärkidesse (24). Komitee märgib oma arvamuses (25) vajadust selle järele, et töötajatel oleks suurem mõju otsustusõiguslike organite puhul ning et nad osaleksid neis rohkem. Nende kaasamine muutuste ennetamisse, juhtimisse ja nende kohta otsuste tegemisse on esmatähtis digiülemineku mõju käsitlemiseks ning innovatsioonile suunatud mõtteviisi ja ettevõtluskultuuri loomiseks. |
| --- | --- |

6.7.

| 6.8. | Riigi tasandil on tootlikkuse ja töökoha tasandil töötajate heaolu ja tööhõive suurendamiseks mõeldud sotsiaalpartnerite algatuste näol tegemist paljutõotavate meetoditega, mida tuleks edendada laiemas Euroopa kontekstis. Soome tehnoloogial põhinevate tootmisharude liidu (Finnish Technology Industries Federation) ja tööstusliidu ühisprojekti näol on tegemist ainulaadse projektiga Soomes (26). Taanis tegi Taani ametiühingute konföderatsioon töötajatest lähtuva innovatsiooni kohase eriuuringu (27). Lisaks sellele osalevad Hispaanias, Itaalias, Prantsusmaal, Saksamaal, Taanis ja Tšehhi Vabariigis sotsiaalpartnerid riikliku tasandi aruteludes ja projektides, milles käsitletakse digiüleminekut ja selle mõju tööelule (28). |
| --- | --- |

6.8.

| 6.9. | ELi tasandil tervitab komitee Eurofoundi ja Euroopa Komisjoni käivitatud Euroopa töökoha innovatsioonivõrgustiku (European Workplace Innovation Network) algatusi ja uuringuid ning teeb ettepaneku, et EL võtaks meetmeid, et arendada osaluspõhiste lähenemisviiside raames dialoogi sotsiaalpartnerite ja muude sidusrühmade vahel, et edendada innovatsiooni töökohal. |
| --- | --- |

6.9.

Brüssel, 23. jaanuar 2019

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee

president

Luca JAHIER

---

(1)  ELT C 13, 15.1.2016, lk 161.

1

(2)  ELT C 434, 15.12.2017, lk 36, ning Marianne Thysseni sõnad 2016. aasta juunis toimunud Euroopa Ametiühingute Instituudi ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni ühiskonverentsil uue töömaailma kujundamise kohta.

2

Marianne Thysseni sõnad 2016. aasta juunis toimunud Euroopa Ametiühingute Instituudi ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni ühiskonverentsil uue töömaailma kujundamise kohta

(3)  ELT C 303, 19.8.2016, lk 54.

3

(4)  Harta artiklid 12 ja 28 ning ILO konventsioonid 87 ja 98, vt ka allpool punkt 3.2 ja järgnevad punktid.

4

(5)  Kolmas Euroopa ettevõtete uuring: „Innovatiivsed muutused Euroopa ettevõtetes“, Eurofound, 2017.

5

(6)  ELT C 434, 15.12.2017, lk 30.

6

(7)  „The Productivity Paradox of the New Digital Economy“ (Uue digimajanduse tootlikkuse paradoks), Bart van Ark (The Conference Board ja Groningeni ülikool), International Productivity Monitor (rahvusvaheline tootlikkuse seire), 2016, lk 3–18.

7

(8)  Statement of the European Social Partners on digitalisation (Euroopa sotsiaalpartnerite avaldus digiülemineku kohta).

8

(9)  ELT C 434, 15.12.2017, lk 30.

9

(10)  „Employee-driven innovation“ (Töötajatest lähtuv innovatsioon), Taani ametiühingute konföderatsioon, 2007.

10

(11)  ELT C 125, 21.4.2017, lk 10; ELT C 303, 19.8.2016, lk 54.

11

(12)  ELT C 434, 15.12.2017, lk 30.

12

(13)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta direktiiv 2009/38/EÜ Euroopa töönõukogu asutamise või töötajate teavitamise ja nendega konsulteerimise korra sisseseadmise kohta liikmesriigiülestes ettevõtetes või kontsernides (ELT L 122 16.5.2009, lk 28).

13

(14)  ELT C 434, 15.12.2017, lk 30.

14

(15)  ELT C 434, 15.12.2017, lk 30.

15

(16)  Hilfr’i kollektiivleping.

16

(17)  Kolmas Euroopa ettevõtete uuring: „Innovatiivsed muutused Euroopa ettevõtetes“, Eurofound, 2017.

17

(18)  ELT C 434, 15.12.2017, lk 30.

18

(19)  Kolmas Euroopa ettevõtete uuring: „Innovatiivsed muutused Euroopa ettevõtetes“, Eurofound, 2017.

19

(20)  „Workplace Social Dialogue as a Form of Productive Reflection“ (Sotsiaaldialoog töökohas kui tootliku arutelu vorm), Peter Cressey, Peter Totterdill, Rosemary Exton; International Journal of Action Research, 9. köide, 2. väljaanne, 2013.

20

(21)  ELT C 288, 31.8.2017, lk 43.

21

(22)  Kolmas Euroopa ettevõtete uuring: „Innovatiivsed muutused Euroopa ettevõtetes“, Eurofound, 2017.

22

(23)  „Vertrauenskultur als Wettbewerbsvorteil in digitalen Zeiten“ (Usalduse kultuur kui konkurentsieelis digitaalajastul).

23

(24)  „Win-win arrangements: Innovative measures through social dialogue at company level“ (Kõigi jaoks tulutoov korraldus: ettevõtte tasandil toimuva sotsiaaldialoogi kaudu saavutatud innovaatilised meetmed), Eurofound, 2016.

24

(25)  ELT C 434, 15.12.2017, lk 30.

25

(26)  Projekt „Productivity together“ (Koos saavutatud tootlikkus).

26

(27)  Kolmas Euroopa ettevõtete uuring: „Innovatiivsed muutused Euroopa ettevõtetes“, Eurofound, 2017..

27

(28)  „Addressing digital and technological change through social dialogue“, (Digitaalse ja tehnoloogilise muutuse käsitlemine sotsiaaldialoogi kaudu) Eurofound, 2017.

28

---

ARVAMUSED

| 10.5.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 159/7 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 159/7

---

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Naised Lääne-Balkani riikides“

(omaalgatuslik arvamus)

(2019/C 159/02)

Raportöör: Dilyana SLAVOVA

| Täiskogu otsus | 15.2.2018 |
| --- | --- |
| Õiguslik alus | kodukorra artikli 29 lõige 2 – |
| | omaalgatuslik arvamus |
| Vastutav sektsioon | välissuhete sektsioon |
| Vastuvõtmine sektsioonis | 19.12.2018 |
| Vastuvõtmine täiskogus | 23.1.2019 |
| Täiskogu istungjärk nr | 540 |
| Hääletuse tulemus
  (poolt/vastu/erapooletuid) | 174/1/6 |

Täiskogu otsus

15.2.2018

Õiguslik alus

kodukorra artikli 29 lõige 2 –

omaalgatuslik arvamus

Vastutav sektsioon

välissuhete sektsioon

Vastuvõtmine sektsioonis

19.12.2018

Vastuvõtmine täiskogus

23.1.2019

Täiskogu istungjärk nr

540

Hääletuse tulemus

(poolt/vastu/erapooletuid)

174/1/6

1.   Järeldused ja soovitused

| 1.1. | ELi Lääne-Balkani poliitika on saanud uue hoo. See sai täiendava tõuke Bulgaaria eesistumiselt, mis seadis selle piirkonna prioriteediks, ja Euroopa Komisjoni teatiselt „Lääne-Balkani riikide reaalne ELiga ühinemise väljavaade ning ELi tõhustatud koostöö nende riikidega“, mis avaldati 6. veebruaril 2018. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Sofia tippkohtumine ja nõukogu 2018. aasta juuni järeldused laienemise ning stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessi kohta kinnitasid seda pühendumust ning määrasid kindlaks järgmised sammud piirkonna Euroopaga integreerumisel. Täpsemalt määrati Albaaniale ja endise Jugoslaavia Makedoonia vabariigile ühinemisläbirääkimiste alustamise tingimuslikuks tähtajaks 2019. aasta juuni. Sellele teemale keskendumine ja asjakohane tegevus kestab ja seda jätkavad tõenäoliselt ka järgmised eesistujariigid, sest need on selliste liikmesriikide hulgast, kes näitavad samuti üles suuremat tundlikkust ja pühendumust Lääne-Balkani riikide suhtes, nimelt Austria, Rumeenia ja Horvaatia. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Komitee on laienemise tugev toetaja, sest laienemine on mõlema poole – Lääne-Balkani riikide ja ELi – huvides. Selle poliitika edu on ELi üldpositsiooni oluline komponent ning ka Euroopa stabiilsuse ja heaolu alustala. Seepärast on komitee veendunud, et ühinemisprotsessi kui ELi üht põhiprioriteeti tuleks keskendunult ja jõuliselt jätkata selgetel ja rangetel tingimustel, millel põhinevad kõik ühinemisprotsessid – ei rohkem aga vähem. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Sooline võrdõiguslikkus on põhiõigus, mida tunnustatakse Euroopa Liidu lepingu artiklites 2 ja 3 ning Euroopa Liidu põhiõiguste hartas. Käesolevas arvamuses toonitab komitee naiste rolli demokraatia, inimõiguste ja vabaduste austamise tugevdamise ning majandusliku ja sotsiaalse arengu peamise edasiviiva jõuna. Arvamuse eesmärk on paremini teadvustada ja edendada naiste poliitilisi, sotsiaalseid ja majanduslikke õigusi ja soolist võrdõiguslikkust Lääne-Balkani riikides. Soolist aspekti saab edukalt arvestada vaid tugeva poliitilise tahte olemasolu korral ja uskudes eelistesse, mida naiste ja meeste võrdõiguslikkus ühiskonnale annaks. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Naistel on olnud ja on jätkuvalt määrav tähtsus leppimises ning sotsiaalse ja majandusliku arengu saavutamises piirkonnas, iseäranis tingimustes, kus majandusstruktuurid on tõsiselt nõrgenenud, valitseb vaesus ja sotsiaalsed sidemed on katkenud. Sellises olukorras ilmutavad naised suuremat paindlikkust ja algatust sotsiaalsete võrgustike taastamisel ja uuendamisel ning uute töövõimaluste otsimisel. Hoolimata mõnest naiste võimestamisega seotud heast tavast ja positiivsest arengust ning käivitatud programmist on naised endiselt ebasoodsamas olukorras, pidades silmas nende võimalust täielikult kasutada oma poliitilisi, sotsiaalseid ja majanduslikke õigusi ning saada täit kasu sotsiaalmajandusliku arengu võimalustest. Kuna patriarhaalse kultuuri tulemusel on naistel marginaliseeritud roll, puutuvad nad kokku eelarvamuste ja soostereotüüpidega, segregatsiooniga tööturul ja hariduses ning palju suurema diskrimineerimise ja vägivallaohuga, mis takistab neil juhtpositsioonidele jõuda. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Komitee kutsub üles mitte üksnes tagama naiste võrdset esindatust ja kaasatust majanduslikus ja poliitilises elus kõigil tasanditel, vaid rakendama ka tõhusaid seadusi ja poliitikameetmeid naiste, sealhulgas vähemusrühmadesse kuuluvate naiste (eriti romad ja LGBTIQ kogukond), noorte naiste, vanemaealiste naiste, maapiirkondade naiste ning puuetega naiste, samuti Lääne-Balkani riikides varjupaika otsivate naiste ja tüdrukute vastu suunatud diskrimineerimise vastu võitlemiseks. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Komitee juhib tähelepanu sellele, et oluline on töötada välja soolise võrdõiguslikkuse tegevuskava ja meetmed, mis võiksid viia võimu ja ressursside võrdsema jagunemiseni Lääne-Balkani riikides. Naiste õiguste rühmitused, ettevõtjate ühendused ja ametiühingud on olnud aktiivsed naiste rolli edendamisel selles piirkonnas ning tuleb jätkata keskendunud ja järjepidevat tööd kodanikuühiskonna ja sotsiaalpartneritega, et naiste õiguste eest võitlemine oleks tulemuslik. ELi institutsioonid peaksid nende organisatsioonide ja ühenduste rahaliseks toetamiseks rohkem tegema, pakkudes konkreetseid kavu ja projekte, mille eesmärk on naisi kõigil tasanditel võimestada, sh programmid soolise võrdõiguslikkuse organisatsioonide toetamiseks ja üksikasjalikud tegevuskavad. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Komitee kutsub ELi ja riikide ametiasutusi üles suuremale koostööle haridusstereotüüpide lammutamiseks, et tagada noortele tüdrukutele ja naistele kogu elu kestel ligipääs taskukohasele ja kvaliteetsele haridusele. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Kuna naistevastane vägivald ja nende diskrimineerimine on üks tõsisemaid inimõiguste rikkumisi ning üha tavalisem selles sõjajärgses piirkonnas, kutsub komitee komisjoni üles innustama suuremale piirkondlikule koostööle parimate tavade vahetamisel koduvägivalla küsimuses ja laiendama vajalikku rahastust ja eksperdituge kõigile püüetele vähendada selle laialt levinud sotsiaalse pahe esinemist ja see võimalusel kaotada. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Komitee on seisukohal, et riikide ametiasutused peaksid tegema märkimisväärseid jõupingutusi meediavabaduse suurendamiseks, sh olemasolevate õigusaktide tugevdamise ja nende järjekindla kohaldamise teel. See aitab muu hulgas teadvustada soolise võrdõiguslikkuse küsimusi ja edendada turvalisemat meediakeskkonda, kus avaliku arutelu teel on võimalik dekonstrueerida soostereotüüpe ja kus naistele ei saa osaks seksism, vihakõne ja laimavad veebikampaaniad. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Komitee kordab taas vajadust selle järele, et Lääne-Balkani partnerriigid integreeriksid soolise perspektiivi kõigisse asjakohastesse programmidesse, mida rahastatakse ühinemiseelse abi rahastamisvahendist (IPA II), eriti 3. poliitikavaldkonnas, mis hõlmab tööhõivet, sotsiaalpoliitikat, haridust, soolise võrdõiguslikkuse ning inimressursside arengu edendamist. Välja tuleks arendada temaatilised fondid perevägivalla vastu võitlemiseks ning naiste ühiskondliku ja meediaaktiivsuse toetamiseks. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Tuleks tagada selge ja järjekindel pühendumine soolisele võrdõiguslikkusele, mis on ELi alusväärtus. Komitee innustab komisjoni lisama oma ühinemisläbirääkimiste võrdlusanalüüsi süsteemi olulised soolise võrdõiguslikkuse näitajad, mis töötataks välja ja mida jälgitaks tihedas koostöös sotsiaalpartnerite ja kodanikuühiskonna partneritega, kes on pühendunud naiste võimestamisele selles piirkonnas ja kogu ELis. Soolise perspektiivi süsteemset kohaldamist tuleks käsitada horisontaalse võrdlusnäitajana, et hinnata ühinemisläbirääkimiste osana õigusloomeprotsessi vastuvõetavust ja kvaliteeti. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | Komitee ootab, et tulevased jõupingutused Lääne-Balkani riikides poleks suunatud mitte ainult naiste inimõigusi käsitlevate õigusaktide kooskõlla viimisele ELi õigustiku ning asjaomaste rahvusvaheliste mehhanismide ja vahenditega, vaid ühtlasi ja eelkõige erinevuste vähendamisele olemasolevate õigusaktide ja nende nõuetekohase rakendamise vahel. Lääne-Balkani riikide valitsusi tuleks julgustada ja toetada selliste elujõuliste avaliku sektori rahastamismehhanismide arendamisel, mis keskenduvad naiste kaitsmisele vägivalla, diskrimineerimise ja majandusliku ekspluateerimise eest. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | Komitee kutsub liikmesriike ja Lääne-Balkani partnerriike, kes ei ole Istanbuli konventsiooni veel ratifitseerinud, seda kiiresti tegema, sest tegemist on kõige ulatuslikuma poliitilise raamistikuga perevägivalla ennetamiseks, ohvrite kaitsmiseks ja õigusrikkujate karistamiseks. Samuti kutsub komitee kirikuid ning teisi usuinstitutsioone ja kõigi konfessioonide kodanikuühiskonna organisatsioone üles mitte rikkuma naiste õigusi ega sekkuma nende reproduktiivõigustesse, mis on naiste sotsiaalse ja majandusliku emantsipatsiooni ja võimestamise oluline eeltingimus. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | Komitee kordab, et on oluline siduda sootundlik eelarvestamine üldiste soolise võrdõiguslikkuse meetmetega. Ta kutsub üles lisama tänu vahendite paremale eraldamisele kookõlas soospetsiifiliste vajadustega soolise perspektiivi kõigisse poliitikameetmetesse ja programmidesse. Selle valguses ja pidades silmas järgmist mitmeaastast finantsraamistikku, peaks EL olema Lääne-Balkani riikides soolise aspekti arvestamise küsimuses järjekindlam ning jääma kindlaks sootundlikku eelarvestamise ja soo alusel andmete kogumise nõudele, tagamaks et võrdõiguslikkust ja naiste õiguste austamist võetakse jätkusuutlikul viisil arvesse. Sel eesmärgil innustatakse Lääne-Balkani partnerriike ja komisjoni intensiivistama poliitilisi konsultatsioone naisõiguslaste ja soolise võrdõiguslikkuse ekspertidega erinevates ühinemisega seotud poliitikavaldkondades. |
| --- | --- |

1.15.

| 1.16. | Komitee rõhutab, et eritähelepanu tuleb pöörata naisettevõtlusele, pidades silmas selle potentsiaali suurendada märkimisväärselt piirkonna kasvuväljavaateid, ja kutsub ELi institutsioone üles selleks tegutsema. Meetmed uute ettevõtete loomise toetamiseks hõlmavad muu hulgas finants- ja institutsiooniliste ressursside kättesaadavuse tagamist, optimaalse taristu võimaldamist idufirmadele, asjakohase teabe pakkumist ettevõtte asutamise kohta, meediakampaaniate abil huvi suurendamist naisettevõtluse vastu ja laenude andmist idufirmadele ja laienemisprojektidele. Naisettevõtjad ja nende ettevõtlusorganisatsioonid tuleks süstemaatiliselt hõlmata kõigisse poliitikakujundusprotsessidesse, mis on ühinemise sotsiaalse ja majandusliku mõõtme seisukohalt asjakohased. |
| --- | --- |

1.16.

2.   Arvamuse taust

| 2.1. | Naiste ja meeste võrdõiguslikkus on põhiõigus ja üks Euroopa Liidu tunnustatud põhiväärtusi. Sooline võrdõiguslikkus, mis on hõlmatud ELi aluslepingutesse ja rahvusvahelistesse inimõiguste konventsioonidesse, on osa ühinemistingimustest, mida Lääne-Balkani piirkonna kandidaatriigid ja potentsiaalsed kandidaatriigid (Albaania, Bosnia ja Hertsegoviina, endine Jugoslaavia Makedoonia vabariik, Kosovo, (1) Montenegro ja Serbia) peavad täitma. Soolisse võrdõiguslikkusse investeerimine on oluline: see ei ole mitte ainult ELi nõudmine, vaid kasutusel ka võrdõigusliku ja demokraatliku ühiskonna keskse näitajana. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | ELiga ühinemise ettevalmistamise osana on Lääne-Balkani riigid viimastel aastatel astunud samme naiste õiguste edendamiseks. Need hõlmavad asjaomaste õigusaktide (näiteks diskrimineerimise vastu, kriminaal- ja tööõiguse valdkonnas) vastuvõtmist või muutmist, riiklike strateegiate ja tegevuskavade ettevalmistamist ning institutsionaalsete mehhanismide rajamist asjaomase poliitika rakendamiseks ja järelevalveks. Siiski on soolise võrdõiguslikkuse edendamine sageli vaid pinnapealne ja sel eesmärgil võetud meetmete puhul puudub tõeline poliitiline pühendumus, pädevused ja finantsvahendid, mille tulemuseks on nõrk ja juhuslik rakendamine. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Kahjuks jäeti Londonis 2018. aasta juulis toimunud ELi ja Lääne-Balkani riikide tippkohtumisel kasutamata võimalus teha piirkonnas soolise võrdõiguslikkuse edendamisel edusamme. Seepärast peaks ettepanek kooskõlastatud tegevuseks, mida kaaluti tippkohtumise ettevalmistamise ajal, leidma kiiresti poliitilist heakskiitu ja see tuleks ruttu jätkusuutlikul viisil ellu rakendada. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Meeste ja naiste ebavõrdsus on Lääne-Balkani riikides jätkuvalt probleem, sest piirkonda iseloomustavad tugevalt patriarhaalsed struktuurid, mis väljenduvad soolises vägivallas, diskrimineerimises ja ekspluateerimises, naiste kroonilises topeltkoormuses töö- ja perekondlike kohustuste tõttu, arvukates takistustes, mis raskendavad naiste sotsiaalset edasiliikumist ja võrdse palga saamist, ning sotsiaalteenuste ja reproduktiivtervise teenuste ning finantsvahendite ebapiisavas kättesaadavuses. Naiste poliitiline esindatus on mõnevõrra paranenud, ent selle mõju poliitilise võimu õiglasele ümberjaotamisele naiste ja meeste vahel on vähene ja ebapüsiv. Peamine probleem seisneb progressiivse poliitika nõrgas rakendamises, mis peegeldab tõelise poliitilise pühendumuse, rahastamise ja asjatundmuse puudumist. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Naiste ja meeste võrdõiguslikkuse tagamine jääb selles piirkonnas lõpetamata küsimuseks (2). Käesoleva arvamusega soovib komitee juhtida tähelepanu ELi sotsiaalpartnerite ja kodanikuühiskonna jõupingutustele edendada ELi laienemispoliitika osana soolist võrdõiguslikkust ja muuta see kõigis ühiskonna valdkondades valdkonnaüleseks näitajaks. Arvamuses käsitletakse ka mõnd peamist Lääne-Balkani riikide naiste ees seisvat väljakutset, nagu nende nõrgem roll sotsiaal-, majandus- ja poliitika valdkonnas ning laialt levinud sooline vägivald. |
| --- | --- |

2.5.

3.   Sooline vägivald

| 3.1. | Sooline vägivald, st seksuaalne, reproduktiivne ja perevägivald, on piirkonnas jätkuvalt ülekaalukas probleem. Ehkki perevägivallast antakse vähe teada, on teavitatud juhtude arv siiski suur. Andmed näitavad, et Albaanias puutub 56 % naistest kokku vähemalt ühe perevägivalla vormiga, Kosovos kogeb peaaegu 70 % naistest oma elu jooksul perevägivalda ning Serbias registreeriti 2017. aastal vähemalt 26 naiste tapmise juhtu ja enamikel juhtudel pani teo toime ohvri partner (3). Piirkonna riikides perevägivallaga seotud teenistuste analüüsist nähtus, et need teenistused on alarahastatud, neil on puudus töötajatest ning töötajad on üle töötanud, (4) samuti on teatamismehhanismid üldiselt väga nõrgad. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Igal Lääne-Balkani partnerriigil on perevägivalla vastu võitlemiseks riiklik strateegia (5). Tulenevalt levinud hoiakutest, usaldamatusest julgeoleku- ja õiguskaitseasutuste vastu ning ametiasutuste ebapiisavatest jõupingutustest ei teavita naised enamasti vägivallajuhtumitest. Kõige haavatavamas olukorras naiste täiendavat ohvristamist soodustab omakorda rahaliselt jätkusuutlike toetusvõrgustike, turvakodude ja -asutuste puudumine ohvrite jaoks, kes on piisavalt julged, et vägivallast teada anda. Piirkonnas on mitmeid puudusi võrreldavate andmete kogumises, millega tuleks tegeleda. Eesmärk on hästi kujundatud, rahastatud ja jälgitud poliitika olemasolu, mille abil ennetada, kaitsta ja vastutusele võtta. See nõuab kõigi protsessi hõlmatud osalejate nõuetekohast koolitamist, asjakohast teadvustamist ja hoiakute muutust ühiskonnas. Komitee arvates on – nagu igal pool – ennetusel otsustav tähtsus ja selle kulud on väiksemad kui hilisemas etapis sekkumise puhul. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Kogu Lääne-Balkani piirkonnas tuleb täielikult rakendada Euroopa Nõukogu naistevastase vägivalla ja perevägivalla ennetamise ja tõkestamise konventsiooni (Istanbuli konventsioon). Suurem osa Lääne-Balkani partnerriikidest, olles konventsioonile alla kirjutanud ja selle ratifitseerinud, peaks intensiivistama tööd piisava avaliku sektori rahastuse eraldamiseks, oma poliitika kooskõlastamiseks ning praktiliste meetmete rakendamiseks kõigi naiste suhtes toimepandavate vägivallavormidega tegelemiseks. Lisaks kutsutakse komisjoni üles seadma perevägivalla küsimuse tähtsale kohale nii kodanikuühiskonna kui ka institutsioonilise suutlikkuse suurendamise meetmete ühinemiseelse rahastamise raames. Komitee kutsub komisjoni üles innustama suuremale piirkondlikule koostööle perevägivallaga seotud parimate tavade vahetamisel ka üle ELi liikmesriikide ja laienemisprotsessis osalevate riikide jaotuse piiri. Laienemise kontekstis on oluline, et ELi liikmesriigid tutvustaksid selles valdkonnas positiivset mudelit.
  Suurem pühendumine ja ulatuslikum koordineerimine kõigi avaliku ja erasektori osalejate vahel ning valitsusväliste organisatsioonide (VVO) suurem kaasamine, samuti koostöö riikide teenistuste ja VVOde vahel on väga oluline, et rakendada edukalt õigusakte ja poliitilisi meetmeid kõigi naistevastase vägivalla vormide tõkestamiseks. |
| --- | --- |

3.3.

Suurem pühendumine ja ulatuslikum koordineerimine kõigi avaliku ja erasektori osalejate vahel ning valitsusväliste organisatsioonide (VVO) suurem kaasamine, samuti koostöö riikide teenistuste ja VVOde vahel on väga oluline, et rakendada edukalt õigusakte ja poliitilisi meetmeid kõigi naistevastase vägivalla vormide tõkestamiseks.

| 3.4. | Otsustav roll on perekondadel ja koolidel. Laste kasvatamine ja haridus peaks olema sootundlik ja keskenduma iseäranis tüdrukute ja noorte naiste vastase soolise vägivalla kaotamisele. Sellise raamistiku loomine, millega koolides võetaks kasutusele selged meetmed soolise vägivallaga tegelemiseks, aitaks vägivaldseid tavasid vähendada ning looks sel viisil ohvrite jaoks toetavama keskkonna ning tugevdaks soolist võrdõiguslikkust kui ühiskonna aluspõhimõtet. |
| --- | --- |

3.4.

4.   Inimõigused

| 4.1. | Lääne-Balkani riikides ründavad süstemaatiliselt naiste inimõigusi natsionalistlikud ja kiriklikud osalejad, kes sageli tuginevad usudogmadele ja rahvuslikele huvidele, nagu patriarhaalsed pereväärtused ja demograafiline uuenemine, et moraalselt õigustada naistele nende vabaduste, võrdõiguslikkuse ja turvalisuse mittevõimaldamist. Kuigi inimõiguste alal on olemas ulatuslikud ja üldist kaitset tagavad õigusaktid, on märkimisväärseid puudujääke jõustamis- ja õiguskaitsemehhanismides. Komitee kutsub üles riiklike inimõiguste struktuuride, sotsiaalpartnerite, kodanikuühiskonna organisatsioonide ja valitsusasutuste tõhusamale koostööle ja ühisele tegutsemisele, et teha edusamme inimõiguste alal ja aidata iseäranis haavatavaid inimesi. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Jätkuvalt on ülekaalus traditsioonilised soorollid ja hoiakud naiste seksuaalsuse suhtes. Emadushooldus on mõistlikult kättesaadav, kuid muus osas eelistavad naised ikka veel sageli mitte arsti juurde minna. Töötavad naised puutuvad tihti kokku diskrimineerimisega seoses rasedus- ja sünnituspuhkuse õigustega, sealhulgas töövestlustel esitatavate küsimustega nende perekonnaseisu ja kavatsuse kohta lapsi saada, hoolimata asjaolust, et selle vältimiseks on vastu võetud seadused. Korrapärast arstlikku kontrolli tuleks edendada ja propageerida. Seoses reproduktiivtervise teenustega on vaja intensiivseid teadlikkuse suurendamise meetmeid. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Komiteele teeb eriti muret asjaolu, et domineerivate usukogukondadega tihedalt seotud ultrakonservatiivsete huvirühmade sagenevate rünnakute tulemusel seatakse Lääne-Balkani riikides ohtu naiste reproduktiivtervis. Edasist analüüsi vajaks fundamentalistlike usuliste vaadete mõju naiste õigustele ja iseäranis nende reproduktiivõigustele selles piirkonnas. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Eritähelepanu väärib LGBTIQ kogukond, kelle õigused ei ole kaugeltki mitte kindlustatud. Lisaks on nad erinevate konservatiivsete ühiskonnarühmade pideva surve all. |
| --- | --- |

4.4.

5.   Sotsiaalsed õigused

| 5.1. | Piirkonna riikides esineb endiselt puudujääke majanduslike ja sotsiaalsete õiguste tagamise ja järelevalve seisukohast, sh õigus mittediskrimineerimisele. See puudutab kõiki naisi tööturul, kuid iseäranis naisi ja tüdrukuid, kes kuuluvaid haavatavatesse rühmadesse, sh rahvusvähemused (eelkõige romad), riigisiseselt ümberasustatud inimesed, puuetega inimesed, rändajad ja pagulased. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Neisse ebasoodsas olukorras olevatesse rühmadesse kuuluvatel naistel ei ole sageli piisavalt teadmisi sotsiaalsete õiguste ning sotsiaalteenustele, haridusele, tervishoiule või eluasemele ligipääsu kohta. Nende valdkondade eest juriidiliselt vastutavad institutsioonid ei ole veel võimelised neid inimesi asjakohaselt toetama. Komitee arvates peaksid sellised sidusrühmad nagu sotsiaaltöö keskused, kohalikud haldusasutused ja valitsusvälised organisatsioonid parandama tingimusi, mis on vajalikud haavatavatele rühmadele võrdsete sotsiaalsete õiguste tagamiseks. Kiiresti tuleb üle vaadata ELi toetatavate sotsiaalreformi programmide kvaliteet ja rahaline elujõulisus, näiteks sotsiaalse kaasamise ühismemorandumi teel, mis on suunatud sotsiaalsele kaasamise suurendamisele ning sotsiaalteenuste mitmekesistamisele, demokratiseerimisele ja detsentraliseerimisele. Tuleks uurida võimalusi Euroopa sotsiaalõiguste samba aegsaks rakendamiseks laienemisprotsessis. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Muret tekitav sotsiaalne nähtus on naiste radikaliseerumine mõnes moslemikogukonnas ja nende osalemine vägivaldses äärmusluses. Aastatel 2012–2016 olid umbes 1 000 inimesest, kes lahkus Lääne-Balkani piirkonnast Süüria ja Iraagi konfliktipiirkondadesse, ligikaudu 20 % naised (6). Valitsused, institutsioonid ja kodanikuühiskonna organisatsioonid ei tee piisavalt selleks, et avalikult tunnistataks naiste Lähis-Itta liikumist ning tagataks soolise perspektiivi lisamine praegustesse vägivaldse äärmusluse vastu võitlemise jõupingutustesse. Kui on jõustatud õigusaktid, millega kriminaliseeritakse välismaistes poolsõjalistes rühmitustes osalemine, neile materiaalse abi osutamine ning nende jaoks värbamine, peavad järgnema praktilised meetmed naiste deradikaliseerumise ja rehabiliteerimise toetamiseks. Seejuures tuleks naised tunnistada esmajoones äärmuslaste propaganda ja värbamise ohvriteks. |
| --- | --- |

5.3.

6.   Naised tööturul

| 6.1. | Piirkonnas on levinud naiste tööturult kõrvale jätmine ja selle ulatus on märgatavalt üle ELi keskmise (7). Peaaegu kaks kolmandikku kõigist piirkonna tööealistest naistest on kas mitteaktiivsed või töötud. Roma naiste ja puuetega naiste puhul on see näitaja veelgi kõrgem. Statistika põhjal on naiste aktiivsuse tase meestega võrreldes madalam ja edusammud soolise tööhõivelõhe ületamiseks on olnud väikesed. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | See ei tähenda mitte ainult põhiliste inimõiguste rikkumist, vaid põhjustab ka suuri majanduslikke ja sotsiaalseid kulusid ning pidurdab piirkonna majanduskavu. Igal aastal kaotavad Lääne-Balkani riigid soolise lõhe tõttu tööturul keskmiselt 18 % nende kogu SKPst (8). Üks kolmandik sellest kaotusest tuleneb moonutustest naiste ja meeste elukutsevalikus. Ülejäänud kaks kolmandikku vastab kuludele, mis on seotud lõhega tööjõus osalemisel. Lääne-Balkani riike tuleks ergutada optimaalselt kasutama seni kasutamata inimressursse, toetama ja lihtsustama naiste osalemist tööturul ning tegelema küsimusega, et suur osa naisi tegutseb mitteametlikus majanduses. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | See sooline lõhe tuleneb kinnistunud normidest seoses perekondlike rollidega ning ametiasutuste ebapiisavatest jõupingutustest nende probleemidega tegelemisel. Perekonnaga seotud ülesanded kipuvad langema naiste õlule ning paindlikke töötingimusi esineb äärmiselt harva. See sunnib naisi valima pere ja karjääri vahel. Ametlikult töötavaid naisi on oluliselt vähem kui mehi, naised teenivad vähem ja on harva kõrgetel ametikohtadel. Oluline on kaasata arutellu ka mehed ja ergutada neid võtma enda kanda suuremat osa perekonnaga seotud ülesannetest. |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Taskukohase lapsehoiuteenuse kättesaadavus ning isapuhkuse kasutamise edendamine on üks eeltingimusi naiste osalemise suurendamiseks tööturgudel. Samuti on vaja erimeetmeid, et parandada tööturu sobivust naistöötajatele, näiteks riiklike lastehoidude ja lasteaias antava hariduse pakkumine väikelastele. Naiste ja meeste palga- ja pensionilõhet tekitavad muu hulgas tegurid, nagu stereotüübid laste kasvatamisel, eriti mõnes kogukonnas, ning hoiakud poiste ja tüdrukute hariduse suhtes, samuti stereotüübid seoses tüüpiliste naiste või meeste ametitega. |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | Palgalõhe piirkonnas on ligikaudu 20 % (9) ja see on püsiv probleem. See omakorda mõjutab soolist pensionilõhet ning naiste ja meeste ebavõrdsust pensionieas. Palgavaeste – kellest paljud on naised – hulga võimalik suurenemine näitab selgelt, et valitsus, tööandjad ja sotsiaalpartnerid peavad sellele osutama suuremat poliitilist tähelepanu ja tegutsema mitte ainult otsest meetmete abil, mis on seotud nii miinimumpalga kui ka äraelamist võimaldava töötasuga, astmelise maksustamise, madalapalgaliste toetuste ja sotsiaalabiga, vaid ka – ja see on veelgi tähtsam – kaudsete meetmete abil, nagu paindlikumad töötingimused, eluase, oskuste täiendamine ja lapsehoid. |
| --- | --- |

6.5.

| 6.6. | Majanduslikul olukorral ja töövõimaluste puudumisel on negatiivne mõju naistele, iseäranis noortele naistele, sundides neid oma riigist lahkuma ja seega suurendades ajude äravoolu piirkonnast. Välja tuleks töötada poliitikameetmed, mille eesmärk on täies ulatuses kasutada naiste andeid ja oskusi dünaamiliselt muutuvas majanduskeskkonnas. Seoses sellega võiks kaaluda naisekspertide võrgustike loomist, et tuua esile nende asjatundmust eri valdkondades. Lisaks tuleks parandada elukestva õppe kättesaadavust naistele ja see neile tagada. |
| --- | --- |

6.6.

| 6.7. | Haridusstereotüüpide murdmiseks tuleb järjepidevalt innustada tüdrukuid ja naisi tegelema rohkem STEM-valdkonnaga (teadus, tehnoloogia, inseneeria ja matemaatika), osalema rohkem kutseõppes ja koolituses ning praktikatel. |
| --- | --- |

6.7.

7.   Naiste võimestamine

7.1.   Naiste majanduslik võimestamine

| 7.1.1. | Naisettevõtjad kujutavad endast jätkuvalt kasutamata ettevõtlus- ja töökohtade loomise võimalust ning olulist majanduskasvu liikumapanevat jõudu. Naisettevõtjad puutuvad ettevõtte asutamisel ja kasvatamisel kokku ainulaadsete probleemidega, nagu äri- ja ettevõtlusalaste oskuste puudumine ning pankade laialt levinud eelarvamused naiste juhitavatele ettevõtetele laenu andmisel. Puudub naisettevõtluse ühtne määratlus, mistõttu on selle olulise teema kohta vähe andmeid. |
| --- | --- |

7.1.1.

| 7.1.2. | Muutuste ajendiks on selged tõendid, et Lääne-Balkani riikides on hulgaliselt kõrge kvalifikatsiooniga naisi ning seega peaksid kõik soolise tasakaalu poolt argumendid põhinema väärtuse ja eelistuste põhimõttel ja mitte positiivsel diskrimineerimisel. Sellest hoolimata on endiselt tegureid, mis takistavad naisi juhtpositsioonile asumast, nagu näiteks töö- ja pereelu ühitamise meetmete puudumine, piiratud juurdepääs võrgustikele, mis on olulised kõrgemate ametikohtade jaoks, enesekindluse puudumine jne (10). |
| --- | --- |

7.1.2.

| 7.1.3. | Samuti soovitaks komitee poliitikakujundajatel ja ettevõtetel tegeleda järgmiste küsimustega tagamaks, et naised Lääne-Balkani riikides pääsevad juhtivatele ametikohtadele: (11)







  — | juhtival kohal töötavate naiste parem nähtavus ühiskonnas; |
| --- | --- | --- |

7.1.3.

—

juhtival kohal töötavate naiste parem nähtavus ühiskonnas;

| — | suurem läbipaistvus talentide otsimisel; |
| --- | --- |

—

suurem läbipaistvus talentide otsimisel;

| — | soorolle puudutavate stereotüüpide ümberlükkamine; |
| --- | --- |

—

soorolle puudutavate stereotüüpide ümberlükkamine;

| — | juhtorgani koosseisu pikaajaline planeerimine; |
| --- | --- |

—

juhtorgani koosseisu pikaajaline planeerimine;

| — | talendivõrgustiku loomine; |
| --- | --- |

—

talendivõrgustiku loomine;

| — | parimate tavade näidete levitamine; |
| --- | --- |

—

parimate tavade näidete levitamine;

| — | kooskõlastatud andmebaasi loomine juhtorganisse kvalifitseeruvatest naistest. |
| --- | --- |

—

kooskõlastatud andmebaasi loomine juhtorganisse kvalifitseeruvatest naistest.

| 7.1.4. | Naiste idufirmadele ja kasvavatele ettevõtetele tuleks tervikliku paketina pakkuda koolitust ning juurdepääsu rahastusele, sh mikrorahastusele (12). Naisettevõtluse edendamine piirkonnas viiks töökohtade loomiseni ning tooks kõigile kaasa majanduslikku kasu. Sel eesmärgil tuleks aktiivsemalt kasutada selliseid meetmeid nagu ettevõtlusinkubaatorid, mentorlusprogrammid, innovatsioonikeskused, tehnoloogialaborid ja muud vormid naiste toetamiseks ettevõtluses. |
| --- | --- |

7.1.4.

| 7.1.5. | Naisettevõtjate ühingud peaksid aktiivselt osalema otsustusprotsessides ja avalikus dialoogis kohalike ja piirkondlike ametiasutuste ning partnerorganisatsioonidega. Hiljutistest selle valdkonna projektidest on nähtunud, et teemat tunnustatakse kõrgematel tasanditel varasemast rohkem ning toetus naisettevõtjatele on liikunud projekti staatusest edasi, kujunedes pidevaks protsessiks. Edasiste märkimisväärsete edusammude saavutamiseks oleks vaja muutust inimeste mõtteviisis. |
| --- | --- |

7.1.5.

| 7.1.6. | Naisettevõtjate koondamisel täidavad tähtsat rolli sotsiaalsed ettevõtted ja neid tuleks edendada kogu piirkonnas, et koordineerida tegevust ja lihtsustada edukat juurdepääsu rahastamisele. |
| --- | --- |

7.1.6.

| 7.1.7. | Noorte ettevõtlus on piirkonna jaoks väga oluline ja digitaalse piirini jõudmiseks tarvis on uut kasvumudelit. See peaks põhinema innovatsioonil ja uue millenniumipõlvkonna ettevõtlusvaimul. Mudel peaks muu hulgas sisaldama uuele töömaailmale kohandatud haridust noorte naiste ja meeste jaoks koos kindlate rahastamislahendustega. |
| --- | --- |

7.1.7.

7.2.   Naiste poliitiline võimestamine

| 7.2.1. | Kõigis Lääne-Balkani partnerriikides on kehtestatud sookvoodid ning võetud on üsna tugevaid poliitikameetmeid naiste esindatuse suurendamiseks. Suurema osa partnerriikide kvoodisüsteemide kohaselt peavad poliitiliste parteide nimekirjad sisaldama vähemalt 30 % naissoost kandidaate, v.a Bosnia ja Hertsegoviinas ning endises Jugoslaavia Makedoonia vabariigis, kus miinimummääraks on 40 %. |
| --- | --- |

7.2.1.

| 7.2.2. | Ehkki sookvoodid arenevad ja toovad piirkonnas kaasa positiivseid muutusi, ei kohaldata seda poliitikat järjekindlalt. Selle tulemusel ei ole naiste seisund poliitikas ja nende osalemine otsustusprotsessides oluliselt paranenud ning see ei ole ikkagi jätkusuutlik. |
| --- | --- |

7.2.2.

| 7.2.3. | Piirkonnas on toimunud hierarhiline marginaliseerumine, mis tähendab, et kõrgematel otsuste tegemise ametikohtadel on mehi rohkem kui naisi. Endiselt ei ole kõrgeimatel võimupositsioonidel naisi. Väga sageli tegutsevad nad hariduse, tervishoiu, sotsiaalpoliitika ja haldusega tegelevates poliitilistes organites ning see võib viia mõnedes sektorites horisontaalse segregatsioonini. Ent naised on märksa vähem esindatud teistes organistes, millel on suurem otsustuspädevus ja mõju poliitikakujundamisele või valitsuse õigusaktidele. |
| --- | --- |

7.2.3.

| 7.2.4. | Võib tuua mõningaid häid näiteid naiste poliitilisest võimestamisest selles piirkonnas. Kohalikel organisatsioonidel õnnestus naised poliitilistesse protsessidesse kaasata ning poliitilistes parteides naistele pakutav tugi viis esimese naissoost linnapea valimiseni Kosovos. Albaanias juhtisid partnerid kodanikuühiskonna koalitsiooni nõudma sookvootide järgimist parlamendis, mis on suurendanud naiste osalust mõnedel viimastel valimistel. On mitmeid käimasolevaid plaane, mehhanisme ja toetusstruktuure piirkonnas naiste poliitilise osalemise suurendamiseks ning tehtud on juba märkimisväärseid edusamme (13). |
| --- | --- |

7.2.4.

8.   Sotsiaalpartnerite ja kodanikuühiskonna organisatsioonide roll

| 8.1. | Sotsiaalpartneritel ja kodanikuühiskonna organisatsioonidel on Lääne-Balkani riikides oluline roll, et mõjutada avalikku võimu tegelema soolise võrdõiguslikkusega. Nad on olnud positiivsete muutuste ning tolerantsemate ja tugevamate ühiskondade loomise katalüsaatoriks. On välja töötatud mitmeid edukaid naistega seotud algatusi, projekte ja platvorme ning komitee toetab kindlalt neid positiivseid ettevõtmisi. |
| --- | --- |

8.1.

| 8.2. | Naisorganisatsioonid kui kodanikuühiskonna organisatsioonide osa on selleks iseäranis sobiv vahend ja neil on juhtroll nii naistevastase vägivalla ennetamisel kui ka seoses kohaliku ja piirkondliku tasandi lepitustööga. Neil on keskne koht protsessis valitsuste kontrollimiseks ja neilt aru pärimiseks seoses poliitika tõhusa rakendamisega. |
| --- | --- |

8.2.

| 8.3. | Kuigi ametlikult on kasutusele võetud mehhanismid sotsiaalpartnerite ja kodanikuühiskonna organisatsioonide kaasamiseks konsultatsioonimenetlustesse, jätab teabevahetus ja koostöö valitsustega veel paljugi soovida. Viimase aja negatiivsem suhtumine kodanikuühiskonna organisatsioonidesse raskendab neil asjakohase kriitika esitamist ning olemasolevate puuduste tõhusat käsitlemist. Komitee toonitab vajadust toetada naiste õigusi ja võimestamist ning kindlustada sellele koht kodanikuühiskonnas. |
| --- | --- |

8.3.

| 8.4. | Laienemisprotsess ning Berliini protsess on aidanud kaasata kodanikuühiskonda piirkondlikesse algatustesse ja poliitikakujundamisse. On märke edusammudest seoses sektori staatuse ja positsiooniga tervikuna – tehtud on mitmeid muudatusi õigusaktides, koostatud poliitikameetmeid ja eelarveid, võttes arvesse kodanike soove. |
| --- | --- |

8.4.

| 8.5. | Oma suhetes Lääne-Balkani riikide kodanikuühiskonna organisatsioonidega on komitee välja töötanud kahetasandilise, nii piirkondliku kui ka kahepoolse lähenemisviisi. Lääne-Balkani järelevalvekomitee, mille komitee lõi 2004. aastal, on peamine vahend piirkonnas komitee tegevuste koordineerimiseks ning Lääne-Balkani partnerriikide poliitilises, majanduslikus ja sotsiaalses olukorras ning ELi-Lääne-Balkani riikide suhetes toimuvate muutuste jälgimiseks, sealhulgas naiste õiguste valdkonnas. Lääne-Balkani kodanikuühiskonna foorum on osa järelevalvekomitee tööst. 2017. aasta juulis Sarajevos toimunud 6. foorumil arutati naiste õiguste ja naiste mõjuvõimu suurendamise alaseid küsimusi ning võeti vastu soovitused. |
| --- | --- |

8.5.

| 8.6. | Euroopa Komisjoni 2018. aasta teatises laienemise kohta kutsutakse riikide ametiasutusi üles võtma ühiskondade toel vastutuse ja täitma ELiga ühinemise üldtuntud tingimusi. Ükskõik millise muudatuse edu sõltub suures osas kaasavast ja tõhusast reformiprioriteete käsitlevast struktureeritud dialoogist, millesse on hõlmatud tugev kodanikuühiskond. Seepärast peaks EL asjaomase dialoogi edendamiseks ja hõlbustamiseks rohkem tegema. |
| --- | --- |

8.6.

Brüssel, 23. jaanuar 2019

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee

president

Luca JAHIER

---

(1)  Kõnealune määratlus ei piira Kosovo staatust käsitlevaid seisukohti ning on kooskõlas ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 1244/99 ja Rahvusvahelise Kohtu arvamusega Kosovo iseseisvusdeklaratsiooni kohta.

1

(2)  Euroopa Parlamendi uuringuteenistus. Ülevaade teemal „Naised Lääne-Balkani riikides“, juuli 2018.

2

(3)  Lääne-Balkani tippkohtumise kodanikuühiskonna foorum, „Gender Issues in the Western Balkans“, Policy Brief Nr 04, aprill 2018, http://wb-csf.eu/wp-content/uploads/2018/04/CSF-PB-04-Gender-Issues-in-the-Western-Balkans.pdf.

3

(4)  Hughson, 2014, „Gender Country Profile of Bosnia and Herzegovina“ ja Brankovic, 2015 „Multisectoral Cooperation: An Obligation or Wishful Thinking“. ÜRO Arenguprogramm (UNDP).

4

(5)  Petricevic, I. 2012. „Women’s Rights in the Western Balkans in the Context of EU Integration“.

5

(6)  Piirkondlik koostöönõukogu, „A Waiting Game: Assessing and Responding to the Threat from Returning Foreign Fighters in the Western Balkans“, november 2017, https://www.rcc.int/pubs/54/a-waiting-game-assessing-and-responding-to-the-threat-from-returning-foreign-fighters-in-the-western-balkans.

6

(7)  Euroopa Parlamendi uuringuteenistus. Ülevaade teemal „Naised Lääne-Balkani riikides“, juuli 2018.

7

(8)  http://blogs.worldbank.org/europeandcentralasia/key-unlocking-economic-potential-western-balkans-women.

8

(9)  ÜRO Women Regional Project.

9

(10)  ELT C 133, 9.5.2013, lk 68.

10

(11)  ELT C 133, 9.5.2013, lk 68.

11

(12)  Euroopa Komisjoni VKEde poliitika indeks, Lääne-Balkani riigid ja Türgi, 2016, Euroopa väikeettevõtlusalgatuse „Small Business Act“ elluviimise hindamine.

12

(13)  ÜRO Arenguprogramm, 2016.

13

---

| 10.5.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 159/15 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 159/15

---

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „WTO reformimine maailma kaubanduses toimuvate muutustega kohanemiseks“

(omaalgatuslik arvamus)

(2019/C 159/03)

Raportöör: Emmanuelle BUTAUD-STUBBS

| Täiskogu otsus | 12.7.2018 |
| --- | --- |
| Õiguslik alus | kodukorra artikli 29 lõige 2 – |
| | omaalgatuslik arvamus |
| Vastutav sektsioon | välissuhete sektsioon |
| Vastuvõtmine sektsioonis | 19.12.2018 |
| Vastuvõtmine täiskogus | 23.1.2019 |
| Täiskogu istungjärk nr | 540 |
| Hääletuse tulemus
  (poolt/vastu/erapooletuid) | 174/2/3 |

Täiskogu otsus

12.7.2018

Õiguslik alus

kodukorra artikli 29 lõige 2 –

omaalgatuslik arvamus

Vastutav sektsioon

välissuhete sektsioon

Vastuvõtmine sektsioonis

19.12.2018

Vastuvõtmine täiskogus

23.1.2019

Täiskogu istungjärk nr

540

Hääletuse tulemus

(poolt/vastu/erapooletuid)

174/2/3

1.   Järeldused ja soovitused

| 1.1. | Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee soovib veel kord meenutada Maailma Kaubandusorganisatsioonile (WTO) kui rahvusvahelise kaubanduse eestvedajale ning eeskirjade ja distsipliinide väljatöötajale tema kohustust tagada õiglane kaubandus, kaubavahetuse ja -teenuste liberaliseerimine ning läbipaistvus kaubandusega seotud poliitika kujundamisel. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Komitee on veendunud nii selles, et võimalikult kiiresti tuleks läbi viia pakilised reformid, seda eriti vaidluste lahendamise organi apellatsioonikogu tegevuse osas, kui ka selles, et WTO liikmed peaksid pühenduma tööstandarditega seotud ambitsioonikatele ja süsteemsetele muudatustele ning võitlema kliimamuutuste vastu ja üleilmsete kestliku arengu eesmärkide poolt, et kohandada rahvusvahelise kaubanduse eeskirju üleilmsete probleemidega. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Komitee sooviks julgustada Euroopa Komisjoni jätkama liikmesriikide toetusel ambitsioonikat EL-27 kaubanduspoliitikat, millega antakse ELi ettevõtjatele paremad turule juurdepääsu võimalused ja levitatakse ELi väärtusi inimõiguste ja muude tööõiguse põhireeglite valdkonnas, sh diskrimineerimise vastane võitlus, meeste ja naiste võrdõiguslikkus, liidu vabadused jms, mitme-, mõne- (sh WTO), kahe- ja ühepoolsete (üldiste tariifsete soovituste kava, Euroopa Pangandusjärelevalve) lepingute kaudu. ELi kodanikuühiskond nõuab vaba, kuid õiglast kaubandust. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Pärast seda, kui Ühendkuningriik EList lahkub (29. märtsil 2019), saab sellest WTO sõltumatu liige. See tähendab, et ELi 27 liikmesriiki ja Ühendkuningriik peaksid tagama oma kahepoolsed kaubandus- ja investeerimissuhted ning ELi 27 liikmesriiki peaksid asjakohaselt arvesse võtma olulist tariifikvootide probleemi oma vabakaubanduslepingu partneritega. Komitee loodab, et Ühendkuningriik toetab ELi ettepanekuid WTO reformimise osas, et kaasajastada mitmepoolse kaubanduse eeskirju. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Komitee toetab Euroopa Komisjoni ettepanekut toimiva lahenduse leidmiseks, et vaidluste lahendamise organi apellatsioonikogu tagasi õigele teele suunata, ning WTO liikmete edastatud hiljutisi teatisi vaidluste lahendamist reguleerivate eeskirjade ja protseduuride käsitusleppe teatud sätete muutmise kohta. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on Euroopa organiseeritud kodanikuühiskonna esindajana tihedalt kaasatud vabakaubanduslepingute järelevalvesse, poolte kestliku arengu peatükkides võetud kohustuste täitmisesse ja nõudesse võtta arvesse ÜRO kestliku arengu eesmärke ja võitlust kliimamuutuste vastu. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Kaubandustõkete laialdane levik ja maailmakaubanduse põhiosaliste (USA, Hiina jne) impordi (alumiiniumi, terase jms) suurenev maksustamine on tõeline oht maailmakaubanduse kasvule, mis on juba alates 2014. aastast aeglustunud, ning see võib kahjustada ülemaailmset majanduskasvu, jõupingutusi ebavõrdsuse vähendamiseks, kõige haavatavama majandusega riikide arengut ning väärtuste ja töökohtade loomist ülemaailmsetes väärtusahelates. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Nende ohtude tõttu on komitee seisukohal, et on vaja WTO ambitsioonikat reformi. Reform tuleks jagada kahte ossa: esimene, tehnilisem osa kõige pakilisemates küsimustes enne 2019. aasta lõppu, et vältida vaidluste lahendamise organi apellatsioonikogu blokeerimist ja selgitada mõningaid määratlusi; ja teine, süsteemsem osa, mis võib võtta rohkem aega ning mis kohandab WTO missioone ja toimimist maailma kaubanduse olulistes arengutes. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Esimeses etapis tuleks toetada mitut Euroopa Komisjoni ettepanekut, mis esitati 2018. aasta septembris koostatud kontseptsioonidokumendi raames vastusena 28. ja 29. juunil toimunud Euroopa Ülemkogul liikmesriikide antud volitustele. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Kõnealused ettepanekud on järgmised: tugevdada sekretariaadi osa, muuta vaidluste lahendamise organi apellatsioonikogu kohtunike ametiaja eeskirju, ajakohastada subsiidiumide, riigiettevõtete ja tehnosiirde eeskirju ning kasutada laialdasemalt mõnepoolseid avatud läbirääkimisi. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Samuti peab komitee esimeses etapis hädavajalikuks, et WTO peaks ka põllumajandussektori osas ambitsioonikam olema, tagamaks kvaliteetse, ohutu ja turvalise toiduainete tarne. WTO roll rahvusvahelise kaubandusega seotud ebakindluse vähendamises on oluline kõigi riikide põllumajanduse tuleviku jaoks ning riikide suutlikkuse jaoks tagada toiduohutus kooskõlas tootmise kõrgete keskkonnaalaste normide ja loomade heaolu standarditega. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Komitee peab oluliseks, et ELi aluslepingutes kehtestatud ettevaatuspõhimõtet kaitstakse nõuetekohaselt ka mitmepoolsel tasandil ja see saaks täieliku õigusliku tunnustuse, et tagada kõrgetasemelisem kaitse, kasutades inimtervisele või keskkonnale tekkiva ohu korral ennetavat otsuste tegemist. Arvestades selle tähtsust peaks ELi käsitlema seda kõrgeima huvina kõigis kaubandusläbirääkimistes. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | Komitee leiab, et teine prioriteet on rahvusvahelises kaubanduses andmekaitse tagamine mitmepoolsete vahendite abil, mis on inspireeritud standarditest ja eeskirjadest, mis on kehtestatud ELis, Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsioonis, Aasia ja Vaikse ookeani piirkonna riikide majanduskoostöös ja ÜROs. Olemasolevat mitmepoolset vahendit andmekaitsevaldkonnas tuleks edasi arendada ja sellega tuleks innustada ühinema rohkem kolmandaid riike. ELi lähenemist piiriülese andmeedastuse ja andmekaitse horisontaalsätetele tuleks edendada mitmepoolse standardina. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | Kõnealuste kehtivate, põllumajandussektorit ja andmekaitset käsitlevate eeskirjade kohandamine on oluline, võtmaks arvesse paljude WTO liikmete turunäitajaid ja kaubandustavasid. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | Samas tuleb kaaluda ka teisi Euroopa Komisjoni selles etapis nimetamata lennukamate ja süsteemsemate reformide võimalusi. |
| --- | --- |

1.15.

| 1.16. | Komitee soovitab algatada WTO menetluste jaoks arutelu arengumaade määratluse üle, mis võiks toetuda kriteeriumide komplektile, sh näiteks üleilmse majanduse turuosa, ja inimarengu indeksile ning oleks kooskõlas teiste rahvusvaheliste organisatsioonide olemasolevate määratlustega. |
| --- | --- |

1.16.

| 1.17. | Komitee toetatavates ettepanekutes hõlmatakse peamiselt kolme valdkonda: tööstandardid ja inimväärne töö, kliimamuutuste sihid ja ÜRO 2030. aasta kestliku arengu eesmärkide saavutamine. |
| --- | --- |

1.17.

| 1.18. | Tööõiguse põhireeglite ja mitmepoolse kaubanduse eeskirjade sõnastamine on tekitanud probleeme juba rohkem kui 20 aastat. Komitee on seisukohal, et nüüd, kus ÜRO on vastu võtnud ambitsioonikad ja mitmekülgsed kestliku arengu eesmärgid, on WTO-l aeg täita oma ülesandeid rahvusvahelise kaubanduse eestvedajana ja edendada aktiivselt tööõiguse põhireegleid. Seda saab saavutada kestliku arengu eesmärkide ja Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) peamiste konventsioonide tunnustamise teel üldises preambulis ning tolli- ja kaubanduskokkuleppe XX artikli täieliku rakendamise teel nii keskkonna- (XX g) kui ka sotsiaalküsimustes (XX e). |
| --- | --- |

1.18.

| 1.19. | Organisatsiooni tõhususe suurendamiseks tuleb peale praeguste eeskirjade ajakohastamise ja 21. sajandi kaubandusele kohandatud uute eeskirjade väljatöötamise muuta WTO keerukas ühehäälsusel põhinev juhtimisstruktuur paindlikumaks ja läbipaistvamaks. |
| --- | --- |

1.19.

| 1.20. | Seepärast palub komitee Euroopa Komisjonil pidada koos oma peamiste partneritega avatud arutelu WTO otsustusprotsessi, töö läbipaistvuse ja kodanikuühiskonna kaasamise võimalike arengute üle. |
| --- | --- |

1.20.

2.   Rahvusvahelise kaubanduse peamine osaleja

| 2.1. | WTO on kaubanduse mitmepoolsuse nurgakivi, mis on toonud kaasa palju kasulikke edasiminekuid: maailmakaubanduse liberaliseerimisprotsessi, vastastikuse eksperthinnangu kaudu suurema kaubanduspoliitiliste meetmete läbipaistvuse, vaidluste lahendamise organi kohtupraktika, mis võimaldab mõnel organisatsiooni liikmesriigil kasutada tema eeskirjade rikkumisel õigusi teise WTO liikme suhtes, ning eeskirjade ja põhimõtete koostamise, millega reguleeritakse rahvusvahelise kaubanduse arengut (kaubanduse hõlbustamine, võitlus subsideerimisega kalandussektoris jne), kuigi nende koostamine oli aeglane ja keeruline protsess. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Komitee kiidab heaks, et WTO on väljendanud heameelt liikmete arvu suurenemise üle, saanud nn geopoliitiliste hiidude (Hiina ja Venemaa) heakskiidu mitmepoolsuse põhimõtetele ja hõlbustanud haavatavate riikide majanduse integreerimist maailmakaubandusse (Libeeria, Kambodža jne). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Pärast WTO loomist 1995. aasta jaanuaris on see täitnud ülesandeid kolmel rindel: toiminud rahvusvahelise kaubanduse eeskirjade eestkostjana, juhtinud arengumaade majanduse rahvusvahelistumist ja hõlbustanud ülemaailmsete väärtusahelate loomist. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | See töö on peamiselt ellu viidud kolme alljärgneva samba raames.
  2.4.1.   Rahvusvahelise kaubanduse eeskirjade ja põhimõtete kogumi koostamine









  2.4.1.1. | Nende eeskirjadega hõlmatakse praegu kolme peamist valdkonda: üldine tolli- ja kaubanduskokkulepe, teenustekaubanduse üldleping ja intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide leping. Neid kolme sammast on täiendatud vaidluste lahendamise süsteemiga ja läbipaistvuse põhimõttega, mis põhineb liikmesriikide kaubanduspoliitikate uurimisel. Kogu eeskirjade kogum, mille jõustab vaidluste lahendamise organ, annab rahvusvahelistele kauplejatele õiguskindluse ja prognoositavuse, mis on pikaajaliste investeeringute jaoks hädavajalik. |
| --- | --- | --- |

2.4.

2.4.1.   Rahvusvahelise kaubanduse eeskirjade ja põhimõtete kogumi koostamine

2.4.1.1.

2.4.2.   Vaidluste lahendamise organ

| 2.4.2.1. | See on üks peamistest edusammudest, mille WTO on pärast üldist tolli- ja kaubanduskokkulepet saavutanud. Liikmesriikide vaheliste vaidluste lahendamisele kohaldatavad ajakavad ja menetluseeskirjad said ametliku aluse ja need reguleeriti rangete tähtaegadega, mille tulemusena on alates 1995. aastast vaidluste lahendamise organile esitatud rohkem kui 500 vaidlust ja antud välja rohkem kui 350 otsust. |
| --- | --- |

2.4.2.1.

| 2.4.2.2. | Kuigi nende rakendamise osas võib olla ilmnenud mõningaid probleeme, on vaidluste lahendamise organ teinud mitu olulist otsust: õhusõidukite toetused (EL/USA), välismaised müügiettevõtted (EL/USA), puuvillatoetused (Brasiilia/USA) jne. Viimasel ajal on kaubanduspoliitika meetmete laiema levikuga täiendavate või protektsionistlike tollimaksude kehtestamisel (USA/Hiina), sunniviisiliste tehnosiirete ja intellektuaalomandi õiguste mittejärgimisega seoses taotluste arv kasvanud. |
| --- | --- |

2.4.2.2.

2.4.3.   Kaubanduse liberaliseerimise voorud

| 2.4.3.1. | Uruguay voor (1986–1994) on mitmepoolsete läbirääkimiste viimane voor, mille tulemusena töötati välja kaugeleulatuv tööstuste tollimaksude vähendamise programm, kaotati mittetariifsed meetmed, sealhulgas tekstiili- ja rõivatoodete kvoodid, samuti kehtestati tugevdatud eeskirjad ja vaidluste lahendamise uued menetlusnormid. |
| --- | --- |

2.4.3.1.

3.   WTO praegused vajakajäämised

3.1.   
  Jätkuv kriis vaidluste lahendamise organi apellatsioonikogus

| 3.1.1. | Apellatsioonikogu, mis on WTO õigusemõistmise funktsiooni nurgakivi, valitseb praegu täieliku ummikseisu oht: kui USA keeldub jätkuvalt uute kohtunike ametisse nimetamisest, on 2019. aasta detsembriks jäänud vähem kui kolm alalist kohtunikku, kes on võimelised kõnealuses organis töötama. See blokeering takistaks apellatsioonikogul otsuste langetamist, kuna selleks on vaja vähemalt kolme kohtunikku, ja seda ajal, mil vaidluste arv protektsionismi tugevneva surve tõttu üha suureneb. |
| --- | --- |

3.1.1.

| 3.1.2. | Ameerika Ühendriikide kaubandusesindaja büroo on kritiseerinud vaidluste lahendamise organi praegust toimimist: tegutsemine väljapool oma põhirolli WTO liikmete kaubandusvaidluste lahendamisel, 90-päevase tähtaja arvestamata jätmine, arvamuste esitamine küsimustes, mis ei ole seotud vaidluse esemega, ja asjaolu, et tuleb leida uus tasakaal apellatsioonikogu õiguste ja kohustuste vahel. |
| --- | --- |

3.1.2.

| 3.1.3. | See on paradoks, arvestades, et USA on osa väikesest liikmete ringist, kes kasutavad ELi, Kanada, Brasiilia ja India kõrval vaidluste lahendamise organit kõige rohkem. |
| --- | --- |

3.1.3.

3.2.   
  Suutmatus esitada uusi mitmepoolseid eeskirju või kokkuleppeid

| 3.2.1. | Komitee võtab teadmiseks, et WTO on saanud teatud arvu tagasilööke (nt 2001. aastal käivitatud Doha vooru peatamine, tegevusetus seoses mitmes liikmesriigis rakendatud ebaõiglaste tavadega ja ministrite deklaratsiooni vastu võtmata jätmine 2017. aasta detsembris Buenos Aireses toimunud ministrite konverentsil), kuigi on tehtud mõned edusammud, eelkõige kaubanduse lihtsustamise lepingu jõustumine 2013. aastal. See on innustanud paljusid kaubanduspartnereid (ELi, USAd, Jaapanit, Kanadat, Hiinat jne) ja valitsusväliseid organisatsioone tegema ettepanekuid selle tööülesannete ja töömeetodite osas oluliste reformide tegemiseks. |
| --- | --- |

3.2.1.

| 3.2.2. | Tegelikkuses peegeldavad need ebaõnnestumised WTO raskusi oma tegevuseeskirjade kohandamisel rahvusvahelise kaubanduse uue olukorraga: protektsionistlike meetmete kasv, üleilmse kaubanduskeskkonna keerukus, avaliku arvamuse surve kaubanduspoliitika kujundajatele kaubanduse sotsiaalsete tagajärgede ja keskkonnamõju tõttu, mõningane üleilmastumisega kaasnev kahjulik mõju vastasus, riigihangete liiga aeglane ja geograafiliselt piiratud avamine ning tohutute subsiidiumide tõttu tekkinud liigne tootmisvõimsus teatud tööstussektorites. |
| --- | --- |

3.2.2.

| 3.2.3. | Paljude WTO liikmete täielikul kaasamisel mitmepoolsesse eeskirjapõhisesse kaubandussüsteemi on ilmnenud raskusi: arvestades nende majanduslikku suurust, riigi ja erinevate avalike asutuste osa äriotsuste tegemisel, on teada, et viimase 15 aasta jooksul on mitu WTO liiget (Ameerika Ühendriigid, Euroopa Liit, Jaapan, Kanada jne) teinud vaidluste lahendamise organile palju kaebusi ja pöördumisi seoses intellektuaalomandi õiguste rikkumise, sunniviisilise tehnosiirde, teatud sektori välismaiste ettevõtete investeeringutele piiratud juurdepääsu võimaldamise, ekspordikontrolli, mõne tööstussektori suurte riiklike toetustega jne. |
| --- | --- |

3.2.3.

3.3.   
  Arenenud riikide ja suurte areneva majandusega riikide vaheliste õiguste ja kohustuste üldine tasakaalustamatus

| 3.3.1. | Alates WTO loomisest on see pidevalt uusi liikmeid vastu võtnud (kokku 36): nende hulgas on nii olulisi riike, kes on nüüd „mitmepoolses klassis“, kui ka ebakindlaid arengumaid, kes soovivad integreeruda rahvusvahelisse kaubandusse. |
| --- | --- |

3.3.1.

| 3.3.2. | Tuleb märkida, et WTO ei ole välja töötanud arenenud ja arengumaade määratlust, v.a vähim arenenud riikide mõiste, mille on defineerinud ÜRO: iga ühinemisprotsessi edukalt lõpetanud riik deklareerib, millisesse kategooriasse ta kuulub, ja seda võib vaidlustada. Selline olukord, mis põhineb enesemääratlusel, on problemaatiline, sest mitmed suured areneva majandusega riigid, kes on kuulutanud end arengumaaks, saavad selle alusel vabastuse, kuigi nende majandustulemused ja edukas integratsioon rahvusvahelises kaubanduses viitavad sellele, et neid tuleks pigem arvesse võtta tööstusriikide kategoorias. Seega soovitab komitee avada WTO menetluste jaoks arutelu arengumaade määratluse kohta, mis võiks toetuda kriteeriumide komplektile, sh näiteks üleilmse majanduse turuosa, ja (nagu on soovitanud Euroopa Parlament) inimarengu indeksile (1) ning oleks kooskõlas teiste rahvusvaheliste organisatsioonide olemasolevate määratlustega. |
| --- | --- |

3.3.2.

| 3.3.3. | Nagu Euroopa Komisjon oma 2015. aasta teatises esile tõi: (2)„Peamiste kaubanduspartnerite suhtelises majanduslikus mõjuvõimus on toimunud suur muutus, mida ei ole WTO süsteemis veel täielikult kajastatud. Selle tulemusel on tärkava turumajandusega suurriikide panus mitmepoolsesse kaubandussüsteemi ja kasu, mida nad sellisest süsteemist saavad, hakanud üha enam tasakaalust välja minema“ (lk 28). |
| --- | --- |

3.3.3.

| 3.3.4. | Vaatamata tööstusriikide üldiste tariifsete soodustuste saamisele 2005. aastast kuni 2015. aastani ei ole vähim arenenud riigid suutnud rahvusvahelises kaubanduses suurt edasiminekut saavutada: nende osakaal on tõusnud 0,8 %-lt 1 %-le (3). Komitee arvates näitab see seisak, et vähim arenenud riikidele tuleks anda samasugune kvoodi- ja tollimaksuvaba juurdepääs turule, nagu tööstusriikidele ja suurtele arenevatele riikidele. |
| --- | --- |

3.3.4.

4.   Kiireloomuliste reformisuundade eesmärk on ületada praegune kriis

4.1.   
  Otsese lahenduse leidmine, millega vaidluste lahendamise organ õigele teele suunata

| 4.1.1. | Komitee toetab Euroopa Komisjoni ja Euroopa Parlamendi koostatud ettepanekuid, mis võimaldaksid pikendada praeguste kohtunike ametiaega kauemaks kui kolm aastat, et tulevikus näha ette täistööajaga sõltumatute professionaalsete kohtunike värbamine ning tõsta apellatsioonikogu kohtunike arv seitsmelt üheksale. |
| --- | --- |

4.1.1.

| 4.1.2. | Komitee toetab mitme WTO liikmesriigi edastatud peanõukogu 12.–13. detsembri 2018. aasta järelduste põhjal koostatud kahte teatist, milles tehakse ettepanek muuta vaidluste lahendamist reguleerivate eeskirjade ja protseduuride käsitusleppe teatud sätteid: 90-päevase perioodi võimalik erand, konkreetse munitsipaalseaduse meetme välistamine osalisriigi poolt, vaidluste lahendamise organi liikmete arvu suurendamine 7-lt 9-le ja nende ametiaja pikendamine. |
| --- | --- |

4.1.2.

4.2.   
  Mõnepoolsete avatud läbirääkimiste sagedasem kasutamine

| 4.2.1. | On sõlmitud arvukalt kahepoolseid ja piirkondlikke kokkuleppeid, (4) mis on selle otsene tagajärg, et alates 2001. aastast mitmepoolne dünaamika puudub. Komitee soovitab, et mõlemapoolsed lepingud peaksid olema sõlmitud WTO raamistikus ja olema igal juhul rohkem avatud ja läbipaistvamad. Mõnepoolsetel läbirääkimistel on mitmepoolsete läbirääkimistega võrreldes teatavad eelised:






  — | need põhinevad selliste riikide kriitilisel massil, kes soovivad tegutseda; |
| --- | --- | --- |

4.2.1.

—

need põhinevad selliste riikide kriitilisel massil, kes soovivad tegutseda;

| — | need hõlmavad lühemaid läbirääkimisi; |
| --- | --- |

—

need hõlmavad lühemaid läbirääkimisi;

| — | ei ole ühehäälsuse põhimõtte väärkasutamise ohtu, sest üks riik või vähem oluliste riikide rühm ei saa kokkulepet blokeerida; |
| --- | --- |

—

ei ole ühehäälsuse põhimõtte väärkasutamise ohtu, sest üks riik või vähem oluliste riikide rühm ei saa kokkulepet blokeerida;

| — | nende ulatus on sageli piiratud, mis tähendab, et neis on võimalik keskenduda partnerite kohustuste mõjule ning edendada investeeringuid, kaubandust ja töökohtade loomist. |
| --- | --- |

—

nende ulatus on sageli piiratud, mis tähendab, et neis on võimalik keskenduda partnerite kohustuste mõjule ning edendada investeeringuid, kaubandust ja töökohtade loomist.

| 4.2.2. | Seda lahendust on juba kasutatud ja see on andnud positiivseid tulemusi, kuigi seda tuleb veel uurida (ITA I ja II, riigihankeleping). |
| --- | --- |

4.2.2.

| 4.2.3. | Mõnepoolseid avatud, kaasavaid ja läbipaistvaid lepinguid võiks kasutada süstemaatilisemalt, lisades samas sätteid kaasamismehhanismide kohta, mis võimaldavad allakirjutanud riikidel kokkuleppe eeliseid teatud kohustuste täitmisel ja rakendamisel arvesse võtta. |
| --- | --- |

4.2.3.

| 4.2.4. | Mõnepoolsete avatud lepingute sõlmimise eesmärgil käivad praegu läbirääkimised mitmel teemal, näiteks e-kaubandus, investeeringute hõlbustamine ning mikro-, väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted, keskkonnakaupade ja -teenuste liberaliseerimine ja teenustekaubandus. |
| --- | --- |

4.2.4.

| 4.2.5. | WTO liikmed on teinud olulisi samme mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete perspektiivi toomiseks arutelu keskmesse näiteks mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete toetamise ühise avatud algatuse kaudu, mis käivitati Buenos Aireses 2017. aastal. Keskendutakse kaubanduse rahastamisele ja mitmepoolsed arengupangad on reageerinud oma kaubanduse rahastamise toetamise programmide kaudu. Kaubanduse lihtsustamise leping aitab tolliprotseduuride tõhustamise, lihtsustamise ja standardimise abil vähendada kaubanduskulusid ning leevendada mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete halduskoormust. Komitee soovitab kõikehõlmavat kaasavat, sidusat ja tõhusat mitmepoolset lähenemist, milles arvestataks mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete kõigi alarühmade ning huvidega. |
| --- | --- |

4.2.5.

4.3.   
  Mõne olemasoleva eeskirja ajakohastamine

4.3.1.   Subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete leping

| 4.3.1.1. | Komitee toetab Euroopa Komisjoni 2018. aasta septembri kontseptsioonidokumendis koostatud ettepanekuid, milles käsitletakse otseseid ja kaudseid tööstusharu subsiidiume teatud liikmesriikides (näiteks „Made in China 2025“), mida arutatakse USA, Jaapani ja Kanadaga: kehtestada eeldus, et kõik teatamata jäetud subsiidiumid moonutavad turgu, parandada teavitamismenetlust ja lisada uusi subsiidiumiliike, näiteks selliseid, mis antakse maksejõuetule või raskustesse sattunud äriühingule ilma usaldusväärse ümberkorralduskavata. Rohkem tähelepanu tuleks pöörata ka erinevate hindade rakendamise praktikale, mida kasutavad mõned riigid, nt Venemaa, konkurentsieelise saamiseks, eriti energiamahukates tööstusharudes. |
| --- | --- |

4.3.1.1.

| 4.3.1.2. | Arvestades WTO liikmesriikide subsiidiumide avaldamise arvu vähenemise tendentsi – see on vähenenud 1995. aasta 50 protsendilt (128 liikmesriiki) praeguse 38 protsendini (164 liikmesriiki) (5) –, on vaja kehtestada tugevam teadete, sealhulgas sanktsioonide järelevalve süsteem. |
| --- | --- |

4.3.1.2.

4.3.2.   Sunniviisiline tehnosiire

| 4.3.2.1. | Komitee toetab Euroopa Komisjoni ettepanekuid, kes soovib kehtestada uued mehhanismid sunniviisiliste tehnosiirete mitmesuguste vormide kontrollimiseks (ühisettevõtete piirangud, välismaiste äriühingute omakapitalirahastuse piirangud, litsentside andmine läbipaistmatute kriteeriumide alusel, litsentside andmine piirangutega) ning kaubandussaladuste tõhusamaks kaitsmiseks. Need uued mehhanismid peaksid hõlmama ainult sunniviisilisi tehnosiirdeid, mitte aga arengumaades head mõju avaldavaid tehnosiirdeid üldisemalt. |
| --- | --- |

4.3.2.1.

4.3.3.   Riigi omanduses olevad ettevõtted

| 4.3.3.1. | Riigi omanduses olevate ettevõtete määratlust ja nendega seotud eeskirju tuleb ajakohastada ja selgitada, et hõlmata kõiki ettevõtteid, mis on otseselt või kaudselt seotud riigi või avalik-õiguslike asutustega. |
| --- | --- |

4.3.3.1.

4.3.4.   Uute reeglite arutamine eri- ja diferentseeritud kohtlemise valdkonnas

| 4.3.4.1. | Komitee toetab Euroopa Komisjoni 2018. aasta septembri kontseptsioonidokumenti, kus on esitatud mitu huvitavat võimalust (astmelisus ja loobumine, objektiivsed kriteeriumid, millega tagada eri- ja diferentseeritud kohtlemine arengumaadele, iga juhtumi puhul võimalike uute paindlikkussuhete taotluste läbivaatamine eri- ja diferentseeritud kohtlemise raames). |
| --- | --- |

4.3.4.1.

4.3.5.   Investeeringud

| 4.3.5.1. | Buenos Airese ministrite konverentsil kirjutasid 45 WTO liiget alla ühisdeklaratsioonile investeeringute hõlbustamise kohta kaubanduses, kutsudes üles avama läbirääkimisi läbipaistvuse ja prognoositavuse mitmepoolse raamistiku loomiseks. Komitee märgib, et kuigi välisinvesteeringud on kasulikud, võivad nendega kaasneda riskid, ja osutab oma arvamusele, milles esitatakse soovitused võimaliku kahjuliku mõju ennetamiseks mõeldud meetmete võtmiseks (6). |
| --- | --- |

4.3.5.1.

| 4.3.5.2. | On vaja välismaiste otseinvesteeringute suuremat läbipaistvust, sest tohutud vood arengumaade suunas näivad läbipaistmatud. Mitmepoolse investeerimiskohuse asutamise kontekstis soovib komitee viidata oma arvamusele, milles ta rõhutab paljusid põhiküsimusi, mida tuleks arvesse võtta (7). |
| --- | --- |

4.3.5.2.

4.3.6.   Riigihanked

| 4.3.6.1. | Edusamme on vaja teha kolmes järgmises valdkonnas:






  — | läbipaistvus ja sanktsioonide kohaldamine, kui kohustuslikud aruandlusnõuded ei ole täidetud; |
| --- | --- | --- |

4.3.6.1.

—

läbipaistvus ja sanktsioonide kohaldamine, kui kohustuslikud aruandlusnõuded ei ole täidetud;

| — | riigihankelepingu allkirjastanud riikide arvu ja selle lepingu alla kuuluvate riigihankemenetluste ulatuse suurendamine. Prioriteet on kutsuda lepingut allkirjastama selliseid riike nagu Hiina, Venemaa ja India ning nende kohustused peavad hõlmama nii riiklikke kui ka piirkondlikke tasandeid ning riigiga sidemeid omavaid ettevõtteid; |
| --- | --- |

—

riigihankelepingu allkirjastanud riikide arvu ja selle lepingu alla kuuluvate riigihankemenetluste ulatuse suurendamine. Prioriteet on kutsuda lepingut allkirjastama selliseid riike nagu Hiina, Venemaa ja India ning nende kohustused peavad hõlmama nii riiklikke kui ka piirkondlikke tasandeid ning riigiga sidemeid omavaid ettevõtteid;

| — | tuleb säilitada hankeüksuste suutlikkus kasutada hankemenetlustes keskkonnaalaseid, sotsiaalseid ja tööga seotud kriteeriume, näiteks kohustust täita kollektiivlepinguid (8). |
| --- | --- |

—

tuleb säilitada hankeüksuste suutlikkus kasutada hankemenetlustes keskkonnaalaseid, sotsiaalseid ja tööga seotud kriteeriume, näiteks kohustust täita kollektiivlepinguid (8).

4.3.7.   E-kaubandus

| 4.3.7.1. | 2017. aasta detsembris toimunud WTO ministrite konverentsil Buenos Aireses toetas 77 % e-kaubandusest esindavat 71 liikmesriiki mõnepoolse algatuse mõistet, et stabiliseerida reguleerivat raamistikku ning mobiliseerida kõige haavatavama majandusega riikides oskusi ja oskusteavet. 2030. aasta e-kaubanduse kõrgetasemeline töörühm esitas seejärel 4. oktoobril 2018. aastal aruande WTO avalikule foorumile. |
| --- | --- |

4.3.7.1.

| 4.3.7.2. | Komitee on seisukohal, et teenustekaubanduse üldlepingu telekommunikatsiooni puudutavat lisa ja viitedokumenti tuleks kasutada alguspunktina, et luua e-kaubanduse jaoks ühtsed ja ambitsioonikad eeskirjad, mis on suunatud paljudele eesseisvatele probleemidele. Nende hulka kuuluvad kodumaiste ja välismaiste ettevõtjate mittediskrimineerimise põhimõtte jõustamine piiriüleste voogude arengut takistavate tegurite kõrvaldamisega, näiteks nõue, et serverid peavad paiknema kohapeal, võttes seejuures arvesse olulist vajadust kehtestada üldist huvi käsitlev erand (turvalisus, avalik kord), ning riiklikele ja välismaistele ettevõtetele juurdepääsu tagamine digitaalsele kaubandusplatvormile samadel tingimustel; andmetervikluse tagamine; ettevõtjate õiguskindluse tagamine seoses nende investeeringutega; ja digitaalse lõhe vastu võitlemiseks telekommunikatsioonitaristu investeeringute edendamine. |
| --- | --- |

4.3.7.2.

| 4.3.7.3. | Sellegipoolest rõhutab komitee, et iga e-kaubanduse algatus peab olema täielikult kooskõlas allpool esitatud soovitusega rahvusvahelises kaubanduses andmekaitse tagamise kohta ja horisontaalsätetega piiriülese andmeedastuse ja isikuandmete kaitse kohta (ELi kaubandus- ja investeerimislepingutes). |
| --- | --- |

4.3.7.3.

4.4.   
  Andmekaitse rahvusvahelises kaubanduses

| 4.4.1. | Komitee on seisukohal, et tehnoloogia kiiret arengut ja IKT taristu pidevat laienemist arvestades on tarvis valitsusepoolset hoolikat järelevalvet ja jälgimist. Kuigi kaitse piisavuse otsuseid hinnatakse iga nelja aasta tagant (vt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/679 (9) (isikuandmete kaitse üldmäärus) artikli 45 lõiget 3), soovitab komitee, et komisjon, andmekaitseasutused ja kolmandate riikide valitsusasutused oleksid pidevas kontaktis, et selgitada selles väga dünaamilises tehnoloogilises ja majanduskeskkonnas välja uued probleemid (10). |
| --- | --- |

4.4.1.

| 4.4.2. | Komitee leiab, et Euroopa Komisjoni prioriteet peaks olema andmekaitsenormide kasutamise edendamine mitmepoolsete õigusaktide abil ja seda kohustust tuleks toetada ressurssidega, et tagada a priori inimõiguste tõeline kaitse ja a posteriori tõhus õiguskaitsevahend tekkinud kahju korral (11). Euroopa Nõukogu 1981. aasta konventsioon nr 108 koos selle 1999. aasta lisaprotokolliga on ainus siduv mitmepoolne õigusakt andmekaitse valdkonnas. Seda õigusakti tuleks edasi arendada ja rohkem kolmandaid riike tuleks julgustada sellega liituma. |
| --- | --- |

4.4.2.

| 4.4.3. | Edasi tuleks arendada mitmepoolseid jõupingutusi Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD), G20 ning Aasia ja Vaikse ookeani piirkonna riikide majanduskoostöö (APEC) raames, pidades silmas tõeliselt ülemaailmse mitmepoolse andmekaitsesüsteemi rajamist. Koostöö ÜRO eriraportööriga eraelu puutumatuse õiguse küsimustes peaks olema tõhus ja funktsionaalne. |
| --- | --- |

4.4.3.

| 4.4.4. | Komitee loodab, et komisjon, nõukogu, liikmesriikide valitsused ja parlamendid ning USA valitsus ja Kongress kiidavad heaks Euroopa Parlamendi 6. aprilli 2017. aasta resolutsiooni ELi-USA andmekaitseraamistikuga Privacy Shield ette nähtud kaitse piisavuse kohta. Euroopa Parlament väljendab oma resolutsioonis tõsiseid kartusi, millest paljud viitavad asjaolule, et leping ja USA praegune õigusraamistik ei kaitse tegelikkuses ELi kodanike õigusi (12). |
| --- | --- |

4.4.4.

| 4.4.5. | Komitee nõuab, et kõikidel juhtudel vastaks iga tulevane andmeedastuse mitmepoolne algatus ELi kaubandus- ja investeerimislepingute ELi piiriülese andmeedastuse ja andmekaitse horisontaalsätetele, eriti artikli B lõikele 2 (13). |
| --- | --- |

4.4.5.

4.5.   
  Põllumajandus kaubandusläbirääkimistes

| 4.5.1. | 2015. aasta 242 miljardi euro suuruse ühendusesisese impordi ja ekspordi juures on EL maailmas peamine põllumajanduslike toiduainetega kaupleja, millest saavad kasu tootjad ja tarbijad nii ELis kui ka sellest väljaspool (14). Komitee leiab, et EL peab arvestama hiljutiste ELi kaubanduslepingute mõjuga põllumajandusele kogu ELis ning kogu maailma kaubanduse arenguga (15). WTO roll rahvusvahelise kaubandusega seotud ebakindluse vähendamises on põllumajanduse tuleviku jaoks oluline. |
| --- | --- |

4.5.1.

| 4.5.2. | Selleks, et säilitada või suurendada stabiilset, ohutut ja turvalist toiduainete tarnet, tuleb igas WTO liikmesriigis tagada tugeva ja elujõulise põllumajandussektori olemasolu. Loomulikult aitab kaubandus ühtlustada pakkumise ja nõudluse tasakaalutust, edendades ressursside tõhusat kasutamist ja suurendades turuvõimalusi ja majanduskasvu, luues sel viisil maapiirkondades töökohti, tulu ja heaolu (16). |
| --- | --- |

4.5.2.

| 4.5.3. | WTO 1995. aasta sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete rakendamise lepingus hõlmatakse toiduohutuse ning looma- ja taimetervise eeskirjade kohaldamist. Artikli 5 punktis 7 käsitletakse ettevaatuspõhimõtet, mis on nüüd sätestatud ka Lissaboni lepingus. Igal katsel muuta seda muul kui mitmepoolsel tasandil oleksid maailmakaubanduse korrale ning sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete rakendamise lepingu enda tulevasele usaldusväärsusele tõsised tagajärjed (17). Küll aga näeb komitee ELi aluslepingutes kehtestatud ettevaatuspõhimõtte suurt tähtsust ning nõuab selle nõuetekohast kaitset ja täielikku õiguslikku tunnustamist mitmepoolsel tasandil, et tagada kõrgetasemelised toiduohutusstandardid ning loomade heaolu ja keskkonnastandardid põllumajanduslikus tootmises. Komitee võtab murelikult teadmiseks, et EL ei ole suutnud kehtivate eeskirjade alusel kaitsta oma ettevaatusmeetmeid kahes WTO vaidluses. Arvestades ettevaatuspõhimõtte tähtsust peaks ELi käsitlema seda kõrgeima huvina kõigis kaubandusläbirääkimistes. |
| --- | --- |

4.5.3.

| 4.5.4. | Nagu näitas Nairobi konverents, kus vastu ootusi kiideti heaks märkimisväärse tähtsusega ministrite deklaratsioon, on ELil hea positsioon täita tulevastes läbirääkimistes põllumajandustoodetega kauplemise osas juhtivat rolli. See põhineb ELi tajutaval juhtival osal nii jätkusuutlikkuse kui ka arengu edendamisel (tema osa Nairobis) ning varasemate ühise põllumajanduspoliitika reformide tulemusena ei ole EL enam esmalt kaitsepositsioonil (18). Igal juhul tuleb vähim arenenud riike ja nende konkreetset haavatavust põllumajandussektorites kaitsta kõigi saadavaolevate vahendite, näiteks diferentseeritud ja erikohtlemise mehhanismide ja erikaitsemehhanismi abil. |
| --- | --- |

4.5.4.

| 4.5.5. | Seetõttu on komitee seisukohal, et ühise põllumajanduspoliitika ning ELi järgitava rahvusvahelise kaubanduspoliitika vahel peaks olema palju sidusam strateegia. |
| --- | --- |

4.5.5.

4.6.   
  Teenused

| 4.6.1. | Buenos Aireses toimunud ministrite konverentsil esitasid 34 WTO liiget üleskutse, tõhustamaks riiklike õigusaktide (litsentside, kutsekvalifikatsioonide, menetluste jne) tööd, et luua selge ja läbipaistev mitmepoolne raamistik, kuna mitmepoolse teenuslepingu läbirääkimised olid peatunud. Kodanikuühiskond ja ametiühingud tõstatasid mitmeid probleeme avalike teenuste kaitsemeetmete tõhusa rakendamise osas. |
| --- | --- |

4.6.1.

| 4.6.2. | Selle mitmepoolse raamistiku saavutamiseks tehtavad jõupingutused on olulise tähtsusega, kuna 2017. aasta 1 809 miljardi euro suuruse ühendusesisese impordi ja ekspordi juures on EL maailmas ülekaalukalt suurim teenustega kaupleja, millest saavad kasu tootjad ja tarbijad nii ELis kui ka sellest väljaspool (19). Teenindussektoritest pärineb rohkem kui 75 % arenenud riikide ning 50 % arenguriikide SKP-st ning need kujutavad endast üleilmsete väärtusahelate vundamenti. |
| --- | --- |

4.6.2.

4.7.   
  Brexiti mõju

| 4.7.1. | Ühendkuningriik on pärast 2019. aasta märtsi WTO üksikriigist liige. Komitee loodab, et Ühendkuningriik toetab selles rollis ELi pakutud ambitsioonikaid ja tulevikku suunatud reforme. Hiljutine lubadus ühineda riigihankelepinguga on positiivne. |
| --- | --- |

4.7.1.

| 4.7.2. | ELi 27 liikmesriigil on kohustus ELi kaubanduspartneritele pakutav turule juurdepääs ümber kujundada, seda eriti põllumajandussektoris, jagades kvoodid liikmesriikide vahel õiglaselt ja tasakaalustatult. |
| --- | --- |

4.7.2.

5.   Arutelu algatamine olulise ja süsteemsema WTO reformi teemal

5.1.   
  Uue maailma uue juhtimissüsteemi loomine

| 5.1.1. | 1994. aastal loodud WTO sisemine korraldus tuleks läbi vaadata, et seda saaks kohandada järgmiste peamiste teguritega:






  — | liikmete arvu kiire suurenemine, mis pärsib otsuste tegemist, kui ei muudeta konsensuse põhimõtet; |
| --- | --- | --- |

5.1.1.

—

liikmete arvu kiire suurenemine, mis pärsib otsuste tegemist, kui ei muudeta konsensuse põhimõtet;

| — | olulised muutused rahvusvahelise kaubanduse struktuuris; |
| --- | --- |

—

olulised muutused rahvusvahelise kaubanduse struktuuris;

| — | ambitsioonikate eesmärkide vastuvõtmine kestliku arengu valdkonnas (ÜRO kestliku arengu eesmärgid) ja võitluses kliimamuutuste vastu (Pariisi kokkulepe); |
| --- | --- |

—

ambitsioonikate eesmärkide vastuvõtmine kestliku arengu valdkonnas (ÜRO kestliku arengu eesmärgid) ja võitluses kliimamuutuste vastu (Pariisi kokkulepe);

| — | ELi kogemus kõigisse oma hiljutistesse vabakaubanduslepingutesse kaubandus- ja kestliku arengu peatükkide lisamisega. |
| --- | --- |

—

ELi kogemus kõigisse oma hiljutistesse vabakaubanduslepingutesse kaubandus- ja kestliku arengu peatükkide lisamisega.

5.1.2.   Loovate lahenduse leidmine, et teha lõpp süsteemsele vajadusele ühehäälsuse järele

| 5.1.2.1. | Üldisest tolli- ja kaubanduskokkuleppest pärinev WTO otsustusprotsess on de facto konsensus, teisisõnu 164 liikme ühehäälsus. Üldnõukogu otsuste ja ministrite deklaratsioonide vastuvõtmiseks on vaja „positiivset“ ühehäälsust. Vaidluste lahendamisel on vajalik „negatiivne“ ühehäälsus, et lükata tagasi paneeli koostatud lõpparuanne. See reegel võimaldab ilmselgelt riigil, kes tegutseb üksi või enamikul juhtudel ühistel eesmärkidel (G3, G20) moodustatud liikmesriikide koalitsioonides, kasutada läbirääkimistel vetoõigust. |
| --- | --- |

5.1.2.1.

| 5.1.2.2. | Enamik rahvusvahelisi organisatsioone on võtnud vastu otsuste tegemise mehhanismid, mis võimaldavad debateerida ja vältida ummikseise, näiteks häälte kaalumine objektiivsete kriteeriumide alusel (Rahvusvaheline Valuutafond) või kvalifitseeritud häälteenamuse kasutamine (Euroopa Liit). Komitee soovitab avada arutelu kvalifitseeritud häälteenamuse põhise otsustusprotsessi võimalike uute eeskirjade üle, mis põhineks topeltkriteeriumidel, võttes arvesse üleilmse majanduse turuosa ning arengu koondnäitajat. |
| --- | --- |

5.1.2.2.

| 5.1.2.3. | Komitee soovitab, et ühehäälsust nõudvate probleemide arvu tuleks vähendada ning vältida selle kohaldamist WTO tavapärastele tegevustele. Sellised tavapärased tegevused on näiteks komitee koosolekute päevakorra kokkuleppimine, ettepanekud arutleda kaubanduspoliitikaga seotud teemadel või soovitused kutsuda sõltumatuid eksperte, kes pakuks lahendusi teemadel, mis puudutavad otseselt WTO lepingu rakendamist (20). |
| --- | --- |

5.1.2.3.

5.1.3.   Ettevõtte optimeerimine tõhususe saavutamiseks

| 5.1.3.1. | WTO-l on keeruline organisatsiooniline struktuur (21). Selle üldine struktuur koosneb peanõukogust, mis koosneb liikmesriikide esindajatest, kelle ülesanne on kolme spetsialiseerunud organi – kaubavahetuse nõukogu, teenustekaubanduse nõukogu ja intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide nõukogu – seisukohtade heakskiitmine. Neid temaatilisi nõukogusid täiendavad teised organid, kelle ülesanne on olemasolevate mitmepoolsete lepingute haldamine ja uute mitmepoolsete algatuste väljatöötamine. Poliitilise tasandi ministrite konverents, mis kohtub vähemalt üks kord kahe aasta jooksul ja koosneb liikmesriikide kaubandusministritest, tegutseb teiste institutsioonide koostatud resolutsioonide ühehäälse kokkuleppe alusel. |
| --- | --- |

5.1.3.1.

| 5.1.3.2. | Konkreetsetel juhtudel, mis ei ole enam asjakohased, on loodud mitu ajutist komiteed, näiteks Singapuri küsimustega tegelev töörühm. Koosolekute arvu ja saavutatud tulemuste alusel tuleks vähendada komiteede arvu, et eraldada ressursse teemade tarbeks, mida liikmed peavad prioriteediks. Luua tuleb hindamiskord. |
| --- | --- |

5.1.3.2.

5.1.4.   Sekretariaadi rolli tugevdamine täiendavate vahendite eraldamise kaudu

| 5.1.4.1. | Tagamaks, et WTO valmistaks ette ministrite resolutsioone ja käivitaks tõhusamalt uusi mõnepoolseid algatusi, tuleks sekretariaadi rolli tugevdada, andes talle algatusõiguse, et teha ettepanekuid läbirääkimiste uute teemade kohta, eeskirjade ja põhimõtete muudatuste tegemiseks ning kompromissi leidmise teemadel. |
| --- | --- |

5.1.4.1.

5.1.5.   Tervikliku ettevõtmise reegli kõrvalejätmine

| 5.1.5.1. | Balil toimunud ministrite konverentsil loobus WTO tervikliku ettevõtmise käsitlusviisist, mille kohaselt ei ole midagi kokku lepitud, kuni kõik kokku lepitud ei ole. Uus, paindlikum käsitlusviis võimaldas 22. veebruaril 2017 jõustunud mitmepoolse kaubanduse hõlbustamise lepingu vastuvõtmist, kui enam kui kaks kolmandikku WTO liikmetest (s.o 110 liiget) esitas oma ratifitseerimisdokumendi. Selle kokkuleppe eesmärk on hõlbustada ja kiirendada rahvusvahelist kaubandust tänu tõhusamatele ja kiirematele menetlustele sellistes valdkondades nagu kauba vabastamine ja tollivormistus (22). |
| --- | --- |

5.1.5.1.

5.1.6.   Kodanikuühiskonnaga tugevamate sidemete loomine

| 5.1.6.1. | Euroopa Liidul on märkimisväärne kogemus kodanikuühiskonnaga konsulteerimisel ja selle kaasamisel kaubanduspoliitikasse. Osaliste kestlikku arengut tugevdavad töö- ja keskkonnakohustused on kindlaks määratud kõigi hiljuti kokku lepitud ELi vabakaubanduslepingute kaubandus- ja kestliku arengu peatükkides; see puudutab eriti lepinguid, millega sätestatakse ELi ja partnerriigi või -riikide kodanikuühiskonna seiremehhanisme, mida nimetatakse sisenõuanderühmadeks. Komitee soovitab, et seda kodanikuühiskonna aktiivse osalemise kogemust edendataks koos teiste WTO liikmesriikidega, et teha ettepanekuid kõige sobivamate mehhanismide kohta, mida saab kehtestada mitmepoolsel tasandil. |
| --- | --- |

5.1.6.1.

| 5.1.6.2. | Komitee soovitab, et WTO avalik foorum kui kõigist sektoritest ja igasuguste huvidega sotsiaalsete ja majanduslike sidusrühmade tasakaalustatud ja esinduslik kogu tegutseks võimaliku platvormina kodanikuühiskonna osalemiseks ja saaks anda soovitusi WTO menetluste kohta. Samuti tuleks arvesse võtta viisi, kuidas OECD on suutnud korraldada paljude sidusrühmade konsulteerimist. |
| --- | --- |

5.1.6.2.

| 5.1.6.3. | Komitee kahepoolse ettepaneku kohaselt (23) võiks iga mõne- ja mitmepoolse kokkuleppega hõlmata konkreetset jälgitavat klauslit, milles nõutakse, et iga kodanikuühiskonna järelevalvemehhanismi mõlemad pooled töötaksid üheskoos, et edendada kestliku arengu eesmärke ja jälgida selle mõju. |
| --- | --- |

5.1.6.3.

5.2.   
  Mitmepoolse kaubandussüsteemi ning üleilmsete sotsiaalnormide ja tööstandardite vahelise ühtsuse kehtestamine

| 5.2.1. | OECD ja EL tõstatasid 2010. aastal ülemaailmsete väärtusahelate küsimuse, püüdes mõista, kuidas need toimivad, ning pakkuda välja keskkonna ja põhiliste inimõigustega seotud lahendusi ning kõrvaldada puudusi. Mitmete valdkondade jaoks on koostatud üksikasjalikud monograafiad, valmistatud ette praktilised juhendid ja määratud kindlaks konkreetsed vastutustundliku ettevõtluse küsimused (lapstööjõud, ühinemisvabadus ja kollektiivläbirääkimised, inimväärne elatustase, bioloogilise mitmekesisuse kadumine ja ebaõiglased hinnakujundustavad). |
| --- | --- |

5.2.1.

| 5.2.2. | Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) 2016. aasta deklaratsioonis inimväärse töö kohta ülemaailmsetes tarneahelates määrati kindlaks mitu tegevussuunda: rahvusvaheliste tööstandardite edendamine, valitsemistava puudujäägi kaotamine, kaasava ja tõhusa sotsiaalse dialoogi soodustamine, tööjõu haldamise süsteemide tugevdamine, teadmiste täiustamine ja statistika laiendamine. |
| --- | --- |

5.2.2.

| 5.2.3. | Komitee kahetseb, et olemasoleva artikli XX punkti e kohaldamisala piirdub sunniviisilise tööga ning selles tehakse ettepanek tööõiguse põhireeglite (lapstööjõud, sunniviisiline töö jne) laiendamiseks. Komitee loodab ka, et ELi kogemus töö ja keskkonnastandardite kaitse integreerimisel oma kaubanduslepingusse innustab WTOd viitama näiteks preambulis ILO kaheksale konventsioonile, Pariisi kokkuleppele ja kestliku arengu eesmärkidele. WTO liikmeid, kes ei ole kõike täielikult järginud, peaksid ratifitseerima puuduva ILO konventsiooni või tagama vähemalt samaväärse kaitse ja kasutama selleks suutlikkuse suurendamise vahendeid. |
| --- | --- |

5.2.3.

| 5.2.4. | ILO ja WTO teevad praegu tehnilisel tasandil koostööd ning valmistavad ette ühiseid uuringuid. 2007. aastal näitas uuring „Kaubandus ja tööhõive, poliitikauuringutega seotud probleemid“, et ebavõrdsuse suurenemist põhjustas mitte kaubandus, vaid hoopis tehnoloogia. 2017. aastal näitas teine ühine uuring „Kaasava kaubanduse oskustesse investeerimine“, et põhioskuste ning tehniliste ja juhtimisoskuste tugevdamine aitas riikidel kaubandusest kasu saada. |
| --- | --- |

5.2.4.

| 5.2.5. | WTO on välja töötanud ülemaailmsete väärtusahelate andmebaasi ja viinud ellu teadusuuringuid (nt „Kagu-Aasia kaubandusmudelid ja globaalsed väärtusahelad“), mis annavad ülevaate nende struktuurist ja töömeetoditest, mida tuleks kasutada uute OECD suunistest tulenevate mitmepoolsete suuniste väljatöötamiseks, et tagada ülemaailmsete väärtusahelate jätkusuutlik haldamine. |
| --- | --- |

5.2.5.

| 5.2.6. | Komitee toetab uue töörühma loomist, mis tegeleks WTO kaubanduse ja inimväärse tööga ning millel oleks kaks eesmärki kooskõlas ÜRO raames koostatava rahvusvahelise õiguslikult siduva vahendiga, et reguleerida rahvusvaheliste ettevõtete ja teiste äriühingute tegevust, tuginedes mitut sidusrühma hõlmavatele algatustele (24). Ühelt poolt on selle eesmärk edendada häid tavasid selle kohta, kuidas üleilmsetes väärtusahelates (lineaarsed või komplekssed, pikad või lühikesed) vastutustundliku äritegevuse keerukust arvestades saavutada kohustust inimõigusi austada ja kaitsta (25). Teiselt poolt on selle eesmärk tõsta arenguriikides teadlikkust vastutustundliku äritegevuse kohta, keskendudes praeguste ja tulevaste sotsiaalsete, keskkonnaalaste ja valitsemisega seotud probleemide lahendamiseks konkreetsetele tegevustele ning püüdes neutraliseerida võimalikku kahjulikku mõju. WTO kaubanduspoliitika ülevaadete süsteem peaks süsteemselt hõlmama ülevaadet selle kohta, kuidas riigid ILO tööõiguse põhireegleid rakendavad. |
| --- | --- |

5.2.6.

5.3.   
  Rahvusvaheline kaubandus aitab kaasa kliimamuutustega võitlemisele

| 5.3.1. | WTO eeskirjade kohandamine kliimamuutustega võitlemise vajadusega on üks WTO reformi peamistest prioriteetidest ning selle eesmärk on tagada, et tööstus- ja põllumajanduskaupade rahvusvaheline kaubandus jõuaks rohkem positiivsesse mõjuringi. Komitee innustab ettevõtjaid, kes investeerivad kestlikumasse tootmisse, ja usub, et ebaausat konkurentsi tuleks ära hoida. Need jõupingutused on hädavajalikud seoses investeeringutega, mis on kestliku arengu eesmärkide saavutamisel üliolulised: ÜRO Kaubandus- ja Arengukonverentsi hinnangul on vaja aastaeelarvet summas 2 500 miljardit USA dollarit ja WTO-l on oluline roll ka transpordi-, vee- ja energiataristu vastutustundlike investeeringute edendamisel. |
| --- | --- |

5.3.1.

| 5.3.2. | Võiks kaaluda mitmeid meetmeid:







  — | üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe XX artikli erandite laiendamine, millega antakse WTO liikmetele autonoomia (teatud piirangutega), et kehtestada oma keskkonnaalased eesmärgid (suitsetamise vastu võitlemine, delfiinide kaitse, asbest jne), katmaks kasvuhoonegaaside heitkogustega võitlemise toetamiseks võetud riiklikke meetmeid. See võimaldaks näiteks liikmesriigil luua oma piiridel süsinikdioksiidi kaasamise mehhanism, et tagada puhas õhk (artikli XX punkt g); |
| --- | --- | --- |

5.3.2.

—

üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe XX artikli erandite laiendamine, millega antakse WTO liikmetele autonoomia (teatud piirangutega), et kehtestada oma keskkonnaalased eesmärgid (suitsetamise vastu võitlemine, delfiinide kaitse, asbest jne), katmaks kasvuhoonegaaside heitkogustega võitlemise toetamiseks võetud riiklikke meetmeid. See võimaldaks näiteks liikmesriigil luua oma piiridel süsinikdioksiidi kaasamise mehhanism, et tagada puhas õhk (artikli XX punkt g);

| — | kaubavoogude arendamisega seotud uute kasvuhoonegaaside heitkoguste mõõtmise ja mudelite koostamise rahvusvahelise meetodi väljatöötamine, näiteks vabakaubanduslepingu allkirjastanud kahe riigi või kahe piirkonna vahel; |
| --- | --- |

—

kaubavoogude arendamisega seotud uute kasvuhoonegaaside heitkoguste mõõtmise ja mudelite koostamise rahvusvahelise meetodi väljatöötamine, näiteks vabakaubanduslepingu allkirjastanud kahe riigi või kahe piirkonna vahel;

| — | WTO moodustatud ühised mõttevahetusrühmad ja ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni sekretariaat, mis registreerib iga üksikriigi panused, võiksid koostada ettepanekuid selliste täiendavate heitkoguste kompenseerimiseks (metsastamine, taasmetsastamine, süsinikdioksiidi kogumine, investeerimine puhastesse tehnoloogiatesse). 2023. aastaks plaanitud viieaastased ülevaated võivad aidata kaasa sellele, et viia „rahastamisvood kooskõlla arenguteega, mis on suunatud vähese kasvuhoonegaaside heite ja kliima muutumisele vastupidava arengu saavutamisele“ (26); |
| --- | --- |

—

WTO moodustatud ühised mõttevahetusrühmad ja ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni sekretariaat, mis registreerib iga üksikriigi panused, võiksid koostada ettepanekuid selliste täiendavate heitkoguste kompenseerimiseks (metsastamine, taasmetsastamine, süsinikdioksiidi kogumine, investeerimine puhastesse tehnoloogiatesse). 2023. aastaks plaanitud viieaastased ülevaated võivad aidata kaasa sellele, et viia „rahastamisvood kooskõlla arenguteega, mis on suunatud vähese kasvuhoonegaaside heite ja kliima muutumisele vastupidava arengu saavutamisele“ (26);

| — | keskkonnakaupade ja -teenuste liberaliseerimist käsitleva mõnepoolse kokkuleppe taaskäivitamine, mis soodustaks positiivse keskkonnamõjuga (energia, vesi, jäätmed jms) kaupade ja teenuste liikumist. |
| --- | --- |

—

keskkonnakaupade ja -teenuste liberaliseerimist käsitleva mõnepoolse kokkuleppe taaskäivitamine, mis soodustaks positiivse keskkonnamõjuga (energia, vesi, jäätmed jms) kaupade ja teenuste liikumist.

5.4.   
  Kestliku arengu eesmärkide lisamine mitmepoolsesse tegevuskavasse

| 5.4.1. | WTO eeskirjad ja põhimõtted aitavad omalt poolt kaasa mõningate kestliku arengu eesmärkide saavutamisele, eelkõige sellele, et toetada WTO raames üldist, reeglitel põhinevat, avatud, mittediskrimineerivat ja õiglast mitmepoolset kaubandussüsteemi (17. eesmärgi 10. alaeesmärk) ning kaotada nälg, saavutada toiduga kindlustatus ja parem toitumine ning toetada säästvat põllumajandust (2. eesmärk). |
| --- | --- |

5.4.1.

| 5.4.2. | Sellega on juba tööd alustatud – Nairobi ministrite deklaratsiooniga lubati kaotada põllumajandustoodete ekspordisubsiidiumid ja Buenos Airese ministrite deklaratsioonis käsitleti kõige kahjulikumaid kalandustoetusi. Siiski võib kindlasti väita, et muud kestliku arengu eesmärgid, näiteks 8. eesmärk (toetada säästvat, kaasavat ja jätkusuutlikku majandusarengut ning tagada kõigile inimestele inimväärne töö.), 14. eesmärk (kaitsta ja kasutada säästvalt ookeane, meresid ja mere elusressursse) ja 17. eesmärk (tugevdada tegevuskava rakendamise meetodeid ja taaselustada säästva arengu alane ülemaailmne partnerlus) väärivad, et WTO neid oma tegevuses arvesse võtaks. |
| --- | --- |

5.4.2.

| 5.4.3. | See tähendaks seda, et kõik WTO egiidi all sõlmitud mõne- ja mitmepoolsed kokkulepped peaksid aitama kaasa nende eesmärkide saavutamisele ja et mittevastavus võib aktiveerida vaidluste lahendamise mehhanismi. |
| --- | --- |

5.4.3.

| 5.4.4. | WTO 2017. aasta juulis Genfis peetud kaubandusabi kuuenda ülemaailmse läbivaatamise järeldused tuleks muuta meetmeteks, et arenguriigid saaksid kasu e-kaubandusest ja digitaalmaailma võimalustest ning et julgustada investeerimist füüsilisse ja digitaalsesse taristusse. |
| --- | --- |

5.4.4.

Brüssel, 23. jaanuar 2019

Euroopa Majandus-

ja Sotsiaalkomitee president

Luca JAHIER

---

(1)  Euroopa Parlamendi 29. novembri 2018. aasta resolutsioon WTO edasise tegevuse kohta, punkt 9 (2018/2084(INI)).

1

(2)  Kaubandus kõigile: vastutustundlikuma kaubandus- ja investeerimispoliitika suunas.

2

(3)  Vähim arenenud riikide osakaal maailmakaubanduses (allikas: „Maailma kaubanduse statistiline ülevaade 2016“, WTO, lk 59)

3

(4)  WTO-le teatatud piirkondlikud kokkulepped (allikas: www.wto.org).

4

(5)  Subsiidiumide teatiste põhimõtete parandamine, TN/RL/GEN/188, WTO, 2017.

5

(6)  Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega luuakse Euroopa Liitu tehtavate välismaiste otseinvesteeringute taustauuringute raamistik“ [COM(2017) 487 final – 2017/0224(COD)], raportöör: Christian Bäumler, kaasraportöör: Gintaras Morkis (ELT C 262, 25.7.2018, lk 94).

6

(7)  Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus investeerimisvaidluste lahendamisega tegeleva mitmepoolse kohtu loomise konventsiooni kohta, raportöör: Philippe de Buck, kaasraportöör: Tanja Buzek (ELT C 110, 22.3.2019, lk 145).

7

(8)  Tõlgendav ühisdokument Kanada ning ELi ja selle liikmesriikide vahelise laiaulatusliku majandus- ja kaubanduslepingu (CETA) kohta (http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-13541-2016-INIT/et/pdf).

8

(9)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta määrus (EL) 2016/679 füüsiliste isikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise ning direktiivi 95/46/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (isikuandmete kaitse üldmäärus) (ELT L 119, 4.5.2016, lk 1).

9

(10)  Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Isikuandmete vahetamine ja kaitsmine globaliseerunud maailmas“, raportöör: Christian Pîrvulescu (ELT C 81, 2.3.2018, lk 209).

10

(11)  Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Isikuandmete vahetamine ja kaitsmine globaliseerunud maailmas“, raportöör: Christian Pîrvulescu (ELT C 81, 2.3.2018, lk 209).

11

(12)  Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Isikuandmete vahetamine ja kaitsmine globaliseerunud maailmas“, raportöör: Christian Pîrvulescu (ELT C 81, 2.3.2018, lk 209).

12

(13)  „Iga osaline võib võtta kasutusele ja säilitada kaitsemeetmed, mida see vajalikuks peab, et tagada isikuandmete ja privaatsuse kaitse, sh isikuandmete piiriülese edastamise eeskirjade kasutuselevõtu ja rakendamise teel. Käesoleva lepingu sätted ei mõjuta osaliste vastavaid kaitsemeetmete abil teostatud isikuandmete ja privaatsuse kaitset.“ http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2018/may/tradoc_156884.pdf.

13

(14)  https://ec.europa.eu/agriculture/sites/agriculture/files/trade-analysis/statistics/graphs/eu-agrifood-trade.pdf.

14

(15)  Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „Põllumajanduse roll mitmepoolsetes, kahepoolsetes ja piirkondlikes kaubandusläbirääkimistes Nairobis toimunud WTO ministrite kohtumise valguses“, raportöör: Jonathan Peel (ELT C 173, 31.5.2017, lk 20).

15

(16)  Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „Põllumajanduse roll mitmepoolsetes, kahepoolsetes ja piirkondlikes kaubandusläbirääkimistes Nairobis toimunud WTO ministrite kohtumise valguses“, raportöör: Jonathan Peel (ELT C 173, 31.5.2017, lk 20).

16

(17)  Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „Põllumajanduse roll mitmepoolsetes, kahepoolsetes ja piirkondlikes kaubandusläbirääkimistes Nairobis toimunud WTO ministrite kohtumise valguses“, raportöör: Jonathan Peel (ELT C 173, 31.5.2017, lk 20).

17

(18)  Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „Põllumajanduse roll mitmepoolsetes, kahepoolsetes ja piirkondlikes kaubandusläbirääkimistes Nairobis toimunud WTO ministrite kohtumise valguses“, raportöör: Jonathan Peel (ELT C 173, 31.5.2017, lk 20).

18

(19)  https://www.wto.org/english/res_e/statis_e/wts2018_e/wts2018_e.pdf.

19

(20)  Poliitikaülevaade „Mitmepoolse valitsemise taastamine Maailma Kaubandusorganisatsioonis. Üleilmse kaubanduse reguleerimise tuleviku ekspertide kõrgetasemelise komisjoni aruanne.“ Bertelsmann Stiftung, 2018.

20

(21)  WTO struktuur (allikas: „Mitmepoolse valitsemise taastamine Maailma Kaubandusorganisatsioonis“, Bertelsmann Stiftung, lk 54)

21

(22)  Les trois réformes de l’OMC, Zaki Laïdi, Libération, 2003.

22

Les trois réformes de l’OMC

(23)  Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „Kaubanduse ja investeeringute keskne roll kestliku arengu eesmärkide taotlemisel ja saavutamisel“, raportöör: Jonathan Peel, kaasraportöör: Christophe Quarez (ELT C 129, 11.4.2018, lk 27, punkt 1.8).

23

(24)  Prantsusmaa hoolsuskohustuse seadus (Duty of Vigilance Act).

24

(25)  Komitee arvamus teemal „Inimväärne töö ülemaailmsetes tarneahelates“, raportöör: Emmanuelle Butaud-Stubbs (ELT C 303, 19.8.2016lk 17, ).

25

(26)  Article 2 of the Paris Agreement (UNFCCC).

26

---

| 10.5.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 159/28 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 159/28

---

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „ELi sisenõuanderühmade roll vabakaubanduslepingute rakendamise järelevalves“

(Euroopa Parlamendi taotlusel koostatud ettevalmistav arvamus)

(2019/C 159/04)

Raportöör: Alberto MAZZOLA

| Konsulteerimistaotlus | Euroopa Parlament, 11.9.2018 |
| --- | --- |
| Õiguslik alus | Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 304 |
| Vastutav sektsioon | Välissuhete sektsioon |
| Vastuvõtmine sektsioonis | 15.1.2019 |
| Vastuvõtmine täiskogus | 23.1.2019 |
| Täiskogu istungjärk nr | 540 |
| Hääletuse tulemus
  (poolt/vastu/erapooletuid) | 152/0/2 |

Konsulteerimistaotlus

Euroopa Parlament, 11.9.2018

Õiguslik alus

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 304

Vastutav sektsioon

Välissuhete sektsioon

Vastuvõtmine sektsioonis

15.1.2019

Vastuvõtmine täiskogus

23.1.2019

Täiskogu istungjärk nr

540

Hääletuse tulemus

(poolt/vastu/erapooletuid)

152/0/2

1.   Järeldused ja soovitused

| 1.1. | Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee tunnistab, et kaubandus annab panuse majanduslikku arengusse laiemalt, ning sellega seoses toetab ELi kaubanduslepingute arvu suurendamist. Samas toimuvad aga ka elavad arutelud selle üle, milline on vabakaubanduslepingute panus sotsiaalarengusse ja keskkonnakaitsesse, millised on nende eelised ja puudused ning kuidas need on riikide ja eri sidusrühmade vahel jaotunud. Komitee juhib sellele punktile tähelepanu. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Praegu nõutakse ELilt üha enam kaubandusalast konstruktiivset dialoogi kodanikuühiskonnaga. Üks sisenõuanderühmade taoliste struktuuride kaudu sidusrühmade kaasamise peamine saavutus on kodanikuühiskonna protsesside tugevdamine. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Komitee leiab, et mis tahes lepingutes on hädavajalik kodanikuühiskonna osalemine. Ühest küljest on seda vaja kontrolli ja ettepanekute tegemiseks ning lisaks on tegu kogu ühiskonna mõjutavate küsimuste õiguspärasusega. Teisest küljest on see hädavajalik, et saavutada strateegiline eesmärk, mida sisaldavad kõik praegused lepingud ja mida ei saa saavutada ainuüksi institutsioonide- ja valitsustevaheliste suhete abil.
  Komitee leiab, et mis tahes lepingutes osalemine peaks toimuma üheainsa kodanikuühiskonna osalemist tagava ühisorgani kaudu, kuhu kuuluvad mõlemad lepingupooled.
  Komitee arvates peaks sisenõuanderühm olema nõuandev, sõltumatu ja institutsionaalne ning pädev käsitlema kõiki lepingusätteid. Seal peaks olema tasakaalustatult esindatud kõik kolm sektorit ning sellel peaks olema esinduslik, vastutustundlik ja sõltumatu roll ELi lepingute kontrollimisel ja hindamisel. Kõik need omadused on hädavajalikud kodanikuühiskonna võimestamiseks, suurendades selle läbipaistvust ja tugevdades selle suutlikkust esitada ettepanekuid, mis võivad tõhusalt mõjutada otsuste tegemist. |
| --- | --- |

1.3.

Komitee leiab, et mis tahes lepingutes osalemine peaks toimuma üheainsa kodanikuühiskonna osalemist tagava ühisorgani kaudu, kuhu kuuluvad mõlemad lepingupooled.

Komitee arvates peaks sisenõuanderühm olema nõuandev, sõltumatu ja institutsionaalne ning pädev käsitlema kõiki lepingusätteid. Seal peaks olema tasakaalustatult esindatud kõik kolm sektorit ning sellel peaks olema esinduslik, vastutustundlik ja sõltumatu roll ELi lepingute kontrollimisel ja hindamisel. Kõik need omadused on hädavajalikud kodanikuühiskonna võimestamiseks, suurendades selle läbipaistvust ja tugevdades selle suutlikkust esitada ettepanekuid, mis võivad tõhusalt mõjutada otsuste tegemist.

| 1.4. | Muu hulgas peaksid sisenõuanderühmad pöörama erilist tähelepanu sellele, et osalised austavad nii ILO tööõiguse põhireegleid ja põhikonventsioone kui ka mitmepoolseid keskkonnalepinguid. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Komitee kordab oma soovitust anda sisenõuanderühmadele volitused jälgida kaubanduslepingute kõigi osade mõju inim-, töö- ja keskkonnaõigustele, ning kohaldamisala peab hõlmama tarbijahuve (1). |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Komitee eeldab, et sisenõuanderühmade tehtava järelevalve ulatuse laiendamine kogu lepingule ja kõigile lepingu aspektidele, sealhulgas kestliku arenguga mitteseotud aspektidele, kuid pöörates kestlikule arengule eritähelepanu, võiks täiendada komisjoni kehtestatud meetmeid ELi vabakaubanduslepingute parema rakendamise soodustamiseks, ning toetab kõnealust laiendamist. Eeldatavasti aitavad sisenõuanderühmad suurendada laiema kodanikuühiskonna teadlikkust vaba, reeglitel põhineva, kestliku ja kaasava kaubanduse eelistest, tegeledes samal ajal puudustega. Peale selle saavad nad anda faktilist teavet ja panustada objektiivsetesse lähenemisviisi kaubanduslepingutele. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Tõenäoliselt aitab pädevuse laiendamine lepingu kõigile aspektidele partnerriikidel kodanikuühiskonna tehtava järelevalvega hõlpsamalt nõustuda ja kiirendab sisenõuanderühmade loomist. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | On eriti tähtis, et kolmandate riikidega suhtlemisel lähtutakse vastastikusest austusest ja mõistmisest. Komitee arvates on väga olulised partnerriikidega ühised sisenõuanderühmade koosolekud. Pidades silmas kõiki tulevasi asjakohaseid lepinguid, nõuab komitee sisenõuanderühmade kohtumiste (mis on partnerriikidega ühine kodanikuühiskonna organ) ellukutsumist, mitte sisenõuanderühmade loomist iga poole jaoks eraldi (2). Juhul kui kodanikuühiskonna arvamuse väljendamiseks on juba kehtestatud muud mehhanismid, oleks oluline need alles jätta, sest usalduse ja sobilike toimivate tingimuste loomiseks kulub aastaid. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Komitee leiab, et sisenõuanderühmad on olulised ka nende koosseisu ning eelkõige nende liikmete esindatuse ja pädevuse poolest, mis tuleb tagada valimismehhanismi parandamisega, konsulteerides seejuures komiteega, nagu teistelgi edukatel juhtudel; sisenõuanderühmades peaks olema tagatud kodanikuühiskonna huvide tasakaalustatud esindatus ja asjakohane sisemine pädevus. Sisenõuanderühmadel peaks olema võimalus kaasata väliseid sidusrühmi ja nendega konsulteerida. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Komitee soovitab korraldada sisenõuanderühmade ELi tasandi kohtumisi vähemalt kaks korda aastas ja ametlikke sisenõuanderühmade vahelisi kohtumisi institutsionaalses vormis kaks korda aastas ka videokonverentsi kaudu, kuid vähemalt kord aastas otsekohtumisena. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Komitee soovitab igal aastal Brüsselis korraldada kõigi sisenõuanderühmade liikmete ELi tasandi konverentsi, et võimaldada vastavate sisenõuanderühmade vastastikust kogemuste jagamist. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Samuti peab sisenõuanderühmadel olema võimalus korraldada igal aastal kuulamine. Koostöö kodanikuühiskonda esindavate riiklike institutsiooniliste organitega – Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee riiklike analoogidega – aitab laiendada dialoogi väljapoole Brüsselit ja jõuda laiema üldsuseni kui praeguses olukorras, kus eelis on Brüsselis tegutsevatel organisatsioonidel. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | Mitme organi loomine sama lepingu alusel põhjustab ELi kaubanduspartnerites (3)
  segadust ning tekitab koormuse nii kolmandatele riikidele kui ka komiteele. Komitee kutsub ELi üles nägema ette ühiseid konsulteerimismehhanisme, mille pädevus hõlmaks kõiki sambaid tulevastes assotsieerimislepingutes, alates läbivaadatud lepingutest Tšiili ja Mehhikoga ning tulevikus Mercosuriga. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | Ette tuleks näha aruandlusmehhanism, mis võimaldaks tulevastes sisenõuanderühmades osalevatel kodanikuühiskonna organisatsioonidel probleemidest teavitada või esitada soovitusi olukorra parandamiseks. Samuti soovitab komitee, et sisenõuanderühma esimehel oleks õigus esitada oma rühma seisukohad kaubanduse ning kaubanduse ja kestliku arengu komisjonidele, kel peaks olema kohustus reageerida mõistliku aja jooksul sisenõuanderühmade esitatud küsimustele ja soovitustele. Komitee tunneb heameelt Euroopa Komisjoni võetud kohustuse üle luua tulevikus struktureeritud, läbipaistev ja ajapõhine kaebuste lahendamise mehhanism kaubandust ja kestlikku arengut käsitlevate peatükkide rakendamiseks. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | Enne kodanikuühiskonna organite loomist teeb komitee suuri jõupingutusi, et luua sisenõuanderühmad/nõuandekomiteed tükk aega enne lepingu jõustumist. Komitee jõupingutusi peaksid tunnustama Euroopa Parlament ja nõukogu, eriti nende eelarvesuutlikkust silmas pidades, ja komisjon. |
| --- | --- |

1.15.

| 1.16. | Sisenõuanderühmade nähtavuse tagamiseks soovitab komitee määrata kindlaks teabevahetusstrateegia, mis hõlmaks veebisaitide, teabevahetuse IT-platvormi ja sotsiaalmeedia kasutamist. |
| --- | --- |

1.16.

| 1.17. | Tulevaste lepingute rakendamiseks tuleks ette näha ennekõike partnerriikide valitsuste antav rahaline toetus. Komitee on veendunud, et lepingute tekstis tuleks sõnaselgelt ette näha kohustus piisavalt rahastada ning toetada poliitiliselt ja logistiliselt kavandatavaid kodanikuühiskonna organeid, sealhulgas peaksid seda tegema partnerriikide valitsused. |
| --- | --- |

1.17.

| 1.18. | Komitee leiab, et tema osalemine on kasulik, ja soovib jätkuvalt osaleda kõikides sisenõuanderühmades. |
| --- | --- |

1.18.

| 1.19. | Oma eeskirjade, töömeetodite ja liikmete kaudu tagab komitee sisenõuanderühma struktureeritud ja hästi korraldatud toimimise, mis aitab tuvastada analoogseid asutusi partnerriigis, määrata kindlaks tegevuskava, korraldada koosolekuid, esitada ELi institutsioonidele ja kodanikuühiskonnale aruandeid ning tagada vastutus. |
| --- | --- |

1.19.

| 1.20. | Eelduste kohaselt komitee kulud seoses sisenõuanderühmades osalemisega kahekordistuvad järgmise kolme aasta jooksul ja kolmekordistuvad nende vabakaubanduslepingute hõlmamiseks, mille üle praegu läbirääkimisi peetakse. Seepärast on sisenõuanderühmad komitee jaoks rahaliste ja inimressursside seisukohast problemaatilised. Komitee nõuab eelarvepädevatelt institutsioonidelt lisaeelarvet nende kulude katteks, mille on komisjon näinud ette sisenõuanderühmade toetamiseks, et nad saaksid nii kvantiteedi kui ka kvaliteedi mõttes oma tööd ellu viia. |
| --- | --- |

1.20.

| 1.21. | Komitee soovitab sisenõuanderühma loomisel ja liikmete arvu kindlaksmääramisel võtta arvesse järgmisi kriteeriume: ELi väliskaubanduse aastane kogumaht, ELi investeeringud partnerriiki(desse), lepingu olulisus geopoliitilistest ja strateegilisest seisukohast, asjakohased jätkusuutlikkusega seotud kaalutlused. |
| --- | --- |

1.21.

| 1.22. | ELi poolel annavad sisenõuanderühmad aru põhiliselt Euroopa Komisjonile ning on oluline, et tulevikus saaksid nad esitada aruandeid ka Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Komitee soovitab korrapärast struktureeritud dialoogi ELi sisenõuanderühmade, komisjoni, Euroopa välisteenistuse, Euroopa Parlamendi ja ELi liikmesriikide vahel. Seoses Euroopa Parlamendiga saaks ette näha struktureeritud regulaarse konsulteerimise mehhanismi. |
| --- | --- |

1.22.

2.   Taust

| 2.1. | Euroopa Parlamendi president konsulteeris kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 304 esimese lõigu teise lausega komiteega arvamuse saamiseks sisenõuanderühmade toimimise kohta, (4) rõhutades, et „on mitmeid aspekte, mis vajavad edasist analüüsi ja arutelu, näiteks vajalikud vahendid sisenõuanderühmadele oma ülesannete tõhusaks täitmiseks, kodanikuühiskonna organite ees seisvate organisatsiooniliste ja logistiliste ülesannete lahendamise viisid, koostoime parandamise viisid sisenõuanderühmade ning kaubanduse ja kestliku arengu komisjonid ning muud aspektid, mis võimaldaksid parandada praegust olukorda“. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Sisenõuanderühmad on üks ELi vabakaubanduslepingutesse kaubanduse ja kestliku arengu peatükkide lisamisega kaasnenud oluline saavutus. Nende moodustamine ei põhine mitte üksnes ELi kaubanduspoliitikal, vaid laiemalt ELi tugeval poliitilisel tahtel integreerida alates 2012. aasta Rio+20 deklaratsioonist kestlik areng kõikidesse oma poliitikavaldkondadesse ja strateegiatesse. Strateegiaga „Kaubandus kõigile“, mille Euroopa Komisjon 2015. aastal vastu võttis, püüti peale selle tagada suurem läbipaistvus ja kaasatus ELi kaubanduspoliitikasse, muu hulgas sügavama dialoogi kaudu kodanikuühiskonnaga. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | 26. veebruaril 2018 esitas Euroopa Komisjon mitteametliku dokumendi, (5) milles pakutakse välja 15 konkreetset ja praktilist meedet, mida tuleb võtta, et parandada kestlikku arengut käsitlevaid peatükke, sealhulgas „laiendades sisenõuanderühmade nõuannete sisulist pädevust, et hõlmata kogu lepingu rakendamine tulevastes vabakaubanduslepingutes“. Mitteametlikus dokumendis märgitakse, et „seda lähenemisviisi rakendatakse esimest korda ELi ja Mehhiko ning ELi ja Mercosuri vabakaubanduslepingutes ning seejärel saab see komisjoni tavapärase läbirääkimisstrateegia osaks“. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | ELi ja Mehhiko ning ELi ja Mercosuri lepingud on assotsieerimislepingud ja seega sisaldavad need ka poliitilist sammast ja koostöösammast, mille üle peab läbirääkimisi Euroopa välisteenistus. EL on teinud ettepaneku lähtuda nii kogu assotsieerimislepingu tasandil kui ka kaubandust käsitlevas osas sisenõuanderühmade puhul mitmeetapilisest lähenemisviisist. Seevastu sellised eraldiseisvad vabakaubanduslepingud, nagu sõlmitakse näiteks Indoneesia, Austraalia või Uus-Meremaaga, sisaldaksid lihtsamat lähenemisviisi, mis hõlmaks kogu vabakaubanduslepingut. Komisjoniga peetud teabevahetuses rõhutati, et kodanikuühiskonda käsitlevad sätted koostatakse avatult ja kodanikuühiskonnal on võimalik anda oma panus kõikidel huvi pakkuvatel teemadel, sealhulgas teemadel, mis ei ole seotud kestliku arenguga. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Komitee on juba võtnud vastu mitu arvamust (6) kaubanduse ja kestliku arengu kohta, kutsudes üles tugevdama järelevalvemehhanismi ja andes soovitusi sisenõuanderühmade parema toimimise kohta. Oma arvamuses kaubanduse ja kestliku arengu kohta tegi komitee konkreetse üleskutse anda sisenõuanderühmadele volitused jälgida kaubanduslepingute kõigi osade mõju inim-, töö- ja keskkonnaõigustele, ning laiendada kohaldamisala tarbijahuvidele, samuti sotsiaalset ja majanduslikku mõju. Komitee kiidab veel heaks asjaolu, et nüüd avaldatakse igal aastal aruanne vabakaubanduslepingute rakendamise kohta. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | ELi–CARIFORUMi majanduspartnerlusleping ja ELi–Korea vabakaubandusleping, mis jõustusid vastavalt 2014. ja 2011. aastal, olid esimesed lepingud, millega nähti ette kodanikuühiskonna nõuandeorgani loomine, kelle ülesanne oli teha järelevalvet lepingu kaubanduse ja kestliku arengu peatüki rakendamise üle. Seda lähenemisviisi on järgitud kõikides ELi järgmistes lepingutes, sealhulgas Kesk-Ameerika riikide, Colombia, Peruu, Ecuadori, Gruusia, Moldova, Ukraina ja Kanadaga sõlmitud lepingutes. Praegu tegutseb kaheks sisenõuanderühma, milles osaleb 27 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee liiget, ning eelduste kohaselt luuakse 2021. aastaks veel viis rühma, millele võib tulevikus lisanduda kümme rühma, tingimusel et sõlmitakse uued vabakaubanduslepingud, mida käsitlevad läbirääkimised on juba alanud, näiteks lepingud Austraalia ja Uus-Meremaaga, või vaadatakse läbi kehtivad lepingud. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Praeguste lepingute alusel tagavad sisenõuanderühmad kodanikuühiskonna huvide tasakaalustatud esindatuse kolme alarühma kaudu, millesse need on koondatud: tööandjad, ametiühingud ning mitmesuguste huvide esindajad, sealhulgas keskkonna- ja tarbijaorganisatsioonid ning muud asjakohased sidusrühmad. isenõuanderühmade liikmed on peamiste Euroopa majandus- ja sotsiaalorganisatsioonide, samuti keskkonnaorganisatsioonide, tarbijate, põllumajandustootjate ja muu kolmanda sektori huvide esindajad. Komitee on sisenõuanderühma koosseisu alaline liige. |
| --- | --- |

2.7.

3.   Üldised märkused

| 3.1. | Komitee tunnistab, et kaubandus annab panuse majanduskasvu ja majanduslikku arengusse laiemalt, ning toetab sellega seoses ELi kehtestatud kaubanduslepingute arvu suurendamist. Samas toimuvad aga ka elavad arutelud selle üle, milline on vabakaubanduslepingute panus sotsiaalarengusse ja keskkonnakaitsesse, millised on nende eelised ja puudused ning kuidas need on riikide ja eri sidusrühmade vahel jaotunud. Praegu nõutakse ELilt üha enam vabakaubanduslepingute üle kodanikuühiskonnaga sisuka dialoogi pidamist. Praegused ELi lepingute sõlmimise mehhanismid hõlmavad sisenõuanderühmi, ühiseid nõuandekomiteesid, kodanikuühiskonna platvorme, kodanikuühiskonna foorumeid ja ühiseid kodanikuühiskonna foorumeid. Konsultatsioonimehhanismi keerulise ülesehituse tõttu on seda raske muuta tõhusaks ja hästi toimivaks struktuuriks (7). Lisamehhanismid kodanikuühiskonnaga suhtlemiseks ELi kaubanduspoliitika teemal hõlmavad avalikke konsultatsioone ja platvorme, nagu kodanikuühiskonna dialoog ja ELi kaubanduslepingute eksperdirühm (mida nõuab kaubanduse peadirektoraat). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Lissaboni lepinguga tugevdati ja kinnitati komitee kui organiseeritud kodanikuühiskonna institutsioonilise esindajana funktsiooni ja koosseisu. Komitee loodi koostöös teiste institutsioonidega osalusdemokraatia saavutamiseks ja kodanikuühiskonna dialoogi pidamiseks Euroopa tasandil. Institutsioonilisest seisukohast esitab ELi kodanikuühiskonna seisukohti ELi kaubanduspoliitika kohta komitee oma arvamuste ja ka muude vahendite kaudu. Komitee soovib oma suutlikkust silmas pidades, et temaga konsulteeritakse ELi assotsieerimislepingute, majanduspartnerluslepingute ja vabakaubanduslepingute läbirääkimiste etapis. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Komiteel kui sisenõuanderühmade alalisel liikmel, kes pakub sekretariaaditeenuseid kõikidele olemasolevatele sisenõuanderühmadele, on ulatuslikud vahetud teadmised kodanikuühiskonna järelevalve eelistest ja mõjust kaubanduse ja kestliku arengu peatükkide rakendamisele. Teatavaid olemasolevate sisenõuanderühmade tööst saadud kogemusi kohaldatakse mutatis mutandis ka sisenõuanderühmade pädevuse laiendamisel lepingute muudele peatükkidele. Samal ajal peab komitee oluliseks kaaluda edasi sisenõuanderühmade asjakohasust, tõhusust ja tulemuslikkust, koosseisu, töömeetodeid ja volituste kestust ning haldus- ja eelarveaspekte ning tahab esitada nendes küsimustes soovitusi. |
| --- | --- |

3.3.

Sisenõuanderühmade asjakohasus

| 3.4. | Komitee toetab kestliku arengu kontseptsiooni ja selle kolme omavahel seotud ja vastastikku tugevdavat mõõdet – majanduslikku, sotsiaalset ja keskkonnaalast. On selge, et rahvusvaheline kaubandus saab toimida ainult siis, kui arvesse võetakse kestlikku arengut, keskkonnakaitset ja töötajate sotsiaalkaitset ning kodanike ja tarbijate õigusi. Lepingud peavad sisaldama sätteid võrdsete võimaluste ja õiglase konkurentsi kehtestamiseks kõikides nendes aspektides. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Üldiselt on kodanikuühiskonna esindajate osalemine aidanud saada paremaid tulemusi kaubanduskokkulepete positiivse majandusliku, sotsiaalse ja keskkonnamõju seisukohast. Nende ELi vabakaubanduslepingu järelevalves osalemise lisaväärtus on ääretult tähtis, nagu on näidanud konkreetsed edusammud Korea puhul (8). Tähtis on meeles pidada, et institutsiooniline dialoog kodanikuühiskonnaga on ELi eluviisi ja töötamist iseloomustav element. Meil tuleb aga tunnistada, et meie partnerid ei jaga alati seda seisukohta. Komitee arvates peaksid sisenõuanderühmad jääma ka edaspidi nõustavaks, konsulteerivaks, vastutustundlikuks ja sõltumatuks vabakaubanduslepingute rakendamisel ja hindamisel. Kodanikuühiskonna kaasamisel on ka oluline panus nende lepingute strateegilisse väärtusesse, mis tänapäeval läheb kaubandusest saadavast kasust veelgi kaugemale. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Üks sisenõuanderühmade taoliste struktuuride kaudu sidusrühmade kaasamise peamine saavutus on kodanikuühiskonna protsesside tugevdamine ja selliste kodanikuühiskonna organisatsioonide mõjuvõimu suurendamine, keda nende enda riigi valitsus eriti ei tunnusta. See vastab tõele eelkõige nende partnerriikide puhul, kelle arusaamine kodanikuühiskonna rollist erineb ELi omast, ja nende puhul, kelle tavad kodanikuühiskonnaga konsulteerimisel ei ole samal määral välja kujunenud. Mitmel juhul, eriti kui kaubanduspartner on arengumaa, on sisenõuanderühma loomine võimaldanud suurendada otsustava tähtsusega eksperditeadmistega sidusrühmade mõjuvõimu ning järgida probleemide lahendamisel alt-üles lähenemisviisi dialoogi, koostöö ja suutlikkuse suurendamise kaudu (9). |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Kodanikuühiskonna organisatsioonide järgitav koostööpõhine lähenemisviis võib olla poliitika seisukohast oluline panus, et tagada vabakaubanduslepingute sätete rakendamise uuenduslik, tõhus ja edukas järelevalve isegi jõustatavate sätete puudumise korral. Sellisel juhul on kodanikuühiskonna organisatsioonide roll kaubanduse kontekstis toetada pragmaatilist ja paindlikku lähenemisviisi kestlikule arengule, mis on kohandatud konkreetsetele tingimustele nendes riikides, kus sisenõuanderühm moodustatakse. Sisenõuanderühmade ühine töö, mis partnerriikide ja ELi vahel selles kontekstis korraldatakse, võib oluliselt aidata nii probleemide tuvastamist kui ka nende lahendamiseks vajaliku avaliku sektori poliitika soovitamist. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Muu hulgas peaksid sisenõuanderühmad pöörama erilist tähelepanu sellele, et osalised ratifitseerivad ja austavad nii ILO tööõiguse põhireegleid ja peamisi konventsioone kui ka mitmepoolseid keskkonnalepinguid. Sisenõuanderühmad peaksid pöörama erilist tähelepanu konkreetsete määrava tähtsusega õigusaktide, näiteks ühinemisvabadust, kollektiivläbirääkimisi, sotsiaaldialoogi, sotsiaalkaitset, tervishoidu ja ohutust ning tööjärelevalvet käsitlevate õigusaktide rakendamisele ja täitmise tagamisele. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Kodanikuühiskonna kaasamine sisenõuanderühmade kaudu aitab säilitada ja parandada tarbijakaitset, võttes arvesse keskkonnamõju ja tagades kestliku arengu eesmärkide täieliku austamise ning hinnates väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate võimalusi. Sisenõuanderühmad saavad ka kontrollida võimalikke negatiivseid sotsiaalseid tagajärgi naiste ja meeste võrdsetele võimalustele, puuetega inimeste ja teiste vähemuste õigustele ning võrdsele juurdepääsule üldhuviteenustele. Tarbijaorganisatsioonid on väljendanud oma toetust ELi vabakaubanduslepingutele ja nõudnud, et pärast turgude liberaliseerimist oleks tarbijakaitse jätkuvalt tagatud. Tarbijad on teinud ettepaneku lisada ELi tulevastesse lepingutesse tarbijaid käsitleva peatüki. Sisenõuanderühmade tehtava järelevalve laiendatud ulatus võimaldaks tarbijaühingutel tarbijatele pühendatud peatüki rakendamist lähemalt jälgida. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Sisenõuanderühmad võiksid aidata rakendamisega seotud küsimusi tähtsuse järjekorda seada. Nagu näitab Euroopa Komisjon oma aruandes kaubandus- ja investeerimistõkete kohta, on protektsionism oma mitmesugustes vormides jätkuvalt kasvuteel, kahjustades ELi sidusrühmi. Sätete rikkumise või mitteoptimaalse rakendamise avastamise korral on sisenõuanderühma kujul ettevõtjate kasutuses lisavahend, et suurendada teadlikkust kohapealsetest probleemidest, ning sisenõuanderühmadele tuleks ette näha võimalus teavitada võimalikest seostest vabakaubanduslepingu eelistuste kasutamise määrade ja kaubandustõkete vahel, mis on lisatud turulepääsu andmebaasi. Nagu ilmneb hiljutisest aruandest, (10) võib vabakaubanduslepingute kohaste tariifsete soodustuste kasutamata jätmine olla ulatuslik ning seda võib olla keeruline mõõta, eriti väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate puhul. Samuti kordab komitee olulist seost majandusliku mõõtme ja tariifide kohaldamise viisi ning tööhõive edendamise ja kaitse vahel. |
| --- | --- |

3.10.

Sisenõuanderühmade tegevusulatuse laiendamine

| 3.11. | Arvestades kodanikuühiskonna osalemisest saadavat kasu, eeldab komitee, et sisenõuanderühmade tehtava järelevalve ulatuse laiendamine kogu lepingule ja lepingu kõigile aspektidele, ka neile, mis ei ole seotud kestliku arenguga, kuid pöörates kestlikule arengule eritähelepanu, võiks täiendada komisjoni kehtestatud meetmeid ELi vabakaubanduslepingute parema rakendamise soodustamiseks. Eeldatavasti aitavad sisenõuanderühmad suurendada laiema kodanikuühiskonna teadlikkust vaba, reeglitel põhineva, kestliku ja kaasava kaubanduse eelistest, tegeledes samal ajal puudustega. Vabakaubanduslepingute rakendamise järelevalve on hädavajalik selleks, et tõendada nii lepingutest tulenevat kasu kui ka kahjulikku mõju ettevõtjatele, töötajatele, tarbijatele ja kodanikele laiemalt. Peale selle saavad nad anda faktilist teavet ja panustada objektiivsetesse lähenemisviisi kaubanduslepingutele. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Tõenäoliselt aitab pädevuse laiendamine lepingu ärilistele aspektidele partnerriikidel kodanikuühiskonna tehtava järelevalvega hõlpsamalt nõustuda ja kiirendab sisenõuanderühmade loomist (11). Sisenõuanderühmadel on võimalik (tänu oma koosseisule, töömeetoditele jne) vabakaubanduslepingute kõikidest peatükkidest tulenevaid mitmesuguseid probleeme sobilikult lahendada ja nad suudavad suhelda kodanikuühiskonna asjakohaste osadega. Komitee usub, et järelevalve ulatuse kogu lepingule laiendamiseks on vaja seada prioriteete, et võtta meetmeid nendes valdkondades, kus see on kõige vajalikum, hoides kõigi huvide võrdset esindatust sisenõuanderühma tööprogrammis. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | Küll aga väljendab komitee kahetsust, et ulatuse laiendamisel ei tugevdatud veelgi järelevalvemehhanismi seoses kaubandust ja kestlikku arengut käsitlevates peatükkides ettenähtud kohustuste tõhusa täidetavusega, mis on komitee jaoks määrava tähtsusega, ega sisenõuanderühmade olulist rolli, et tagada nende kohustuste rikkumiste kindlakstegemine ja tõhus käsitlemine. |
| --- | --- |

3.13.

4.   Konkreetsed küsimused, mida tuleb käsitleda

Sisenõuanderühmad partnerriikides

| 4.1. | On eriti tähtis, et kolmandate riikidega suhtlemisel lähtutakse vastastikusest austusest ja mõistmisest. Paljud valitsused suhtuvad kaubanduse ja kestliku arengu peatüki üle läbirääkimiste pidamisse ning kodanikuühiskonna järelevalvemehhanismi loomisesse väga vastumeelselt. Paljudes riikides on kodanikuühiskonna osalemine kaubanduse ja kestliku arengu peatüki rakendamise järelevalves sageli korraldatud ELi omadest erinevate süsteemide kohaselt. Näiteks Kanada loob kaks sisenõuanderühma: ühe keskkonna ja teise tööhõive valdkonnas. Sisenõuanderühmade loomine on järkjärguline protsess, mis nõuab ELilt jõupingutusi, eesmärgiga toetada neid kodanikuühiskonna kaasamisel. Komitee arvates on väga olulised partnerriikidega ühised sisenõuanderühmad. Pidades silmas kõiki tulevasi lepinguid, nõuab komitee sisenõuanderühmade kohtumiste (mis on partnerriikidega ühine kodanikuühiskonna organ) ellukutsumist, mitte sisenõuanderühmade loomist iga poole jaoks eraldi (12). Kui aga kodanikuühiskonna arvamuse väljendamiseks on juba kehtestatud muud mehhanismid, nagu ELi ja Tšiili assotsiatsioonilepingu puhul, oleks oluline need alles jätta, sest usalduse ja sobilike toimivate tingimuste loomiseks kulub aastaid. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Peamised puudujäägid, millest mõni on tehtud kindlaks komitee varasemates arvamustes), on tasakaalustamata liikmesus, märkimisväärsed viivitused, poliitiliste ja rahaliste toetuste puudumine riikide valitsuste poolt ning asjaomase riigi kõige esindavamate organisatsioonide väljajätmine on endiselt selged takistused sobiva partneri leidmisel. Riiklike organisatsioonide valimine olemasolevate, esindavate ja tasakaalustatud piirkondlike kodanikuühiskonna struktuuride asemel (Kesk-Ameerika ja Mercosuri juhtumi puhul) kahjustab kodanikuühiskonna võimet töötada ühiselt piirkondlikul tasandil ja piirkondlikku ühtekuuluvust. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | EL peab diplomaatiliselt, kuid kindlalt veenma partnerriike, et nad järgiksid kokkulepet luua tasakaalustatud ja esindavad sisenõuanderühmad; selleks tuleks sisse seada kooskõlastamine komisjoni, Euroopa välisteenistuse, Euroopa Parlamendi ja selle eri asutuste ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee vahel. |
| --- | --- |

4.3.

Koosseis ja esindatus

| 4.4. | Sisenõuanderühmade asjakohasus tuleneb ka nende koosseisust, eelkõige nende esindatusest ja liikmete pädevusest, mis on olulised aspektid, mis tuleb edaspidi säilitada ja mida peab kolmandates riikides soodustama. See tuleb valimisprotsessis tagada. Komitee eeldab, et temaga konsulteeritakse valimisprotsessi parandamisel. Sisenõuanderühmades peaks olema tagatud kodanikuühiskonna huvide tasakaalustatud esindatus. Eesmärk on tagada, et aruteludes või tegevuskavas ei oleks ükski sidusrühm või sidusrühmade alarühm ülekaalus, vaid et neisse oleksid hõlmatud kõikide alarühmade väljapakutud teemad. |
| --- | --- |

4.4.

Tõhusus ja tulemuslikkus/logistika ja organisatsiooniga seotud probleemid

| 4.5. | Sisenõuanderühmade tõhusus ja tulemuslikkus on tagatud liikmete piiratud arvu (tavaliselt mitte üle kuue liikme alarühma kohta) ning nende töömeetoditega. Komitee soovitab korraldada sisenõuanderühmade ELi tasandi kohtumisi vähemalt kaks korda aastas ja sisenõuanderühmade vahelisi kohtumisi, mis sõnastatakse tulevastes lepingutes, võimaldades neid korraldada kaks korda aastas (üks peaks olema korraldatud otsekohtumisena ning teine logistilistel ja eelarvekaalutlustel videokonverentsidena). Komitee kutsub läbirääkijaid üles õppima kogemustest seoses teiste vabakaubanduslepingutega, mille raames on loodud kodanikuühiskonna sisenõuanderühmad igas osalisriigis, ilma et lepingud sisaldaksid tunnustatud ühise dialoogi pidamise võimalust. On tõendatud, et see mudel on selgelt piiratud. Komitee nõuab, et olemasolevate lepingute osalised tunnustaksid ametlikult sisenõuanderühmade omavahelisi kohtumisi kehtivate lepingute küsimustes. Sisenõuanderühmade omavahelised kohtumised võimaldavad korrapäraselt oma riigisiseses järelevalvetegevuses osalevatel kodanikuühiskonna organisatsioonidel vahetada arvamusi rakendamisküsimustes. Väljundite määratlemine ja ühine tööprogramm võimaldavad sisenõuanderühma liikmetel hinnata tehtud edusamme, koostada ühiseid soovitusi ning esitada aruandeid institutsioonidele ja laiemale kodanikuühiskonnale, tagades seeläbi läbipaistvuse, vastutuse ja järjepidevuse. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Sisenõuanderühmade tegevuse parem koordineerimine tagab kodanikuühiskonna tehtava järelevalve kõrgema kvaliteedi. Arvestades iga sisenõuanderühmas omandatud märkimisväärseid teadmisi, soovitab komitee korraldada igal aastal Brüsselis kõigi sisenõuanderühmade liikmete ELi tasandi konverentsi, võimaldada vastavate sisenõuanderühmade vastastikust kogemuste jagamist. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Tulevaste sisenõuanderühmade koosseis peaks kajastama tööprogrammi osaks olevat teemaderingi. Selleks peavad osalema organisatsioonid, kellel on tehnilised eksperditeadmised kaubanduslepingute kõikides aspektides ja kaalul otsesed huvid. Et sisenõuanderühmade tehtav järelevalve hõlmaks nõuetekohaselt kõiki vabakaubanduslepingute aspekte, peavad neil rühmadel endal olema asjakohased eriteadmised ning samal ajal peavad nad suutma osalemist laiendada ja konsulteerida väliste sidusrühmadega. Samuti peab sisenõuanderühmadel olema võimalus korraldada igal aastal kuulamine. Koostöö kodanikuühiskonda esindavate riiklike institutsiooniliste organitega – Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee riiklike analoogidega – aitab laiendada dialoogi väljapoole Brüsselit ja jõuda laiema üldsuseni kui praeguses olukorras, kus eelis on Brüsselis tegutsevatel organisatsioonidel. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Mitme organi loomine sama lepingu alusel põhjustab ELi kaubanduspartnerites (13)
  segadust ning tekitab koormuse nii kolmandatele riikidele kui ka komiteele. Kodanikuühiskonna esindatuse kahekordne lisamine nii assotsieerimislepingu üldossa kui ka kaubanduse ja kestliku arengu peatükki on ebavajalik ja ebatõhus. Näiteks Moldova, Gruusia ja Ukrainaga sõlmitud assotsieerimislepingute puhul moodustatakse kaks eraldi organit: lepingute poliitilise sambaga luuakse kodanikuühiskonna platvorm, mis on pädev kõikides lepinguga reguleeritud küsimustes, samal ajal kui lepingu kaubandussambaga luuakse sisenõuanderühm. Komitee kutsub ELi üles nägema ette ühiseid konsulteerimismehhanisme, mille pädevus hõlmaks kõiki sambaid tulevastes assotsieerimislepingutes, alates läbivaadatud lepingutest Tšiili ja Mehhikoga ning tulevikus Mercosuriga. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | On täheldatud, et teatavate sätete rikkumisi, millest sisenõuanderühmad on varem teatanud, ei ole kiiresti arutatud. Ette tuleks näha aruandlusmehhanism, mis võimaldaks tulevastes sisenõuanderühmades osalevatel kodanikuühiskonna organisatsioonidel probleemidest teavitada või esitada soovitusi olukorra parandamiseks. Samuti soovitab komitee, et sisenõuanderühma esimehel oleks õigus esitada oma rühma seisukohad kaubanduse ning kaubanduse ja kestliku arengu komisjonidele, kel peaks olema kohustus reageerida mõistliku aja jooksul sisenõuanderühmade esitatud küsimustele ja soovitustele. Komitee tunneb heameelt Euroopa Komisjoni võetud kohustuse üle luua tulevikus struktureeritud, läbipaistev ja ajapõhine kaebuste lahendamise mehhanism kaubandust ja kestlikku arengut käsitlevate peatükkide rakendamiseks. Seda kohustust tuleks arvestada ka edasises lähenemisviisis. |
| --- | --- |

4.9.

Suurem läbipaistvus ja parem teabevahetusstrateegia

| 4.10. | Enne kodanikuühiskonna organite loomist teeb komitee suuri jõupingutusi, et luua sisenõuanderühmad/nõuandekomiteed tükk aega enne lepingu rakendamist. See kehtib eelkõige Kesk-Ameerika, Kanada, Jaapani, Tšiili, Mercosuri või Ukraina puhul, kus komitee liikmed on võtnud ühendust vastaspoole organisatsioonide ja valitsustega, et suurendada nende teadlikkust tulevase ühistöö ettevalmistamise vajadusest. Komitee jõupingutusi peaks toetama Euroopa Parlament, kaubanduse peadirektoraat ja Euroopa välisteenistus nii, et partnerriikide kodanikuühiskonna organisatsioonidele antakse teavet nende kodanikuühiskonna organite loomise vajaduse kohta, et muuta need võimalikult kiiresti pärast lepingu jõustumist toimivaks. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | Pärast nende loomist ning sisenõuanderühmade nähtavuse tagamiseks soovitab komitee korraldada teavituskampaania ja korrapäraselt ajakohastada sihtotstarbelist veebilehte, koos koosoleku dokumentidega, sealhulgas päevakord ja protokollid. Sel eesmärgil võiks luua IT-platvormi ELi ja partnerriikide sisenõuanderühmade vahelise teabevahetuse hõlbustamiseks. Kasutada võib ka sotsiaalmeediat. |
| --- | --- |

4.11.

Vajalikud ressursid

| 4.12. | Nii komitee kui ka Euroopa Komisjon on siiani taganud sisenõuanderühmade toimimiseks vajalikud rahalised vahendid ja töötajad. 2018. aastal eraldas komisjon kolmeks aastaks kolmemiljonilise eelarve. Sisenõuanderühmade kohtumiste logistilise korraldamise eest vastutab välistöövõtja. |
| --- | --- |

4.12.

| 4.13. | Tulevaste lepingute rakendamiseks tuleks ette näha ennekõike partnerriikide valitsuste antav rahaline toetus. ELi institutsioonid peaksid pidevalt arutama küsimust partnerriikide valitsustega, et leida pikaajalisi jätkusuutlikke lahendusi. Komitee on veendunud, et lepingute tekstis tuleks sõnaselgelt ette näha kohustus piisavalt rahastada ning toetada poliitiliselt ja logistiliselt kavandatavaid kodanikuühiskonna organeid, sealhulgas peaksid seda tegema partnerriikide valitsused. |
| --- | --- |

4.13.

5.   Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ning sisenõuanderühmad

| 5.1. | Euroopa Komisjoni palvel toetab komitee sisenõuanderühmi oma liikmete ja sekretariaadi kaudu. Komitee leiab, et tema osalemine on kasulik, ja soovib jätkuvalt osaleda kõikides sisenõuanderühmades. Komitee soovitab sisenõuanderühma viieaastast liikmelisust stabiilsuse ja järjepidevuse tagamiseks. Juhatuse liikmed peaksid aga vahetuma iga kahe ja poole aasta järel. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Komitee tagab sisenõuanderühma struktureeritud ja hästi korraldatud toimimise, mis aitab tuvastada analoogseid asutusi partnerriigis, määrata kindlaks tegevuskava, viia läbi koosolekuid, esitada ELi institutsioonidele ja kodanikuühiskonnale aruandeid ning tagada vastutus. Seda silmas pidades on komiteel parim positsioon sisenõuanderühmi juhtida ning teeb seega ettepaneku lisada sätted selle kohta, et komitee asub juhtima Euroopa sisenõuanderühma. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Eelduste kohaselt komitee kulud seoses sisenõuanderühmades osalemisega kahekordistuvad järgmise kolme aasta jooksul ja kolmekordistuvad nende vabakaubanduslepingute hõlmamiseks, mille üle praegu läbirääkimisi peetakse. Sisenõuanderühma liikmeks astumine eeldab, et kaasatakse veel 50 komitee liiget. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Seepärast on sisenõuanderühmad komitee jaoks rahaliste ja inimressursside seisukohast problemaatilised. Kõikide praeguste ja tulevaste sisenõuanderühmade puhul eeldatakse, et iga-aastased kulud võivad olla kuni 24 % liikmetele ette nähtud välissuhete sektsiooni liikmete eelarvest. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | Inimressursside seisukohalt tuleb tugevdada ka välissuhete sektsiooni sekretariaati ja tema lähetuste eelarvet. Komitee ja Euroopa Komisjoni (kaubanduse peadirektoraadi) vahelise lepingu alusel tagab komitee välissuhete sektsioon (REX) sekretariaaditeenuste osutamise loodud ELi sisenõuanderühmadele ning suhtleb partnerriikide sisenõuanderühmadega iga-aastaste ühiste koosolekute ja istungitevahelise koostöö teemadel. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | Komitee juhib eritähelepanu komitee ametnike tehtavale sekretariaaditööle, mis hõlbustab sisenõuanderühmade tööd valdkondades, mis jäävad väljapoole organisatsioonilisi küsimusi. Sisenõuanderühmad saavad kasu komitee töötajate laiaulatuslikust kogemusest kodanikuühiskonna konsultatsioonide toetamisel nii ELis kui ka kolmandate riikide või piirkondadega (praegu juhib REXi sektsiooni sekretariaat 17 ühisorganit kolmandate riikidega). Sekretariaat






  — | annab liikmetele nende töös poliitilist nõu; |
| --- | --- | --- |

5.6.

—

annab liikmetele nende töös poliitilist nõu;

| — | abistab sisenõuanderühmade esimehi koosoleku päevakavade koostamisel ja koosolekutel märkmete tegemisel; |
| --- | --- |

—

abistab sisenõuanderühmade esimehi koosoleku päevakavade koostamisel ja koosolekutel märkmete tegemisel;

| — | nõustab võimalikke sõnavõtjaid, eksperte ja kodanikuühiskonna organisatsioone, keda võidakse kutsuda; |
| --- | --- |

—

nõustab võimalikke sõnavõtjaid, eksperte ja kodanikuühiskonna organisatsioone, keda võidakse kutsuda;

| — | koostab koosoleku aruandeid ja tagab pideva teabevoo sisenõuanderühma liikmetele huvi pakkuvatel teemadel; |
| --- | --- |

—

koostab koosoleku aruandeid ja tagab pideva teabevoo sisenõuanderühma liikmetele huvi pakkuvatel teemadel;

| — | kasutab oma kontaktide võrgustikku teistes ELi institutsioonides ja rahvusvahelistes organisatsioonides, et hõlbustada teabevahetust sisenõuanderühmade ja nende institutsioonide vahel. |
| --- | --- |

—

kasutab oma kontaktide võrgustikku teistes ELi institutsioonides ja rahvusvahelistes organisatsioonides, et hõlbustada teabevahetust sisenõuanderühmade ja nende institutsioonide vahel.

See ülesanne nõuab aga üha enam jõupingutusi nii majanduslikus kui ka inimressursi mõttes.

| 5.7. | Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee avaldab tänu Euroopa Parlamendile, kes taotles liikmete arvu ja eelarve suurendamiseks 2017. ja 2018. aastal, ning loodab, et selline toetus jätkub ka edaspidi. Komitee nõuab eelarvepädevatelt institutsioonidelt lisaeelarvet nende kulude katteks, mille on komisjon näinud ette sisenõuanderühmade toetamiseks, et nad saaksid nii kvantiteedi kui ka kvaliteedi mõttes oma tööd ellu viia. |
| --- | --- |

5.7.

| 5.8. | Sisenõuanderühma loomisel osalevad piiratud ressursside tõttu osalevad kolm komitee liiget tavapärases sisenõuanderühma töös ning kuus liiget üksnes erandjuhtudel, näiteks






  — | sellise riigi või piirkonna sisenõuanderühma puhul, mis moodustab rohkem kui 100 miljardi eurot ELi kaubanduse aasta kogumahust |
| --- | --- | --- |

5.8.

—

sellise riigi või piirkonna sisenõuanderühma puhul, mis moodustab rohkem kui 100 miljardi eurot ELi kaubanduse aasta kogumahust

| — | või mille ELi investeeringud on üle 100 miljardi euro |
| --- | --- |

—

või mille ELi investeeringud on üle 100 miljardi euro

| — | või millel on suur geopoliitiline ja strateegiline tähtsus |
| --- | --- |

—

või millel on suur geopoliitiline ja strateegiline tähtsus

| — | või kui kestlikkuse aspektid on eriti olulised. |
| --- | --- |

—

või kui kestlikkuse aspektid on eriti olulised.

Sisenõuanderühma loomise korral võiks kaaluda samu kriteeriume. ELil on kaubanduslepingud 69 riigi ja piirkonnaga maailmas. Kõigi puhul ei ole vaja sisenõuanderühma luua.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ning ELi institutsioonid

| 5.9. | Sisenõuanderühmade ülesanded on ELis ja partnerriikides erinevad. ELi poolel annavad sisenõuanderühmad aru põhiliselt Euroopa Komisjonile ning on oluline, et tulevikus saaksid nad esitada aruandeid ka Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Euroopa Parlamendis esitatakse praegu aruandeid sihtotstarbeliselt ja mitteametlikult, kui seda taotleb rahvusvahelise kaubanduse komisjon või mõni kolmandate riikidega suhtlemise eest vastutav Euroopa Parlamendi delegatsioon. Ette saaks näha struktureerituma regulaarse konsulteerimise mehhanismi. |
| --- | --- |

5.9.

Brüssel, 23. jaanuar 2019

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee

president

Luca JAHIER

---

(1)  EMSK arvamus teemal „Kaubanduse ja kestliku arengu peatükid ELi vabakaubanduslepingutes“(ELT C 227, 28.6.2018, lk 27).

1

(2)  Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „ELi ja Mercosuri assotsieerimislepingu suunas“, punkt 6 (ELT C 283, 10.8.2018, lk 9).

2

(3)  Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus (ELT C 227, 28.6.2018, lk 27).

3

(4)  Euroopa Parlamendi presidendi Antonio Tajani kiri Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee presidendile Luca Jahier’le, 11. oktoober 2018.

4

(5)  Komisjoni talituste mitteametlikus dokumendis „Tagasiside ja edasised sammud ELi vabakaubanduslepingute kaubanduse ja kestliku arengu peatükkide rakendamise ja täitmise tagamise parandamiseks“anti ülevaade aruteludest, mis hõlmasid konsultatsioone ELi liikmesriikide, Euroopa Parlamendi ja kodanikuühiskonnaga http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2018/february/tradoc_156618.pdf.

5

(6)  Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamused „Kaubanduse ja kestliku arengu peatükid ELi vabakaubanduslepingutes“(ELT C 227, 28.6.2018, lk 27), „ELi ja Mercosuri assotsieerimislepingu suunas“(ELT C 283, 10.8.2018, lk 9) ja „ELi ja Korea vaheline vabakaubandusleping – kaubanduse ja säästva arengu peatükk“(ELT C 81, 2.3.2018, lk 201).

6

(7)  Käsitletakse lähemalt punktis 4.8.

7

(8)  Vt kaubanduse peadirektoraadi ametlikud konsultatsioonid Korea valitsusega, milles käsitletakse ametiühingute õiguste olukorda Koreas ja Korea poolt teatavate ILO konventsioonide ratifitseerimata jätmist, mida korduvalt taotles ELi Korea sisenõuanderühm.

8

(9)  Damien Raess, lk 13.

9

(10)  ÜRO Kaubandus- ja Arengukonverentsi ning Rootsi kaubandusnõukogu aruanne.

10

(11)  Näiteks hõlmavad rakendamisega seotud küsimused Korea vabakaubanduslepingu puhul 2018. aastal ILO konventsioonide ratifitseerimist ja rakendamist, veiseliha eksporti Koreasse, intellektuaalomandi õiguste hüvitamist, õigusraamistikku, elektroonikatoodete, autode ja masinate turulepääsu ning tolliprotseduuride tõhustamist. Muude vabakaubanduslepingute puhul esineb ilmselgelt teistsuguseid probleeme.

11

(12)  Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „ELi ja Mercosuri assotsieerimislepingu suunas“, punkt 6 (ELT C 283, 10.8.2018, lk 9).

12

(13)  Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Kaubanduse ja kestliku arengu peatükid ELi vabakaubanduslepingutes“(ELT C 227, 28.6.2018, lk 27).

13

---

III Ettevalmistavad aktid

EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEE

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee

| 10.5.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 159/38 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 159/38

---

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Ettepanek: nõukogu direktiiv, millega muudetakse direktiivi 2006/112/EÜ seoses üksikasjalike tehniliste meetmete kehtestamisega liikmesriikidevahelise kaubanduse maksustamisel kohaldatava lõpliku käibemaksusüsteemi toimimiseks“

(COM(2018) 329 final – 2018/0164 (CNS))

(2019/C 159/05)

Raportöör: Krister ANDERSSON

Kaasraportöör: Giuseppe GUERINI

| Konsulteerimistaotlus | Euroopa Liidu Nõukogu, 11.7.2018 |
| --- | --- |
| Õiguslik alus | Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 113 |
| Vastutav sektsioon | majandus- ja rahaliidu ning majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse sektsioon |
| Vastuvõtmine sektsioonis | 20.12.2018 |
| Vastuvõtmine täiskogus | 24.1.2019 |
| Täiskogu istungjärk nr | 540 |
| Hääletuse tulemus (poolt/vastu/erapooletuid) | 163/0/2 |

Konsulteerimistaotlus

Euroopa Liidu Nõukogu, 11.7.2018

Õiguslik alus

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 113

Vastutav sektsioon

majandus- ja rahaliidu ning majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse sektsioon

Vastuvõtmine sektsioonis

20.12.2018

Vastuvõtmine täiskogus

24.1.2019

Täiskogu istungjärk nr

540

Hääletuse tulemus (poolt/vastu/erapooletuid)

163/0/2

1.   Järeldused ja soovitused

| 1.1. | Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee kiidab heaks komisjoni ettepaneku asendada rohkem kui 25 aastat tagasi kehtestatud ja ka praegu liikmesriikidevahelisele kaubandusele kehtiv käibemaksu üleminekukord. Üleminekukorrast edasiminek on oluline samm selles suunas, et viia lõpule üleminek ettevõtjatevahelisele kaubandusele kehtivale ja sihtkoha põhimõttel toimivale lõplikule käibemaksusüsteemile, ning oluline saavutus, mis tõestab ELi siseturu jätkuvat konsolideerimist. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Komitee kutsub taas (1) komisjoni üles uurima, kuidas saaks võimalikult kiiresti välja töötada nii teenuste kui ka kaupade ühtse süsteemi, et leevendada prognoositavaid probleeme, mis tulenevad kaupadele ja teenustele kehtiva kahe eri süsteemi olemasolust. Komisjon on aga korduvalt kaitsnud järkjärgulist kaheetapilist üleminekut uuele korrale, hõlmates kõigepealt esimese etapina kaubad ja hiljem teise etapina teenused. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Komitee rõhutab, et on oluline jätkata liikumist teise etapi suunas, sest kaupade ja teenuste käsitlemine käibemaksuga maksustamisel ühtemoodi soodustaks paremini majanduskasvu ja oleks tõhusam pettuste vältimiseks. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Komitee toonitab, et kuigi komisjoni ettepanek on ulatuslik ja hästi koostatud, on mõned küsimused siiski vastuseta jäänud. Kavandatud süsteemile tuleksid näiteks kasuks selged sätted või suurem selgus seoses ebatõenäoliselt laekuvate nõuete ja tagastuste haldamisega ühtse kontaktpunkti kaudu. Lisaks tuleks koostada ja lisada määratlused selliste mõistete kohta nagu „turg“ ja „platvorm“. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Komitee märgib, et kavandatud süsteem avaldab mõju rahavoogudele tänu ettevõtjatevaheliste piiriüleste kaubatarnete käibemaksuga maksustamisele, tekitades sissetuleva rahavoo müüjale ja rahavoo kulud ostjale. Kapitalikulu on aga üldiselt suurem, sest käibemaksu tagastamise aeg on alati pikem kui aeg, mille jooksul müüja käibemaksu kinni peab. Lisaks tekivad ühtse kontaktpunkti süsteemi kasutamisel erinevused deklareerimisperioodis sõltuvalt liikmesriikide aruandeperioodidest, kohalikule maksuhaldurile maksmise ajast ning sellest, kui kiirelt suudab maksuhaldur käibemaksu ostja riigile tagastada. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Komitee kutsub üles neid aspekte põhjalikumalt uurima, et hoida ära negatiivset mõju ühtsele turule ning tagada uue rajatava käibemaksusüsteemi kindlus ja prognoositavus, vähendades seeläbi nõuete täitmisega seotud kulusid ja halduskoormust. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Komitee kutsub üles rakendama kõigis liikmesriikides selgeid ja proportsionaalseid kriteeriume mõistele „sertifitseeritud maksukohustuslane“, et tagada sellele staatusele võimalikult laiaulatuslik juurdepääs. Uue sihtkohapõhise süsteemi eesmärgi saavutamiseks tuleks ühtlustada ajaperiood, mille jooksul liikmesriigid peavad läbi vaatama taotluse, mis on esitatud sertifitseeritud maksukohustuslase staatuse saamiseks. Liikmesriigid peaksid sertifitseeritud maksukohustuslase taotlusi töötlema kiiresti, et ettevõtjad saaksid tööd jätkata ilma ebakindlusest tekkivate ebavajalike katkestuste, viivituste ja halduskoormuseta. Samal ajal peab Euroopa Komisjon hoolikalt jälgima sertifitseeritud maksukohustuslase staatuse toimimist, et vältida võimalikke kuritarvitusi ja ebaühtlast kohaldamist, eriti rakendamise esimeste kuude jooksul. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Komitee rõhutab, et uue sihtkohapõhise süsteemi rakendamiseks on väga oluline hästitoimiv ühtne kontaktpunkt. Ilma täielikult välja arendatud ühtse kontaktpunktita, mille aluseks on asukohariigi auditid, laiendamiskõlblik lihtsustamine ja kõikidest liikmesriikidest tasutud sisendkäibemaksu tasaarvelduse võimalus, suurendab mis tahes sihtriigipõhine süsteem tohutult halduskoormust, eriti VKEde jaoks. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Komitee on mures selle pärast, et praegune ettepanek võib osutuda tõkestavaks nii VKEde kui ka idufirmade jaoks. Komitee leiab, et pöördmaksustamise süsteemi tuleks kohaldada kõigile ettevõtjatevahelistele piiriülestele kaubatarnetele seni, kuni lõplik süsteem kehtib täielikult ja käibemaksutagastamist tehakse õigel ajal. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Komitee soovitab piisavalt investeerida infotehnoloogia riist- ja tarkvara ressurssidesse, et arendada korralikult välja kindel ja usaldusväärne ühtne kontaktpunkt, mis suudab tõhusalt hallata suurt hulka konfidentsiaalset teavet, tagades süsteemi kiire ja turvalise toimimise, mis toob kasu nii Euroopa ettevõtjatele kui ka maksuhalduritele. Sellised investeeringud on strateegiliselt olulised, et vältida negatiivseid tulemusi üleminekuperioodil vanalt süsteemilt uuele, millega kaasnevad märkimisväärsed kohandamiskulud, mis tuleks asjakohase digiülemineku abil võimalikult väiksed hoida. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Komitee rõhutab, et liikmesriigid peaksid tegema rohkem koostööd pettustega võitlemiseks, ning peab vajalikuks seda teemat jätkuvalt analüüsida, tagamaks et kavandatud süsteem ei põhjusta uusi pettuseviise ega maksukahjumeid. Ettevõtjatevaheliste piiriüleste tehingute maksustamine suurendab käibemaksu kogusummat süsteemis. See võib suurendada muud liiki pettuste, kadude ja maksukahjumite tekkimise võimalust. Suure käibemaksulõhega liikmesriigi maksukohustuslane toimib väiksema käibemaksulõhega liikmesriikide jaoks maksukogujana. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Komitee soovitab riiklikel maksuhalduritel ja õiguskaitseasutustel teha rohkem koostööd, et muuta uus sihtkohapõhine käibemaksusüsteem tõhusamaks nii pettustega võitlemise seisukohast kui ka usaldusväärsuse seisukohast Euroopa ettevõtjate jaoks. Selline koostöö peab muu hulgas hõlmama ka automaatset teabe- ja andmevahetust ning korrapäraseid aruandeid ja analüüse uue korra toimimise kohta, eelkõige selle rakendamise esimestel aastatel. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | Lõpetuseks leiab komitee, et Euroopa ettevõtjatele tooks kasu komisjoni ulatuslik teavituskampaania, et selgitada asjakohaselt, selgelt ja praktiliselt uue käibemaksusüsteemi põhifunktsioone ja konkreetseid eeliseid, mida käibemaksureformilt Euroopa ettevõtjate ja nende kasvu toetamiseks oodatakse. |
| --- | --- |

1.13.

2.   Sissejuhatus ja taust

| 2.1. | Euroopa Komisjon avaldas oma 2016. aasta aprillis vastuvõetud käibemaksu tegevuskava (2) raames ettepaneku võtta vastu nõukogu direktiiv, millega tehakse ELi käibemaksueeskirjades üksikasjalikud tehnilised muudatused (3). Kavandatud direktiiviga muudetakse nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ (4) umbes 200 artiklit, et kohandada seda nii, et saaks kehtestada üksikasjalikud tehnilised meetmed liikmesriikidevahelise kaubanduse maksustamisel kohaldatava lõpliku käibemaksusüsteemi toimimiseks (sihtkoha põhimõtte alusel). |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Komisjoni ettepanekuga asendatakse alates 1. jaanuarist 1993 kohaldatav üleminekukord ning see sisaldab liidusisese ettevõtjatevahelise kaubanduse üksikasjalikke sätteid, mille alusel käsitletakse riigisiseseid ja piiriüleseid kaubatehinguid ühtemoodi. See on ka esimene kahest komisjoni reguleerivast meetmest, millest üks hõlmab kaupu ja teine teenuseid ning mille eesmärk on saavutada liidusisese kaubanduse jaoks lihtsam ja pettusekindlam lõplik käibemaksusüsteem. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Komisjoni ettepanek toob endaga kaasa olulised käibemaksudirektiivi muudatused, et tuua ettevõtjatele ja riiklikele eelarvetele järgmist kasu: i) kaupade maksustamise lihtsustamine, ii) kauplejatele ühtse veebiportaali loomine („ühtne kontaktpunkt“), iii) halduskoormuse vähendamine ning iv) müüja tegemine üldiselt vastutavaks käibemaksu kogumise eest. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Peamiste muudatuste hulgas kaotatakse kauba ühendusesisese soetamise kontseptsioon, mille kohaselt jaotati ettevõtjatevaheline kauplemine käibemaksuga maksustamise seisukohast kaheks eri tehinguks: käibemaksust vabastatud müük lähteliikmesriigis ja maksustatav soetamine sihtliikmesriigis. See asendatakse uue, liidusisese kaubatarne kontseptsiooniga, mille kohaselt käsitatakse ettevõtjatevahelisi piiriüleseid kaubatarneid käibemaksuga maksustamise seisukohast ühe tehinguna. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Komisjoni kavandab ka järgmisi muudatusi: i) uus erand, mille kohaselt käsitatakse liidusisese kaubatarne kohana kohta, kus kaubad asuvad soetajale lähetamise või veo lõpus; ii) muudatus, millega kehtestatakse liidusiseste tarnete käibemaksu sissenõutavuse ühtne eeskiri; iii) uus artikkel, mille kohaselt tasub käibemaksu isik, kellele kaubad tarnitakse, kui ta on sertifitseeritud maksukohustuslane. Komisjon on seisukohal, et ettepanek vähendaks ka piiriüleseid käibemaksupettusi kuni 41 miljardi euro võrra aastas. |
| --- | --- |

2.5.

3.   Üldised märkused

| 3.1. | Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee kiidab heaks komisjoni ettepaneku asendada rohkem kui 25 aastat tagasi kehtestatud ja ka praegu liikmesriikidevahelisele kaubandusele kehtiv käibemaksu üleminekukord. Üleminekukorrast edasiminek on oluline samm selles suunas, et viia lõpule üleminek ettevõtjatevahelisele kaubandusele kehtivale ja sihtkoha põhimõttel toimivale lõplikule käibemaksusüsteemile, ning oluline saavutus, mis tõestab ELi siseturu jätkuvat konsolideerimist. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Komitee on mures ettevõtjatele ja eelkõige VKEdele tekkivate kulude pärast. Nad peavad oma süsteeme kohandama, et järgida nii liidusisese kui ka -välise kauplemise eeskirju. On väga oluline, et uued käibemaksuaruandluse nõuded ei oleks osa ettepanekust ega selle rakendamisest, sest sellised muudatused vaid suurendaksid nõuete täitmisega seotud kulusid. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Komitee on oma varasemates arvamustes kutsunud komisjoni üles uurima, kuidas saaks võimalikult kiiresti välja töötada teenuste ja kaupade ühtse süsteemi, et leevendada prognoositavaid probleeme, mis tulenevad kaupadele ja teenustele kehtiva kahe eri süsteemi olemasolust (5). Komisjon on aga korduvalt kaitsnud järkjärgulist kaheetapilist üleminekut uuele korrale. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Seega saavad komisjon ja riiklikud maksuhaldurid enne teenuste hõlmamist hinnata uue, sihtkohapõhise käibemaksusüsteemi tulemusi järgmiste aspektide seisukohast: i) pettustega võitlemise tõhusus; ii) Euroopa ettevõtete poolt nõuete täitmiseks tehtavad kulutused; iii) uue raamistiku haldamine maksuhaldurite poolt. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Komitee loodab, et järkjärguline ja aeglasem üleminek uuele käibemaksusüsteemile võimaldaks lähitulevikus luua ainulaadse ja tõhusa lõpliku süsteemi, mis hõlmab nii kaupu kui ka teenuseid. Järkjärgulise rakendamise ajal võib olla võimalik õppida uue süsteemi esimestest tulemustest, mis on seotud ainult kaupadega. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Tuleb aga märkida, et lõplikku käibemaksusüsteemi on oodatud juba üle 25 aasta kui üleminekukorrale järgnevat etappi. Komitee rõhutab seepärast, et on oluline jätkata liikumist teise etapi suunas. Kui kaupu ja teenuseid käsitletaks ühtmoodi, soodustaks käibemaksusüsteem paremini majanduskasvu ja oleks pettusekindlam. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Kuigi ettepanek on ulatuslik, soovib komitee rõhutada, et mõned küsimused on siiski vastuseta jäänud. Näiteks tuleksid kavandatud süsteemile kasuks selged sätted või suurem selgus seoses ebatõenäoliselt laekuvate nõuete eeskirjadega, tagastuste haldamisega ühtse kontaktpunkti kaudu, ettemaksetega ning mõistete „turg“, „platvormid“ jne määratlustega. See ebaselgus koos negatiivsete rahavoogudega sunnib ettevõtjaid võtma meetmeid riskide minimeerimiseks. Komitee soovib nende aspektide põhjalikumat uurimist, et hoida ära negatiivset mõju ühtsele turule. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Teisest vaatepunktist tasub märkida, et Euroopa ettevõtjatele tooks kasu komisjoni ulatuslik teavituskampaania, et selgitada asjakohaselt, selgelt ja praktiliselt uue käibemaksusüsteemi põhifunktsioone ja konkreetseid eeliseid, mida käibemaksureformilt Euroopa ettevõtjate ja nende kasvu toetamiseks oodatakse. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Ettevõtjatevaheliste piiriüleste tehingute maksustamine suurendab käibemaksu kogusummat süsteemis. See võib suurendada muud liiki pettuste, kadude ja maksukahjumite tekkimise võimalust. Suure käibemaksulõhega liikmesriigi maksukohustuslane toimib väiksema käibemaksulõhega liikmesriikide jaoks maksukogujana. Seepärast rõhutab komitee, et liikmesriigid peaksid tegema rohkem koostööd pettusega võitlemiseks, ning peab vajalikuks seda teemat jätkuvalt analüüsida, tagamaks et kavandatud süsteem ei põhjusta uusi pettuseviise ega maksukahjumeid. |
| --- | --- |

3.9.

4.   Direktiivi 2006/112/EÜ peamised muudatused

| 4.1. | Käibemaksuga maksustamisel kaubatehingute praegune jaotus kaheks osaks (kaupade maksuvaba tarnimine lähteliikmesriigis ja sihtliikmesriigis maksustatav „ühendusesisene soetamine“) asendatakse ühe tehinguga, mida nimetatakse „liidusiseseks kaubatarneks“, kus sõna „ühendus“ on asendatud sõnaga „liit“ (6). |
| --- | --- |

4.1.

| 4.1.1. | Üleminek ühele tehingule on vajalik uue sihtkohapõhise käibemaksusüsteemi saavutamiseks ning see lihtsustab eeldatavasti kaubatehingute halduskorraldust. Teiselt poolt on kogu direktiivi 2006/112/EÜ tekstis vaja eemaldada viited Euroopa Ühendusele, sest Lissaboni lepingus kehtestati uus institutsiooniline nimetus ja viidatakse Euroopa Liidule. |
| --- | --- |

4.1.1.

| 4.1.2. | Mõiste „liidusisene kaubatarne“ on määratletud kui maksukohustuslaselt maksukohustuslasele või mittemaksukohustuslasest juriidilisele isikule tehtav kaubatarne, mille käigus kaubad lähetatakse või veetakse tarnija või kauba soetaja poolt või nimel ühest liidu liikmesriigist teise liikmesriiki (7). |
| --- | --- |

4.1.2.

| 4.1.3. | Oluline on märkida, et see mitmekülgne kontseptsioon ei hõlma järgmist: i) kokkupanekut või paigaldamist hõlmavad kaubatarned, millega kas kaasneb või ei kaasne katsetamine; ii) direktiivi 2006/112/EÜ artikli 148 või 151 kohaselt käibemaksust vabastatud kaubatarned ning iii) kaubad, millele kehtib põllumajandustootjate kindla maksumääraga kord (8). Need tehingud, kui nad toimuvad piiriüleselt, ei tähenda praegu ühendusesisest tarnet ega kauba soetamist ning uus tekst kinnitab seda konkreetset korda. |
| --- | --- |

4.1.3.

| 4.1.4. | Komitee leiab, et eelmainitud maksuvabastused kinnitavad direktiivis 2006/112/EÜ juba olemas olevaid sätteid konkreetsete loetletud kaupade osas ning suudavad tagada ühtsel turul uue süsteemi algse rakendamise jooksul käibemaksueeskirjade järjepidevuse ja kindluse. |
| --- | --- |

4.1.4.

| 4.2. | Liidusisese kaubatarne kontseptsiooni täiendab direktiivi 2006/112/EÜ konkreetne jaotis, milles käsitletakse kaupade tarnekohta ning millega määratakse kindlaks, millises liikmesriigis tuleb käibemaks tasuda. Selles osas kinnitatakse olemasolevaid üldeeskirju, ent lisatakse uus erand, (9) mille kohaselt käsitatakse liidusisese kaubatarne kohana kohta, kus kaubad asuvad soetajale lähetamise või veo lõpus (10). |
| --- | --- |

4.2.

| 4.2.1. | Komitee toetab ideed, mis on komisjoni mõlema regulatiivse valiku taga, sest nende selge eesmärk on arendada uut sihtkohapõhist süsteemi, ning päritoluliikmesriigi põhimõttele toetuvate ulatuslike erandite säilitamine võib kahjustada uue käibemaksuraamistiku järjepidevust, vähendades õiguse prognoositavust ja suurendades potentsiaalselt nii ettevõtjate nõuete täitmisega seotud kulusid kui ka maksuhaldurite halduskoormust. |
| --- | --- |

4.2.1.

| 4.2.2. | Siiski on oluline põhjalikumalt analüüsida kavandatud süsteemi mõju rahavoogudele. Praegu puudub ettevõtjatevaheliste piiriüleste kaubatarnete käibemaksuga maksustamisest tekkiv mõju rahavoogudele. Kavandatud süsteem annab aga müüjale sissetuleva rahavoo ja ostjale rahavoo kulud (11). |
| --- | --- |

4.2.2.

| 4.2.3. | Kapitalikulu on aga üldiselt suurem, sest käibemaksu tagastamise aeg on tavaliselt pikem kui aeg, mille jooksul müüja käibemaksu kinni peab. Seda põhjustab asjaolu, et paljud liikmesriigid kipuvad käibemaksutagastustega viivitama. Kapitalikulu on erinev sõltuvalt liikmesriikide aruandeperioodidest, kohalikule maksuhaldurile maksmise ajast ning sellest, kui kiirelt suudab maksuhaldur käibemaksu ostjale tagastada. Kapitalikulu valmistab eelkõige muret väikestele suure ekspordimahuga liikmesriikidele. |
| --- | --- |

4.2.3.

| 4.2.4. | Euroopa ja rahvusvahelised maksuhaldurid peaksid seda mõju rahavoogudele ja Euroopa ettevõtjate likviidsusele asjakohaselt arvesse võtma ja tõhusalt käsitlema, vältides viivitusi maksutagastamisel ja sellega seotud kulusid. Rahavoogude mõju tõttu tekkivad muutused tarneahelates võivad häirida liidusisest kaubandust ja takistada ühtse turu väljakujundamist. |
| --- | --- |

4.2.4.

| 4.3. | Käibemaksusüsteemi põhialuseks jääb põhimõte, et käibemaksu tasub iga maksukohustuslane, kelle kaubatarned on maksustatavad, välja arvatud direktiivi 2006/112/EÜ artiklis 193 juba loetletud erandlikel juhtudel, mida täiendatakse nüüd artiklis 194a sätestatud uue erandiga. Selle erandi järgi tasub juhul, kui tarnija asukoht ei ole liikmesriigis, kus käibemaks kuulub tasumisele, käibemaksu isik, kellele kaubad tarnitakse, kui ta on sertifitseeritud maksukohustuslane (12). |
| --- | --- |

4.3.

| 4.3.1. | Sertifitseeritud maksukohustuslase osas mõistab komitee ideed võimaldada ettevõtjatel, kelle maksukäitumise usaldusväärsus on tõestatud, saada kasu asjakohastest lihtsustusmeetmetest. Nagu on märgitud aga arvamuses ECO/442 „Käibemaksureformi pakett (I)“, tuleks sertifitseeritud maksukohustuslase kontseptsiooni toetada selgete ja läbipaistvate rakendamiskriteeriumidega, mis võimaldavad ettevõtjatel, eriti VKEdel, sertifitseeritud maksukohustuslase staatusest kasu saada. |
| --- | --- |

4.3.1.

| 4.3.2. | Komitee rõhutab asjaolu, et oodatud kasu saavutamiseks on oluline võimaldada liittarneid tegeval maksukohustuslasel rakendada talle antud lihtsustusi tehingu igale osale. Sundides peale tehingu fiktiivse jaotamise, võib kavandatud lihtsustus muutuda hoopis komplikatsiooniks. |
| --- | --- |

4.3.2.

| 4.3.3. | Sertifitseeritud maksukohustuslase staatusele võimalikult laiaulatusliku juurdepääsu tagamiseks on oluline, et kõigis liikmesriikides rakendataks ühtlustatud, selgeid ja proportsionaalseid kriteeriume. Samal ajal peab Euroopa Komisjon hoolikalt jälgima sertifitseeritud maksukohustuslase staatuse toimimist, et vältida võimalikke kuritarvitusi ja ebaühtlast kohaldamist, eriti rakendamise esimeste kuude jooksul. |
| --- | --- |

4.3.3.

| 4.3.4. | Kõnealuse süsteemi eesmärgi saavutamiseks tuleks ühtlustada ajaperiood, mille jooksul liikmesriigid peavad läbi vaatama taotluse, mis on esitatud sertifitseeritud maksukohustuslase staatuse saamiseks. Liikmesriigid peaksid sertifitseeritud maksukohustuslase taotlusi töötlema kiiresti, et ettevõtjad saaksid tööd jätkata ilma ebakindlusest tekkivate ebavajalike katkestuste, viivituste ja halduskoormuseta. |
| --- | --- |

4.3.4.

| 4.3.5. | Komitee on mures ka selle pärast, et praegune ettepanek võib osutuda tõkestavaks nii VKEde kui ka idufirmade jaoks. Komitee leiab, et pöördmaksustamise süsteemi tuleks kohaldada kõigile ettevõtjatevahelistele piiriülestele kaubatarnetele seni, kuni lõplik süsteem kehtib täielikult ja käibemaksutagastamist tehakse õigel ajal. |
| --- | --- |

4.3.5.

| 4.4. | Kaupade käibemaksu koondaruannete kaotamine, mida komisjon kavandab, on kooskõlas uue käibemaksuraamistikuga, mis taastab käibemaksu isereguleeruva olemuse. Teiselt poolt on teenuste koondaruannete kinnitamine kooskõlas komisjoni otsusega rakendada tegevuskava kahes etapis (13). |
| --- | --- |

4.4.

| 4.4.1. | Komitee toetab komisjoni esitatud muudatusi, mis võimaldavad liikmesriikidel lihtsustada koondaruannete esitamise kohustust, sest lihtsustamine vähendab loodetavasti Euroopa ettevõtjate jaoks liigset bürokraatiat ja tegevuskulusid. Komitee rõhutab aga, et need lihtsustusmeetmed tuleks korralikult välja töötada, et vältida ettevõtjate väärtegusid, ning arvesse tuleks kindlasti võtta ka seda, et lihtsama süsteemi saavutamist võib soosida e-arvete üha suurem kasutamine riiklikes rahandussüsteemides. |
| --- | --- |

4.4.1.

| 4.4.2. | Põhjalikult muudetakse praegust erikorda liidusisese kaupade kaugmüügi ja nende teenuste puhul, mida osutavad maksukohustuslased, kelle asukoht on liidus, aga mitte tarbimisliikmesriigis, et saaks rakendada ühtse registreerimiskorra põhimõtet maksu deklareerimiseks, maksmiseks ja mahaarvamiseks. |
| --- | --- |

4.4.2.

| 4.5. | Alates 1. jaanuarist 2021 võimaldatakse registreerimisliikmesriigis registreeritud maksukohustuslasel esitada kord kvartalis elektrooniliselt lühikesi ühtse kontaktpunkti käibedeklaratsioone, mis sisaldavad andmeid teenuste osutamise ja liidusisese kaugmüügi kohta mittemaksukohustuslastele teistes liikmesriikides (tarbimisliikmesriikides), koos tasumisele kuuluva käibemaksuga (14). |
| --- | --- |

4.5.

| 4.5.1. | Registreerimisliikmesriik edastab seejärel deklaratsioonid koos tasutud käibemaksuga tarbimisliikmesriigile, vältides vajadust selle järele, et asjaomased maksukohustuslased oleksid tarbimisliikmesriigis registreeritud. |
| --- | --- |

4.5.1.

| 4.5.2. | Sellise süsteemiga hõlmatud tehingute ulatust laiendatakse ettevõtjate ja tarbijate vahelistelt tehingutelt ettevõtjatevahelistele tehingutele (objektiivne laiendus) ning süsteem tehakse kättesaadavaks ka maksukohustuslastele, kelle asukoht on väljaspool liitu, tingimusel et nad määravad liidus asutatud vahendaja, kes võtab endale käibemaksu tasumise ja muud sellega seonduvad kohustused (subjektiivne laiendus). |
| --- | --- |

4.5.2.

| 4.5.3. | Erikorda kasutavad maksukohustuslased esitavad kord kuus ühtse kontaktpunkti käibedeklaratsiooni, kui nende aastakäive on üle 2 500 000 euro. |
| --- | --- |

4.5.3.

| 4.5.4. | Ühtse kontaktpunkti raames käibemaksu mahaarvamise ja liikmesriigilt tagasimakstava käibemaksu saamise võimalus võimaldab nii maksumaksjatel kui ka maksuhalduritel täita ühes kohas mitut käibemaksukohustust. |
| --- | --- |

4.5.4.

| 4.5.5. | Komitee märgib, et on positiivne, et mahaarvamist hõlmavat uut süsteemi lihtsustatakse, võimaldades maksukohustuslasel maksta käibemaksu netosumma (15) igas maksustamisliikmesriigis. |
| --- | --- |

4.5.5.

| 4.5.6. | Teisalt suurendab mahaarvamise võimalus vajadust õiguskindluse ja maksuhalduritele kättesaadava teabe täielikkuse järele, õigustades sellega komisjoni ettepanekut lisada ühtse kontaktpunkti käibedeklaratsioonile lisateavet, sh i) käibemaksu kogusumma, mis on muutunud sissenõutavaks tarnitud kaupadelt ja osutatud teenustelt, millelt maksukohustuslane kui saaja on kohustatud maksu tasuma, ning kaupade impordilt, kui liikmesriik kasutab artikli 211 teise lõigu kohast võimalust; ii) käibemaks, millest tehakse mahaarvamisi; iii) eelmiste maksustamisperioodidega seotud muudatused ning iv) makstav, tagasisaadav või krediteeritav käibemaksu netosumma. |
| --- | --- |

4.5.6.

| 4.5.7. | Toimiv ühtne kontaktpunkt on sihtriigipõhise süsteemi oluline osa. Ilma täielikult välja arendatud ühtse kontaktpunktita, mille aluseks on asukohariigi auditid, laiendamiskõlblik lihtsustamine ja kõikidest liikmesriikidest tasutud sisendkäibemaksu tasaarvelduse võimalus, suurendab mis tahes sihtriigipõhine süsteem tohutult halduskoormust, eriti VKEde jaoks. |
| --- | --- |

4.5.7.

| 4.5.8. | 1. jaanuarist 2015 telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- ja elektroonikateenustele kehtiva ning peagi kõigile e-kaubanduse ettevõtjatevahelistele tehingutele laiendatava väikese kontaktpunkti (16) esimesi tegevustulemusi tuleb võtta asjakohaselt arvesse, et saavutada kindel ja täiesti toimiv ühtne kontaktpunkt, millel on ulatuslik ja oluline kohaldamisala, mis põhineb konkreetsetel tulemustel, mida sellise vahendiga on seni konkreetsetes sektorites ja valdkondades saavutatud. |
| --- | --- |

4.5.8.

| 4.5.9. | Lõpetuseks soovitab komitee piisavalt investeerida infotehnoloogia riist- ja tarkvara ressurssidesse, et arendada korralikult välja kindel ja usaldusväärne ühtne kontaktpunkt, mis suudab tõhusalt hallata suurt hulka konfidentsiaalset teavet, tagades süsteemi kiire ja turvalise toimimise, mis toob kasu nii Euroopa ettevõtetele kui ka maksuhalduritele. Sellised investeeringud on strateegiliselt olulised, et vältida negatiivseid tulemusi üleminekuperioodil vanalt süsteemilt uuele, millega kaasnevad märkimisväärsed kohandamiskulud, mis tuleks asjakohase digiülemineku abil võimalikult väiksed hoida. |
| --- | --- |

4.5.9.

Brüssel, 24. jaanuar 2019

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee

president

Luca JAHIER

---

(1)  Vt varasemad komitee arvamused „Käibemaksu tegevuskava“ (ELT C 389, 21.10.2016, lk 43); „ Käibemaksureformi pakett (I)“ (ELT C 237, 6.7.2018, lk 40); „Käibemaksureformi pakett (II)“ (ELT C 283, 10.8.2018, lk 35).

1

(2)  COM(2016) 148 final.

2

(3)  COM(2018) 329 final.

3

(4)  Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiiv 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (ELT L 347, 11.12.2006, lk 1).

4

(5)  Vt varasemad komitee arvamused „Käibemaksu tegevuskava“ (ELT C 389, 21.10.2016, lk 43); „ Käibemaksureformi pakett (I)“ (ELT C 237, 6.7.2018, lk 40); „Käibemaksureformi pakett (II)“ (ELT C 283, 10.8.2018, lk 35).

5

(6)  Direktiivi 2006/112/EÜ artiklite 2–4 muudatused.

6

(7)  COM(2018) 329 final, lk 6.

7

(8)  Direktiivi 2006/112/EÜ artikli 14 muudatused.

8

(9)  Kehtestatud direktiivi 2006/112/EÜ artikliga 35a.

9

(10)  COM(2018) 329 final, lk 7.

10

(11)  Kui müüja peab käibemaksu maksma enne ostjalt raha kättesaamist, põhjustab see müüjale negatiivse rahavoo, seega kulu.

11

(12)  Direktiivi 2006/112/EÜ artikli 193 ja artikli 194a muudatused.

12

(13)  Direktiivi 2006/112/EÜ artiklite 262–271 muudatused.

13

(14)  Direktiivi 2006/112/EÜ artiklite 358–369 muudatused.

14

(15)  Tasumisele kuuluv käibemaks miinus mahaarvatav käibemaks.

15

(16)  Selle võimaldamine, et liikmesriikides asukohta mitte omavad ettevõtjad, kes pakuvad mittemaksukohustuslastele telekommunikatsiooni-, raadio- ja televisiooniringhäälinguteenuseid ning elektroonilisi teenuseid, võivad nende sellise tarne eest maksmisele kuuluvat käibemaksu arvestada selle liikmesriigi veebiportaali kaudu, kus nad on registreeritud.

16

---

EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEE

| 10.5.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 159/45 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 159/45

---

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EL) nr 1303/2013 seoses iga-aastaste eelmaksete korrigeerimisega aastateks 2021–2023“

[COM(2018) 614 final – 2018/0322 (COD)]

(2019/C 159/06)

Raportöör: Javier DOZ ORRIT

| Konsulteerimistaotlus | Euroopa Parlament, 13.9.2018
  Euroopa Ülemkogu, 17.9.2018 |
| --- | --- |
| Õiguslik alus | Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklid 177 ja 304 |
| Vastutav sektsioon | majandus- ja rahaliidu ning majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse sektsioon |
| Vastuvõtmine sektsioonis | 20.12.2018 |
| Vastuvõtmine täiskogus | 24.1.2019 |
| Täiskogu istungjärk nr | 540 |
| Hääletuse tulemus
  (poolt/vastu/erapooletuid) | 121/1/3 |

Konsulteerimistaotlus

Euroopa Parlament, 13.9.2018

Euroopa Ülemkogu, 17.9.2018

Õiguslik alus

Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklid 177 ja 304

Vastutav sektsioon

majandus- ja rahaliidu ning majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse sektsioon

Vastuvõtmine sektsioonis

20.12.2018

Vastuvõtmine täiskogus

24.1.2019

Täiskogu istungjärk nr

540

Hääletuse tulemus

(poolt/vastu/erapooletuid)

121/1/3

1.   Järeldused ja soovitused

| 1.1. | Kõnealuse Euroopa Komisjoni määrusega (1) muudetakse kehtivat Euroopa fondide ühissätete määrust, (2) et vähendada ajavahemikus 2021–2023 liikmesriikidele mitmeaastase finantsraamistiku 2014–2020 alusel antavate toetuste eelmaksete summat 3 %-lt 1 %ni. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Kui uus ühissätete määrus (3) kiidetakse komisjoni kavandatud tingimustel heaks ja algab uus mitmeaastase finantsraamistiku 2021–2027 rakendamine, põhjustab eelmaksete määra vähendamine mitmeaastase finantsraamistiku 2014–2020 kohastest Euroopa fondidest rahastatavate programmide rakendamisel veelgi suuremat vähendamist: ajavahemikus 2021–2026 langeb see 0,5 %ni ja kaotatakse täielikult ära alates 2027. aastast. Samal ajal teeb komisjon tulevase mitmeaastase finantsraamistiku kohta järgmise ettepaneku: vähendada ühtekuuluvuspoliitikale (–10 %) ja Euroopa Merendus-ja Kalandusfondile (–13 %) mõeldud vahendeid, suurendada liikmesriikide kaasrahastamismäära ja vähendada programmide rakendamise aega (N+3-lt N+2-le). |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Eelmaksed on liikmesriikidele antav likviidsusabi, et alustada Euroopa fondidest kaasrahastatavate programmide rakendamist ning vältida nende elluviimisel ülemääraseid viivitusi. Eelmaksed on kasulik ja vajalik vahend. Tuleb pidada meeles, et Euroopa fondidest rahastatava programmi käivitamiseks peab liikmesriik edastama vahendid programmi rakendamise eest otseselt vastutavatele avaliku ja/või erasektori tegutsejatele. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Komitee ei leia, et komisjoni põhjendused eelmaksete määra vähendamise kohta mitmeaastase finantsraamistiku 2014–2020 viimases etapis oleksid piisavalt õigustatud. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Komitee leiab, et komisjonil on piisavalt vahendeid, et kontrollida liikmesriikides Euroopa fondide nõuetekohast kasutamist, sealhulgas eelmakseid. Seejuures toetaks ta loomulikult seda suutlikkust suurendavate reformide tugevdamist. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Komitee kutsub komisjoni üles kaaluma uuesti oma ettepanekut vähendada eelmaksete määra ja säilitama praeguses ühissätete määruses ette nähtud mitmeaastase finantsraamistiku 2014–2020 kohaste Euroopa fondide määrad. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Samuti kutsub komitee komisjoni üles vaatama läbi eelmakseid käsitlevad sätted oma ettepanekus mitmeaastase finantsraamistiku 2021–2027 kohaste Euroopa fondide ühissätete kohta kooskõlas käesoleva arvamusega. |
| --- | --- |

1.7.

2.   Komisjoni ettepanek ja selle taust

| 2.1. | Euroopa fondide ühissätteid käsitleva määrusega (EL) nr 1303/2013 kehtestatakse eeskirjad, millega hallatakse fondide vahendite jaotamist mitmeaastase finantsraamistiku 2014–2020 raames. Selle artiklis 134 sätestatakse eelmaksete summad, mida liikmesriikidel on võimalik ELilt saada, et käivitada heaks kiidetud programmid, mida hakatakse kõnealustest fondidest rahastama. Määrusega nähti ette, et eelmaksete määra suurendatakse järk-järgult 1 %-lt 2014. aastal 3 %-ni fondidest ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondist programmidele eraldatava toetuse summast aastatel 2020–2023. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Käesolevas arvamuses käsitletava määruse ettepaneku (millega muudetakse määrust (EL) nr 1303/2013) artikliga 1, mis on õigusakti kahest artiklist ainus normatiivse sisuga artikkel, muudetakse määruse (EL) nr 1303/2013 artiklit 134, et vähendada aastate 2021–2023 eelmakseid 3 %-lt 1 %-le, säilitades 3 %se määra ainult aastaks 2020. Silmas peetakse mitmeaastase finantsraamistiku 2014–2020 nende programmide eelmakseid, mille rakendamist jätkatakse kuni aastani 2023. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Määruse ettepaneku seletuskirjas esitatud eelmaksete kriteeriumide muutmise põhjustena viidatakse sellele, et eesmärk on „suurendada läbipaistvust ja parandada eelarve planeerimise ennustatavust ning muuta makseprofiil stabiilsemaks ja paremini prognoositavaks“, osutades vahenditele, mida liikmesriigid ELile tagastavad, kui finantsvood kantakse süsteemist tulenevalt raamatupidamisarvestusest välja. Samuti viidatakse sellele, et eelmaksete arvutamise alus sisaldab juba 2019. aastast saadik tulemusreservi, mis moodustab 6 % programmijärgse toetuse koguväärtusest. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Määruse ettepanek mõjutab nende programmide eelmakseid, mida rahastatakse järgmistest fondidest: Euroopa Regionaalarengu Fond, Euroopa Sotsiaalfond+, Ühtekuuluvusfond, Euroopa Merendus- ja Kalandusfond ning piirihalduse ja viisade rahastamisvahend. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Määruse ettepanekus, millega kehtestatakse Euroopa fondide ühissätted mitmeaastase finantsraamistiku 2021–2027 raames, (4) sätestatakse eelmakseid käsitlevas artiklis 84, et eelmaksete määr fondidest antava abi kogusummast, mis on määratud kindlaks programmi heaks kiitva otsusega, on 0,5 % ning see antakse ainult esimesel kuuel aastal, s.o aastatel 2021–2026. Komisjoni ettepanekus ei käsitleta eelmakseid ei 2027. aastal ega sellele järgnevatel aastatel. Interregi programme reguleerivad erieeskirjad, milles nähakse ette, et eelmaksed moodustavad programmi kogusummast 1 %. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Teised kehtivate eeskirjade muudatused, mis on lisatud 2021.–2027. aasta ühissätete määruse ettepanekusse, on kaasrahastamismäära vähendamine ELi eelarvetes ning programmide rakendamise aja lühendamine, tehes ettepaneku asendada nõue n+3 nõudega n+2. |
| --- | --- |

2.6.

3.   Üldised ja konkreetsed märkused ning ettepanekud

| 3.1. | Määrusega (EL) nr 1303/2013 seotud fondidest rahastatavatele programmidele antava toetuse rakenduskord ning muud ELi poolt liikmesriikidele antavate vahendite raamatupidamis- ja kontrollieeskirjad kohustavad liikmesriike eraldama esmalt ise vahendid programmide rakendamise eest otseselt vastutavatele avalikele asutustele, erasektori osalejatele või nende ühendustele. Selle järgi, kuidas programme rakendatakse ja kuidas liikmesriigid seda tõendavad, eraldab EL liikmesriikidele selle osa kaasrahastusest, mis on iga heaks kiidetud programmi jaoks kokku lepitud. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Eelmaksed on liikmesriikidele antav likviidsusabi, mis on väga kasulik selleks, et alustada Euroopa fondidest kaasrahastatavate programmide rakendamist ning vältida nende elluviimisel ülemääraseid viivitusi, mis tulenevad liikmesriikide võimalikest likviidsusprobleemidest. Kõnealused likviidsusprobleemid olid eriti tõsised hiljutise majandus- ja finantskriisi kõige raskematel aastatel, mil rakendati äärmuslikke kokkuhoiumeetmeid, ning need on jätkuvalt probleemiks ka praegu, eriti nende liikmesriikide puhul, kes peavad vähendama oma eelarvepuudujääki. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Programmide kaalumise, väljatöötamise, esitlemise, vastuvõtmise ja rakendamise alustamise aeg on nende loomusest ning haldusasutuste ja erasektori tegutsejate suutlikkusest sõltuvalt liikmesriikides erinev. See võtab tihti kauem kui kaks aastat, mistõttu kuhjuvad rakendamisetapid tihti iga mitmeaastase finantsraamistiku viimastele aastatele, jõudes lõpule kaks või kolm aastat pärast finantsraamistiku lõppemist. Paistab, et 2013. aasta ühissätete määruses on seda asjaolu arvesse võetud, nähes ette, et iga-aastaste eelmaksete määr tõuseb 1 %-lt 2014. aastal 3 %-ni aastatel 2019–2023, jäädes 2016.–2019. aastal 2 % ja 2,875 % vahele. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Praegu järgib komisjon aga vastupidist loogikat. 2013. aasta määruse muutmise ettepanekus, mida käesolevas arvamuses käsitletakse, kahaneb iga-aastaste eelmaksete määr, mis oleks 2019. aastal 2,875 % iga programmi väärtusest, 2021.–2023. aastal 1 %-ni. Sarnaselt, kuid veel radikaalsemalt, sätestatakse mitmeaastase finantsraamistiku 2021–2027 ühissätete määruse ettepanekus vahemikuks 2021–2026 iga-aastane eelmaksete määr 0,5 % ning kaotatakse see 2027. aastal ja sellele järgnevatel aastatel, mil struktuuri- ja ühtekuuluvusfondidest rahastatavate programmide rakendamine jätkub. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Komitee hinnangul ei näi komisjoni põhjendused, mis on esitatud määruse ettepaneku seletuskirjas, olevat muudatuse õigustamiseks piisavad. Osutatakse läbipaistvusele ja eelarve planeerimise ennustatavusele ning makseprofiili stabiilsusele ja paremale prognoositavusele. Komitee arvates ei pea need soovitavad kriteeriumid olema kokkusobimatud ettemaksu menetluse ja toetuse lõpetamisega, juhul kui on olemas piisavad kontrollid, nagu see praegusel juhul peaks olema. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Seletuskirjas osutatud 6,6 miljardi euro ulatuses vahendeid, mille liikmesriigid 2017. aastal ELile tagasi maksid, ei saa selle mahtu arvestades olla üksnes eelmaksete, vaid programmide mittetäitmise või nõuetele mittevastava rakendamise või kulude tõendamise halva kavandamise tulemus. Teisalt ei ole õige seletuskirjas esitatud väide, et eelmaksete määra vähendamist kompenseerib see, et alates 2019. aastast kohaldatakse määra ka tulemusreservi suhtes. Nimetatud reserv moodustab üksnes 6 % programmi summast ning välja pakutud uute eelmaksete määr moodustaks üksnes kolmandiku kavandatust. Lisaks on see tulemusreserv juba iga liikmesriigi eelarvetesse sisse arvestatud ning ainus, mis võib juhtuda, on see, et nad kaotavad selle 6 % kas täielikult või osaliselt, juhul kui nad ei täida rahuldavalt rakendamiskriteeriume. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Kui probleem, mida eeskirjade muutmisega soovitakse lahendada, oleks seotud eelarvevahendite likviidsuse juhtimisega, kannaks komisjoni väljapakutu likviidsusprobleemid ELilt üle liikmesriikidele. Teema on keeruline, sest praeguses mitmeaastases finantsraamistikus 2014–2020 moodustavad ELi vahendid, mis põhinevad osamaksetel, mida liikmesriigid maksavad kogurahvatulu alusel, 72 % ELi kogutuludest (5). See tähendab, et ELi likviidsusest rääkides räägime ühtlasi liikmesriikide jõukuse tasemele vastavast likviidsusest. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Samuti tuleb arvestada, et mitmeaastase finantsraamistiku 2021–2027 ühissätteid käsitlevas määruse ettepanekus on ette nähtud liikmesriikide kaasrahastamismäära suurenemine ning et rakendamisperioodi reguleerivat eeskirja vähendatakse ühe aasta võrra, s.o reeglist n+3 saab n+2. Seejuures kavandatakse aastate 2021–2027 mitmeaastaseid eelarveid käsitleva ettepanekuga vähendada ühtekuuluvuspoliitika jaoks ette nähtud vahendeid 10 % ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi vahendeid 13 %. See tähendab, et ühel ajal soovitakse märkimisväärselt vähendada fondide vahendeid, lühendada programmide rakendamise perioodi ning seda, et liikmesriigid suurendaksid oma kaasrahastamiskohustusi, samal ajal kui eelmakseid oluliselt vähendatakse. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Tuleb tuletada meelde, et üldarvamuses „Mitmeaastane finantsraamistik pärast 2020. aastat“ (6) sätestatakse, et „Komitee teeb kooskõlas Euroopa Parlamendi seisukohaga ettepaneku, et kulud ja tulud ulatuksid 1,3 %ni kogurahvatulust“ ja „ühtekuuluvuspoliitika rahastamine (Euroopa Regionaalarengu Fond, ühtekuuluvusfond ja Euroopa Sotsiaalfond kokku) tuleks mitmeaastases finantsraamistikus aastateks 2021–2027 säilitada püsivhindades ja vähemalt samade vahenditega nagu praeguses mitmeaastases finantsraamistikus“. Sama kehtib ka ühise põllumajanduspoliitika ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi puhul. Tuluga seoses kinnitas komitee kõnealuses arvamuses: „See peaks algama omavahendite kõrgetasemelise rühma ja Euroopa Parlamendi ettepanekutest omavahendite mitmesuguste lisaallikate kohta, et tugineda tulevase mitmeaastase finantsraamistiku perioodil oluliselt enam omavahenditele.“ Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee, Euroopa Parlamendi ja Euroopa Regioonide Komitee üksmeel selles küsimuses ja järgmise mitmeaastase finantsraamistiku teistes aspektides on eriti silmapaistev. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Nimetatud seisukohti korratakse sektoripõhistes arvamustes ELi uue finantsraamistiku kohta, ennekõike lisatakse Euroopa fondide ühissätteid käsitlevas arvamuses, (7) mis ühtib arvamuses „Mitmeaastane finantsraamistik pärast 2020. aastat“ (8) öelduga, et „komitee [tunneb] kahetsust selle pärast, et kõnealuse ettepanekuga muudetakse praegune n+3 reegel n+2 reegliks, ning kutsub Euroopa Komisjoni üles seda uuesti läbi vaatama“ ja milles palutakse ühtlasi „komisjonil kaaluda uuesti [liikmesriikide] kaasrahastamise määrade suurendamist“. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Komitee leiab, et komisjonil on piisavalt vahendeid, et kontrollida liikmesriikides Euroopa fondide nõuetekohast kasutamist, sealhulgas eelmakseid. Samal ajal on komitee seisukohal, et komisjoni ja liikmesriikide tihe koostöö saab edendada ja peaks edendama programmide kavandamise ja juhtimise mitmesuguseid aspekte, ning toetab seda suutlikkust suurendavaid reforme. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Võttes arvesse kõike eelnevates punktides esitatut, väljendab komitee oma vastuseisu määruse ettepanekule, millega muudetakse määrust (EL) nr 1303/2013, et vähendada oluliselt iga-aastaseid eelmakseid aastateks 2021–2023. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | Komitee palub komisjonil oma ettepanekut uuesti kaaluda ning võtta arvesse nii käesolevas arvamuses esitatut kui ka liikmesriikide ja eriti nende liikmesriikide arvamusi, kes rakendavad Euroopa fondidest kaasrahastatavaid programme kõige korrektsemalt ja tõhusamalt, ning juhul, kui kehtivas määruses sätestatud eelmaksete määrasid ei säilitata, vähendada neid oluliselt vähem ja mitte (keskmiselt) kahe kolmandiku võrra, nagu on kavandatud. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | Samuti kutsub komitee üles vaatama läbi eelmaksete ulatusliku kärpimise ning nende kaotamise 2027. aastal ja sellele järgnevatel aastatel, nagu on ette nähtud mitmeaastase finantsraamistiku 2021–2027 Euroopa fondide ühissätete määruse ettepanekus. |
| --- | --- |

3.14.

Brüssel, 24. jaanuar 2019

Euroopa Majandus-

ja Sotsiaalkomitee president

Luca JAHIER

---

(1)  Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EL) nr 1303/2013 seoses iga-aastaste eelmaksete korrigeerimisega aastateks 2021–2023, COM(2018) 614 final – 2018/0322 (COD).

1

(2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013 millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

2

(3)  Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi+, Ühtekuuluvusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning nende ja Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi, Sisejulgeolekufondi ning piirihalduse ja viisade rahastamisvahendi suhtes kohaldatavad finantseeskirjad“, COM(2018) 375 final – 2018/0196 (COD) ja selle lisad.

3

(4)  COM(2018) 375 – 2018/0196 (COD) ja selle lisad.

4

(5)  Komisjoni ettepanekus mitmeaastase finantsraamistiku kohta aastateks 2021–2027 prognoositakse ELi omavahendite suurenemist, kuid osamaksed, mida liikmesriigid maksavad oma kogurahvatulu järgi, jääb ligikaudu 57 % juurde.

5

(6)  ELT C 440, 6.12.2018, lk 106.

6

(7)  ELT C 62, 15.2.2019, lk 83.

7

(8)  ELT C 440, 6.12.2018, lk 106.

8

---

| 10.5.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 159/49 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 159/49

---

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Soovitus: nõukogu soovitus euroala majanduspoliitika kohta“

[COM(2018) 759 final]

(2019/C 159/07)

Raportöör: Javier DOZ ORRIT

| Konsulteerimistaotlus | Euroopa Komisjon, 24.1.2019 |
| --- | --- |
| Õiguslik alus | Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 304 |
| Vastutav sektsioon | majandus- ja rahaliidu ning majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse sektsioon |
| Vastuvõtmine sektsioonis | 20.12.2018 |
| Vastuvõtmine täiskogus | 24.1.2019 |
| Täiskogu istungjärk nr | 540 |
| Hääletuse tulemus (poolt/vastu/erapooletuid) | 162/2/2 |

Konsulteerimistaotlus

Euroopa Komisjon, 24.1.2019

Õiguslik alus

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 304

Vastutav sektsioon

majandus- ja rahaliidu ning majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse sektsioon

Vastuvõtmine sektsioonis

20.12.2018

Vastuvõtmine täiskogus

24.1.2019

Täiskogu istungjärk nr

540

Hääletuse tulemus (poolt/vastu/erapooletuid)

162/2/2

1.   Järeldused ja soovitused

| 1.1. | Komitee on seisukohal, et majandusliku vastupanuvõime suurendamine, mis on Euroopa Komisjoni euroala majanduspoliitikat käsitlevate soovituste aluseesmärk, on euroala majandusele äärmiselt oluline, arvestades majanduskasvu märkimisväärseid langusriske, mis võivad lähiajal areneda uueks kriisiks. Siiski soovib komitee rõhutada, et majandusliku vastupanuvõime saavutamine peaks käima käsikäes tööturu suurenenud vastupanuvõimega, st tööturgude suutlikkusega saada hakkama šokkidega, nii et selle sotsiaalsed kulud on piiratud (1). |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Komitee hindab Euroopa Komisjoni soovitust diferentseeritud fiskaalpoliitika kohta kõigis liikmesriikides, kuid hoiatab, et mitmes liikmesriigis, kus on suur valitsemissektori võlg ja negatiivne või puuduv SKP lõhe, võib praegu eelarvepuhvrite loomine olla kahjulik kaasavale ja jätkusuutlikule majanduskasvule ja võla jätkusuutlikkusele. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Komitee kinnitab taas oma seisukohta, mille ta esitas arvamuses euroala majanduspoliitika (2018) (2) kohta, kus käsitletakse ELi avaliku ja erasektori investeeringute puudujäägi ületamise suurt tähtsust. Neil põhjustel palub ta ELi institutsioonidel võtta vastu suunised ja meetmed, mis on vajalikud avaliku sektori investeeringute soodustamiseks ja erainvesteeringute hõlbustamiseks. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Komitee pooldab ettepanekut suunata maksud tööjõult mujale, tugevdada haridussüsteemi, investeerida oskustesse ja tagada kvaliteetsetele töökohtadele liikumist toetava aktiivse tööturupoliitika tulemuslikkus. Samuti tuleks vähendada tööturu killustatust. Liikmesriigid peavad tagama sotsiaalsete investeeringute ja sotsiaalkaitsesüsteemide piisava rahastamise. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Lisaks jagab komitee täielikult Euroopa Komisjoni muret seoses vajadusega võidelda agressiivse maksuplaneerimise vastaste meetmetega maksupettuste, maksudest kõrvalehoidumise ja maksustamise vältimise vastu, et muuta maksusüsteemid tõhusamaks ja õiglasemaks ning parandada riigi rahanduse kvaliteeti. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Komitee kordab, kui oluline on rakendada Euroopa sotsiaalõiguste sammast kui vastupanuvõime suurendamise vahendit, edendades ülespoole suunatud lähenemist ja kaitstes lõppkokkuvõttes Euroopa integratsiooniprojekti tsentrifugaalsete suundumuste eest. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Komitee kiidab heaks Euroopa Komisjoni soovituse euroala jooksevkonto tasakaalustamatuse sümmeetrilise tasakaalustamise kohta ja eelkõige nõudmise kiirema palgakasvu järele ülejääkidega liikmesriikides. Komitee arvates peaks keskpikas perspektiivis olema riigi reaalpalkade kasv vastavuses tootlikkuse kasvuga riigis ja sellest mitte maha jääma. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Komitee arvates on majanduskeskkonna parandamine ja ühtse turu väljakujundamise edendamine sotsiaalseid ja tööõigusi kahjustamata olulised viisid euroala majandusliku vastupanuvõime tugevdamiseks. Komitee nõustub täielikult Euroopa Komisjoniga, et äriühingu tulumaksu ühtse konsolideeritud maksubaasi loomine on samm selles suunas ning seda tuleks jätkata. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Ettevõtete rahastamise lihtsustamine peaks samuti olema üks majanduspoliitika prioriteete. Komitee rõhutab, et kapitaliturgude liit on majandustegevuse rahastamiseks väga oluline, ning väljendab muret pangandusliidu arendamise käigus tekkinud viivituste ja takistuste pärast, muu hulgas ebatõenäoliselt laekuvate nõuete arv teatud liikmesriikides. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Komitee innustab liikmesriike näitama poliitilist eestvedamist ja vajalikku pühendumist, et lahendada erimeelsused majandus- ja rahaliidu süvendamisel, eelkõige kujundades välja pangandusliidu, suurendades omavahendeid ja luues ELi eelarve raames makromajandusliku stabiliseerimise funktsiooni, mis võimaldaks suurendada euroala majanduslikku vastupanuvõimet. |
| --- | --- |

1.10.

2.   Taust

| 2.1. | Ehkki majanduskasv euroalal kestab kuuendat aastat, on nüüd oodata selle aeglustumist, samal ajal kui langusriskid suurenevad märgatavalt ja säilivad suure majanduslanguse tagajärjed, alates väiksemast potentsiaalsest majanduskasvust kuni erinevusteni liikmesriikide vahel ja kõrge töötuse määrani teatud piirkondades. Seega on oluliseks eesmärgiks lähenemine vastupidavamatele majandusstruktuuridele, nagu ka majandus- ja rahaliidu süvendamise edendamine. Selle taustal on Euroopa Komisjoni euroala majanduspoliitika 2019. aasta peamised soovitused alljärgnevad. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Süvendada ühtset turgu, parandada ettevõtluskeskkonda ja viia ellu vastupanuvõimet parandavad toote- ja teenuseturgude reformid. Vähendada välisvõlga ja viia ellu tootlikkust suurendavad reformid euroala liikmesriikides, kus on jooksevkonto puudujääk, tugevdada sotsiaalpartnerite rolli austades tingimusi, mis toetavad palgakasvu, ja rakendada meetmeid, mis edendavad investeeringuid euroala liikmesriikides, kus on suur jooksevkonto ülejääk. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Taastada eelarvepuhvrid euroala riikides, kus avaliku sektori võlatase on kõrge, toetada avaliku ja erasektori investeeringuid ja paranda kõigis riikides riigirahanduse kvaliteeti ja struktuuri. Erinevalt varasematest aastatest ei ole Euroopa Komisjon esitanud soovitust euroala konkreetse eelarvepoliitika kohta aastaks 2019. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Suunata maksud tööjõult mujale, tugevdada haridussüsteemi, edendada oskustesse investeerimist ning tagada tööturustaatuste vahelist liikumist toetava aktiivse tööturupoliitika tulemuslikkus. Vähendada kõikjal euroalal tööturu killustatust ja tagada piisavad sotsiaalkaitsesüsteemid. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Võtta kasutusele ühtse kriisilahendusfondi ühine kaitsekord, luua Euroopa hoiuste tagamise skeem ja tugevdada Euroopa õigus- ja järelevalveraamistikku. Edendada erasektori suure võlakoormuse korrapärast vähendamist. Vähendada euroalal kiiresti viivislaenude taset ja hoida ära nende kuhjumist, muu hulgas kohandades maksusüsteeme nii, et need ei soodustaks enam võlapõhist rahastamist. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Teha kiireid edusamme majandus- ja rahaliidu väljakujundamisel, ka euro rahvusvahelise rolli tugevdamise eesmärgil, võttes arvesse komisjoni ettepanekuid, sealhulgas finantssektorit käsitlevaid ettepanekuid ning reformide tugiprogrammi ja Euroopa investeeringute stabiliseerimise vahendit, mida käsitletakse mitmeaastase finantsraamistiku (2021–2027) ettepanekus. |
| --- | --- |

2.6.

3.   Üldised märkused

| 3.1. | Komitee tunneb muret, et euroala majanduse väljavaadete langusrisk võiks tõepoolest lähiajal kujuneda uueks sotsiaal-majanduslikuks kriisiks, mis tähendaks suurt katsumust kohanemisele. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.1.1. | Praegune majanduskasv on tipptaseme juba ületanud, jõudes 2017. aastal vaid 1,7 %-ni. Potentsiaalne majanduskasv on ikka veel allpool 2008. aasta taset, samas kui avaliku sektori investeeringud on kriisi algusest alates suurest langusest (enam kui veerand oma tipptasemest) taastumisest väga kaugel. |
| --- | --- |

3.1.1.

| 3.1.2. | Erinevused liikmesriikide vahel püsivad, eelkõige tööpuuduse osas. Hoolimata põhinäitajate paranemisest on töötatud tundide koguarv ja tööhõive maht jäänud allapoole 2008. aasta taset, samal ajal kui reaalpalkade kasv on olnud tagasihoidlik ja jääb tootlikkuse kasvust jätkuvalt maha, millest järeldub, et isegi tagasihoidlikust majanduskasvust saadud kasumi jaotamine jääb ebavõrdseks. |
| --- | --- |

3.1.2.

| 3.1.3. | Euroalal on endiselt märkimisväärne jooksevkonto ülejääk, mis tuleneb peamiselt jooksevkonto ülejääkidest teatavates liikmesriikides; see näitab suhteliselt väikest sisenõudlust ja on üks rahvusvaheliste pingete põhjuseid, mis annab panuse kaubanduslikku protektsionismi. |
| --- | --- |

3.1.3.

| 3.1.4. | Vaatamata kasvuprognooside hiljutisele allapoole korrigeerimisele otsustas Euroopa Keskpank lõpetada oma kvantitatiivse lõdvendamise programmi, kõrvaldades seega euroala majanduskasvu poliitilise toetamise olulise samba. |
| --- | --- |

3.1.4.

| 3.1.5. | Kuigi püsib kriisist tulenev haavatavus, nagu kõrge avaliku ja erasektori võlgade tase ning pankade bilanssides olevad viivislaenud, ei ole tehtud piisavalt edusamme majandus- ja rahaliidu institutsioonilise struktuuri tugevdamiseks viisil, mis suurendaks euroala majanduslikku vastupanuvõimet, ilma et see mõjutaks šokkide korral liialt riigi rahandust, tööturgu ja sotsiaalpoliitikat. |
| --- | --- |

3.1.5.

| 3.1.6. | Eksisteerivad olulised ülemaailmsed langusriskid, kaubandusliku protektsionismi suurenemisest kuni finantsturgude volatiilsuseni. |
| --- | --- |

3.1.6.

| 3.2. | Võttes arvesse eelmise kriisi tagajärgi, mille haavad, eriti tööturul ja sotsiaalvaldkonnas, on mitmes liikmesriigis endiselt nähtavad, arvab komitee, et euroala majandusliku vastupanuvõime tugevdamine, toetades otsustavalt ja viivitamata majandus- ja rahaliidu ning ühtse turu väljakujundamist ja süvendamist vastavalt Euroopa Komisjoni välja pakutud suunistele, on väga tähtis, et vältida järgmise majanduskriisi muutumist tööturu- ja sotsiaalseks kriisiks. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Lisaks nendele riskidele pakuvad tehnoloogilised edusammud võimaluste kõrval ka ohte. Ühest küljest võivad need aidata euroala kestvalt vähest tootlikkuse kasvu suurendada, tingimusel et neisse tehakse piisavalt investeeringuid. Teisest küljest soosivad need tõenäoliselt mõnesid ühiskonnarühmi, eelkõige suuremate ja paremate oskustega inimesi. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Ehkki euroala keskmine SKP lõhe (3) peaks 2018. aastal muutuma kergelt positiivseks (0,3 % võimalikust SKPst), on liikmesriikide vahel märkimisväärsed erinevused, mis viitab sellele, et majanduse elavnemine ei ole kõikjal ühesugune. Riigi positiivse SKP lõhe suurus näitab, kui suures ulatuses võib selle eelarvepoliitika kurssi karmistada, ilma et eelarvepoliitika oleks protsükliline. Mitmel liikmesriigil (ja eriti paaril suurel, millel on märkimisväärne mõju euroala üldisele tulemuslikkusele), millel on kõrge valitsemissektori võla suhe SKPsse, on tühine või negatiivne SKP lõhe. Kuigi liikmesriigid peaksid tegema kõik endast oleneva, et tagada oma riigi rahanduse kõrge kvaliteet, võib nende innustamine looma pärssiva eelarvepoliitika abil eelarvepuhvreid tõenäoliselt hoida majanduskasvu neis riikides madalana, ilma et see aitaks vähendada nende valitsemissektori võlga osakaaluna SKPst. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Veelgi enam, ELi majandusjuhtimise hästi dokumenteeritud puudus ja üks ajendeid reformideks, nt Euroopa Eelarvenõukogu loomiseks, seisneb keskendumises üksnes riikliku eelarvepoliitika vastavusele ELi eelarve-eeskirjadele, võtmata arvesse euroala üldist eelarvepoliitikat. Seetõttu on kahetsusväärne, et sel aastal puudub soovitus euroala üldise eelarvepoliitika kohta, ja kasutamata jääb võimalus ühendada see täpsemate soovitustega liikmesriikide eristamiseks. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Kooskõlas oma varasemate arvamustega kutsub komitee liikmesriike ja Euroopa Komisjoni üles suurendama avaliku sektori investeeringuid eesmärgiga edendada pikaajalist majanduskasvu, ent vähendada ka praegust ebakindlust ning edendada sujuvat üleminekut jätkusuutlikumale ja õiglasemale majanduskasvu mudelile. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Komitee küsib endalt, kas liikmesriikides, kus on kõrge valitsemissektori võla suhe SKPsse, saaksid tõhusamad ja tulemuslikumad riigihanked üksi (4) pakkuda piisavalt võimalusi suurendada avaliku sektori kulutusi investeeringutesse – sealhulgas haridusse, oskustesse ja aktiivsesse tööturupoliitikasse – asjakohase tasemeni, et edendada pikaajalist kaasavat majanduskasvu ja saavutada Pariisi kokkuleppe süsinikdioksiidi heitkoguste vähendamise eesmärgid, ning kas sellised muudatused saavad toimuda piisavalt aegsasti, arvestades pakilist vajadust avalike investeeringute järele. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Komitee arvamuses euroala majanduspoliitika (2018) kohta (5) rõhutatakse suurt vastuolu, mis on tingitud nende riikide olukorrast, kus püsis jooksevkonto ülemäärane ülejääk ja eelarveülejääk koos avaliku sektori kapitalimahutuste negatiivsete netomääradega. Komitee väljendab muret selle pärast, et hoolimata komisjoni ja nõukogu korduvatest soovitustest jätkavad need riigid sügisprognoosi kohaselt väga suure jooksevkonto ülejäägiga kuni 2020. aastani (6). |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Komitee tunneb heameelt rõhuasetuse üle haridussüsteemi tugevdamisele ja oskustesse investeerimisele ning tööturu killustatuse vähendamisele ning kordab oma nõudmist struktuurireformide järele, mis edendavad tootlikkuse kasvu üldiselt, luues samal ajal kvaliteetseid töökohti ja tagades tootlikkuse kasvu õiglase jaotamise. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Komitee nõustub nõudmisega, et ülejäägiga liikmesriikides oleks palgakasv suurem. Ta märgib siiski, et tootlikkuse kasv üksi ei pruugi aidata suurendada reaalpalkasid liikmesriikides, kus on negatiivsed rahvusvahelised netoinvesteerimispositsioonid, kuna paljudes riikides on kaotatud seos tootlikkuse ja reaalpalga kasvu vahel. Samuti tuleks võtta meetmeid, mis toetavad tootlikkuse kasvu võrdsemat jaotamist. Peamine vahend selleks on sotsiaalpartnerite autonoomial põhinevad kollektiivläbirääkimised, mille käigus tuleks palkade kujundamisel arvesse võtta elukalliduse ja reaalse tootlikkuse suurenemist ning käsitleda muid aspekte, mis parandavad tööhõive kvaliteeti. |
| --- | --- |

3.10.

4.   Konkreetsed märkused

| 4.1. | „Maksusüsteemide tõhusamaks ja õiglasemaks muutmiseks on esmatähtis võidelda maksupettuste, maksudest kõrvalehoidumise ja agressiivse maksuplaneerimise vastu. [Need meetmed on olulised], et tagada valitsemissektori tulud, kõrvaldada konkurentsimoonutused ettevõtete vahel, säilitada sotsiaalne ühtekuuluvus ja võidelda kasvava ebavõrdsuse vastu“. Komitee nõustub täielikult kõnealuse avaldusega töödokumendis, mis on lisatud kavandatud soovitusele (7). Seepärast kutsub komitee üles kohaldama viivitamatult eeskirju, mis on Euroopa tasandil vastu võetud nende kuritegude ja kuritarvituste vastu võitlemiseks, ning hindama võimalust kehtestada veelgi tõhusamad meetmed, mis hõlmavad ka vahendeid maksuparadiiside ebaseadusliku tegevuse lõpetamiseks. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Komitee arvates tuleks astuda otsustavamaid samme, et hõlbustada investeeringutesse tehtavaid avaliku sektori kulutusi, näiteks vabastades avaliku sektori investeeringute kulutused puudujäägi arvutamisest ELi eelarve-eeskirjade (nn kuldse reegli) kohaldamisel, võttes nõuetekohaselt arvesse olemasoleva võlataseme jätkusuutlikkust. |
| --- | --- |

4.2.

Brüssel, 24. jaanuar 2019

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee

president

Luca JAHIER

---

(1)  See tööturu vastupanuvõime mõiste on määratletud OECD 2012. aasta aruandes „What makes labour markets resilient during recessions?“, väljaandes OECD Employment Outlook, OECD Publishing, Pariis.

1

What makes labour markets resilient during recessions?

(2)  ELT C 62, 15.2.2019, lk 312.

2

(3)  Erinevus tegeliku ja potentsiaalse SKP vahel, väljendatud suhtena potentsiaalsesse SKPsse.

3

(4)  Vt Euroopa Komisjoni töödokument „Analysis of the Euro Area economy (2018)“, SWD(2018) 467 final, lk 8.

4

(5)  ELT C 62, 15.2.2019, lk 312.

5

(6)  Statistical Annex, European Economic Forecast – Autumn 2018, tabel 50, lk 196.

6

(7)  Vt Euroopa Komisjoni töödokument „Analysis of the Euro Area economy (2018)“, SWD(2018) 467 final.

7

---

| 10.5.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 159/53 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 159/53

---

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv ühiste nõuete ja korra kohta liikmesriikides ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmisel. Euroopa Komisjoni panus 19.–20. septembril 2018 Salzburgis toimuvasse riigijuhtide kohtumisse“

[COM(2018) 634 final – 2018/0329 COD]

(2019/C 159/08)

Raportöör: José Antonio MORENO DÍAZ

Kaasraportöör: Vladimíra DRBALOVÁ

| Konsulteerimistaotlus | Euroopa Komisjon 24.10.2018 |
| --- | --- |
| Õiguslik alus | Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 304 |
| Vastutav sektsioon | tööhõive, sotsiaalküsimuste ja kodakondsuse sektsioon |
| Vastuvõtmine sektsioonis | 18.12.2018 |
| Vastuvõtmine täiskogus | 23.1.2019 |
| Täiskogu istungjärk nr | 540 |
| Hääletuse tulemus (poolt/vastu/erapooletuid) | 169/2/6 |

Konsulteerimistaotlus

Euroopa Komisjon 24.10.2018

Õiguslik alus

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 304

Vastutav sektsioon

tööhõive, sotsiaalküsimuste ja kodakondsuse sektsioon

Vastuvõtmine sektsioonis

18.12.2018

Vastuvõtmine täiskogus

23.1.2019

Täiskogu istungjärk nr

540

Hääletuse tulemus (poolt/vastu/erapooletuid)

169/2/6

1.   Järeldused ja soovitused

| 1.1. | Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võtab teadmiseks Euroopa Komisjoni argumendid tagasisaatmist käsitleva direktiivi uuesti sõnastamise kohta, (1) ent kordab oma seisukohta, et esmalt on ELi jaoks oluline kehtestada ühine poliitika ja õigusaktid seadusliku sisserände kohta, samuti rahvusvahelise kaitse ja varjupaiga kohta (2). |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Komitee väljendab muret selle pärast, et kriteeriumid, mille alusel rändevooge hallatakse ja ebaseaduslikke rändajaid koheldakse, on liikmesriikides erinevad, tekitades õiguskindlusetust ja ebavõrdset kohtlemist. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Komitee leiab, et komisjon oleks pidanud algatama selle kohta uutes tingimustes teabevahetuse ja konsultatsiooni valitsuste ja kodanikuühiskonnaga, nagu tehti varasemas etapis rohelise raamatu puhul (3). |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Komitee leiab, et komisjon oleks pidanud esitama andmed või vähemalt hinnangulised andmed tagasisaatmist käsitleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/115/EÜ (4) kohaldamise taseme ja kohaldatavuse taseme kohta, aga ka selle kohaldamise tõhususe järelevalve kohta, peamiste raskuste kohta, mis tekkisid aastatel, mil see jõus oli, ning sellest kinnipidamise määra kohta eri liikmesriikides. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Komisjon peaks rakendama veidi enesekriitika- või vähemalt analüüsivõimet, et selgitada, miks liikmesriigid on tagasi saatnud sedavõrd vähe isikuid, ning tuvastama selgelt selle põhjused ja/või selle eest vastutavad isikud. Kui liikmesriigid ei ole direktiivi rakendanud ega arvestanud komisjoni soovitust (EL) 2017/432 (5) tagasisaatmise tõhusamaks muutmise kohta, siis tuleks koostada mõjuhinnang. See uuring peaks sisaldama hinnangut selle kohta, kuidas liikmesriigid on käsitlenud rakenduskavade loomist, et pakkuda abi ja nõuandeid tagasisaatmise kohta ning võrrelda vabatahtliku ja sunniviisilise tagasipöördumise kulutõhusust. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Komitee on teadlik, et teatav paremäärmuslik ja natsionalistlik arutelu rände kohta süvendab ksenofoobset ja ebatolerantset suhtumist. Komitee leiab, et kõikehõlmav ühine ELi rändepoliitika oleks parim argument, mille abil leevendada Euroopa elanike kartusi. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Kooskõlas komitee muudes arvamustes (6) väljendatud seisukohtadega tuleb rände kohta välja töötada erinev narratiiv, mis soodustab mittedramaatilist käsitlust selle kui tavapärase sotsiaalse ja majandusliku teguri kohta ning võimaldab ühiskonda selles küsimuses harida. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Teisest küljest toetab komitee Euroopa Ülemkogu 2018. aasta juuni järeldusi, mille kohaselt on toimiva ELi poliitika eelduseks kõikehõlmav rändekäsitlus, mis hõlmab ka tõhusamat kontrolli ELi välispiiridel, suuremat välistegevust ning siseaspekte kooskõlas ELi põhimõtete ja väärtustega ning mille kohaselt peavad sellised jõupingutused jätkuma, et vältida humanitaarkatastroofe (7). |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Euroopa Ülemkogu 18. oktoobril esitatud andmetest (8) nähtub, et ebaseaduslike saabumiste arv ELi on vähenenud 95 %. Samal ajal selgub Rahvusvahelise Migratsiooniorganisatsiooni (IOM) 2018. aasta septembri andmetest, (9) et selle kuupäevani oli mereteede kaudu ELi jõudnud 83 067 inimest ja 1 987 inimest oli hukkunud. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Komitee arvates on tõhus tagasisaatmispoliitika ELi põhjaliku sisserände- ja varjupaigapoliitika oluline osa, ent sellist poliitikat praegu ei ole ning komisjon peaks jätkama oma tegevust järjepideval ja läbimõeldud viisil ning mitte võtma rände suhtes üksnes julgeolekule ja korrakaitsele keskendunud seisukohta, käsitledes seda kriminaalse küsimusena. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Komitee leiab, et tuleb koostada andmetel ja külastustel põhinev võrdlusuuring ELi kinnipidamiskeskuste, nende olukorra ja inimõigustele vastamise kohta nendes keskustes. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Komitee tunneb heameelt komisjoni jõupingutuste pärast kiirendada tagasisaatmisotsuste langetamist ning siduda see otsusega varjupaiga pakkumisest keelduda ja seaduslik viibimine lõpetada, aga ka muuta tagasisaatmismenetlus üldiselt kiiremaks ja tõhusamaks. Isegi sellisel juhul tuleks aga kaaluda seda, kui realistlikud on kavandatavad ajakavad, ning hinnata takistusi, mis võivad selle eesmärgi täitmist piirata. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | Samal ajal käsitleb komitee tõhusat tagasisaatmispoliitikat seoses tõhusa koostööga kolmandate riikidega ning tagasivõtulepingute sõlmimise ja rakendamisega ning kutsub komisjoni üles tegema täiendavaid jõupingutusi ning liikmesriike üles seda korda võimalikult hästi ära kasutama. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | Komitee leiab lisaks, et tuleks esile tuua mõnes ELi riigis kohaldatavaid parimaid tavasid, vältimaks seda, et ebaseaduslikult riigis viibivad väliskodanikud satuvad kestvalt ebaseaduslikku olukorda. Selliste parimate tavade hulka kuulub elamislubade andmine eriolukordades tugevate sotsiaalsete, tööga seotud või perekondlike sidemete tõttu Hispaanias (arraigo) või Duldung’i säte Saksamaal. |
| --- | --- |

1.14.

2.   Taust ja komisjoni ettepanek

| 2.1. | 1999. aastast on EL püüdnud töötada välja põhjaliku rändekäsitluse, mis hõlmaks tagasivõtmistingimuste ühtlustamist, seaduslikult riigis viibivate kolmandate riikide kodanike õigust ning õigusmeetmete väljatöötamist ja praktilist koostööd, et ennetada ebaseaduslikku rännet. Tagasisaatmisdirektiivi 2008/115/EÜ eesmärk oli sätestada tõhus väljasaatmis- ja repatrieerimispoliitika, mis tugineks ühistele standarditele, ent tagasisaatmisdirektiivi rakendusaruanne, mis avaldati 2014. aastal, näitas väga aeglast arengut ELi tegelikus tagasisaatmismääras: 2014 – 36,3 %, 2015 – 36,8 %, 2016 – 45,8 %, 2017 – 36,6 %. Paranemist ei toonud kaasa ka soovitus (EL) 2017/432, mis sisaldas selliste meetmete paketti, mida liikmesriigid peaksid võtma, et saada võimalikult suurt kasu direktiivi pakutavast paindlikkusest. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Muutmata direktiivi kohaldamisala ning mõjutamata rändajate praegu kehtivate õiguste kaitset, sealhulgas lapse parimate huvide, perekonnaelu ja tervisliku seisundi osas, ja mittetagasisaatmise põhimõtet, peaks uuesti sõnastatud direktiiv muutma tagasisaatmismenetluse tõhusamaks, tehes järgmised ettepanekud:






  — | rohkem sidusust ja koostoimet varjupaigamenetlustega; |
| --- | --- | --- |

2.2.

—

rohkem sidusust ja koostoimet varjupaigamenetlustega;

| — | uus piirimenetlus; |
| --- | --- |

—

uus piirimenetlus;

| — | selged menetlused ja eeskirjad kuritarvituste ärahoidmiseks; |
| --- | --- |

—

selged menetlused ja eeskirjad kuritarvituste ärahoidmiseks;

| — | soovitused, kuidas soodustada tõhusat vabatahtlikku tagasipöördumist; |
| --- | --- |

—

soovitused, kuidas soodustada tõhusat vabatahtlikku tagasipöördumist;

| — | selged kinnipidamisnormid. |
| --- | --- |

—

selged kinnipidamisnormid.

3.   Üldised märkused

| 3.1. | Komitee väljendab muret selle pärast, et kriteeriumid, mille alusel rändevooge hallatakse ja ebaseaduslikke rändajaid koheldakse, on liikmesriikides erinevad, tekitades õiguskindlusetust ja ebavõrdset kohtlemist. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Komitee kordab soovitusi, mis ta esitas arvamuses, mille teemaks oli komisjoni 2002. aasta teatis riigis ebaseaduslikult elavate isikute tagasipöördumist käsitleva ühenduse poliitika kohta, sest komitee leiab, et neid soovitusi ei ole ELi tasandil sellest ajast peale elluviidud mitmesugustes seadusandlikes ja poliitilistes meetmetes arvesse võetud (vähemalt mitte täielikult), eelkõige seoses ebaseaduslike rändajate õiguste, nende riigis viibimise seadustamise, sunniviisilise tagasisaatmise, kohtuliku kaebemenetluse, perekonna ühtsust tagava õiguse, kinnipidamise ja vajadusega tõeliselt ühise seadusliku rände poliitika järele (10). |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Uuesti sõnastamise kavandatav eesmärk, st muuta tagasisaatmismenetlus tõhusamaks, kiirendada menetlust ja siduda see otse varjupaiga andmisest keeldumise otsusega ja seadusliku riigisviibimise lõpetamise otsusega, tuleb loomulikult heaks kiita. Liikmesriikidel on õigus saata ebaseaduslikud sisserändajad tagasi, eeldusel et on loodud õiglased ja tõhusad varjupaigasüsteemid, mille puhul järgitakse täiel määral mittetagasisaatmise põhimõtet. Kavandatavate muudatuste väidetavate eesmärkide puhul tunneb komitee muret selle pärast, millised tagajärjed neil on. Komitee jaoks tõstatub küsimus nende muutuste tõhususe üle ja ta tunneb muret selle pärast, et nende muudatuste ainus lõpptulemus võib olla see, et olukord muutub rangemaks ja karistuslikumaks. Esialgses direktiivis 2008/115/EÜ sätestatud vabatahtliku tagasipöördumise prioriteediks võtmise põhimõtet ei tohiks kõrvale jätta ega asendada repressiivsete poliitikameetmetega. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Ettepanekut tuleks hinnata ka eesmärkide jätkusuutlikkust silmas pidades, eeskätt kui soovitakse, et see oleks jätkuvalt kooskõlas inimõigustega. Kõikide ELi territooriumil ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike täielikku tagasisaatmist ainsa viisina nende seaduslikkuse taastamiseks on võimatu rakendada, võttes arvesse viimaste aastate kogemusi ning selle põhjustatavate ebaproportsionaalsete inimlike, majanduslike ja muute kulude tõttu. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Viimase kümne aasta jooksul ei ole toimunud tagasisaatmispoliitika tõhusat rakendamist, järelevalvet ega hindamist ning tagasisaatmispoliitika ei ole ikka veel tõhusalt hõlmatud kõikehõlmavasse ühisesse ELi rändepoliitikasse. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Komisjon oleks pidanud ettepanekus selgitama, miks ei ole liikmesriigid direktiivi 2008/115/EÜ nõuetekohaselt kohaldanud ega täitnud soovitust (EL) 2017/432, mis hõlmab juhiseid direktiivi rakendamise kohta, ning paluma liikmesriikidel astuda vajalikud sammud, et kõrvaldada õiguslikud ja praktilised takistused, mille tõttu on tagasisaatmine keeruline. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Sarnaselt, võttes arvesse suurenevat sotsiaalset ebakindlust, tuleks püüda avaldada tegelikke andmeid ebaseadusliku rände kohta ELi ning tõlgendada seda vastutustundlikult, et vältida ksenofoobse ja rassistliku arutelu õhutamist, mis soodustab paremäärmuslikke seisukohti. |
| --- | --- |

3.7.

4.   Konkreetsed märkused

| 4.1. | Lähtudes sellest, kuidas sündmused on alates 2008. aastast arenenud, peab komisjon direktiivi muutmist viisiks, kuidas saavutada õiguspärane eesmärk taastada seaduslikkus ja suurendada tagasisaatmise tõhusust. Kuid on palju muidki meetodeid, millel on sama mõju, kuid mis on tõhusamad ja vähem koormavad (näiteks vabatahtlik tagasipöördumine, üksikjuhtumipõhine seadustamine). Komitee näeb tõhusat tagasisaatmispoliitikat kõikehõlmava ELi sisserände- ja varjupaigapoliitika lahutamatu osana. Sellise poliitika puudumine peaks innustama komisjoni võtma enesekriitilise, järjekindla ja tasakaalustatud lähenemisviisi ning vältima seda, et rännet võetaks kui ainult turvalisuse ja politseitööga seotud kriminaalküsimust (11). |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Ühes komitee varasemas arvamuses tuletati komisjonile meelde, et komitee on oma mitmes arvamuses toonitanud vajadust seadustamismeetmete järele (12). Lisaks on Euroopa õigusaktides juba sätestatud meetmeid, millega saab lõpetada isiku ebaseadusliku staatuse mõistlikul ja konstruktiivsel viisil. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Näiteid sellistest meetmetest võib leida direktiivi 2008/115/EÜ artiklitest 6 (Tagasisaatmisotsus) ja 7 (Vabatahtlik lahkumine), mida liikmesriigid on väga vähe uurinud ja kohaldanud, eriti juhtudel, kus isikut on püütud tulutult välja saata. Sellega seoses toetab komitee komisjoni soovitust (EL) 2017/432 luua toetatud vabatahtliku tagasipöördumise rakenduskavad. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Lisaks märgib komitee, et eeskirju, mis kehtivad Euroopa kodanike ja nende pereliikmete väljasaatmisele avaliku korra või julgeoleku huvides, (13) ei kohaldata ebaseaduslikele sisserändajatele. Komitee viitab siinkohal võimalusele taotleda väljasaatmiskorralduse tühistamist asjaolude muutumise tõttu pärast mõistlikku tähtaega, kui korralduse väljaandmisest on möödunud kaks aastat, ning kohustusele mitte rakendada väljasaatmiskorraldust ilma asjaolude hindamiseta. Ei tundu mõistlik, et ELi kodanike suhtes võetud lähenemisviisi, st ainult avaliku korra või julgeoleku ohustamise korral, ei saa kasutada nende isikute puhul, kellel on probleeme vaid dokumentidega, kui nende olukord on oluliselt muutunud. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Tagasisaatmismenetluse puhul on olulised mehhanismid ja tõhusad tagatised – mis läheks kaugemale lihtsast regressi- või edasikaebamisvõimalusest – et kaitsta menetletavate kolmandate riikide kodanike õigusi ja huve. Nende õiguste teostamiseks peab olema tõhus viis, millega kaasneb asjakohane õigusabi. Igaks menetluseks tuleks automaatselt määrata spetsialiseerunud advokaat, kes on läbinud vastava väljaõppe, et esitada kaitse argumendid. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Ebaseaduslikult riigis elavate inimeste tagakiusamise poliitikaga peab kaasnema põhjalik ja kindel keeld inimesi nende rahvuse ja/või usutunnistuse põhjal tuvastada. Selle keelu praegune lõdvendamine muudab Euroopa alaks, kus rassilised vähemused võivad olla ametivõimude vastuvõetamatult suure kahtlustuse ja järelevalve all. ÜRO inimõiguste komitee 31. juulil 2009. aastal Hispaaniale esitatud noomitus (14) Hispaania kodaniku kinnipidamise eest, sest teda kahtlustati ebaseaduslikus sisserändes lihtsalt sellepärast, et ta oli mustanahaline, räägib iseenda eest. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Komitee on seisukohal, et tuleb korraldada Euroopa Liidu kinnipidamiskeskuste, nende tingimuste ja inimõiguste järgimise võrdlusuuring, mis põhineks andmetel ja külastustel. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Komitee teeb ka ettepaneku, et komisjon uuriks pidevalt liikmesriikide meetodit tööprogrammide loomisel, millega pakkuda paremat abi ja nõu tagasisaatmise osas, sealhulgas toetust taasintegreerumiseks vastuvõtvates kolmandates riikides – programmid, millega oleks pidanud alustama 2017. aastal. See uuring peaks hõlmama vabatahtliku ja sunniviisilise tagasisaatmise kulutõhususe võrdlust. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Komitee soovib mainida mõnes ELi riigis kohaldatavaid parimaid tavasid, millega välditakse ebaseaduslike sisserändajate sattumist kestvalt ebaseaduslikku olukorda. Sellised parimad tavad hõlmavad arraigo ja Duldung’i kokkuleppeid vastavalt Hispaanias ja Saksamaal, mis lubavad välisriigi kodanikel, kes on elanud riigi territooriumil seadustamata staatuses, saada erakorralistel põhjustel seaduslik staatus, tingimusel et nad vastavad teatavatele nõuetele. Seda staatust antakse individuaalselt ja valikuliselt. |
| --- | --- |

4.9.

5.   Esitatud muudatuste analüüs

| 5.1. | Direktiivi tekst on väga selge, tuues sisse üheksa konkreetset muudatust, millele komitee arvamus keskendub. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | On vaja kogu ELis kehtivaid objektiivseid kriteeriume, mille alusel teha kindlaks, kas esineb põgenemisoht, sealhulgas lubamatu teisese rände oht. Et vältida lahknevaid või mõjuta tõlgendusi, esitatakse ettepaneku artiklis 6 ühine loetelu objektiivsetest kriteeriumidest, mille alusel teha üksikjuhtumi konkreetsete asjaolude üldise hindamise käigus kindlaks, kas esineb põgenemise oht. Kriteeriumide loetelu on liiga lai ja ületab soovitust (EL) 2017/432. Tulemuseks on see, et kuigi direktiivis sätestatakse kaks erinevat tagasisaatmismenetlust – üks erakorraline ja erandlik, vabatahtliku lahkumiseta ja lisaks muude koormatistega; teine kaitsemeetmete ja vabatahtliku täitmise võimalusega –, kasutatakse praktikas enamiku ebaseaduslike sisserändajate puhul menetlust, mis peaks teoorias erandlik olema. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.2.1. | Ainult piiratud hulk artiklis 6 esitatud objektiivseid kriteeriume, mis tulenevad soovitusest (EL) 2017/432 ja vastavad punktides f, h ja k toodud kriteeriumidele muudetud tekstis, aitavad täpselt määratleda mõiste „põgenemise oht“. Ka punkti j võib pidada sobivaks kriteeriumiks kooskõlas artikli 7 sätetega koostöökohustuse kohta.






  a) | Enamikul juhtudel võib menetluse algatamise ajal dokumentide puudulikkust taotluse korral parandada, kuid kui see nõue ei ole täidetud, võib see viia punktini f. |
| --- | --- | --- |

5.2.1.

a)

Enamikul juhtudel võib menetluse algatamise ajal dokumentide puudulikkust taotluse korral parandada, kuid kui see nõue ei ole täidetud, võib see viia punktini f.

| b) | See paneb tõendamiskohustuse sisserändajale, kes peab tõendama oma tegelikku elukohta, kaotades ühe olulise õigusliku kaitsemeetme. Majutusega seonduvad peamised raskused – eriti need, mida paljud kohalikud omavalitsused põhjustavad eelkõige välismaalastele ja eeskätt ebaseadusliku staatusega inimestele – muudavad selle punkti ebaproportsionaalselt mõjukaks. |
| --- | --- |

b)

See paneb tõendamiskohustuse sisserändajale, kes peab tõendama oma tegelikku elukohta, kaotades ühe olulise õigusliku kaitsemeetme. Majutusega seonduvad peamised raskused – eriti need, mida paljud kohalikud omavalitsused põhjustavad eelkõige välismaalastele ja eeskätt ebaseadusliku staatusega inimestele – muudavad selle punkti ebaproportsionaalselt mõjukaks.

| c) | Kui soovime vältida võimalust, et KÕIKI ebaseaduslikke sisserändajad süüdistataks põgenemise ohus, mis tähendab, et kaitsemeetmetega seotud menetlused on täielikult kõrvale lükatud, ei saa seda liiki näitajat kasutades määratleda põgenemise ohtu. Igaüks, kellelt on ära võetud õigus tööd teha, jääb endastmõistetavalt ilma ka majanduslikest ressurssidest ning seetõttu kannatab enamik ebaseaduslikke sisserändajaid rahaliste vahendite puuduse all. |
| --- | --- |

c)

Kui soovime vältida võimalust, et KÕIKI ebaseaduslikke sisserändajad süüdistataks põgenemise ohus, mis tähendab, et kaitsemeetmetega seotud menetlused on täielikult kõrvale lükatud, ei saa seda liiki näitajat kasutades määratleda põgenemise ohtu. Igaüks, kellelt on ära võetud õigus tööd teha, jääb endastmõistetavalt ilma ka majanduslikest ressurssidest ning seetõttu kannatab enamik ebaseaduslikke sisserändajaid rahaliste vahendite puuduse all.

| d) | Arvestades liikmesriikide rakendatavat suletud piiride poliitikat, sisenevad paljud ebaseaduslikud (ja isegi paljud seaduslikud) sisserändajad liikmesriikide territooriumile ebaseaduslikult. |
| --- | --- |

d)

Arvestades liikmesriikide rakendatavat suletud piiride poliitikat, sisenevad paljud ebaseaduslikud (ja isegi paljud seaduslikud) sisserändajad liikmesriikide territooriumile ebaseaduslikult.

| e) | Kui ebaseaduslik sisserändaja liigub liikmesriikide vahel, on see automaatselt lubamatu, kuid see ei ole ilmtingimata põhjus, miks oletada, et esineb põgenemise oht. |
| --- | --- |

e)

Kui ebaseaduslik sisserändaja liigub liikmesriikide vahel, on see automaatselt lubamatu, kuid see ei ole ilmtingimata põhjus, miks oletada, et esineb põgenemise oht.

| g) | Isiku kohta on mõnes teises liikmesriigis väljastatud tagasisaatmisotsus. Kui direktiiv ise näeb ette selle otsuse otsese täitmise teise riigi poolt, siis pole selle võimaluse kehtestamine mõistlik. |
| --- | --- |

g)

Isiku kohta on mõnes teises liikmesriigis väljastatud tagasisaatmisotsus. Kui direktiiv ise näeb ette selle otsuse otsese täitmise teise riigi poolt, siis pole selle võimaluse kehtestamine mõistlik.

| i) | Ei järgita nõuet minna teise liikmesriiki, kus nad seaduslikult elavad. Sellistel juhtudel on väljasaatmismenetluse algatamine ilma vabatahtliku lahkumiseta päritoluriiki täiesti ebaproportsionaalne. Sellistel juhtudel on vaja teatavat kohustuslikku meedet, et tuua nad tagasi teise liikmesriiki, kuid mitte kolida päritoluriiki, veelgi vähem kiirmenetluse abil. |
| --- | --- |

i)

Ei järgita nõuet minna teise liikmesriiki, kus nad seaduslikult elavad. Sellistel juhtudel on väljasaatmismenetluse algatamine ilma vabatahtliku lahkumiseta päritoluriiki täiesti ebaproportsionaalne. Sellistel juhtudel on vaja teatavat kohustuslikku meedet, et tuua nad tagasi teise liikmesriiki, kuid mitte kolida päritoluriiki, veelgi vähem kiirmenetluse abil.

| 5.3. | Enne artiklite 7 ja 8 ning ettepaneku muude artiklite analüüsimist peame selgitama järgmist: muudatusettepanekute kogu tekst näitab selgesti, et puudub arusaam tagasisaatmisotsuse õiguslikust olemusest, mis pärast selgitamist on aluseks vastavalt lõikele 3 laiaulatuslikule probleemile, mis kajastub direktiivi uues artiklis 8. Tagasisaatmisotsus kujutab endast riigi täitevotsust, millel on otsene mõju inimese isiklikele õigustele ja huvidele. Pealegi on põhjendus tavaliselt otseselt või kaudselt seotud kohustuste täitmise või teatud käitumisega, milles isikut süüdistatakse, ning see isik väärib asjakohast menetlust, et kontrollida nende väidete õigsust, mida sellistel juhtudel saab kahtlemata eraldi tõendada. Kõik see tähendab, et väljasaatmine kui sanktsioon või karistus ei ole mitte kriminaal-, vaid halduskaristus, kuid seda reguleerivad samad põhiseaduslikud põhimõtted ja põhiõigused nagu kriminaalõigustki. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Seoses artikliga 7 (Koostöökohustus) võtab komitee teadmiseks komisjoni eelduse, et kolmandate riikide kodanike kohustus teha koostööd liikmesriikide pädevate asutustega tagasisaatmismenetluse kõikides etappides võiks aidata kaasa nende menetluste sujuvale toimimisele ja tõhususele. Siiski tuleb märkida, et see rikub otseselt põhiõigust mitte anda tunnistusi enda vastu. Kõnealuses artiklis sätestatud kohustused võib kokku võtta üheks: teha tihedat koostööd enda vastu suunatud menetluse käigus. Artikliga 8 (Tagasisaatmisotsus) nõutakse nüüd, et liikmesriigid teeksid tagasisaatmisotsuse kohe pärast seda, kui on vastu võetud otsus kolmanda riigi kodaniku seadusliku viibimise lõpetamise kohta, sealhulgas otsus mitte anda pagulasseisundit ega täiendava kaitse seisundit. Komitee leiab, et artiklit 8 tuleks laiendada, et see hõlmaks ka võimalust, et kolmandate riikide kodanikele antaks mõistlik võimalus täita ise riigist lahkumise kohustust või leida alternatiivseid võimalusi olukorra lahendamiseks. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | Artiklis 9 (Vabatahtlik lahkumine) on sätestatud, et vabatahtlikuks lahkumiseks tuleb anda sobiv kolmekümnepäevane periood, tühistades esialgse, seitsme kuni kolmekümne päeva sätte. Kuigi ainult kolmekümnepäevane maksimaalne periood sai kriitikat, oli miinimumi olemasolu kaitsemeetmeks. Miinimumi kaotamine annab liikmesriikidele võimaluse vabatahtliku lahkumise perioodi üldse mitte võimaldada. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | Artiklis 13 kehtestatud uus meede võimaldab liikmesriikidel kehtestada sisenemiskeelu, mis ei kaasne tagasisaatmisotsusega, kolmanda riigi kodanikule, kelle ebaseaduslik viibimine liikmesriikides tuvastatakse ajal, mil too lahkub (vabatahtlikult) EList. Komitee leiab, et see meede on karistus, mis määratakse isikule, kes samal ajal järgib seadust, st lahkub ELi territooriumilt ja lõpetab sellega ebaseadusliku viibimise ELis. Teisalt võib meedet vaadelda kaitsemeetmena asjaomasesse liikmesriiki korduva sisenemise vastu. |
| --- | --- |

5.6.

| 5.7. | Artiklis 14 (Tagasisaatmiste haldamine) palutakse igal liikmesriigil luua, hoida käigus, säilitada ja arendada edasi riiklikku tagasisaatmiste haldamise süsteemi, mis töötleb kogu teavet, mis on vajalik kõnealuse direktiivi rakendamiseks. Siiski tuleb tagada ELi kesksüsteemi tehniline ühilduvus. Artiklis 14 on samuti sätestatud, et liikmesriigid kehtestavad rakenduskava asjaomaste isikute toetamiseks. |
| --- | --- |

5.7.

| 5.7.1. | Puudused Schengeni infosüsteemis (SIS) tähendavad, et on vaja meetmeid riikidevahelise koordineerimise parandamiseks. On väga kaheldav, et direktiivi tasandil on vaja konkreetseid eeskirju, et tegeleda põhimõtteliselt praktiliste juhtimisküsimustega. |
| --- | --- |

5.7.1.

| 5.7.2. | Ettepanek, mille kohaselt liikmesriigid kehtestavad vabatahtliku tagasipöördumise toetamiseks logistilise, rahalise ja muu materiaalse abi osutamise programmid, mis hõlmavad taasintegreerimise programme, tuleneb soovitusest (EL) 2017/432. Komisjon peaks nende loomist toetama, jälgima ja hindama. |
| --- | --- |

5.7.2.

| 5.8. | Artiklis 16 käsitletakse liiga detailselt üksnes „ainsale kohustuslikule juhtumile, mille puhul võimaldatakse käesoleva ettepaneku alusel automaatset peatavat toimet“, st põhjendades sellise isiku väljasaatmist, kelle taotlus rahvusvahelisele kaitsele on tagasi lükatud. Komitee ei ole selle vastu, kuid on siiski seisukohal, et on teisi juhtumeid, kus väljasaatmise peatamine peaks olema sama automaatne, et tugevdada kaitsemeetmete või tagatiste ulatust. Muu hulgas peaks nimekiri sisaldama järgmist:






  — | juhtumid, mis puudutavad otseselt või kaudselt alaealisi; |
| --- | --- | --- |

5.8.

—

juhtumid, mis puudutavad otseselt või kaudselt alaealisi;

| — | juhtumid, mis puudutavad otseselt või kaudselt ELi kodanikest pereliikmeid ja mis seetõttu ei kuulu direktiivi 2004/38/EÜ reguleerimisalasse; |
| --- | --- |

—

juhtumid, mis puudutavad otseselt või kaudselt ELi kodanikest pereliikmeid ja mis seetõttu ei kuulu direktiivi 2004/38/EÜ reguleerimisalasse;

| — | juhtumid, mille puhul on ilmne oht asjaomase isiku tervisele või füüsilisele puutumatusele; |
| --- | --- |

—

juhtumid, mille puhul on ilmne oht asjaomase isiku tervisele või füüsilisele puutumatusele;

| — | juhul, kui tagasisaatmine toimuks ebaturvaliseks kuulutatud riiki, sealhulgas riigid, kus ei järgita inimõigusi. |
| --- | --- |

—

juhul, kui tagasisaatmine toimuks ebaturvaliseks kuulutatud riiki, sealhulgas riigid, kus ei järgita inimõigusi.

| 5.9. | Mis puudutab kinnipidamist ja vähemalt kolme kuu pikkuse maksimaalse kinnipidamistähtaja kehtestamist, tuleb meenutada, et vastavalt faktidele on vähem kui kolmekuine periood piisav menetluseks ja sammudeks, mis on vajalikud selleks, et võimaldada kolmandasse riiki väljasaatmise rakendamist, ja et selle perioodi pikendamisega, ükskõik kui pikk see ka poleks, ei saavutata peaaegu midagi, veelgi vähem siis, kui allutada keegi, kes ei ole toime pannud ühtegi kuritegu, sellisele äärmuslikule meetmele, millega võetakse talt vabadus. |
| --- | --- |

5.9.

| 5.10. | Komitee kutsub taas tungivalt üles leidma muid lahendusi, näiteks eespool mainitud Saksamaa Duldungi’t või Hispaania arraigo’t, mis nõuavad oluliselt vähem aega kui kolm kuud, et teha kindlaks, kas isikut saab saata välja või mitte. Ennetav kinnipidamine on ajutine meede, mille eesmärk on sunniviisilise tagasipöördumise hõlbustamine ja põgenemise vältimine. Siiski tuleb välistada selle väärkasutus varjatud vormis vangistusena või karistusena ebaseadusliku sisserände eest. Euroopa Liidu Kohtu kohtupraktika kohaselt on selline vangistus sõnaselgelt keelatud (15). |
| --- | --- |

5.10.

| 5.11. | Seega peaks direktiivist tulenema nõue, et sellised kinnipidamiskohad ei ole vanglatega võrreldavad ega nendest halvemad. Tuleks sätestada, et selliste keskuste sisejärelevalvet ei tohi teostada riiklikud julgeolekujõud. Nende roll peab piirduma ala valvega ning sisejärelevalve on teist liiki riigiasutuse ülesanne. Samuti peaks kinnipeetavate õiguste miinimumstandard olema igas mõttes võrdne või parem kui vanglas olevate isikute õiguslik seisund igas liikmesriigis. |
| --- | --- |

5.11.

| 5.12. | Artikli 22 lõikega 7 sisseviidud muudatus on täiesti ülearune, sest seda reguleerivad juba mitmesugused liikmesriikide varjupaigamenetlused. Igal juhul on see ebaproportsionaalne isiku suhtes, kelle saab tagasisaatmiseks kuni neljaks kuuks kinni pidada, sest tema varjupaigataotlus lükati tagasi, et seejärel kohe uut täiendavat kuuekuulist perioodi alustada, mille eesmärk on taas tema repatrieerimine. |
| --- | --- |

5.12.

| 5.13. | Komitee nõustub komisjoniga, et ELi tagasisaatmispoliitika tõhusus sõltub ka päritoluriikide koostöövalmidusest. EL on juba saavutanud teatavaid edusamme, kuid komitee kutsub siiski komisjoni üles jätkama selle valdkonna jõupingutusi ning samal ajal paluma liikmesriikidel neid tulemusi ära kasutada ja nimetatud korda täiel määral rakendada. |
| --- | --- |

5.13.

Brüssel, 23. jaanuar 2019

Euroopa Majandus-

ja Sotsiaalkomitee president

Luca JAHIER

---

(1)  COM(2018) 634 final.

1

(2)  ELT C 85, 8.4.2003, lk 51.

2

(3)  COM(2002) 175 final.

3

(4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiiv 2008/115/EÜ ühiste nõuete ja korra kohta liikmesriikides ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmisel (ELT L 348, 24.12.2008, lk 98)

4

(5)  Komisjoni 7. märtsi 2017. aasta soovitus (EL) 2017/432 tagasisaatmise tõhususe suurendamise kohta Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/115/EÜ rakendamisel (ELT L 66, 11.3.2017, lk 15).

5

(6)  Vt EMSK arvamus „Sisserände ja integratsiooni puudumise kulud“ (ELT C 110, 22.3.2019, lk 1).

6

(7)  Euroopa Ülemkogu järeldused, 28.6.2018.

7

(8)  Euroopa Ülemkogu järeldused, 18.10.2018.

8

(9)  Rahvusvaheline Migratsiooniorganisatsioon – rändevood Euroopas.

9

(10)  ELT C 85, 8.4.2003, lk 51.

10

(11)  Vt rände- ja varjupaigaküsimuste teadusliku sotsiaalplatvormi aruanne „Migration. Crackdown on NGO's assisting refugees and other migrants“.

11

(12)  ELT C 85, 8.4.2003, lk 51..

12

(13)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/38/EÜ (mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil ning millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1612/68 ja tunnistatakse kehtetuks direktiivid 64/221/EMÜ, 68/360/EMÜ, 72/194/EMÜ, 73/148/EMÜ, 75/34/EMÜ, 75/35/EMÜ, 90/364/EMÜ, 90/365/EMÜ ja 93/96/EMÜ) (ELT L 158, 30.4.2004, lk 77) artiklid 32 ja 33.

13

(14)  FF. Teatis nr 1493/2006, Williams Lecraft vs. Hispaania

14

(15)  Kohtu 7. juuni 2016. aasta otsus Affum C-47/15, ECLI:EU:C2016:408 ja 28. aprilli 2011. aasta otsus EL Dridi, C-61/11, ECLI:EU:C:2011:268..

15

---

| 10.5.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 159/60 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 159/60

---

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega kehtestatakse Loode-Atlandi Kalandusorganisatsiooni reguleerimispiirkonnas kohaldatavad kaitse- ja kontrollimeetmed ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2115/2005 ja (EÜ) nr 1386/2007“

[COM(2018) 577 final – 2018/0304 (COD)]

(2019/C 159/09)

Pearaportöör: Gabriel SARRÓ IPARRAGUIRRE

| Konsulteerimistaotlus | Nõukogu, 3.9.2018 |
| --- | --- |
| | Euroopa Parlament, 10.9.2018 |
| Õiguslik alus | Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõige 2 ja artikkel 304 |
| Vastutav sektsioon | põllumajanduse, maaelu arengu ja keskkonna sektsioon |
| Vastuvõtmine täiskogus | 23.1.2019 |
| Täiskogu istungjärk nr | 540 |
| Hääletuse tulemus
  (poolt/vastu/erapooletuid) | 104/0/2 |

Konsulteerimistaotlus

Nõukogu, 3.9.2018

Euroopa Parlament, 10.9.2018

Õiguslik alus

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõige 2 ja artikkel 304

Vastutav sektsioon

põllumajanduse, maaelu arengu ja keskkonna sektsioon

Vastuvõtmine täiskogus

23.1.2019

Täiskogu istungjärk nr

540

Hääletuse tulemus

(poolt/vastu/erapooletuid)

104/0/2

1.   Järeldused ja soovitused

| 1.1. | Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee peab oluliseks võtta Loode-Atlandi Kalandusorganisatsiooni (NAFO) vastuvõetud kaitse- ja kontrollimeetmed üle ELi õigusesse, et saavutada nende ühetaoline ja tõhus rakendamine ELis. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Sellegipoolest leiab komitee, et esitatud ettepanekuga ei looda tõhusat mehhanismi NAFO vastuvõetud meetmete ülevõtmiseks ega lahendata nende meetmete iga-aastase ajakohastamise vajaduse probleemi. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Komitee toetab tõhusamat ja lihtsamat mehhanismi ning teeb seega ettepaneku koostada määrus ja lisada sellesse üksainus artikkel, millega kohustatakse Euroopa Liitu kohaldama NAFO meetmeid oma laevastikule. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Komitee rõhutab riski, mis kaasneb sellise delegeeritud õigusaktide süsteemi loomisega, mis annaks komisjonile volituse võtta õigusakte vastu ilma tavapäraste menetlusteta. |
| --- | --- |

1.4.

2.   Komisjoni ettepaneku kokkuvõte

| 2.1. | Ettepaneku eesmärk on võtta ELi õigusesse üle NAFO aastatel 2008–2017 vastu võetud meetmed. 2017. aastal jõustus muudetud NAFO konventsioon. Arvestades, et neid meetmeid ajakohastatakse igal aastal, käsitletakse ettepanekus kõige hilisemate meetmete ülevõtmist ja luuakse mehhanism tulevaste meetmete kohaldamise kiirendamiseks ja hõlbustamiseks. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Seega nähakse selles ette volituste delegeerimine komisjonile, et võimaldada tal reguleerida kõnealuses reguleerimispiirkonnas tegutsevate laevadega seotud meetmeid, mis hõlmavad näiteks kalapüügivõimalusi (kvootide ja/või püügikoormuse piirangud), püügikeelu kehtestamist, kaaspüügieeskirju, teatavate liikide (railaste, süvameregarneeli ja süvalesta) püük, haikaitsemeetmed, kasutatavaid püügivahendeid, ohualdiste mereökosüsteemide kaitset ning selle järelevalvet ja inspektsiooni. Kokku kirjeldatakse 30 eri liiki meedet. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Ettepanekuga tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2115/2005 (1) ja (EÜ) nr 1386/2007 (2). |
| --- | --- |

2.3.

3.   Üldised märkused

| 3.1. | Komitee peab oluliseks võtta NAFO vastuvõetud kaitse- ja kontrollimeetmed üle ELi õigusesse, et saavutada nende ühetaoline ja tõhus rakendamine ELis. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Arvestades aga, et NAFO muudab oma kaitse- ja kontrollimeetmeid igal aastal, leiab komitee, et ettepanekuga ei looda tõhusat mehhanismi NAFO vastuvõetud meetmete ülevõtmiseks ega nende iga-aastaseks ajakohastamiseks. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Komitee on seisukohal, et NAFO meetmete iga-aastaseks ajakohastamiseks saaks luua tõhusama mehhanismi, võttes vastu lihtsa määruse, milles selgitatakse asjakohaste eeskirjade korrapärase ajakohastamise vajadust vähemalt kavandatud 30 piirkonnas ning mis sisaldab artiklit selle kohta, et Euroopa Liit võtab kohustuse kohaldada NAFO vastuvõetud meetmeid igal aastal oma laevastikule. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Komitee hoiatab, et vastasel juhul võib tekkida NAFO meetmete ja avaldatud ELi õigusaktide vahel püsiv ebakõla ning seega suur õiguslik ebakindlus. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Komitee on mures, et teatavate toimingute jaoks ettenähtud tähtaegu lühendatakse, sest komisjon lühendas liikmesriikidele konkreetsete teatiste esitamise tähtaega, mis omakorda kohustab liikmesriike lühendama kalalaevade käitajatele ettenähtud tähtaegu. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Komitee leiab, et delegeeritud õigusaktide süsteemi loomist hõlbustab ainult see, kui komisjonil võimaldatakse kehtestada eeskirju ilma tavapäraseid menetlusi järgimata. |
| --- | --- |

3.6.

4.   Konkreetsed märkused

| 4.1. | Artikli 5 lõikes 1 sätestatakse, et iga liikmesriik tagab, et kõiki saagi- ja püügikoormuspiiranguid kohaldatakse kehtivate kalapüügivõimaluste raames kindlaks tehtud kalavarude suhtes. Komitee arvates tuleb märkida „saagi- ja/või püügikoormuspiiranguid“. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Vaatlusprogrammiga seotud elektroonilist aruandlust käsitleva artikli 28 lõige 3 on ebaselge ning kuna lõikes 1 ei osutata sõnaselgelt elektroonilistele vaatlejatele, ei ole kindel, kas artikkel neile kohaldub. Seega leiab komitee, et kõnealuse artikli tõlgendamisega võib kaasneda ebaselgus. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Komitee on seisukohal, et järelevalvemenetlust käsitleva artikli 31 lõike 1 punktis a ei täpsustata, kuidas hinnatakse loomuse kogust ja saagi koostist ilma inspektsiooni tegemata. |
| --- | --- |

4.3.

Brüssel, 23. jaanuar 2019

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee

president

Luca JAHIER

---

(1)  Nõukogu 20. detsembri 2005. aasta määrus (EÜ) nr 2115/2005, millega kehtestatakse süvalesta varude taastamise kava Loode-Atlandi Kalastusorganisatsiooni raames (ELT L 340, 23.12.2005, lk 3).

1

(2)  Nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määrus (EÜ) nr 1386/2007, milles sätestatakse Loode-Atlandi Kalastusorganisatsiooni reguleeritavas piirkonnas kohaldatavad kaitse- ja rakendusmeetmed (ELT L 318, 5.12.2007, lk 1).

2

---

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee

| 10.5.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 159/63 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 159/63

---

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega luuakse Euroopa küberturvalisuse tööstusliku, tehnoloogilise ja teadusliku pädevuse keskus ning riiklike koordineerimiskeskuste võrgustik“

(COM(2018) 630 final — 2018/0328 (COD))

(2019/C 159/10)

Raportöör: Antonio LONGO

Kaasraportöör: Alberto MAZZOLA

| Konsulteerimistaotlus | Euroopa Ülemkogu, 5.10.2018
  Euroopa Parlament, 1.10.2018 |
| --- | --- |
| Õiguslik alus | Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 173 lõige 3 ning artiklid 188 ja 304 |
| Vastutav sektsioon | transpordi, energeetika, infrastruktuuri ja infoühiskonna sektsioon |
| Vastuvõtmine sektsioonis | 9.1.2019 |
| Vastuvõtmine täiskogus | 23.1.2019 |
| Täiskogu istungjärk nr | 540 |
| Hääletuse tulemus
  (poolt/vastu/erapooletuid) | 143/5/2 |

Konsulteerimistaotlus

Euroopa Ülemkogu, 5.10.2018

Euroopa Parlament, 1.10.2018

Õiguslik alus

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 173 lõige 3 ning artiklid 188 ja 304

Vastutav sektsioon

transpordi, energeetika, infrastruktuuri ja infoühiskonna sektsioon

Vastuvõtmine sektsioonis

9.1.2019

Vastuvõtmine täiskogus

23.1.2019

Täiskogu istungjärk nr

540

Hääletuse tulemus

(poolt/vastu/erapooletuid)

143/5/2

1.   Järeldused ja soovitused

| 1.1. | Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee kiidab heaks Euroopa Komisjoni algatuse ja peab seda kasulikuks küberturvalisuse tööstusstrateegia arengus ning strateegiliseks sammuks põhjaliku ja ulatusliku digitaalse autonoomia saavutamisel. Need tegurid on vältimatud selleks, et tugevdada Euroopa kaitsemehhanisme käimasolevas kübersõjas, mis seab ohtu nii poliitilised, majanduslikud kui ka sotsiaalvaldkonna süsteemid. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Komitee märgib, et kõigis küberturvalisust käsitlevates strateegiates tuleb edendada laialdast teadlikkust ja tagada, et kõigi kasutajate teostatavad toimingud oleksid ohutud. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Komitee nõustub ettepaneku üldeesmärkidega ning mõistab, et selle toimimise konkreetseid aspekte käsitletakse hiljem. Kuid arvestades, et tegemist on määrusega, on komitee seisukohal, et teatud juhtimise, rahastamise ja seatud eesmärkide saavutamisega seotud tundlikud küsimused tuleks eelnevalt kindlaks määrata. Oluline on, et loodav võrgustik ja keskus toetuksid võimalikult suures mahus liikmesriikide kübervõimekusele ja eksperditeadmistele ega koondaks kõiki pädevusi loodavasse keskusesse. Vältida tuleb ka tulevase keskuse ja võrgustiku tegevuse kattumist olemasolevate koostöömehhanismide ja organisatsioonidega. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Komitee toetab koostöö laiendamist tööstusmaailma, tuginedes kindlatele teadus- ja investeerimispõhistele kohustustele ning lülitades selle tulevikus sisse nõukogu töösse. Euroopa Komisjoni, liikmesriikide ja tööstuse kolmepoolse koostöö olukorras peaks väljastpoolt ELi pärinevate ettevõtjate arv piirduma nendega, kes on Euroopa pinnal juba pikka aega tegutsenud ning kelle tegevus põhineb täielikult Euroopa tehnoloogilisel ja tööstuslikul baasil, ning nende suhtes tuleb kohaldada nõuetekohaseid seire- ja kontrollimehhanisme ning tagada vastastikkuse põhimõtte ja konfidentsiaalsuskohustuse järgimine. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Küberturvalisus peab olema kõigi liikmesriikide ühine kohustus ning seepärast peavad nad viisil, mis tuleb alles kindlaks määrata, osalema ka nõukogu tegevuses. Mis puudutab liikmesriikide rahalist panust, võiks toetuda neist igaühe tarbeks eraldatud ELi rahalistele vahenditele. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Ettepanekus tuleks selgemalt sätestada seda, kuidas saaks keskus sekkuda digitaalse Euroopa programmi ja programmi „Euroopa Horisont“rahastamisvahendite koordineerimisse, ning eelkõige seda, milliste suuniste järgi koostatakse ja sõlmitakse võimalikud lepingud. Kõnealune asjaolu on dubleerimiste ja kattumiste vältimisel väga oluline. Lisaks soovitatakse rahastamispaketi suurendamiseks laiendada koostoimet teiste ELi rahastamisvahenditega (nt regionaalfondid, struktuurifondid, Euroopa ühendamise rahastu, Euroopa Arengufond, InvestEU jne). |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Komitee peab esmatähtsaks määrata kindlaks koostöö tegemise kord ning suhted Euroopa keskuse ja riiklike keskuste vahel. Lisaks on oluline, et riiklikke keskusi rahastaks EL, kattes vähemalt keskuste halduskulud, hõlbustades nii haldustoimingute ja pädevuse ühtlustamist, et vähendada Euroopa riikide vahel esinevat lõhet. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Komitee rõhutab inimkapitali olulisust ja avaldab soovi, et pädevuskeskus võiks edendada koostöös ülikoolide, teaduskeskuste ja kõrgema taseme koolituse keskustega tipptasemel haridust ja koolitust, seda ka konkreetsete ülikooli- ja kõrgkooliõpingute kaudu. Samuti on oluline tagada eritoetus iduettevõtjatele ja VKEdele. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Komitee peab väga oluliseks selgitada paremini keskuse ning Euroopa Liidu Võrgu- ja Infoturbeameti (ENISA) pädevusvaldkondi ja nende volituste eraldusjooni, määrates sõnaselgelt kindlaks nendevahelise koostöö tegemise ja vastastikuse toetamise korra ning vältides pädevusvaldkondade kattumist ja tegevuse dubleerimist. Sarnased probleemid kerkivad seoses muude küberturvalisuse vallas tegutsevate asutustega, nagu Euroopa Kaitseagentuur (EDA), Europol ning ELi institutsioonide ja ametite infoturbeintsidentidega tegelev rühm (CERT-EU). Sellega seoses on soovitatav panna alus ka nende eri asutuste struktureeritud dialoogi mehhanismidele. |
| --- | --- |

1.9.

2.   Kehtiv küberturvalisuse raamistik

| 2.1. | Küberturvalisus on ELi tegevuskavas üks põhiteemasid, sest see on hädavajalik tegur institutsioonide, ettevõtete ja kodanike kaitsmiseks ning oluline demokraatlike riigikordade toetamise vahend. Kõige murettekitavamate nähtuste seas märgitakse automaatsüsteemide kaudu võrgus levitatava pahavara juhtumite plahvatuslikku kasvu – nende arv kasvas 2017. aastaks 8 miljonini, võrreldes 130 000-ga aastal 2007. Lisaks on EL küberturvalisuse toodete ja lahenduse netoimportija, mis omakorda tekitab probleeme seoses majanduse konkurentsivõime ning tsiviil- ja sõjalise julgeolekuga. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Kuigi ELil on küberturvalisuse alal oluline pädevus ja kogemus, näivad valdkondlik tööstus, ülikoolid ja teaduskeskused olevat veel killustunud, neil puudub kooskõla ja ühine arengustrateegia. See on tingitud asjaolust, et küberturvalisust käsitlevaid valdkondi (nt energia-, kosmose-, kaitse- ja transpordisektor) ei toetata piisavalt, samuti ei väärtustata tsiviil- ja kaitsevaldkonna küberturvalisuse vahelist koostoimet. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Selleks et tegeleda üha suuremate probleemidega, pani EL 2013. aastal aluse küberturvalisuse strateegiale, et edendada usaldusväärset, ohutut ja avatud küberkeskkonda (1). Seejärel võeti 2016. aastal esimesed erimeetmed võrkude ja infosüsteemide turvalisuse tagamiseks (2). Sel viisil on jõutud küberturvalisust käsitleva avaliku ja erasektori partnerluse loomiseni. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | 2017. aasta teatises „Vastupidavusvõime, heidutus ja kaitse: tugeva küberturvalisuse tagamine ELis“ (3) märgitakse vajadust, et EL peab säilitama ja arendama oma peamist tehnoloogilist võimekust küberturvalisuse valdkonnas, et tagada digitaalne ühtne turg ning eelkõige kaitsta elutähtsaid võrke ja infosüsteeme ning pakkuda peamisi küberturbeteenuseid. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Seega peab EL suutma iseseisvalt tagada oma digitaalsete vahendite ja protsesside turvalisuse ning konkureerida ülemaailmsel küberturvalisuse turul, et jõuda tugeva ja laiaulatusliku digitaalse sõltumatuseni (4). |
| --- | --- |

2.5.

3.   Euroopa Komisjoni ettepanekud

| 3.1. | Pädevuskeskuse eesmärk on toetada ja aidata koordineerida riiklike koordineerimiskeskuste võrgustiku tööd ning edendada küberturvalisuse pädevuskogukonda, aidata viia ellu küberturvalisuse tehnoloogilist tegevuskava ja parandada juurdepääsu kogutud eksperditeadmistele. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Keskus teeb seda eelkõige digitaalse Euroopa programmi ja programmi „Euroopa horisont“asjakohaste osade rakendamise, toetuste andmise ja hangete korraldamise teel. Võttes arvesse muudes maailma piirkondades küberturvalisusesse tehtavaid märkimisväärseid investeeringuid ning vajadust koordineerida ja koondada sellega seotud ressursse Euroopas, tehakse ettepanek luua pädevuskeskus kaht õiguslikku alust omava Euroopa partnerlusena, mis soodustaks ELi, liikmesriikide ja/või tööstusvaldkonna ühiseid investeeringuid. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Ettepanekus nõutakse, et liikmesriigid panustaksid pädevuskeskuse ja võrgustiku tegevuse rahastamisse proportsionaalselt. ELi ette nähtud rahaline toetus on ligikaudu 2 miljardit eurot digitaalse Euroopa programmist. Programmi „Euroopa horisont“raames eraldatav summa tuleb veel kindlaks määrata. Liikmesriikide rahalise osaluse summa peab kokku olema vähemalt võrdne ELi osalusega. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Peamine otsuseid tegev organ on nõukogu, milles osalevad kõik liikmesriigid, aga milles on hääleõigus ainult rahaliselt panustavatel liikmesriikidel. Hääletused toimuvad kahekordse häälteenamuse põhimõtte kohaselt, mis eeldab 75 % rahalisest osalusest ja 75 % häältest. Komisjonil on 50 % häältest. Keskust abistab tööstuse ja teaduse nõuandekogu, et tagada dialoog ettevõtjate, tarbijate ja teiste asjaomaste sidusrühmadega. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Tehes tihedat koostööd riiklike koordineerimiskeskuste võrgustiku ja küberturvalisuse pädevuskogukonnaga, oleks pädevuskeskus kavandatavate digitaalse Euroopa programmi ja programmi „Euroopa horisont“alusel küberturvalisuse jaoks eraldatavate ELi rahaliste vahendite peamine rakendusasutus. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Riiklike koordineerimiskeskuste valiku teevad liikmesriigid. Neil peaksid olema tehnoloogilised eksperditeadmised küberturvalisuse valdkonnas või otsene juurdepääs neile teadmistele, eelkõige krüptograafia, IKT turbe teenuste, sissetungide avastamise, süsteemiturbe, võrguturbe, tarkvara ja rakenduste turbe või turbe ja privaatsuse inim- ja sotsiaalsete aspektide valdkonnas. Nad peaksid ka suutma tulemuslikult suhelda ja kooskõlastada tegevust tööstuse ja avaliku sektoriga, sealhulgas direktiivis (EL) 2016/1148 nimetatud asutustega. |
| --- | --- |

3.6.

4.   Üldised tähelepanekud

| 4.1. | Komitee kiidab heaks komisjoni algatuse ja peab seda strateegiliseks sammuks küberturvalisuse arendamisel, nagu otsustati 2017. aasta septembris Tallinnas toimunud tippkohtumisel. Sel tippkohtumisel kutsusid riigi- ja valitsusjuhid ELi üles saavutama selle, et Euroopa oleks 2025. aastaks küberturvalisuse alal juhtiv piirkond, et kodanikele, tarbijatele ja ettevõtjatele oleksid internetis tagatud usaldus, kindlus ja kaitse ning et internet oleks vaba ja seda valitseksid seadused. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Komitee kinnitab, et käimas on tõeline kübersõda, mis seab ohtu nii poliitilised, majanduslikud kui ka sotsiaalvaldkonna süsteemid, rünnates institutsioonide arvutisüsteeme, elutähtsaid taristuid (energia- ja transpordiüksused, pangad, finantsasutused jne) ja ettevõtteid ning samuti mõjutades võltsuudiste levitamise kaudu valimisprotsesse ja demokraatiat üldiselt (5). Seega tuleb edendada suurt teadlikkust ning tagada kindel ja õigeaegne reageerimine. Seepärast on vaja panna alus selgele ja hästi toetatud küberturvalisust käsitlevale tööstusstrateegiale, mis on vältimatu eeltingimus digitaalse sõltumatuse saavutamiseks. Komitee leiab, et tööprogrammis tuleks eelistada sektoreid, mis on kindlaks määratud direktiivis (EL) 2016/1148, mida kohaldatakse olulisi teenuseid osutavate nii avaliku sektori kui ka eraettevõtete suhtes, sest nende ühiskondlik tähtsus on suur (6). |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Komitee märgib, et kõigis küberturvalisust käsitlevates strateegiates tuleb edendada laialdast teadlikkust ja tagada, et kõigi kasutajate teostatavad toimingud oleksid ohutud. Seepärast peavad kõigi tehnoloogiliste algatustega kaasnema asjakohased teavitus- ja teadlikkuse suurendamise kampaaniad, et luua nn digitaalse turvalisuse kultuur (7). |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Komitee nõustub ettepaneku üldeesmärkidega ning mõistab, et selle toimimise konkreetseid aspekte käsitletakse hiljem. Kuid arvestades, et tegemist on määrusega, on komitee seisukohal, et teatud juhtimise, rahastamise ja seatud eesmärkide saavutamisega seotud tundlikud küsimused tuleks eelnevalt kindlaks määrata. Oluline on, et loodav võrgustik ja keskus toetuksid võimalikult suures mahus liikmesriikide kübervõimekusele ja eksperditeadmistele ega koondaks kõiki pädevusi loodavasse keskusesse. Vältida tuleb ka tulevase keskuse ja võrgustiku tegevuse kattumist olemasolevate koostöömehhanismide ja organisatsioonidega. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Komitee tuletab meelde, et oma arvamuses TEN/646 küberturvalisust käsitleva õigusakti kohta (8) tegi ta ettepaneku panna alus kolmepoolsele avaliku ja erasektori partnerlusel põhinevale koostööle Euroopa Komisjoni, liikmesriikide ja tööstuse (sh VKEd) vahel, samas kui praeguse struktuuriga, mille õiguslikku vormi tuleb tugevdada, nähakse üldjoontes ette avaliku sektori sisest partnerlust Euroopa Komisjoni ja liikmesriikide vahel. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Komitee toetab koostöö laiendamist tööstusmaailma, tuginedes kindlatele teadus- ja investeerimispõhistele kohustustele ning lülitades selle tulevikus sisse nõukogu töösse. Tööstuse ja teaduse nõuandekogu loomine ei pruugi tagada pidevat dialoogi ettevõtjate, tarbijate ja teiste asjaomaste sidusrühmadega. Lisaks ei ilmne komisjoni välja töötatud uuest raamistikust selgelt, milline roll saab olema 2016. aasta juunis komisjoni õhutusel tema vastaspooleks loodud Euroopa Küberjulgeoleku Organisatsioonil (ECSO), kelle võrgukapitalil ja teadmistel ei tohi lasta raisku minna. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.6.1. | Kolmepoolse koostöö olukorras on oluline pöörata tähelepanu kolmandatest riikidest pärit ettevõtjatele. Komitee rõhutab eelkõige, et see peaks põhinema rangel mehhanismil, mille abil hoida ära selliste ELi mittekuuluvatest riikidest pärit ettevõtjate kohalolu, kes võivad ohustada ELi turvalisust ja sõltumatust. Sellega seoses tuleks kohaldada Euroopa kaitsevaldkonna tööstusliku arendamise programmis kehtestatud asjaomaseid tingimusi (9). |
| --- | --- |

4.6.1.

| 4.6.2. | Samal ajal tunnistab komitee, et teatud ELi-välistest riikidest pärit ettevõtjad, kes on Euroopa pinnal juba pikka aega tegutsenud ja kelle tegevus põhineb täiel määral Euroopa tehnoloogilisel ja tööstuslikul baasil, võivad olla ELi projektide jaoks väga kasulikud ja neil peaks olema juurdepääs nimetatud projektidele, tingimusel et liikmesriigid kohaldavad selliste ettevõtete suhtes nõuetekohaseid seire- ja kontrollimehhanisme ning et järgitakse vastastikkuse põhimõtet ja konfidentsiaalsuskohustust. |
| --- | --- |

4.6.2.

| 4.7. | Küberturvalisus peab olema kõigi liikmesriikide ühine kohustus ning seepärast peavad nad viisil, mis tuleb alles kindlaks määrata, osalema ka nõukogu tegevuses. Samuti on oluline, et kõik liikmesriigid panustaksid komisjoni algatusse rahaliselt ja teeksid seda piisavas ulatuses. Mis puudutab liikmesriikide rahalist panust, võiks toetuda neist igaühe tarbeks eraldatud ELi rahalistele vahenditele. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Komitee jagab seisukohta, et igal liikmesriigil on õigus määrata Euroopa pädevuskeskuse nõukogusse oma esindaja. Komitee soovitab selgelt kindlaks määrata riikide esindajate oskusteprofiilid, hõlmates strateegilisi ja tehnoloogilisi oskusi ning juhtimis-, haldus- ja eelarvealaseid teadmisi. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Ettepanekus tuleks selgemalt sätestada seda, kuidas saaks keskus sekkuda digitaalse Euroopa programmi ja programmi „Euroopa Horisont“rahastamisvahendite koordineerimisse (mille üle siiani läbirääkimisi peetakse) ning eelkõige seda, milliste suuniste järgi koostatakse ja sõlmitakse võimalikud lepingud. Kõnealune asjaolu on dubleerimiste ja kattumiste vältimisel väga oluline. Lisaks soovitatakse rahastamispaketi suurendamiseks laiendada koostoimet teiste ELi rahastamisvahenditega (nt regionaalfondid, struktuurifondid, Euroopa ühendamise rahastu, Euroopa Arengufond, InvestEU jne). Komitee loodab, et riiklike koordineerimiskeskuste võrgustik kaasatakse fondide haldamisse ja koordineerimisse. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | Komitee märgib, et nõuandekogu koosneb 16 liikmest ning ei ole sätestatud mehhanisme, kuidas peaks see kogu olema kontaktis ettevõtluse, ülikoolide, teaduse ja tarbijatega. Komitee peab kasulikuks ja sobivaks, et selle kogu liikmed eristuksid oma väga heade valdkonnateadmiste poolest ja esindaksid tasakaalustatult asjaomaseid sektoreid. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | Komitee peab oluliseks määrata kindlaks koostöö tegemise kord ning suhted Euroopa keskuse ja riiklike keskuste vahel. Lisaks on oluline, et riiklikke keskusi rahastaks EL, kattes vähemalt keskuste halduskulud, hõlbustades nii haldustoimingute ja pädevuse ühtlustamist, et vähendada Euroopa riikide vahel esinevat lõhet. |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | Kooskõlas oma varasemate arvamustega (10) rõhutab komitee, kui tähtis on tagada küberturvalisuse valdkonnas tegutsevatele töötajatele tipptasemel haridus ja koolitus, mida on võimalik saavutada nii konkreetsete kooli-, ülikooli- kui ka kraadiõppekursuste abil. Samuti on oluline pakkuda piisavat rahalist tuge kõnealuse sektori VKEdele ja iduettevõtjatele, (11) kes kannavad tipptasemel teaduse arengus esmatähtsat rolli. |
| --- | --- |

4.12.

| 4.13. | Komitee peab väga oluliseks selgitada paremini keskuse ning Euroopa Liidu Võrgu- ja Infoturbeameti (ENISA) pädevusvaldkondi ja nende volituste eraldusjooni, määrates sõnaselgelt kindlaks nendevahelise koostöö tegemise ja vastastikuse toetamise korra ning vältides pädevusvaldkondade kattumist ja tegevuse dubleerimist (12). Määruse ettepanekus nähakse ette ENISA esindaja kui alalise vaatleja roll nõukogus, kuid nimetatud spetsialisti kohaolek ei taga siiski struktureeritud dialoogi kahe organi vahel. Sarnased probleemid kerkivad seoses muude küberturvalisuse vallas tegutsevate asutustega, nagu Euroopa Kaitseagentuur (EDA), Europol ning ELi institutsioonide ja ametite infoturbeintsidentidega tegelev rühm (CERT-EU). Sellega seoses pakub huvi 2018. aasta mais allkirjastatud vastastikuse mõistmise memorandum ENISA, EDA, Europoli ja CERT-EU vahel. |
| --- | --- |

4.13.

Brüssel, 23. jaanuar 2019

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee

president

Luca JAHIER

---

(1)  JOIN(2013) 1 final.

1

(2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. juuli 2016. aasta direktiiv (EL) 2016/1148 meetmete kohta, millega tagada võrgu- ja infosüsteemide turvalisuse ühtlaselt kõrge tase kogu liidus (ELT L 194, 19.7.2016, lk 1).

2

(3)  JOIN(2017) 450 final.

3

(4)  ELT C 227, 28.6.2018, lk 86.

4

(5)  Teabearuanne „Meedia kasutamine sotsiaalsete ja poliitiliste protsesside mõjutamiseks ELis ja naaberriikides“, Vareikytė, 2014.

5

(6)  ELT C 227, 28.6.2018, lk 86.

6

(7)  ELT C 227, 28.6.2018, lk 86.

7

(8)  ELT C 227, 28.6.2018, lk 86.

8

(9)  COM(2017) 294.

9

(10)  ELT C 451, 16.12.2014, lk 25.

10

(11)  ELT C 227, 28.6.2018, lk 86.

11

(12)  ELT C 227, 28.6.2018, lk 86.

12

---

EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEE

| 10.5.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 159/68 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 159/68

---

Euroopa Majandus ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2012/27/EL, milles käsitletakse energiatõhusust, [mida on muudetud direktiiviga (EL) 2018/2002] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2018/1999 [milles käsitletakse energialiidu juhtimist] kohandamise kohta tulenevalt Ühendkuningriigi väljaastumisest Euroopa Liidust“

[COM(2018)744 final - 2018/0385 (COD)]

(2019/C 159/11)

Pearaportöör: Séamus BOLAND

| Konsulteerimistaotlus | Euroopa Parlament, 15.11.2018
  Euroopa Liidu Nõukogu, 26.11.2018 |
| --- | --- |
| Õiguslik alus | Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 192 lõige 1, artikli 194 lõige 2 ja artikkel 304 |
| Vastutav sektsioon | transpordi, energeetika, infrastruktuuri ja infoühiskonna sektsioon |
| Juhatuse otsus | 11.12.2018 |
| Vastuvõtmine täiskogus | 23.1.2019 |
| Täiskogu istungjärk nr | 540 |
| Hääletuse tulemus
  (poolt/vastu/erapooletuid) | 106/0/0 |

Konsulteerimistaotlus

Euroopa Parlament, 15.11.2018

Euroopa Liidu Nõukogu, 26.11.2018

Õiguslik alus

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 192 lõige 1, artikli 194 lõige 2 ja artikkel 304

Vastutav sektsioon

transpordi, energeetika, infrastruktuuri ja infoühiskonna sektsioon

Juhatuse otsus

11.12.2018

Vastuvõtmine täiskogus

23.1.2019

Täiskogu istungjärk nr

540

Hääletuse tulemus

(poolt/vastu/erapooletuid)

106/0/0

1.   Järeldused ja soovitused

| 1.1. | Komitee väljendab heameelt ettepaneku üle muuta energiatõhusust käsitlevaid ELi õigusakte, sest muutused on vajalikud tulenevalt Ühendkuningriigi väljaastumisest EList. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Komitee tõdeb, et muutused on tehnilist laadi, ja väljendab heameelt, et niiviisi saab uus 27 liikmesriigiga EL jätkata energiatõhusust käsitleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2012/27/EL (1) ja energialiidu juhtimist käsitleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse 2018/1999/EÜ (2) rakendamist. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Komitee tervitab asjaolu, et kavandatud muudatused ei mõjuta asjakohaste direktiivide edasist dünaamikat, nagu märgiti 2018. aasta juunis avaldatud poliitilises kokkuleppes. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Komitee soovitab ELil innustada Ühendkuningriiki järgima pärast Brexitit kokkuleppes sisalduvaid eesmärke, mis on sätestatud direktiivis. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Komitee soovitab Euroopa Komisjonil võtta kohustus kehtestada terviklik kogu ELi hõlmav teabevahetusstrateegia, millega tagatakse, et energiatõhususe direktiivi ja energialiidu juhtimise määruse eesmärgid täidetakse võimalikult kiiresti, eriti pärast Brexitit. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Komitee soovitab tungivalt, et EL peaks kasutama kõiki võimalusi, et kaasata kodanikuühiskond energiatõhususe eesmärkide saavutamisse, sealhulgas Brexiti tõttu vajalike muudatuste sisseviimise protsessi. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Komitee soovitab komisjonil võtta tarvitusele ettevaatusabinõud, et vältida soovimatuid tagajärgi eelarvele või inimõigustele nende muudatuste tulemusel. |
| --- | --- |

1.7.

2.   Kontekst

| 2.1. | ELi energiatõhususe direktiiv ja määrus energialiidu juhtimise kohta on olulised vahendid tagamaks, et EL täidab oma kohustuse saavutada energiatõhususe eesmärgid 2030. aastaks ning peab seega kinni mitmetes rahvusvahelistes lepingutes võetud keskkonnaalastest kohustustest. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Valmistudes Ühendkuningriigi Euroopa Liidust väljaastumiseks, tegi Euroopa Komisjon ettepaneku muuta energiatõhusust käsitlevaid ELi õigusakte ja energialiidu juhtimise määrust. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Asjaomase ettepaneku vajalikkus tuleneb asjaolust, et energiatarbimise arvnäitajaid, mis on esitatud muudetud direktiivis energiatõhususe kohta ja määruses energialiidu juhtimise kohta, põhinevad 28st riigist koosneval liidul ning seetõttu tuleb neid muuta, et kajastada uue liidu 27 liikmesriigi näitajaid. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Ettepanek ei mõjuta ELi energiatõhususe eesmärke, nagu märgiti 2018. aasta juuni poliitilises kokkuleppes, milles rõhutatakse kohustust saavutada 2030. aasta energiatõhususe eesmärk 32,5 %. |
| --- | --- |

2.4.

3.   Taust

| 3.1. | 23. juunil 2016 ELi liikmesuse üle toimunud rahvahääletusel otsustas Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik Euroopa Liidust lahkuda. See otsus puudutab ka Gibraltari territooriumi. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | 29. märtsil 2017 esitas Ühendkuningriik teate oma kavatsuse kohta liidust välja astuda. See tähendab, et kui ratifitseeritud väljaastumislepingus ei muudeta kuupäeva, lõpetatakse kõigi liidu esmaste ja teiseste õigusaktide kohaldamine Ühendkuningriigi suhtes 30. märtsil 2019 („väljaastumiskuupäev“). Selle tulemusel muutub Ühendkuningriik kolmandaks riigiks. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Energiatõhususe direktiivi eesmärk on saavutada 2030. aasta energiatõhususe eesmärk 32,5 %, nõudes liikmesriikidelt soovituslike riiklike energiatõhususe eesmärkide kehtestamist. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Seetõttu peaksid liikmesriigid võtma arvesse liidu energiatarbimise prognoose. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Ettepanekus viidatakse energialiidu juhtimise määrusele, mis samuti nõuab liikmesriikidelt, et liidu 2030. aasta eesmärgi saavutamiseks vajaliku riikliku eesmärgi seadmisel võtaksid nad arvesse energia tarbimist 2030. aastal. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Kuna juhtimismääruses korratakse energiatõhususe direktiivi koguväärtuseid, tuleb neid väärtuseid järelikult muuta. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | ELi prognooside kohaselt peaks 2030. aastal primaarenergia tarbimine liidus olema kuni 1 273 miljonit naftaekvivalenttonni ja lõppenergia tarbimine mitte üle 956 miljoni naftaekvivalenttonni. Võttes aluseks EL 27 prognoosid, peaks primaarenergia tarbimine olema kuni 1 128 miljonit naftaekvivalenttonni ja lõppenergia tarbimine mitte üle 846 miljoni naftaekvivalenttonni. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Tagatud on täielik kooskõla nii subsidiaarsuse (ELi lepingu artikli 5 lõige 3) kui ka proportsionaalsuse põhimõttega (ELi lepingu artikli 5 lõige 4), peamiselt tänu sellele, et ettepanek sisaldab üksnes tehnilist laadi muudatusi ega mõjuta juba kehtestatud õigusakte. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Kõik sidusrühmad on juba väljendanud nõusolekut, et tegu on vajalike tehniliste muudatustega, mis lubavad uuel 27 liikmesriigiga ELil asjaomaste direktiivide eesmärkide poole püüelda. |
| --- | --- |

3.9.

4.   Komitee märkused

| 4.1. | On selge, et ettepaneku eesmärk on saavutada asjaomaste ELi energiatõhususe ja energialiidu juhtimise alaste õigusaktide vajalik tehniline muutmine, mis tuleneb Ühendkuningriigi väljaastumisest Euroopa Liidust. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Võttes arvesse komitee hiljutisi arvamusi energialiidu juhtimise (3) ja energiatõhususe direktiivi muutmise (4) (Mihai Manoliu) kohta, on samuti selge, et kõik neis sisalduvad soovitused jäävad täielikult jõusse ja komitee peab neid innukalt edendama. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Ehkki tuleb nõustuda, et ettepanekul puudub mõju laiematele teemadele, nagu eelarve või inimõigused, tuleb siiski tagada valvsus nendes valdkondades, et välistada kõik soovimatud tagajärjed, mis avaldaksid mõju kas eelarvele või inimõigustele. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Komitee tunneb heameelt selle üle, et subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtetega on täielikult arvestatud. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Tunnistades ettepaneku eesmärki – muuta olemasolevaid energiaalaseid õigusakte – ja jätkuvat kindlat pühendumist teatavatele eesmärkidele, tuleb märkida, et tulemust võib mõjutada asjaolu, kas Ühendkuningriik jätkab samade eesmärkide täitmist koos ülejäänud 27 liikmesriigiga või mitte. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Sellega seoses soovitab komitee kehtestada tugev teabevahetusstrateegia, mille eesmärk on tagada, et lähenev Brexit ei tekitaks sidusrühmade seas segadust seoses teatavate energiatõhususe eesmärkide osas liikmesriikide vahel juba kokku lepitud kohustuste ja kavade rakendamisega. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Komitee märgib, et kavandatud muudatused on tehnilist laadi ega nõua avalikkusega konsulteerimist; siiski soovitab komitee tungivalt kasutada kõiki võimalusi selleks, et kaasata kodanikuühiskond valitsuste rakenduskavade toetamisse. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Komitee märgib vajadust tehniliste muudatuste järele ja usub, et need parandavad direktiivi rakendamist. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Komitee tervitab asjaolu, et otsus ei mõjuta 2018. aasta juuni esialgset kokkulepet energiatõhususe direktiivi läbivaatamise kohta. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | Lisaks vajadusele tagada teabevahetusstrateegia kehtestamine, et hajutada võimalikku segadust direktiivide rakendamise jätkamise osas, on komitee rahul, et ettepanek ei mõjuta oluliselt liikmesriikide plaane seatud eesmärkide saavutamisel. |
| --- | --- |

4.10.

Brüssel, 23. jaanuar 2019

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee

president

Luca JAHIER

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta direktiiv 20120/27/EL, milles käsitletakse energiatõhusust, muudetakse direktiive 2009/125/EÜ ja 2010/30/EL ning tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2004/8/EÜ ja 2006/32/EÜ EMPs kohaldatav tekst (ELT L 315, 14.11.2012, lk 1).

1

(2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu mi11. detsembri 2018. aasta määrus (EL) 2018/1999, milles käsitletakse energialiidu ja kliimameetmete juhtimist ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EÜ) nr 663/2009 ja (EÜ) nr 715/2009, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 94/22/EÜ, 98/70/EÜ, 2009/31/EÜ, 2009/73/EÜ, 2010/31/EL, 2012/27/EL ja 2013/30/EL ning nõukogu direktiive 2009/119/EÜ ja (EL) 2015/652 ning tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 525/2013 (ELT L 328, 21.12.2018, lk 1).

2

(3)  ELT C 246, 28.7.2017, lk 34.

3

(4)  ELT C 246, 28.7.2017, lk 42.

4

---

| 10.5.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 159/71 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 159/71

---

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse määrusi (EL) nr 1305/2013 ja (EL) nr 1307/2013 aastate 2019 ja 2020 kohta antavate otsetoetuste ja maaelu arengu toetuste teatavate eeskirjade osas“

(COM(2018) 817 final – 2018/0414(COD))

(2019/C 159/12)

| Konsulteerimistaotlus | Euroopa Parlament, 13.12.2018
  Euroopa Liidu Nõukogu, 14.12.2018 |
| --- | --- |
| Õiguslik alus | Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõige 2 ja artikkel 304 |
| Vastutav sektsioon | põllumajanduse, maaelu arengu ja keskkonna sektsioon |
| Vastuvõtmine täiskogus | 23.1.2019 |
| Täiskogu istungjärk nr | 540 |
| Hääletuse tulemus
  (poolt/vastu/erapooletuid) | 175/1/5 |

Konsulteerimistaotlus

Euroopa Parlament, 13.12.2018

Euroopa Liidu Nõukogu, 14.12.2018

Õiguslik alus

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõige 2 ja artikkel 304

Vastutav sektsioon

põllumajanduse, maaelu arengu ja keskkonna sektsioon

Vastuvõtmine täiskogus

23.1.2019

Täiskogu istungjärk nr

540

Hääletuse tulemus

(poolt/vastu/erapooletuid)

175/1/5

Kuna komitee nõustub täielikult ettepaneku sisuga ega soovi teha selle kohta ühtegi märkust, otsustas komitee täiskogu 540. istungjärgul 23. ja 24. jaanuaril 2019 (23. jaanuari istungil) esitada kõnealuse ettepaneku kohta pooldava arvamuse. Poolt hääletas 175, vastu hääletas 1 ja erapooletuks jäi 5.

Brüssel, 23. jaanuar 2019

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee

president

Luca JAHIER

---