# Jurnalul Oficial C 159/2019

| | ISSN 1977-1029 |
| --- | --- |
| Jurnalul Oficial
  al Uniunii Europene | C 159 |
| | |
| Ediţia în limba română | Comunicări şi informări | Anul 6210 mai 2019 |

ISSN 1977-1029

Jurnalul Oficial

al Uniunii Europene

C 159

Ediţia în limba română

Comunicări şi informări

Anul 6210 mai 2019

---

| Cuprins | Pagina |
| --- | --- |
| | I   Rezoluții, recomandări și avize |
| | AVIZE |
| | Comitetul Economic și Social European |
| 2019/C 159/01 | Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Dialogul social pentru inovare în economia digitală [aviz din proprie inițiativă] | 1 |
| | AVIZE |
| 2019/C 159/02 | Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Femeile în regiunea Balcanilor de Vest (aviz din proprie inițiativă) | 7 |
| 2019/C 159/03 | Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Reformarea OMC în vederea adaptării la evoluțiile din comerțul mondial (aviz din proprie inițiativă) | 15 |
| 2019/C 159/04 | Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Rolul grupurilor consultative interne în monitorizarea punerii în aplicare a acordurilor de liber schimb[aviz exploratoriu la solicitarea Parlamentului European] | 28 |

Cuprins

Pagina

I   Rezoluții, recomandări și avize

AVIZE

Comitetul Economic și Social European

2019/C 159/01

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Dialogul social pentru inovare în economia digitală [aviz din proprie inițiativă]

1

AVIZE

2019/C 159/02

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Femeile în regiunea Balcanilor de Vest (aviz din proprie inițiativă)

7

2019/C 159/03

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Reformarea OMC în vederea adaptării la evoluțiile din comerțul mondial (aviz din proprie inițiativă)

15

2019/C 159/04

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema Rolul grupurilor consultative interne în monitorizarea punerii în aplicare a acordurilor de liber schimb[aviz exploratoriu la solicitarea Parlamentului European]

[aviz exploratoriu la solicitarea Parlamentului European]

28

---

| | III   Acte pregătitoare |
| --- | --- |
| | COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN |
| | Comitetul Economic și Social European |
| 2019/C 159/05 | Avizul Comitetului Economic și Social European privind Propunerea de directivă a Consiliului de modificare a Directivei 2006/112/CE în ceea ce privește introducerea măsurilor tehnice detaliate privind funcționarea sistemului definitiv de TVA pentru impozitarea comerțului dintre statele membre [COM(2018) 329 final – 2018/0164 (CNS)] | 38 |
| | COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN |
| 2019/C 159/06 | Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1303/2013 în ceea ce privește ajustarea prefinanțării anuale pentru anii 2021-2023 [COM(2018) 614 final – 2018/0322 (COD)] | 45 |
| 2019/C 159/07 | Avizul Comitetului Economic și Social European privind recomandarea de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro [COM(2018) 759 final] | 49 |
| 2019/C 159/08 | Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală. O contribuție din partea Comisiei Europene la reuniunea liderilor din Salzburg, 19-20 septembrie 2018[COM(2018) 634 final – 2018/0329 COD] | 53 |
| 2019/C 159/09 | Avizul Comitetului Economic și Social European privind Propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a unor măsuri de conservare și control care se aplică în zona de reglementare a Organizației de Pescuit în Atlanticul de Nord-Vest și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 2115/2005 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1386/2007 al Consiliului [COM(2018) 577 final – 2018/0304 (COD)] | 60 |
| | Comitetul Economic și Social European |
| 2019/C 159/10 | Avizul Comitetului Economic și Social European privind Propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a Centrului de competențe european industrial, tehnologic și de cercetare în materie de securitate cibernetică și a Rețelei de centre naționale de coordonare (COM(2018) 630 final — 2018/0328 (COD)) | 63 |
| | COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN |
| 2019/C 159/11 | Avizul Comitetului Economic și Social European privind Propunerea de decizie a Parlamentului European și a Consiliului de adaptare a Directivei 2012/27/UE a Parlamentului European și a Consiliului privind eficiența energetică [astfel cum a fost modificată prin Directiva (UE) 2018/2002] și a Regulamentului (UE) 2018/1999 al Parlamentului European și al Consiliului [guvernanța uniunii energetice], având în vedere retragerea Regatului Unit din Uniunea Europeană [COM(2018) 744 final – 2018/0385 (COD)] | 68 |
| 2019/C 159/12 | Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1305/2013 și (UE) nr. 1307/2013 în ceea ce privește anumite norme referitoare la plățile directe și la sprijinul pentru dezvoltarea rurală în anii 2019 și 2020 [COM(2018) 817 final – 2018/0414 (COD)] | 71 |

III   Acte pregătitoare

COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN

Comitetul Economic și Social European

2019/C 159/05

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Propunerea de directivă a Consiliului de modificare a Directivei 2006/112/CE în ceea ce privește introducerea măsurilor tehnice detaliate privind funcționarea sistemului definitiv de TVA pentru impozitarea comerțului dintre statele membre [COM(2018) 329 final – 2018/0164 (CNS)]

[COM(2018) 329 final – 2018/0164 (CNS)]

38

COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN

2019/C 159/06

Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1303/2013 în ceea ce privește ajustarea prefinanțării anuale pentru anii 2021-2023 [COM(2018) 614 final – 2018/0322 (COD)]

[COM(2018) 614 final – 2018/0322 (COD)]

45

2019/C 159/07

Avizul Comitetului Economic și Social European privind recomandarea de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro [COM(2018) 759 final]

[COM(2018) 759 final]

49

2019/C 159/08

Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală. O contribuție din partea Comisiei Europene la reuniunea liderilor din Salzburg, 19-20 septembrie 2018[COM(2018) 634 final – 2018/0329 COD]

[COM(2018) 634 final – 2018/0329 COD]

53

2019/C 159/09

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a unor măsuri de conservare și control care se aplică în zona de reglementare a Organizației de Pescuit în Atlanticul de Nord-Vest și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 2115/2005 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1386/2007 al Consiliului [COM(2018) 577 final – 2018/0304 (COD)]

[COM(2018) 577 final – 2018/0304 (COD)]

60

Comitetul Economic și Social European

2019/C 159/10

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a Centrului de competențe european industrial, tehnologic și de cercetare în materie de securitate cibernetică și a Rețelei de centre naționale de coordonare (COM(2018) 630 final — 2018/0328 (COD))

(COM(2018) 630 final — 2018/0328 (COD))

63

COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN

2019/C 159/11

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Propunerea de decizie a Parlamentului European și a Consiliului de adaptare a Directivei 2012/27/UE a Parlamentului European și a Consiliului privind eficiența energetică [astfel cum a fost modificată prin Directiva (UE) 2018/2002] și a Regulamentului (UE) 2018/1999 al Parlamentului European și al Consiliului [guvernanța uniunii energetice], având în vedere retragerea Regatului Unit din Uniunea Europeană [COM(2018) 744 final – 2018/0385 (COD)]

[COM(2018) 744 final – 2018/0385 (COD)]

68

2019/C 159/12

Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1305/2013 și (UE) nr. 1307/2013 în ceea ce privește anumite norme referitoare la plățile directe și la sprijinul pentru dezvoltarea rurală în anii 2019 și 2020 [COM(2018) 817 final – 2018/0414 (COD)]

[COM(2018) 817 final – 2018/0414 (COD)]

71

---

| RO | |
| --- | --- |

RO

---

I Rezoluții, recomandări și avize

AVIZE

Comitetul Economic și Social European

| 10.5.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 159/1 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 159/1

---

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Dialogul social pentru inovare în economia digitală”

[aviz din proprie inițiativă]

(2019/C 159/01)

Raportor: Jukka AHTELA

| Decizia Adunării Plenare | 15.2.2018 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 29 alineatul (2) din Regulamentul de procedură |
| | Aviz din proprie inițiativă |
| Secțiunea competentă | Ocuparea forței de muncă, afaceri sociale și cetățenie |
| Data adoptării în secțiune | 18.12.2018 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 23.1.2019 |
| Sesiunea plenară nr. | 540 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri) | 133/0/0 |

Decizia Adunării Plenare

15.2.2018

Temei juridic

Articolul 29 alineatul (2) din Regulamentul de procedură

Aviz din proprie inițiativă

Secțiunea competentă

Ocuparea forței de muncă, afaceri sociale și cetățenie

Data adoptării în secțiune

18.12.2018

Data adoptării în sesiunea plenară

23.1.2019

Sesiunea plenară nr.

540

Rezultatul votului

(voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri)

133/0/0

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | Inovarea este un factor important al competitivității, productivității și potențialului de creștere al întreprinderilor, care, totodată, poate îmbunătăți calitatea muncii, stimula crearea de locuri de muncă și ameliora nivelul de trai. Pentru a se valorifica întregul potențial al inovării, este nevoie de implicarea și motivarea lucrătorilor, inclusiv prin dialog social. Această abordare ar trebui să fie sprijinită printr-un mediu politic și de reglementare care să favorizeze inovarea în întreaga Europă. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Digitalizarea, alături de alte evoluții care afectează condițiile de muncă, situația economică a lucrătorilor și viața profesională, pune la încercare actualele structuri și metode de management și de conducere ale întreprinderilor, relațiile de muncă, precum și sfera de aplicare și metodele dialogului social. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Munca bazată pe cunoaștere începe să devină ceva obișnuit, în toate domeniile de activitate. Tehnologia informației și, în special, digitalizarea permit disocierea timpului și spațiului în raport cu munca. Evoluția către munca bazată pe competențe și cunoaștere sporește autonomia lucrătorilor din domeniul cunoașterii, identificându-se, în același timp, o tendință de polarizare între munca înalt calificată bazată pe cunoaștere și munca cu potențial productiv mai mic. Pentru a contracara creșterea precarității economice, parțial determinată de digitalizare, ar trebui promovate negocierile colective la toate nivelurile, în special în sectoarele și întreprinderile afectate de digitalizare. Astfel s-ar putea contribui la noi forme de organizare digitalizată a muncii, care mai curând să îmbunătățească decât să deterioreze calitatea locurilor de muncă (1). |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Deși evoluția către o mai mare autonomie a unui anumit număr de lucrători pune la încercare actualele structuri și metode de management și de conducere ale întreprinderilor, ea necesită și apariția unor noi forme de dialog, informare și consultare, precum și contribuția lucrătorilor la metodele de management. Sunt necesare noi abordări participative pentru a implica la maximum resursele umane în procesele de inovare și dezvoltare. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | CESE subliniază importanța asigurării unei înțelegeri cât mai bune a beneficiilor și provocărilor care vor reveni lucrătorilor ca urmare a adoptării noilor abordări în cultura de la locul de muncă, în ceea ce privește securitatea și calitatea locului de muncă și condițiile de muncă, printre care sănătatea, siguranța și formarea. Pentru un sprijin autentic și o implicare a lucrătorilor sunt necesare eforturi serioase și dedicate la toate nivelurile. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Dialogul social și, în special, negocierile colective dintre partenerii sociali pot fi instrumente esențiale, dacă sunt folosite de la început (a se vedea punctele 5.1 și 5.2), de la introducerea noilor tehnologii, în spiritul încrederii dintre personal și conducere. În limitele autonomiei de care dispun, și fără a submina principiile fundamentale ale structurilor existente, partenerii sociali ar trebui să continue să găsească, în special prin negocieri, noi soluții pentru dialogul social, adaptate pentru a răspunde noilor provocări, astfel încât să ofere soluții echilibrate și să mențină caracterul semnificativ și finalitatea rolului partenerilor social la toate nivelurile. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Noile forme de muncă fragmentată și creșterea numărului de lucrători atipici necesită implicarea acestor lucrători, printr-o mai amplă informare și consultare, precum și prin adaptarea drepturilor colective și a prevederilor referitoare la timpul de lucru și la drepturile sociale (2). |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | CESE a afirmat, și cu alte ocazii, că reprezentarea sindicală și negocierea colectivă pentru lucrătorii implicați în unele dintre noile forme de muncă sunt puse sub semnul întrebării (3). Prin urmare, este de dorit să se elimine obstacolele din calea exercitării drepturilor fundamentale garantate de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și de convențiile OIM (4). |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | CESE sprijină opinia potrivit căreia probabilitatea inovării crește în cazul în care sunt corelate structuri solide de organizare a muncii cu diverse forme de participare sporită a angajaților, într-un cadru juridic și contractual solid. În acest scop, reprezentarea colectivă trebuie să fie din ce în ce mai des însoțită de un dialog incluziv, înclinat către reflecție și democratic în ce privește structurile și metodele de lucru. Ar trebui, de asemenea, să se țină seama de importanța formării personalului de conducere pe tema dialogului social, astfel încât metodele de gestionare să fie adaptate la noul context. De asemenea, CESE subliniază necesitatea de a promova un mediu propice afacerilor, care să permită întreprinderilor să se dezvolte și să fie competitive. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | O relație de încredere între reprezentanții lucrătorilor, sindicate și conducere, combinată cu participarea directă a lucrătorilor la organismele de luare a deciziilor (a se vedea punctul 6.7), este asociată unor niveluri superioare de performanță și bunăstare și creează un mediu propice acțiunilor inovatoare. Schimbările participative creează un climat de încredere între conducere, lucrători și sindicate (5). Încrederea lucrătorilor și a organizațiilor lor sindicale și contribuția lor la toate nivelurile și organismele relevante, la nivel local și/sau în consiliile de supraveghere și administrație, sunt esențiale. Participarea lor la anticiparea evoluțiilor, la gestionare și la deciziile referitoare la aceste evoluții este esențială pentru abordarea efectelor transformărilor digitale și pentru crearea unui spirit și a unei culturi orientate spre inovare (6). |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | La nivel național, inițiativele partenerilor sociali de a îmbunătăți productivitatea și bunăstarea lucrătorilor la locul de muncă reprezintă o metodă promițătoare, care ar trebui promovată în context european mai amplu. În această privință, CESE salută inițiativele și cercetarea desfășurată de Eurofound și de Rețeaua europeană de inovare la locul de muncă și propune ca UE să ia măsuri pentru a dezvolta dialogul dintre partenerii sociali și alte părți interesate în contextul abordărilor participative pentru promovarea inovării la locul de muncă. |
| --- | --- |

1.11.

2.   Introducere

| 2.1. | Inovarea este un factor important al competitivității, productivității și potențialului de creștere al întreprinderilor. Pentru a utiliza întregul potențial al inovării, este nevoie de implicarea și motivarea lucrătorilor. Activitățile de inovare plasează locurile de muncă din Europa pe o poziție mai bună pentru a face față concurenței la nivel internațional și a crea o bază solidă pentru locuri de muncă de calitate; prin urmare, ele sunt esențiale pentru un nivel de trai mai ridicat. Toate acestea ar trebui să fie sprijinite printr-un mediu politic și de reglementare care să favorizeze inovarea în Europa. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Digitalizarea este un motor important pentru inovare. Digitalizarea industriei și a serviciilor prezintă un potențial imens, de exemplu în ceea ce privește automatizarea, tehnologiile de prelucrare, creșterea productivității și a flexibilității, în folosul tuturor. Investițiile în educație și formare profesională într-un mod favorabil incluziunii în vederea asigurării competențelor necesare pentru economia digitală reprezintă, de asemenea, un instrument important de reducere a inegalităților și de valorificare a acestui potențial în beneficiul tuturor, în toate locurile de muncă și în societate în general. Sectorul public are o responsabilitate crucială în ceea ce privește modernizarea educației publice și promovarea competențelor necesare și contribuția la un mediu de afaceri de înaltă calitate. În același timp, întreprinderile și industria ar trebui să joace rolul care le revine și să contribuie la facilitarea accesului lucrătorilor la formare profesională și la învățare pe tot parcursul vieții. Perspectiva de gen trebuie să se afle în centrul tuturor inițiativelor digitale, promovând integrarea deplină a femeilor în economia digitală pentru a reduce diferența de remunerare dintre femei și bărbați și a promova echilibrul dintre viața profesională și cea privată. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | În pofida scăderii rapide a prețurilor pentru TIC, a trecerii de la investițiile în TIC la serviciile din domeniul TIC și a creșterii continue a activelor bazate pe cunoaștere, există puține indicii care să arate că noua economie digitală ar fi amplificat creșterea productivității. Studiile interne sugerează că noua economie digitală este încă în „etapa de instalare”, fiind posibil ca efectele asupra productivității să apară numai după ce tehnologia va intra în „etapa de utilizare” (7). De asemenea, reflectarea în statisticile naționale a trecerii de la formele mai productive la cele mai puțin productive de ocupare a forței de muncă poate să ascundă contribuția integrală a TIC la creșterea economică, întrucât contribuția TIC la productivitate și la ocuparea forței de muncă poate varia considerabil de la o ramură la alta. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Domeniul muncii se confruntă cu schimbări care vor avea un impact profund asupra angajatorilor, lucrătorilor și asupra raporturilor lor contractuale de muncă. Unele dintre schimbări au loc în afara întreprinderilor, precum externalizarea, dar multe dintre ele au loc în interior, precum evoluția către orare de lucru flexibile și forme de muncă adaptabile. Aceste evoluții, care se produc într-un cadru bazat pe legislație și pe convențiile colective de muncă, pun la încercare actualele structuri și metode de management și de conducere ale întreprinderilor, precum și sfera de aplicare și metodele dialogului social, având, totodată, consecințe asupra securității și calității ocupării forței de muncă. Cu toate acestea, dialogul social și negocierile dintre partenerii sociali pot și trebuie să aibă întâietate ca instrumente esențiale, dacă sunt adaptate noilor evoluții și folosite în prealabil (a se vedea punctul 5.1), încă de la introducerea noilor tehnologii, în spiritul încrederii. Partenerii sociali europeni au elaborat o declarație comună privind digitalizarea, în 2016 (8). |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Prezentul aviz dorește să clarifice și să stabilească legăturile dintre competențe și rolul lucrătorilor ca o contribuție la procesele de inovare, la productivitatea crescută și bunăstarea lucrătorilor, pe de o parte, și necesitatea stabilirii unor practici care să funcționeze bine la locul de muncă, pentru a promova și sprijini aceste obiective, pe de altă parte. |
| --- | --- |

2.5.

3.   Care este miza: provocările unei culturi a inovării la locul de muncă

| 3.1. | Se impune adaptarea urgentă a structurilor și a metodelor de lucru ale întreprinderilor la economia digitală. Găsirea de noi modalități de a crește productivitatea în era digitală reprezintă o provocare pentru toate părțile interesate. Activitatea de inovare continuă, care vizează să valorifice potențialul resurselor umane și să promoveze, în același timp, bunăstarea lucrătorilor, este esențială în găsirea soluțiilor la aceste provocări. Dialogul social, în special negocierile la nivel local, pot să joace un rol esențial în facilitarea proceselor de inovare și adaptare. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Digitalizarea are un impact profund atât asupra organizațiilor existente, cât și asupra celor emergente, în ceea ce privește modul de organizare a activităților întreprinderii și a muncii. Deși este posibil ca formele tradiționale de muncă să fie menținute pe scară largă, putem observa deja impactul digitalizării asupra noilor metode de lucru: amploarea pe care o ia rapid munca la distanță în multe sectoare, asociată cu o autonomie mai mare pentru o serie de lucrători. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Munca bazată pe cunoaștere începe să devină ceva obișnuit, în toate domeniile de activitate. Tehnologia informației și, în special, digitalizarea permit disocierea timpului și spațiului în raport cu munca. Această evoluție către munca bazată pe competențe și cunoaștere sporește autonomia lucrătorilor din domeniul cunoașterii, identificându-se, în același timp, o tendință de polarizare între munca înalt calificată bazată pe cunoaștere și munca cu potențial productiv mai mic și care presupune competențe reduse. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Tendința către o autonomie sporită, pe care digitalizarea o oferă anumitor categorii de lucrători, reprezintă o provocare cu care se confruntă întreprinderile, entitățile lor componente și sistemul lor de guvernanță, dar care are impact și asupra metodelor de management și a structurilor ierarhice tradiționale ale întreprinderilor. Ea este o provocare și în ceea ce privește condițiile de muncă, situația economică a lucrătorilor și relațiile de muncă. Aceste schimbări înseamnă că sunt necesare mai multe forme de dialog social, de informare, consultare, precum și o implicare mai mare a lucrătorilor. Aceștia pot contribui ei înșiși la elaborarea de practici inovatoare și de procese de dezvoltare benefice pentru întreprindere și pentru părțile interesate (9). De aceea, partenerii sociali ar trebui să caute soluții care să asigure coexistența formelor tradiționale și a abordărilor inovatoare ale dialogului social. |
| --- | --- |

3.4.

4.   Cum poate fi îmbunătățită cultura inovării la locul de muncă?

| 4.1. | Deși evoluția către o mai mare autonomie a unui anumit număr de lucrători pune la încercare structurile de management și metodele de conducere, ea necesită și apariția unor noi forme de dialog, informare și consultare, precum și contribuția lucrătorilor la metodele de management ale întreprinderii. Sunt necesare noi abordări pentru a implica la maximum resursele umane în procesele de inovare și dezvoltare ale întreprinderii. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Cu toate acestea, plasarea lucrătorilor în centrul proceselor de inovare la locul de muncă nu implică întotdeauna schimbări organizaționale majore. În acest scop, pot fi folosite mai multe instrumente simple, dar principalul instrument ar trebui să fie negocierea colectivă și dialogul social, în funcție de necesitățile specifice de la locul de muncă. Echipele autonome, atelierele experimentale, cutiile de sugestii și grupurile de proiecte interdisciplinare sunt doar câteva exemple. O caracteristică comună este o cultură la locul de muncă care încurajează inventivitatea lucrătorilor, iar o astfel de cultură la locul de muncă nu se poate întemeia decât pe încrederea reciprocă dintre conducere și personal. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Ar trebui să fie evidențiată importanța asigurării unei înțelegeri cât mai bune a beneficiilor care vor reveni lucrătorilor ca urmare a adoptării noilor abordări în cultura de la locul de muncă, în ceea ce privește securitatea și calitatea locului de muncă și condițiile de muncă. De asemenea, trebuie abordate riscurile la care sunt expuși lucrătorii, de exemplu, în legătură cu aspecte precum condițiile de muncă, protecția sănătății și siguranța la locul de muncă, precaritatea economică și adâncirea diviziunilor. Sprijinul autentic și implicarea tuturor salariaților și a sindicatelor trebuie promovate la toate nivelurile și necesită depunerea de eforturi serioase și dedicate la toate nivelurile organizației, pentru a se evita simpla „bifare” a unor elemente. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | O cultură a inovării la locul de muncă înseamnă că lucrătorul individual nu se concentrează numai pe îndeplinirea propriilor sarcini, ci analizează și dacă acestea ar putea să fie îndeplinite într-un mod îmbunătățit continuu. În plus, cultura inovării înseamnă că conducerea ascultă activ ideile lucrătorilor și îi încurajează să ia parte la procesele de inovare (10). |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Autonomia tot mai mare a lucrătorilor în cadrul general al activităților de inovare și dezvoltare ale întreprinderilor reprezintă o oportunitate majoră de a le valorifica competențele. Aceeași observație se aplică și flexibilității programului de lucru și a locului de desfășurare a activității, care funcționează mai bine dacă abordările inovatoare în ceea ce privește organizarea muncii se bazează pe mecanisme agreate la nivel local, bazate pe încredere reciprocă. Toate acestea necesită o cultură modernă de conducere, într-un cadru juridic și contractual solid, bazat pe abordări participative, care ar trebui să fie promovate și la nivelul UE. |
| --- | --- |

4.5.

5.   Rolul diferitelor forme de dialog social

| 5.1. | Una dintre principalele funcții ale dialogului social, în principal al negocierilor colective, este de a contribui la configurarea mediului de afaceri și gestionarea schimbărilor din viața profesională, prin furnizarea de informații, anticipare, participare și facilitare, pentru a construi încrederea reciprocă dintre partenerii sociali, la toate nivelurile – un obiectiv al Uniunii Europene implementat conform practicilor naționale. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | În numeroase avize, CESE a reiterat rolul central al dialogului social într-o lume profesională aflată într-o continuă evoluție (11). Dialogul social trebuie să joace un rol esențial la toate nivelurile relevante, respectând pe deplin autonomia partenerilor sociali. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Cu toate acestea, având în vedere provocările și viteza accelerată a schimbărilor, este clar că trebuie adaptate structurile și obiectivele dialogului social la fluxul continuu de schimbări, cu respectarea cadrelor juridice și contractuale de la nivel național și european. Aceasta este o provocare pentru partenerii sociali de la toate nivelurile. În limitele autonomiei de care dispun, și fără a submina principiile fundamentale ale structurilor existente, partenerii sociali ar trebui să continue să găsească, în special prin negocieri, noi soluții pentru dialogul social, adaptate pentru a răspunde noilor provocări, astfel încât să ofere soluții echilibrate și să mențină caracterul semnificativ și finalitatea rolului partenerilor sociali la toate nivelurile. Parteneriatul cu comunitățile locale poate fi, de asemenea, o sursă de inspirație pentru partenerii sociali. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | CESE a declarat: „În prezent, oportunitățile și provocările care vor fi generate de economia digitală sunt imposibil de prevăzut, în ansamblul lor. Rolul dialogului social și civic nu este de a se opune acestor tranziții, ci de a le orienta cât mai bine, pentru a profita de toate beneficiile pe care le pot aduce pentru creșterea economică, pentru promovarea inovațiilor și a competențelor, pentru locuri de muncă de calitate și pentru finanțarea durabilă și solidară a sistemelor de protecție socială (12).” |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | În ceea ce privește gestionarea tranziției într-un mediu de lucru digitalizat, este important să se poată conta pe buna desfășurare a proceselor decizionale, astfel încât întreprinderile și lucrătorii să se poată adapta rapid la un mediu în schimbare. CESE a declarat că „[î]n contextul introducerii de noi tehnologii, cum ar fi roboții sau mașinile inteligente, CESE reamintește în studiul său importanța informării și consultării reprezentanților lucrătorilor în amonte și necesitatea negocierii colective care să însoțească schimbările determinate de introducerea acestor tehnologii. De asemenea, Comitetul reamintește că Directiva 2009/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului (13) privind comitetele europene de întreprindere prevede obligația de consultare (14).” |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | În plus, CESE a oferit exemple de activități ale partenerilor sociali care au dus la soluții pentru provocările care au apărut în această perioadă de tranziție (15). Un alt exemplu este contractul colectiv de muncă dintre platforma digitală pentru servicii de curățenie Hilfr și sindicatul 3F din Danemarca (16). UE ar trebuie să încurajeze astfel de activități prin promovarea dialogului social și sprijinirea consolidării capacităților partenerilor sociali. |
| --- | --- |

5.6.

6.   Principalele constatări în sprijinul noilor abordări de impulsionare a inovării

| 6.1. | După cum s-a evidențiat într-un studiu recent al Eurofound (17), întreprinderile care își încurajează lucrătorii să participe la procesul amplu de luare a deciziilor privind operațiunile sau direcția strategică nu numai că îmbunătățesc satisfacția privind locul de muncă, dar cresc și nivelul inovării. Schimbările participative creează un climat de încredere între conducere, lucrători și sindicate. Încrederea lucrătorilor și a organizațiilor lor sindicale și contribuția lor la toate nivelurile și organismele relevante, la nivel local și/sau în consiliile de supraveghere și administrație, sunt esențiale. Participarea lor la anticiparea evoluțiilor, la gestionare și la deciziile referitoare la aceste evoluții este esențială pentru abordarea efectelor transformărilor digitale și pentru crearea unui spirit și a unei culturi orientate spre inovare (18). |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Potrivit Eurofound, există o probabilitate mai mare a inovării în cazul în care sunt corelate structuri solide de organizare a muncii cu participarea directă a angajaților (cum ar fi implicarea acestora în rezolvarea problemelor sau în îmbunătățirea calității producției) (19). Această observație corespunde sugestiei că, deși reprezentarea colectivă joacă un rol important în garantarea implicării lucrătorilor în procesele de inovare, este din ce în ce mai multă nevoie de un dialog mai favorabil incluziunii și democratic, bazat pe implicarea lucrătorilor în procesul de reflecție. În acest sens, metodele dialogului social ar trebui să faciliteze partajarea și realizarea experiențelor colective pentru toți membrii organizației, indiferent dacă sunt lucrători, reprezentanți ai acestora sau directori (20). |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | De asemenea, analizele Eurofound au indicat că accesul lucrătorilor la formarea profesională se corelează în mod pozitiv cu inovarea. După cum CESE a subliniat deja, munca ar trebui să ofere celor care o prestează satisfacția de a-și folosi la maximum competențele și cunoștințele și de a–și aduce cea mai mare contribuție la bunăstarea tuturor (21). |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Motivația, sub forma stimulentelor financiare, cum ar fi remunerarea variabilă, a fost, de asemenea, asociată pozitiv cu inovarea în studiul Eurofound. S-a constatat și că în cazul organizațiilor inovatoare s-au înregistrat o performanță mai bună a întreprinderii și un nivel mai ridicat de bunăstare la locul de muncă. În general, în întreprinderile inovatoare sunt instituite practici solide în materie de participare a angajaților. |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | Încrederea în dialogul social este importantă pentru performanțe și bunăstare, potrivit Eurofound. Nivelurile de performanță și de bunăstare la locul de muncă au fost cu mult sub medie în unitățile în care avuseseră loc litigii și acțiuni sindicale. Relația de încredere între reprezentanții angajaților și conducere, precum și participarea directă a angajaților sunt asociate cu niveluri mai ridicate de performanță și de bunăstare și creează un mediu propice acțiunilor inovatoare (22). CESE subliniază importanța formării persoanelor din structurile de conducere pentru a-și adapta metodele de management la noul context. |
| --- | --- |

6.5.

| 6.6. | Cultura încrederii este, de asemenea, un factor de competitivitate esențial pentru întreprinderi. Atunci când se abordează la locul de muncă problemele complexe ale digitalizării, cultura încrederii reprezintă o bază solidă pentru succesul cooperării, spre deosebire de cultura controlului și conformității (23). |
| --- | --- |

6.6.

| 6.7. | Potrivit Eurofound: „[n]u există o rețetă pentru crearea încrederii la locul de muncă, dar există anumite condiții care favorizează apariția sa. Acestea includ recunoașterea reciprocă de către cele două părți responsabile de găsirea soluțiilor la problemele comune, intervenția oportună care permite discuții semnificative, transparența, partajarea la timp a informațiilor de bună calitate și implicarea tuturor părților în strategie și obiective (24).” După cum notează CESE în avizul său (25), este nevoie ca lucrătorii să aibă mai multă influență asupra organismelor de luare a deciziilor și să participe mai mult la acestea. Participarea lor la anticiparea evoluțiilor, la gestionare și la deciziile referitoare la aceste evoluții este esențială pentru abordarea efectelor transformărilor digitale și pentru crearea unui spirit și a unei culturi orientate spre inovare. |
| --- | --- |

6.7.

| 6.8. | La nivel național, inițiativele partenerilor sociali de a îmbunătăți productivitatea și bunăstarea lucrătorilor la locul de muncă și ocuparea forței de muncă reprezintă o metodă promițătoare, care ar trebui să fie promovată într-un context european mai amplu. Proiectul comun al Federației finlandeze a sectorului tehnologic și al sindicatului din domeniu reprezintă un proiect unic în Finlanda (26). În Danemarca, Confederația sindicatelor daneze a realizat un studiu special privind „Inovarea impulsionată de lucrători” (27). În plus, în Republica Cehă, Danemarca, Franța, Germania, Italia și Spania, partenerii sociali sunt implicați în dezbateri și proiecte naționale privind schimbările digitale și impactul acestora asupra vieții profesionale (28). |
| --- | --- |

6.8.

| 6.9. | La nivelul UE, CESE salută inițiativele și cercetarea desfășurată de Eurofound și de Rețeaua europeană de inovare la locul de muncă lansată de Comisia Europeană și propune ca UE să ia măsuri pentru a dezvolta dialogul dintre partenerii sociali și alte părți interesate în contextul abordărilor participative pentru promovarea inovării la locul de muncă. |
| --- | --- |

6.9.

Bruxelles, 23 ianuarie 2019.

Președintele

Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  JO C 13, 15.1.2016, p. 161.

1

(2)  JO C 434, 15.12.2017, p. 36 și declarația doamnei Marianne Thyssen, cu ocazia conferinței comune a Institutului European al Sindicatelor/CES, organizată în iunie 2016, pe tema „Modelarea noii lumi a muncii”.

2

(3)  JO C 303, 19.8.2016, p. 54.

3

(4)  Articolele 12 și 28 din Cartă și convențiile nr. 87 și nr. 98 ale OIM; a se vedea, de asemenea, mai jos, punctul 3.2 și următoarele.

4

(5)  Cea de a treia anchetă privind întreprinderile din Europa: „Schimbări inovatoare în întreprinderile europene”. Eurofound, 2017.

5

(6)  JO C 434, 15.12.2017, p. 30.

6

(7)  „The Productivity Paradox of the New Digital Economy” (Paradoxul productivității în ceea ce privește noua economie digitală), Bart van Ark, The Conference Board și Universitatea din Groningen, International Productivity Monitor, 2016, p. 3.

7

Paradoxul productivității în ceea ce privește noua economie digitală

(8)  Statement of the European Social Partners on digitalisation (Declarația partenerilor sociali europeni cu privire la digitalizare).

8

(9)  JO C 434, 15.12.2017, p. 30.

9

(10)  „Employee-driven innovation” (Inovarea impulsionată de lucrători), Confederația sindicatelor daneze, 2007.

10

Inovarea impulsionată de lucrători

(11)  JO C 125, 21.4.2017, p. 10, JO C 303, 19.8.2016, p. 54.

11

(12)  JO C 434, 15.12.2017, p. 30.

12

(13)  Directiva 2009/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 mai 2009 privind instituirea unui comitet european de întreprindere sau a unei proceduri de informare și consultare a lucrătorilor în întreprinderile și grupurile de întreprinderi de dimensiune comunitară (JO L 122, 16.5.2009, p. 28).

13

(14)  JO C 434, 15.12.2017, p. 30.

14

(15)  JO C 434, 15.12.2017, p. 30.

15

(16)  Contractul colectiv de muncă Hilfr.

16

(17)  Cea de a treia anchetă privind întreprinderile din Europa: „Schimbări inovatoare în întreprinderile europene”. Eurofound, 2017.

17

(18)  JO C 434, 15.12.2017, p. 30.

18

(19)  Cea de a treia anchetă privind întreprinderile din Europa: „Schimbări inovatoare în întreprinderile europene”. Eurofound, 2017.

19

(20)  „Workplace Social Dialogue as a Form of 'Productive Reflection'” (Dialogul social la locul de muncă ca formă de „reflecție productivă”). Peter Cressey, Peter Totterdill, Rosemary Exton; International Journal of Action Research, volumul 9, numărul 2, 2013.

20

Dialogul social la locul de muncă ca formă de „reflecție productivă”

(21)  JO C 288, 31.8.2017, p. 43.

21

(22)  Cea de a treia anchetă privind întreprinderile din Europa: „Schimbări inovatoare în întreprinderile europene”. Eurofound, 2017.

22

(23)  „Vertrauenskultur als Wettbewerbsvorteil in digitalen Zeiten” (Cultura încrederii, un avantaj competitiv în era digitală).

23

(24)  „Win-win arrangements: Innovative measures through social dialogue at company level” (Aranjamente avantajoase pentru ambele părți: măsuri inovatoare prin dialogul social la nivel de întreprindere), Eurofound, 2016.

24

Aranjamente avantajoase pentru ambele părți: măsuri inovatoare prin dialogul social la nivel de întreprindere

(25)  JO C 434, 15.12.2017, p. 30.

25

(26)  Proiectul „Productivity together” (Productivi împreună).

26

(27)  „Employee-driven innovation” (Inovarea impulsionată de lucrători), Confederația sindicatelor daneze, 2007.

27

Inovarea impulsionată de lucrători

(28)  „Addressing digital and technological change through social dialogue” (Abordarea schimbărilor digitale și tehnologice prin dialog social), Eurofound, 2017.

28

Abordarea schimbărilor digitale și tehnologice prin dialog social

---

AVIZE

| 10.5.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 159/7 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 159/7

---

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Femeile în regiunea Balcanilor de Vest”

(aviz din proprie inițiativă)

(2019/C 159/02)

Raportor: Dilyana SLAVOVA

| Decizia Adunării Plenare | 15.2.2018 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 29 alineatul (2) din Regulamentul de procedură |
| | Aviz din proprie inițiativă |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru relații externe |
| Data adoptării în secțiune | 19.12.2018 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 23.1.2019 |
| Sesiunea plenară nr. | 540 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri) | 174/1/6 |

Decizia Adunării Plenare

15.2.2018

Temei juridic

Articolul 29 alineatul (2) din Regulamentul de procedură

Aviz din proprie inițiativă

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru relații externe

Data adoptării în secțiune

19.12.2018

Data adoptării în sesiunea plenară

23.1.2019

Sesiunea plenară nr.

540

Rezultatul votului

(voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri)

174/1/6

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | Politica UE față de Balcanii de Vest a fost revitalizată. Președinția bulgară, care și-a stabilit ca prioritate această regiune, și Comunicarea CE intitulată „O perspectivă credibilă de aderare pentru Balcanii de Vest și un angajament sporit al UE în regiune”, publicată la 6 februarie 2018, i-au oferit un impuls suplimentar. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Summitul de la Sofia și concluziile Consiliului din iunie 2018 privind „Extinderea și procesul de stabilizare și de asociere” au confirmat acest angajament și au definit noile etape ale integrării europene a regiunii. Mai precis, pentru începerea negocierilor de aderare, în cazul Albaniei și al fostei Republici iugoslave a Macedoniei, s-a stabilit o dată condiționată, în iunie 2019. Este probabil ca orientarea și acțiunea să fie susținute și continuate de președințiile viitoare, deoarece acestea vor fi deținute de state membre care manifestă, de asemenea, o sensibilitate și un angajament sporit față de Balcanii de Vest, și anume Austria, România și Croația. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | CESE este un puternic susținător al extinderii, deoarece este în interesul ambelor părți, al Balcanilor de Vest și al UE. Succesul acestei politici reprezintă un factor major pentru poziția globală a UE și piatra de temelie a stabilității și a prosperității Europei. Prin urmare, CESE are convingerea că procesul de aderare ar trebui continuat în mod ferm și riguros, ca una dintre principalele priorități ale UE, în condițiile clare și stringente care stau la baza tuturor proceselor de extindere – nici mai mult, nici mai puțin. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Egalitatea de gen este un drept fundamental recunoscut de articolele 2 și 3 din Tratatul privind Uniunea Europeană și de Carta drepturilor fundamentale a UE. În acest aviz, CESE subliniază rolul femeilor ca o forță motrice esențială pentru consolidarea democrației, a respectării drepturilor și libertăților omului și a progresului economic și social. Scopul avizului este de a crește gradul de conștientizare cu privire la drepturile politice, sociale și economice ale femeilor și la egalitatea de gen în Balcanii de Vest și de a promova aceste elemente. Integrarea perspectivei de gen poate avea succes numai dacă există o puternică voință și convingere politică în beneficiile pe care egalitatea dintre femei și bărbați le-ar aduce societății. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Femeile au jucat și continuă să joace un rol esențial în reconcilierea și dezvoltarea socială și economică din regiune, în special în condițiile unor structuri economice extrem de slăbite, în condiții de sărăcie și legături sociale destrămate, în care femeile manifestă o mai mare flexibilitate și inițiativă în restaurarea și reînnoirea rețelelor sociale și în explorarea unor noi modalități de lucru. În ciuda unor bune practici și a unor evoluții pozitive legate de capacitarea femeilor și de programele desfășurate, femeile rămân încă într-o poziție dezavantajată în ceea ce privește capacitatea de a-și exercita pe deplin drepturile politice, sociale și economice și de a beneficia de toate oportunitățile de dezvoltare socioeconomică. Având în vedere cultura patriarhală care le determină un rol marginalizat, femeile se confruntă cu prejudicii și cu stereotipuri de gen, cu segregare pe piața muncii și în domeniul educației și cu un risc de discriminare și violență mult mai mare, care împiedică avansarea acestora în funcții de conducere. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | CESE solicită nu numai reprezentarea egală și inserția femeilor în viața socioeconomică și politică, la toate nivelurile, ci și punerea în aplicare a unor legi și politici eficiente pentru combaterea comportamentului discriminatoriu și a atitudinilor patriarhale puternic înrădăcinate față de femei, inclusiv față de femeile din grupurile minoritare (în special femeile rome și LGBTIQ), femeile tinere, femeile în vârstă, femeile din mediul rural și femeile cu handicap, precum și femeile și fetele refugiate care solicită azil în Balcanii de Vest. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | CESE subliniază importanța elaborării unei foi de parcurs și a unor măsuri privind egalitatea de gen care ar putea conduce la o distribuție mai echilibrată a puterii și a resurselor în Balcanii de Vest. Grupurile care militează pentru drepturile femeilor, asociațiile de întreprinderi și sindicatele sunt active în promovarea rolului femeilor în regiune și este nevoie de o colaborare sporită, specifică și intensă cu partenerii civici și sociali pentru a lupta pentru drepturile femeilor și a le promova în mod eficient. Instituțiile UE ar trebui să facă mai mult pentru a sprijini financiar aceste organizații și asociații, prin furnizarea unor planuri și proiecte specifice, care să vizeze capacitarea femeilor la toate nivelurile, inclusiv programe de sprijinire a organizațiilor pentru egalitatea de gen și planuri de acțiune detaliate. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | CESE solicită UE și autorităților naționale să își intensifice cooperarea în vederea eliminării stereotipurilor din domeniul educației, astfel încât să se asigure accesul fetelor și al femeilor, pe parcursul întregii lor vieți, la o educație accesibilă și de calitate, ajutându-le să dobândească competențe relevante și facilitându-le carierele și accesul la locuri de muncă de calitate pe piața muncii. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Având în vedere că violența și discriminarea împotriva femeilor reprezintă una dintre cele mai grave forme de încălcare a drepturilor omului, care devine tot mai comună în această perioadă de după război, CESE invită Comisia să încurajeze o cooperare regională mai strânsă privind schimbul de bune practici legate de violența domestică și să extindă finanțarea necesară și sprijinul de specialitate pentru toate eforturile depuse în vederea reducerii și, eventual, a eradicării apariției acestei tare sociale larg răspândite. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | CESE consideră că autoritățile naționale ar trebui să depună eforturi considerabile pentru a îmbunătăți libertatea mass-mediei, inclusiv prin consolidarea legislației existente și prin punerea sa în aplicare în mod consecvent. Aceasta va ajuta, printre altele, la creșterea gradului de conștientizare a aspectelor legate de egalitatea de gen și la promovarea unui mediu mass-media mai sigur, în care stereotipurile de gen să poată fi demontate prin dezbateri publice și în care femeile să nu fie vizate de sexism, discursuri de incitare la ură și campanii online de discreditare. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | CESE reiterează necesitatea ca partenerii din Balcanii de Vest să integreze perspectiva de gen în toate programele relevante finanțate prin intermediul Instrumentului de asistență pentru preaderare (IPA II), în special în domeniul de politică 3, care include ocuparea forței de muncă, politicile sociale, educația, promovarea egalității de gen și dezvoltarea resurselor umane. Ar trebui să se dezvolte fonduri tematice pentru combaterea violenței domestice și sprijinirea activismului civic și mediatic al femeilor. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Ar trebui să se garanteze un angajament clar și susținut față de egalitatea de gen, ca valoare fundamentală a UE. CESE încurajează Comisia să includă, în sistemul său de referință pentru negocierile de aderare, indicatori esențiali în domeniul egalității de gen, elaborați și monitorizați în strânsă colaborare cu partenerii sociali și civici care și-au luat angajamente în favoarea emancipării femeilor în regiune și în întreaga UE. Aplicarea sistemică a unei perspective de gen ar trebui tratată ca un criteriu de referință orizontal pentru evaluarea acceptabilității și a calității procesului legislativ în cadrul negocierilor de aderare. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | CESE se așteaptă ca eforturile viitoare în Balcanii de Vest să vizeze nu numai alinierea legislației privind drepturile femeilor la acquis-ul UE și la mecanismele și instrumentele internaționale relevante, ci mai ales eliminarea decalajului dintre legile existente și punerea în aplicare adecvată a acestora. Guvernele din Balcanii de Vest ar trebui încurajate și sprijinite să dezvolte mecanisme viabile de finanțare publică, care să se axeze pe protejarea femeilor față de violență, discriminare și exploatare economică. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | CESE solicită statelor membre și partenerilor din Balcanii de Vest care nu au ratificat încă Convenția de la Istanbul să facă de urgență acest lucru, deoarece convenția în cauză reprezintă cel mai cuprinzător cadru politic de prevenire a violenței domestice, de protejare a victimelor și de urmărire penală a celor ce comit infracțiuni în acest sens. De asemenea, CESE solicită bisericilor și altor instituții religioase, precum și organizațiilor societății civile, indiferent de confesiune, să nu încalce drepturile femeilor sau să aducă atingere drepturilor lor reproductive, aceasta fiind o condiție prealabilă esențială pentru emanciparea și capacitarea socială și economică a femeilor. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | CESE reiterează importanța stabilirii unei legături între integrarea dimensiunii de gen în buget și măsurile globale privind egalitatea de gen. Acesta solicită includerea unei perspective de gen în toate politicile și programele, printr-o mai bună alocare a resurselor, care să fie în conformitate cu nevoile specifice de gen. Ținând seama de acest lucru și având în vedere următorul CFM, UE ar trebui să manifeste mai multă consecvență atunci când abordează Balcanii de Vest cu privire la integrarea perspectivei de gen și ar trebui să insiste asupra integrării dimensiunii de gen în buget și asupra colectării de date defalcate în funcție de sex, pentru a se asigura că egalitatea și respectarea drepturilor femeilor sunt luate în considerare în mod durabil. În acest scop, partenerii din Balcanii de Vest, precum și Comisia, sunt încurajați să intensifice consultările politice cu militanții pentru drepturile femeii și cu experții în domeniul egalității de șanse între femei și bărbați, în diferite domenii politice legate de extindere. |
| --- | --- |

1.15.

| 1.16. | CESE subliniază că trebuie să se acorde o atenție deosebită antreprenoriatului feminin, având în vedere că are potențialul de a crește semnificativ perspectivele de creștere ale regiunii, și invită instituțiile UE să joace un rol în acest sens. Măsurile de susținere a creării de noi întreprinderi includ, printre altele, asigurarea accesului la resurse financiare și instituționale, oferirea unei infrastructuri optime pentru întreprinderile nou înființate, furnizarea unor informații relevante cu privire la înființarea unei întreprinderi, stimularea interesului pentru antreprenoriatul feminin prin intermediul campaniilor mass-media și acordarea de împrumuturi pentru întreprinderile nou înființate și pentru proiectele de extindere. Femeile antreprenori și organizațiile lor de afaceri ar trebui incluse în mod sistematic în toate procesele de elaborare a politicilor, care sunt relevante pentru dimensiunea socială și economică a extinderii. |
| --- | --- |

1.16.

2.   Context

| 2.1. | Egalitatea dintre femei și bărbați reprezintă un drept fundamental și o valoare comună, recunoscută de UE. Parte integrantă a tratatelor UE și a convențiilor internaționale privind drepturile omului, egalitatea de șanse între femei și bărbați face parte din condițiile de aderare pe care trebuie să le respecte candidații și potențialii candidați din Balcanii de Vest (Albania, Bosnia și Herțegovina, fosta Republică iugoslavă a Macedoniei, Kosovo (1), Muntenegru și Serbia). Investițiile în egalitatea de gen sunt esențiale: acestea nu sunt doar o cerință a UE, ci și un indicator principal al unei societăți egale și democratice. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | În ultimii ani, în cadrul pregătirilor pentru aderarea la UE, țările din Balcanii de Vest au luat măsuri pentru a promova drepturile femeilor. Acestea includ adoptarea sau modificarea legislației relevante (de exemplu, legile împotriva discriminării, dreptul penal și dreptul muncii), elaborând strategii și planuri de acțiune naționale și înființând mecanisme instituționale pentru a îndeplini și monitoriza politicile relevante. Cu toate acestea, promovarea egalității de gen este adesea doar superficială, în timp ce acțiunile luate în acest sens nu sunt însoțite de un adevărat angajament politic, de competențe și resurse financiare, ducând la o punere în aplicare deficitară și sporadică. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | În mod regretabil, summitul de la Londra dedicat Balcanilor de Vest, din iulie 2018, a ratat șansa de a face progrese legate de promovarea egalității de gen în regiune. Propunerea privind o acțiune coerentă, care a fost luată în considerare în timpul pregătirilor pentru summit, ar trebui, prin urmare, să găsească rapid susținere politică și să fie pusă în aplicare de urgență, în mod durabil. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Inegalitatea dintre bărbați și femei rămâne o problemă în Balcanii de Vest din cauza structurilor extrem de patriarhale tipice pentru această regiune, care se manifestă prin violență, discriminare și exploatare pe criterii de gen, o povară cronică dublă pentru femei în ceea ce privește responsabilitățile profesionale și familiale, numeroase obstacole în calea ascensiunii sociale a femeilor și a remunerației egale și acces inadecvat la servicii sociale și de sănătate reproductivă și la instrumente financiare. S-au înregistrat unele îmbunătățiri legate de reprezentarea politică a femeilor, însă efectul nu a fost de durată asupra redistribuirii echitabile a puterii politice între femei și bărbați. Problema esențială constă în punerea deficitară în aplicare a unor politici progresiste, fapt ce reflectă lipsa unui adevărat angajament politic, a finanțării și a expertizei. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Asigurarea egalității între femei și bărbați rămâne o problemă nerezolvată (2) în regiune. Prin acest aviz, CESE atrage atenția asupra eforturilor depuse de partenerii sociali ai UE și de societatea civilă în vederea promovării egalității de gen în cadrul politicii de extindere a UE și de transformare a acesteia într-un indicator transversal în toate domeniile societății. Acesta abordează și unele dintre provocările majore cu care se confruntă femeile în Balcanii de Vest, cum ar fi rolul lor mai puțin important în domeniul social, economic și politic și larga răspândire a violenței bazate pe gen. |
| --- | --- |

2.5.

3.   Violența bazată pe gen

| 3.1. | Violența bazată pe gen, și anume violența sexuală, reproductivă și domestică, rămâne o problemă prevalentă în regiune. Chiar și în condițiile în care violența domestică este subraportată, cifrele raportate sunt ridicate. Datele indică faptul că, în Albania, 56 % dintre femei sunt expuse cel puțin unei forme de violență domestică; în Kosovo, aproape 70 % dintre femei se confruntă cu violența domestică pe parcursul vieții, în timp ce în Serbia, în 2017, s-au înregistrat cel puțin 26 de cazuri de feminicid și, în majoritatea acestor cazuri, autorul a fost partenerul victimei (3). O analiză a serviciilor legate de violența domestică în țările din regiune a evidențiat că acestea sunt subfinanțate, au personal insuficient și sunt suprasolicitate (4) și că mecanismele de raportare sunt în general foarte slabe. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Fiecare partener din Balcanii de Vest are o strategie națională care vizează combaterea violenței domestice (5). Majoritatea femeilor nu raportează incidentele, din cauza normelor sociale de acceptare, a neîncrederii în autoritățile din domeniul securității și al justiției și a lipsei unui răspuns instituțional chiar și în cazurile care sunt raportate. Lipsa unor rețele de sprijin viabile din punct de vedere financiar, a adăposturilor și a instituțiilor de sprijin pentru victimele care sunt suficient de curajoase pentru a raporta violența contribuie la victimizarea în continuare a celor mai vulnerabile femei. Există o serie de deficiențe în ceea ce privește colectarea unor date comparabile în regiune, iar acestea trebuie abordate. Obiectivul este de a avea politici bine concepute, finanțate și monitorizate, de prevenire, protecție și urmărire penală. Aceasta necesită o formare adecvată pentru toți actorii implicați în proces, o sensibilizare adecvată și o schimbare de atitudine în societate. CESE consideră că, la fel ca oriunde altundeva, prevenirea este de o importanță primordială și costă mai puțin decât intervențiile ulterioare. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Este nevoie de punerea în aplicare deplină a Convenției Consiliului Europei privind prevenirea și combaterea violenței împotriva femeilor și a violenței domestice (Convenția de la Istanbul) pe întreg teritoriul regiunii Balcanilor de Vest. După semnarea și ratificarea convenției, majoritatea partenerilor din Balcanii de Vest ar trebui să își intensifice activitatea de alocare a unei finanțări publice adecvate, de coordonare a politicilor și de punere în aplicare a unor măsuri practice pentru a contracara orice formă de violență îndreptată împotriva femeilor. În plus, se solicită Comisiei să acorde prioritate problemei violenței domestice în contextul finanțării pentru preaderare, pentru activitățile de consolidare a capacității instituționale și a societății civile deopotrivă. CESE solicită Comisiei să încurajeze o cooperare regională mai strânsă cu privire la schimbul de bune practici legate de combaterea violenței domestice, dincolo de diviziunea dintre statele membre ale UE și țările implicate în procesul de aderare. În contextul extinderii, este important ca statele membre ale UE să fie un exemplu pozitiv în acest sens.
  Este necesar să existe o mai mare implicare și coordonare între toți actorii din sectorul public și cel privat și o mai bună implicare a ONG-urilor, deoarece colaborarea dintre serviciile de stat și ONG-uri este fundamentală pentru punerea în aplicare cu succes a legislației și a acțiunilor politice de combatere a tuturor formelor de violență îndreptată împotriva femeilor. |
| --- | --- |

3.3.

Este necesar să existe o mai mare implicare și coordonare între toți actorii din sectorul public și cel privat și o mai bună implicare a ONG-urilor, deoarece colaborarea dintre serviciile de stat și ONG-uri este fundamentală pentru punerea în aplicare cu succes a legislației și a acțiunilor politice de combatere a tuturor formelor de violență îndreptată împotriva femeilor.

| 3.4. | Familiile și școlile joacă un rol esențial. Creșterea copiilor și educația ar trebui să ia în considerare dimensiunea de gen și să vizeze eradicarea violenței bazate pe gen, în mod specific împotriva fetelor și a tinerelor femei. Stabilirea unui cadru care să introducă în școli politici clare de combatere a violenței bazate pe gen ar contribui la reducerea unor astfel de practici și, în consecință, ar crea un mediu mai favorabil pentru victime și ar consolida egalitatea de gen ca principiu fundamental care stă la baza societății. |
| --- | --- |

3.4.

4.   Drepturile omului

| 4.1. | Drepturile femeilor sunt vizate în mod sistematic în Balcanii de Vest de naționaliști și de membri ai clerului, care propovăduiesc adesea dogme religioase și interese naționale, cum ar fi valorile tradiționale ale familiei patriarhale și reînnoirea demografică, ca o justificare morală pentru privarea femeilor de libertățile, egalitatea și siguranța lor. În ciuda faptului că legislația existentă privind drepturile omului este cuprinzătoare și în general protectoare, mecanismele de transmitere și de aplicare prezintă deficiențe considerabile. CESE solicită o cooperare mai eficientă și o acțiune comună între structurile naționale de apărare a drepturilor omului, partenerii sociali, organizațiile societății civile și autoritățile guvernamentale, în vederea promovării unei agende privind drepturile omului și a sprijinirii persoanelor deosebit de vulnerabile. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Prevalează rolurile și atitudinile de gen tradiționale față de sexualitatea femeilor. Accesul la îngrijirile de maternitate este rezonabil, însă, dincolo de acest lucru, femeile încă aleg adesea să nu meargă la medic. Femeile încadrate în muncă se confruntă deseori cu discriminare în ceea ce privește drepturile de maternitate, inclusiv cu întrebări la interviurile de angajare privind starea lor civilă și intenția de a avea copii, în pofida faptului că au fost elaborate legi pentru a preveni acest lucru. Ar trebui să fie încurajate și promovate controalele medicale periodice. Sunt necesare activități intense de creștere a gradului de conștientizare cu privire la serviciile de sănătate reproductivă. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | CESE își exprimă îndeosebi preocuparea că sănătatea reproductivă a femeilor din țările din Balcanii de Vest este pusă în pericol din cauza tot mai multor atacuri din partea grupurilor de interese ultraconservatoare, care sunt afiliate comunităților religioase dominante. Ar trebui să se realizeze o analiză suplimentară privind impactul în regiune al opiniilor religioase fundamentaliste asupra drepturilor femeilor, în special asupra drepturilor lor reproductive. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Comunitatea LGBTIQ merită o atenție specială, având în vedere faptul că drepturile sale sunt departe de a fi consolidate. Mai mult, aceasta se află sub o presiune constantă din partea unor diferite grupuri sociale conservatoare. |
| --- | --- |

4.4.

5.   Drepturile sociale

| 5.1. | Există încă deficiențe în țările din regiune în ceea ce privește garantarea și monitorizarea drepturilor economice și sociale, inclusiv a dreptului la nediscriminare. Acest fapt afectează toate femeile de pe piața muncii, dar în special femeile și fetele din grupuri vulnerabile, inclusiv minoritățile etnice (mai ales romii), persoanele strămutate în interiorul țării, persoanele cu handicap, migranții și refugiații. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Adesea, femeile din aceste grupuri dezavantajate nu au suficiente cunoștințe despre drepturile sociale, accesul la serviciile sociale, educație, asistență medicală sau locuințe. Instituțiile responsabile din punct de vedere juridic pentru aceste domenii nu sunt încă în măsură să le ofere acestor persoane un sprijin adecvat. CESE consideră că părțile interesate precum centrele de asistență socială, administrațiile locale și organizațiile neguvernamentale ar trebui să îmbunătățească condițiile necesare pentru a asigura drepturi sociale egale pentru grupurile vulnerabile. Este stringent să se reanalizeze calitatea și viabilitatea financiară a programelor de reformă socială susținute de UE, de exemplu printr-un memorandum comun orientat către incluziune socială, diversificarea, democratizarea și descentralizarea serviciilor sociale. Ar trebui să se caute modalități pentru o aplicare la timp a Pilonului european al drepturilor sociale, în cadrul procesului de extindere. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Un fenomen social îngrijorător este radicalizarea femeilor în unele comunități musulmane și implicarea acestora în extremismul violent. Din 2012 până în 2016, aproximativ 20 % din circa 1 000 de persoane care au părăsit regiunea Balcanilor de Vest pentru a merge în zonele de conflict din Siria și Irak au fost femei (6). Guvernele, instituțiile și organizațiile societății civile nu depun suficiente eforturi pentru a recunoaște public migrația femeilor în Orientul Mijlociu și pentru a garanta includerea perspectivei de gen în eforturile actuale de combatere a extremismului violent (CVE). Adoptarea unei legislații care să transfere în domeniul penal implicarea în grupuri paramilitare străine, acordarea de sprijin material și recrutarea pentru aceste grupuri ar trebui să fie urmată de măsuri practice de sprijinire a deradicalizării și reabilitării femeilor, care ar trebui recunoscute în primul rând ca victime ale propagandei și ale recrutării extremiste. |
| --- | --- |

5.3.

6.   Femeile pe piața muncii

| 6.1. | Excluderea femeilor de pe piața muncii este larg răspândită în regiune și este considerabil mai mare decât media UE (7). Aproape două treimi din femeile în vârstă de muncă din această regiune sunt fie inactive, fie șomere. Pentru femeile de etnie romă și femeile cu handicap, ratele sunt chiar mai mari. Statisticile arată că femeile au un nivel mai redus de activitate comparativ cu bărbații și s-au înregistrat puține progrese în reducerea diferenței între rata de ocupare a femeilor și cea a bărbaților. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Aceasta reprezintă nu numai o încălcare a drepturilor fundamentale ale omului, dar implică și un cost economic și social ridicat și împiedică potențiala creștere economică în regiune. În fiecare an, țările din Balcanii de Vest pierd în medie 18 % din PIB-ul lor total din cauza disparității de gen de pe piața muncii (8). O treime din această pierdere este urmarea denaturărilor legate de alegerea profesiilor între bărbați și femei. Celelalte două treimi corespund costurilor aferente diferențelor legate de participarea pe piața muncii. Utilizarea optimă a resurselor umane existente, neexploatate încă, sprijinirea și facilitarea participării femeilor pe piața muncii și abordarea problemei numărului mare de femei care lucrează în economia informală ar trebui încurajate în Balcanii de Vest. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Această disparitate de gen rezultă din existența unor norme înrădăcinate cu privire la rolurile în familie și din răspunsul instituțional insuficient pentru a aborda aceste provocări. Responsabilitățile familiale tind să îi revină femeii, iar formulele flexibile de lucru sunt extrem de limitate. Acest lucru obligă femeile să aleagă între familie și carieră. Femeile sunt încadrate în muncă în mod oficial la o rată mult mai mică decât bărbații, câștigă mai puțin și rareori ocupă poziții de nivel înalt. Este important să includem bărbații în discuție și să îi încurajăm să preia o parte mai mare din responsabilitățile familiale. |
| --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Accesul la servicii de îngrijire a copiilor la prețuri accesibile și încurajarea concediului paternal este una dintre condițiile prealabile pentru creșterea gradului de participare a femeilor pe piețele muncii. De asemenea, sunt necesare măsuri specifice pentru corelarea cererii și a ofertei pe piața muncii pentru femeile care lucrează, cum ar fi asigurarea unei educații preșcolare publice pentru copiii mici. Stereotipurile legate de creșterea copiilor și atitudinile față de educația băieților în raport cu educația fetelor, mai ales în unele comunități, precum și stereotipurile legate de alegerea unei profesii tipic „feminine” sau „masculine”, printre alți factori, contribuie la disparitatea de gen în ceea ce privește remunerarea și pensiile. |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | Diferența de remunerare între femei și bărbați, de aproximativ 20 % în această regiune (9), reprezintă o problemă persistentă. Prin urmare, acest fapt are un impact asupra decalajului de pensii între femei și bărbați și asupra inegalității dintre aceștia la vârsta pensionării. Odată cu posibila creștere a numărului de lucrători săraci, dintre care mulți sunt femei, în mod evident este necesară mai multă atenție politică și acțiune din partea guvernului, a angajatorilor și a partenerilor sociali, nu numai prin măsuri directe legate de venitul de subzistență, impozitarea progresivă, beneficiile interne și asistența socială, ci – mai important – prin măsuri indirecte, precum formule de lucru mai flexibile, locuințe, actualizarea competențelor și servicii de îngrijire a copiilor. |
| --- | --- |

6.5.

| 6.6. | Situația economică și lipsa oportunităților de angajare afectează negativ femeile, în special pe cele tinere, forțându-le să își părăsească țara și accentuând exodul de creiere în regiune. Măsurile de politică ar trebui concepute astfel încât să utilizeze pe deplin talentul și competențele femeilor, într-un mediu economic aflat într-o schimbare dinamică. În acest sens, ar trebui să se aibă în vedere instituirea unor rețele de experți femei, pentru a sublinia expertiza acestora în diferite domenii. Mai mult, ar trebui să se îmbunătățească și să se asigure accesul femeilor la învățarea pe tot parcursul vieții. |
| --- | --- |

6.6.

| 6.7. | Pentru a elimina stereotipurile din domeniul educației, este necesar ca fetele și femeile să fie încurajate în mod constant să se implice mai mult în domeniile STIM (știință, tehnologie, inginerie și matematică), în educație, formare profesională și în ucenicii. |
| --- | --- |

6.7.

7.   Emanciparea femeilor

7.1.   Emanciparea economică a femeilor

| 7.1.1. | Femeile antreprenori reprezintă în continuare o sursă neexploatată de activitate economică și de creare de locuri de muncă și o forță motrice importantă pentru creșterea economică. Femeile antreprenori se confruntă cu provocări și obstacole deosebite în ceea ce privește înființarea unei întreprinderi și extinderea activității economice, cum ar fi lipsa de competențe antreprenoriale și legate de afaceri sau prejudecățile predominante în bănci cu privire la bonitatea financiară a întreprinderilor conduse de femei. Nu există o definiție unică a „antreprenoriatului feminin”, ceea ce are drept rezultat lipsa de informații cu privire la acest subiect important. |
| --- | --- |

7.1.1.

| 7.1.2. | Schimbarea se bazează pe dovada clară că pretutindeni în Balcanii de Vest există resurse umane în rândul femeilor cu o înaltă calificare și, ca atare, orice argument în favoarea echilibrului de gen ar trebui să se întemeieze mai curând pe norme care țin de merit și preferință, decât pe discriminarea pozitivă. Cu toate acestea, o serie de factori încă le împiedică pe femei să preia conducerea, cum ar fi lipsa măsurilor care permit concilierea vieții profesionale cu viața de familie, accesul limitat la rețelele care deschid calea către posturi de conducere, lipsa de încredere în sine etc. (10) |
| --- | --- |

7.1.2.

| 7.1.3. | CESE ar recomanda în continuare ca factorii de decizie și societățile să analizeze următoarele chestiuni, în vederea asigurării implicării la nivel înalt a femeilor din Balcanii de Vest (11):






  — | vizibilitate sporită a femeilor aflate în funcții de conducere; |
| --- | --- | --- |

7.1.3.

—

vizibilitate sporită a femeilor aflate în funcții de conducere;

| — | transparență sporită în recrutarea talentelor; |
| --- | --- |

—

transparență sporită în recrutarea talentelor;

| — | combaterea stereotipurilor legate de rolurile de gen; |
| --- | --- |

—

combaterea stereotipurilor legate de rolurile de gen;

| — | planificarea succesiunii în funcții de conducere; |
| --- | --- |

—

planificarea succesiunii în funcții de conducere;

| — | crearea unei rezerve de talente; |
| --- | --- |

—

crearea unei rezerve de talente;

| — | diseminarea exemplelor de bune practici; |
| --- | --- |

—

diseminarea exemplelor de bune practici;

| — | crearea unei baze de date coordonate privind femeile calificate pentru funcții de conducere. |
| --- | --- |

—

crearea unei baze de date coordonate privind femeile calificate pentru funcții de conducere.

| 7.1.4. | Formarea și accesul la finanțare, inclusiv la microfinanțare, ar trebui să fie asigurate ca un pachet integrat pentru întreprinderile nou înființate și întreprinderile aflate în curs de dezvoltare conduse de femei (12). Promovarea antreprenoriatului feminin în regiune ar conduce la crearea de locuri de muncă și ar aduce beneficii economice tuturor cetățenilor. În acest sens, ar trebui să se utilizeze mai activ măsuri precum incubatoarele de afaceri, programele de mentorat, centrele de inovare, laboratoarele tehnologice și alte forme de sprijin pentru femei în domeniul afacerilor. |
| --- | --- |

7.1.4.

| 7.1.5. | Asociațiile femeilor antreprenori ar trebui să participe activ la procesele de elaborare a politicilor și la dialogul public cu autoritățile locale și regionale și cu organizațiile partenere. În cadrul proiectelor recente din acest domeniu s-a ajuns la concluzia că subiectul se bucură de un nivel mai ridicat de recunoaștere decât în trecut și că sprijinul acordat femeilor antreprenori a depășit stadiul de proiect, fiind deja pus în aplicare. Realizarea unor noi progrese semnificative ar necesita schimbarea mentalității oamenilor. |
| --- | --- |

7.1.5.

| 7.1.6. | Întreprinderile sociale joacă un rol important în reunirea femeilor antreprenor și ar trebui încurajate în întreaga regiune pentru a coordona acțiunile și pentru a facilita un acces reușit la finanțare. |
| --- | --- |

7.1.6.

| 7.1.7. | Antreprenoriatul în rândul tinerilor este esențial pentru regiune, iar pentru a ajunge la frontiera digitală este necesar un nou model de creștere. Acesta ar trebui să se bazeze pe inovație și pe spiritul antreprenorial al noii generații a mileniului. Modelul ar trebui să implice, printre altele, o educație a tinerilor adaptată noului mediu de lucru, cu soluții sigure de finanțare. |
| --- | --- |

7.1.7.

7.2.   Emanciparea politică a femeilor

| 7.2.1. | Toți partenerii din Balcanii de Vest au instituit o cotă de gen și o politică destul de fermă pentru a spori gradul de reprezentare al femeilor. Sistemul de cote din majoritatea țărilor partenere respective impune partidelor politice ca cel puțin 30 % dintre persoanele incluse pe lista candidaților să fie femei, cu excepția Bosniei și Herțegovinei și a fostei Republici iugoslave a Macedoniei, unde procentul minim este de 40 %. |
| --- | --- |

7.2.1.

| 7.2.2. | Deși cotele de gen evoluează și asigură schimbări pozitive în regiune, această politică nu este urmată în mod consecvent. Drept rezultat, statutul femeilor în politică și participarea acestora în procesele decizionale nu s-au îmbunătățit semnificativ și nu sunt încă sustenabile. |
| --- | --- |

7.2.2.

| 7.2.3. | Există o marginalizare ierarhică în regiune, demonstrată de prezența unui număr mai mare de bărbați decât de femei în posturi înalte, cu putere de decizie. Femeile nu ocupă încă funcții înalte de responsabilitate. Acestea sunt deseori implicate în organisme politice care vizează domenii precum educația, sănătatea, politica socială și administrația, iar acest lucru poate cauza o segregare orizontală în unele sectoare. Ele sunt, totuși, mult mai puțin reprezentate în alte organisme, care au o putere decizională mai mare și mai multă influență asupra elaborării de politici sau asupra legislației guvernamentale. |
| --- | --- |

7.2.3.

| 7.2.4. | Există câteva exemple bune de emancipare politică a femeilor în regiune. Organizațiile locale au reușit să mobilizeze femeile în procese politice, iar sprijinul acordat femeilor în cadrul partidelor politice a condus la alegerea primei femei primar din Kosovo. În Albania, partenerii au condus coaliția societății civile care solicita respectarea cotei de gen în parlament, sporind nivelul de participare a femeilor la ultimele alegeri. Există multe planuri, mecanisme și structuri de sprijin în curs de desfășurare pentru a spori nivelul de participare a femeilor în politică în cadrul regiunii și au avut loc îmbunătățiri considerabile (13). |
| --- | --- |

7.2.4.

8.   Rolul partenerilor sociali și al organizațiilor societății civile

| 8.1. | Partenerii sociali și organizațiile societății civile (OSC) din Balcanii de Vest joacă un rol important în influențarea autorităților în direcția asumării unui angajament în ceea ce privește egalitatea de gen. Aceștia s-au dovedit a fi factori catalizatori pentru schimbări pozitive și pentru construirea unor societăți tolerante și reziliente. Există o serie de inițiative, proiecte și platforme de succes ale femeilor, iar CESE sprijină cu fermitate aceste acțiuni pozitive. |
| --- | --- |

8.1.

| 8.2. | Ca parte a OSC-urilor, organizațiile de femei sunt deosebit de utile în acest sens și joacă un rol esențial în ceea ce privește prevenirea violenței împotriva femeilor și reconcilierea la nivel local și regional. Acestea sunt un element-cheie al procesului de monitorizare și de responsabilizare a guvernelor pentru punerea în aplicare eficientă a politicilor. |
| --- | --- |

8.2.

| 8.3. | În pofida mecanismelor introduse în mod oficial pentru includerea partenerilor sociali și a OSC-urilor în procedurile de consultare, comunicarea și cooperarea cu guvernele lasă mult de dorit. Atitudinea recentă mai negativă față de OSC-uri le îngreunează acestora sarcina de a formula critici valide și de a propune măsuri de rezolvare eficientă a deficiențelor existente. CESE subliniază necesitatea de a sprijini și de a proteja spațiul societății civile pentru drepturile femeilor și emanciparea acestora. |
| --- | --- |

8.3.

| 8.4. | Procesul de extindere și Procesul de la Berlin au contribuit la includerea societății civile în inițiativele regionale și în procesul de elaborare a politicilor. Există semne pozitive de progres în ceea ce privește statutul și poziția sectorului în ansamblu, fiind aduse mai multe modificări legislației, politicii și bugetelor, luând în considerare dorințele cetățenilor. |
| --- | --- |

8.4.

| 8.5. | CESE a dezvoltat o abordare duală, atât regională, cât și bilaterală, pentru relațiile sale cu OSC-urile din Balcanii de Vest. Comitetul de monitorizare „Balcanii de Vest”, instituit de CESE în 2004, este principalul instrument de coordonare a activităților CESE în regiune și de monitorizare a schimbărilor din situația politică, economică și socială a partenerilor din Balcanii de Vest și din relațiile UE-Balcanii de Vest, inclusiv în domeniul drepturilor femeilor. Forumul societății civile din Balcanii de Vest face parte din activitatea Comitetului de monitorizare. În cadrul celui de al șaselea forum, desfășurat în iulie 2017 la Sarajevo, s-au discutat și au fost adoptate recomandări în domeniul drepturilor femeilor și al emancipării acestora. |
| --- | --- |

8.5.

| 8.6. | Comunicarea Comisiei Europene din 2018 privind extinderea solicită autorităților naționale, cu sprijinul societăților lor, să își asume angajamentul și să îndeplinească condițiile bine cunoscute de aderare la UE. Un dialog structurat incluziv și eficient privind prioritățile de reformă, cu implicarea unei societăți civile care dispune de mijloace de acțiune, ar determina într-o măsură mai mare succesul oricărei acțiuni de transformare. Prin urmare, UE ar trebui să depună mai multe eforturi pentru a încuraja și a facilita acest dialog. |
| --- | --- |

8.6.

Bruxelles, 23 ianuarie 2019.

Președintele

Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  Această denumire nu aduce atingere poziției privind statutul Kosovo și este conformă cu RCSONU 1244/99 și cu Avizul CIJ privind Declarația de independență a Kosovo.

1

(2)  EPRS. Informare cu privire la femeile din Balcanii de Vest, iulie 2018.

2

(3)  Forumul societății civile (CSF) al summitului privind Balcanii de Vest, Gender Issues in the Western Balkans, Policy Brief No. 04 (Problematica egalității de gen în Balcanii de Vest, rezumat politic nr. 4), aprilie 2018, http://wb-csf.eu/wp-content/uploads/2018/04/CSF-PB-04-Gender-Issues-in-the-Western-Balkans.pdf

3

(4)  Hughson, 2014, Gender Country Profile of Bosnia and Herzegovina (Profil de țară privind egalitatea de gen pentru Bosnia și Herțegovina) și Brankovic, 2015. Multisectoral Cooperation: An Obligation or Wishful Thinking (Cooperarea multisectorială: o obligație sau un deziderat?). PNUD.

4

Multisectoral Cooperation: An Obligation or Wishful Thinking

(5)  Petričević, I. 2012. Drepturile femeilor în Balcanii de Vest în contextul integrării europene.

5

Petričević

Drepturile femeilor în Balcanii de Vest în contextul integrării europene

(6)  Consiliul de Cooperare Regională, A Waiting Game: Assessing and Responding to the Threat from Returning Foreign Fighters in the Western Balkans (Un joc de așteptare: Evaluare și răspuns la amenințarea reprezentată de întoarcerea luptătorilor străini în Balcanii de Vest), noiembrie 2017, https://www.rcc.int/pubs/54/a-waiting-game-assessing-and-responding-to-the-threat-from-returning-foreign-fighters-in-the-western-balkans

6

(7)  EPRS. Informare cu privire la femeile din Balcanii de Vest, iulie 2018.

7

(8)  http://blogs.worldbank.org/europeandcentralasia/key-unlocking-economic-potential-western-balkans-women

8

(9)  Proiectul regional al UN Women.

9

(10)  JO C 133, 9.5.2013, p. 68.

10

(11)  JO C 133, 9.5.2013, p. 68.

11

(12)  Indicele CE al politicii privind IMM-urile, Balcanii de Vest și Turcia 2016, Evaluarea punerii în aplicare a „Small Business Act” pentru Europa.

12

(13)  PNUD, 2016.

13

---

| 10.5.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 159/15 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 159/15

---

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Reformarea OMC în vederea adaptării la evoluțiile din comerțul mondial”

(aviz din proprie inițiativă)

(2019/C 159/03)

Raportor: Emmanuelle BUTAUD-STUBBS

| Decizia Adunării Plenare | 12.7.2018 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 29 alineatul (2) din Regulamentul de procedură |
| | Aviz din proprie inițiativă |
| Secțiunea competentă | REX |
| Data adoptării în secțiune | 19.12.2018 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 23.1.2019 |
| Sesiunea plenară nr. | 540 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri) | 174/2/3 |

Decizia Adunării Plenare

12.7.2018

Temei juridic

Articolul 29 alineatul (2) din Regulamentul de procedură

Aviz din proprie inițiativă

Secțiunea competentă

REX

Data adoptării în secțiune

19.12.2018

Data adoptării în sesiunea plenară

23.1.2019

Sesiunea plenară nr.

540

Rezultatul votului

(voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri)

174/2/3

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | Comitetul Economic și Social European (CESE) dorește să își reitereze angajamentul față de Organizația Mondială a Comerțului (OMC), în calitatea ei de gardian al comerțului internațional și „creuzet” pentru elaborarea unor norme și discipline care să asigure un comerț echitabil, liberalizarea comerțului cu bunuri și servicii și transparența procesului de elaborare a politicilor în domeniul comerțului. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Convingerea CESE este că ar trebui să se treacă la reforme urgente cât mai curând cu putință, în special în ceea ce privește funcționarea Organului de apel al Organului de soluționare a litigiilor (OSL), și, totodată, că membrii OMC ar trebui să își ia angajamentul de a introduce schimbări mai ambițioase și mai sistemice legate de standardele de muncă și de lupta împotriva schimbărilor climatice și pentru realizarea obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD) la nivel mondial, în vederea adaptării normelor comerțului internațional la provocările globale. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Comitetul Economic și Social European dorește să încurajeze Comisia Europeană (CE) să urmărească, cu sprijinul statelor membre, o politică comercială ambițioasă a UE-27, care va oferi societăților din UE posibilități mai bune de acces pe piață și va disemina valorile europene în domenii precum drepturile omului și standardele fundamentale de muncă, cum ar fi lupta împotriva discriminării, egalitatea între femei și bărbați, libertățile sindicale etc., prin intermediul acordurilor multilaterale, plurilaterale (inclusiv OMC), bilaterale și unilaterale (sistemul generalizat de preferințe – SGP, „totul, în afară de arme” – EBA). Societatea civilă din UE solicită un comerț liber, dar echitabil. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | După retragerea sa din UE (29 martie 2019), Regatul Unit va deveni membru independent al OMC, ceea ce înseamnă că UE27 și Regatul Unit ar trebui să-și protejeze relațiile bilaterale în materie de comerț și investiții, iar UE27 ar trebui să acorde atenția cuvenită importantei chestiuni a contingentelor tarifare cu partenerii săi din cadrul acordurilor de liber schimb. CESE dorește ca Regatul Unit să poată sprijini propunerile UE de reformare a OMC, pentru a moderniza normele comerțului multilateral. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | CESE sprijină propunerea Comisiei Europene referitoare la o soluție viabilă pentru a pune din nou în funcțiune Organul de apel al Organului de soluționare a litigiilor și comunicările recente ale unor membri ai OMC în legătură cu modificarea anumitor dispoziții ale Memorandumului de înțelegere privind regulile și procedurile de soluționare a litigiilor. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | În calitate de reprezentant al societății civile europene organizate, Comitetul Economic și Social European este foarte implicat în monitorizarea acordurilor de liber schimb, în îndeplinirea angajamentelor asumate de părți în capitolele privind dezvoltarea durabilă și în respectarea cerinței de a ține seama de obiectivele de dezvoltare durabilă (ODD) ale ONU și de combaterea schimbărilor climatice. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Înmulțirea barierelor în calea comerțului și creșterea impozitării importurilor (aluminiu, oțel etc.) de către actorii-cheie ai comerțului mondial (SUA, China etc.) constituie un pericol real pentru dezvoltarea comerțului mondial – deja încetinită din 2014 –, care ar putea afecta creșterea globală, eforturile de reducere a inegalităților, dezvoltarea celor mai fragile economii și crearea de valoare și locuri de muncă în lanțurile valorice globale. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Având în vedere aceste riscuri, CESE consideră că este necesară o reformă ambițioasă a OMC. Această reformă ar trebui împărțită în două părți: prima parte, mai tehnică, privind chestiunile cele mai urgente, până la sfârșitul anului 2019, pentru a se evita un blocaj la nivelul Organului de apel al Organului de soluționare a litigiilor (OSL) și pentru a clarifica unele definiții; a doua parte, mai sistemică, ar putea necesita mai mult timp și va contribui la adaptarea misiunilor și a funcționării OMC la principalele evoluții din comerțul mondial. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Pentru prima fază, ar trebui sprijinite mai multe propuneri prezentate de Comisia Europeană într–un document de reflecție elaborat în septembrie 2018, ca răspuns la mandatul acordat de statele membre în cadrul Consiliului European din 28 și 29 iunie. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Propunerile sunt următoarele: consolidarea rolului Secretariatului, modificarea normelor privind durata mandatului judecătorilor din cadrul Organului de apel al OSL, actualizarea normelor privind subvențiile, întreprinderile de stat și transferul de tehnologie, precum și recurgerea în mai mare măsură la negocierile plurilaterale deschise. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Totodată, CESE consideră că este urgent ca, în prima fază, OMC să devină, de asemenea, mai ambițioasă în ceea ce privește sectorul agricol, pentru a asigura aprovizionarea cu alimente de calitate, în condiții de siguranță și securitate. Rolul OMC de a reduce incertitudinile din comerțul internațional este esențial pentru viitorul agriculturii din fiecare țară, precum și pentru capacitatea sa de a garanta siguranța alimentelor, conform unor înalte standarde de mediu în domeniul producției și bunăstării animalelor. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | CESE consideră că este deosebit de important ca principiul precauției, astfel cum este consacrat în tratatele UE, să fie protejat corespunzător, inclusiv la nivel multilateral, și să fie pe deplin recunoscut din punct de vedere juridic, pentru asigurarea unui nivel de protecție mai ridicat printr–un proces decizional preventiv, în cazul în care există riscuri pentru sănătatea umană sau pentru mediul înconjurător. Dată fiind importanța lui, UE ar trebui să abordeze acest principiu ca pe un interes ofensiv, în cadrul tuturor negocierilor sale comerciale. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | În opinia CESE, o altă prioritate este garantarea protecției datelor în cadrul comerțului internațional prin instrumente multilaterale inspirate de standardele și normele instituite în UE, precum și în cadrul Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE), al Organizației de Cooperare Economică Asia-Pacific (APEC) și al ONU. Ar trebui ca instrumentul multilateral existent în domeniul protecției datelor să fie dezvoltat în continuare și să se încurajeze adoptarea lui de mai multe țări terțe. Abordarea UE privind dispozițiile orizontale în materie de fluxuri transfrontaliere de date și protecția datelor ar trebui promovată ca standard multilateral. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | Adaptarea acestor norme existente referitoare la sectorul agricol și la protecția datelor este necesară pentru a ține seama de caracteristicile pieței și de practicile comerciale dintr-o serie de țări membre ale OMC. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | Cu toate acestea, merită să fie luate în considerare și alte căi de reformă, mai ambițioase și sistemice, care nu au fost menționate în această etapă de către Comisia Europeană. |
| --- | --- |

1.15.

| 1.16. | CESE propune să se lanseze un proces de reflecție pentru formularea unei definiții a „țărilor în curs de dezvoltare” în cadrul procedurilor OMC, care s-ar putea baza pe un set de criterii, precum, de exemplu, cota de piață în economia globală și indicii dezvoltării umane, și care ar trebui să fie în concordanță cu definițiile existente, utilizate de alte organizații internaționale. |
| --- | --- |

1.16.

| 1.17. | Propunerile susținute de CESE vizează în principal trei domenii: standardele de muncă și munca decentă, obiectivele privind schimbările climatice și atingerea obiectivelor ONU de dezvoltare durabilă pentru 2030. |
| --- | --- |

1.17.

| 1.18. | De peste 20 de ani se pune problema îmbinării standardelor fundamentale de muncă cu normele comerțului multilateral. CESE consideră că, odată cu adoptarea de către ONU a unor ODD ambițioase și cuprinzătoare, a sosit momentul ca, în calitate de gardian al comerțului internațional, OMC să își îndeplinească rolul de promotor activ al standardelor fundamentale de muncă. Acest lucru ar putea fi realizat prin recunoașterea ODD și a convențiilor fundamentale ale OIM într-un preambul general și prin utilizarea deplină a articolului XX din GATT, atât pentru aspectele de mediu [XX litera (g)], cât și pentru aspectele sociale [XX litera (e)]. |
| --- | --- |

1.18.

| 1.19. | Cu toate acestea, dincolo de posibilele căi de modernizare a normelor actuale și schițare a unor noi norme, adaptate la comerțul secolului al XXI-lea, structura complexă a guvernanței bazate pe unanimitate a OMC este cea care, într-adevăr, ar trebui să devină mai flexibilă și mai transparentă, pentru ca această organizație să devină mai eficace. |
| --- | --- |

1.19.

| 1.20. | Tocmai de aceea, Comitetul Economic și Social European solicită Comisiei Europene ca, în cooperare cu principalii săi parteneri, să lanseze un proces de reflecție asupra posibilelor evoluții ale procedurilor decizionale ale OMC, asupra transparenței activității sale și asupra implicării societății civile. |
| --- | --- |

1.20.

2.   Un jucător-cheie în comerțul internațional

| 2.1. | OMC este piatra unghiulară a multilateralismului în comerț, care a adus cu sine numeroase evoluții benefice: un proces de liberalizare a comerțului mondial, o mai mare transparență a măsurilor politicii comerciale prin evaluare inter pares, jurisprudența Organului de soluționare a litigiilor (OSL), care permite oricărei țări membre a organizației să își revendice drepturile în legătură cu un alt membru al OMC, în cazul încălcării normelor sale, precum și elaborarea – chiar dacă lentă și dificilă – a normelor și a disciplinelor menite să guverneze dezvoltarea comerțului internațional (facilitarea comerțului, combaterea subvenționării în sectorul pescuitului etc.). |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | CESE consideră drept un adevărat succes faptul că OMC a înregistrat un număr tot mai mare de membri, a determinat „giganți” geopolitici (China și Rusia) să accepte principiile multilateralismului și a facilitat integrarea economiilor vulnerabile în comerțul mondial (Liberia, Cambodgia etc.). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | De la instituirea sa, din ianuarie 1995, OMC a jucat astfel rolul triplu de gardian al normelor comerciale, de vector al internaționalizării economiilor țărilor în curs de dezvoltare și de facilitator al creării de lanțuri valorice globale. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Activitatea sa s-a desfășurat, în principal, în cadrul următorilor trei piloni:
  2.4.1.   Elaborarea unui set de norme și discipline pentru comerțul internațional









  2.4.1.1. | Aceste norme vizează în prezent trei domenii principale: Acordul General pentru Tarife și Comerț, Acordul General privind Comerțul cu Servicii și Acordul privind aspectele legate de comerț ale drepturilor de proprietate intelectuală. Acești trei piloni au fost completați de un sistem de soluționare a litigiilor și de un principiu de transparență bazat pe examinarea politicilor comerciale ale țărilor membre. Acest ansamblu de norme, care este pus în aplicare de OSL, oferă securitate juridică și previzibilitate operatorilor comerciali internaționali, aspect esențial pentru investițiile pe termen lung. |
| --- | --- | --- |

2.4.

2.4.1.   Elaborarea unui set de norme și discipline pentru comerțul internațional

2.4.1.1.

2.4.2.   Organul de soluționare a litigiilor

| 2.4.2.1. | Reprezintă unul dintre progresele majore înregistrate de OMC ca urmare a Acordului General pentru Tarife și Comerț (GATT). Încă din 1995, au existat în mod oficial calendare și norme de procedură aplicabile soluționării litigiilor dintre țările membre, care erau strict reglementate de termene-limită, ceea ce a dus la prezentarea a peste 500 de litigii în fața OSL și la emiterea a mai mult de 350 de hotărâri. |
| --- | --- |

2.4.2.1.

| 2.4.2.2. | Chiar dacă este posibil să existe unele preocupări cu privire la punerea lor în aplicare, OSL a adoptat o serie de decizii importante: subvențiile pentru aeronave (UE/SUA), societățile de vânzări în străinătate (UE/SUA), subvențiile pentru bumbac (Brazilia/SUA) etc. Rata sesizărilor a crescut în ultima perioadă, odată cu proliferarea măsurilor de politică comercială prin care se instituie taxe vamale suplimentare sau protecționiste (SUA/China) și a transferurilor forțate de tehnologie, precum și cu nerespectarea drepturilor de proprietate intelectuală. |
| --- | --- |

2.4.2.2.

2.4.3.   Rundele de liberalizare a comerțului

| 2.4.3.1. | Runda Uruguay (1986-1994) este ultima rundă de negocieri multilaterale care a condus la un program ambițios de reducere a taxelor vamale industriale, de eliminare a măsurilor netarifare, inclusiv a cotelor referitoare la textile și îmbrăcăminte, precum și la consolidarea normelor și instituirea unor noi norme de procedură privind soluționarea litigiilor. |
| --- | --- |

2.4.3.1.

3.   Deficiențele actuale cu care se confruntă OMC

3.1.   
  O criză în curs la nivelul Organului de apel al OSL

| 3.1.1. | Organul de apel, care este componenta fundamentală a funcției jurisdicționale a OMC, este în prezent în pericol să se confrunte cu un blocaj complet: în decembrie 2019, vor exista mai puțin de trei judecători permanenți, capabili să deservească acest organ, dacă Statele Unite vor refuza în continuare să numească noi judecători. Acest blocaj ar împiedica organul de apel să ia decizii, întrucât este necesar un număr minim de trei judecători, iar acest lucru se întâmplă într-un moment în care numărul litigiilor crește, dată fiind presiunea din ce în ce mai mare a protecționismului. |
| --- | --- |

3.1.1.

| 3.1.2. | Biroul reprezentantului comercial al Statelor Unite (USTR) a formulat o serie de critici cu privire la funcționarea actuală a OSL: funcționare dincolo de rolul esențial de a ajuta membrii OMC să soluționeze litigiile comerciale, nerespectarea termenului de 90 de zile, emiterea de avize cu privire la chestiuni care nu au legătură cu obiectul litigiului și faptul că trebuie găsit un nou echilibru între drepturile și obligațiile Organului de apel. |
| --- | --- |

3.1.2.

| 3.1.3. | Acesta este un paradox, dat fiind că SUA face parte din cercul restrâns de membri care apelează în cea mai mare măsură la OSL, alături de UE, Canada, Brazilia și India. |
| --- | --- |

3.1.3.

3.2.   
  Incapacitatea de a furniza noi norme sau acorduri multilaterale

| 3.2.1. | CESE ia notă de faptul că OMC s-a confruntat cu o serie de regrese, precum stoparea Rundei Doha lansate în 2001, lipsa de reacție la practicile neloiale puse în aplicare în mai multe state membre și incapacitatea de a adopta o declarație ministerială la Conferința ministerială de la Buenos Aires, din decembrie 2017, deși s-au înregistrat unele progrese, printre care și intrarea în vigoare a acordului privind facilitarea comerțului, în 2013. Acest lucru a determinat mai mulți parteneri comerciali (UE, SUA, Japonia, Canada, China etc.) și ONG-uri să propună reforme substanțiale, în ceea ce privește atât atribuțiile, cât și metodele de lucru ale OMC. |
| --- | --- |

3.2.1.

| 3.2.2. | În realitate, aceste deficiențe reflectă dificultatea cu care se confruntă OMC în adaptarea normelor sale de funcționare la noua situație a comerțului internațional: numărul din ce în ce mai ridicat de măsuri protecționiste, complexitatea contextului comercial mondial, presiunea opiniei publice asupra factorilor de decizie din domeniu, din cauza efectelor sociale și de mediu ale comerțului, rezistența actuală la unele efecte adverse ale globalizării, deschiderea excesiv de lentă și de restrânsă din punct de vedere geografic a achizițiilor publice și apariția de capacități excedentare în anumite sectoare industriale, din cauza subvențiilor masive. |
| --- | --- |

3.2.2.

| 3.2.3. | Dificultățile întâmpinate în ceea ce privește includerea integrală a anumitor membri ai OMC în sistemul comercial multilateral bazat pe norme: având în vedere dimensiunea lor economică și rolul ce revine statului și diferitelor organisme publice în deciziile de afaceri, este o realitate faptul că, în ultimii 15 ani, s-au formulat multe plângeri și sesizări adresate OSL privind încălcări ale drepturilor de proprietate intelectuală (DPI), transferul forțat de tehnologii, accesul limitat la investiții pentru societățile străine în anumite sectoare, controlul exporturilor, subvențiile publice masive în anumite sectoare industriale etc., de către mai mulți membri ai OMC (Statele Unite, Uniunea Europeană, Japonia, Canada etc.). |
| --- | --- |

3.2.3.

3.3.   
  Un dezechilibru general al drepturilor și obligațiilor între țările dezvoltate și marile economii emergente

| 3.3.1. | Încă de la înființarea sa, OMC a primit în permanență noi membri, 36 în total, atât țări-cheie care sunt în prezent membre ale „clasei multilaterale”, cât și țări fragile, în curs de dezvoltare, care doreau să se integreze în comerțul internațional. |
| --- | --- |

3.3.1.

| 3.3.2. | Trebuie remarcat faptul că nu există definiții formulate de OMC pentru „țările dezvoltate” și pentru „țările în curs de dezvoltare”, cu excepția „țărilor cel mai puțin dezvoltate”, care sunt desemnate ca atare de ONU: fiecare țară care finalizează cu succes procesul de aderare declară din ce categorie face parte, iar acest lucru poate fi contestat. Această situație, bazată pe declarații pe proprie răspundere, este problematică, deoarece o serie de mari economii emergente care s-au declarat „țări în curs de dezvoltare” primesc derogări din acest motiv, deși performanța lor economică și integrarea cu succes în comerțul internațional sugerează că ar trebui incluse mai degrabă în categoria „țărilor industrializate”. CESE propune așadar să se lanseze un proces de reflecție pentru definirea „țărilor în curs de dezvoltare” în cadrul procedurilor OMC, care s-ar putea baza pe un set de criterii, printre care, de exemplu, cota de piață în economia globală, dar și, așa cum propune Parlamentul European, indicii dezvoltării umane (1) – definiție care ar trebui să fie în concordanță cu definițiile existente, utilizate de alte organizații internaționale. |
| --- | --- |

3.3.2.

| 3.3.3. | După cum a subliniat Comisia Europeană în comunicarea sa din 2015 (2): „Schimbările importante în ceea ce privește deținerea puterii economice relative apărute între marii parteneri comerciali nu au fost încă pe deplin reflectate în sistemul OMC. Ca urmare, există un dezechilibru tot mai mare între contribuția țărilor emergente mari la sistemul comercial multilateral și avantajele de care ele beneficiază din acest sistem” (p. 28). |
| --- | --- |

3.3.3.

| 3.3.4. | Cu toate acestea, între 2005 și 2015, deși au beneficiat de preferințe tarifare generalizate din partea țărilor industrializate, țările cel mai puțin dezvoltate nu au reușit să facă un salt major în comerțul internațional: ponderea lor a crescut de la 0,8 % la 1 % (3). CESE recunoaște că această stagnare demonstrează că nu numai țările industrializate, ci și marile economii emergente ar trebui să acorde țărilor cel mai puțin dezvoltate același acces pe piață, scutit de taxe vamale și contingente. |
| --- | --- |

3.3.4.

4.   Componentele unei reforme urgente, menită să permită depășirea crizei actuale

4.1.   
  Găsirea unei soluții rapide pentru readucerea OSL pe drumul cel bun

| 4.1.1. | CESE susține propunerile formulate de Comisia Europeană și de Parlamentul European, care ar permite prelungirea mandatului judecătorilor aflați în exercițiul funcției dincolo de perioada de trei ani, pentru a introduce pe viitor posibilitatea recrutării unor judecători profesioniști independenți, cu normă întreagă, astfel încât numărul de judecători din cadrul Organului de apel să crească de la șapte la nouă. |
| --- | --- |

4.1.1.

| 4.1.2. | CESE își exprimă sprijinul pentru cele două comunicări difuzate de mai mulți membri ai OMC, în contextul Consiliului General din 12-13 decembrie 2018, prin care se propun modificări la anumite dispoziții legate de înțelegerea normelor și procedurilor ce reglementează soluționarea litigiilor: posibilă excepție de la perioada de 90 de zile; excluderea anumitor măsuri în temeiul normelor de drept intern de către una dintre părți, creșterea de la 7 la 9 a numărului de membri ai Organului de apel și prelungirea mandatului lor. |
| --- | --- |

4.1.2.

4.2.   
  Utilizarea mai frecventă a negocierilor plurilaterale deschise

| 4.2.1. | Dat fiind că, din 2001, nu a existat o dinamică multilaterală, s-au încheiat numeroase acorduri bilaterale și regionale (4). CESE recomandă ca, în cadrul OMC, să fie încheiate acorduri plurilaterale, care, în orice caz, să fie deschise și transparente. Negocierile plurilaterale, în comparație cu cele multilaterale, au o serie de avantaje:






  — | se bazează pe o masă critică de țări dispuse să acționeze; |
| --- | --- | --- |

4.2.1.

—

se bazează pe o masă critică de țări dispuse să acționeze;

| — | presupun negocieri mai scurte; |
| --- | --- |

—

presupun negocieri mai scurte;

| — | nu există pericolul ca principiul unanimității să fie utilizat în mod abuziv, deoarece o țară sau un grup de țări mai puțin relevante nu poate bloca un acord; |
| --- | --- |

—

nu există pericolul ca principiul unanimității să fie utilizat în mod abuziv, deoarece o țară sau un grup de țări mai puțin relevante nu poate bloca un acord;

| — | domeniul lor de aplicare este adesea limitat, ceea ce înseamnă că pot concentra impactul angajamentelor partenerilor și pot promova investițiile, comerțul și crearea de locuri de muncă. |
| --- | --- |

—

domeniul lor de aplicare este adesea limitat, ceea ce înseamnă că pot concentra impactul angajamentelor partenerilor și pot promova investițiile, comerțul și crearea de locuri de muncă.

| 4.2.2. | Această soluție a fost deja utilizată și a dat rezultate pozitive, deși trebuie să fie explorată în continuare (Acordul privind tehnologia informației I și II, Acordul privind achizițiile publice). |
| --- | --- |

4.2.2.

| 4.2.3. | Ar putea fi utilizate mai sistematic acorduri plurilaterale deschise, incluzive și transparente, cu introducerea unor mecanisme de incluziune care să permită țărilor nesemnatare să beneficieze de avantajele lor în anumite condiții, în ceea ce privește angajamentele și punerea în aplicare. |
| --- | --- |

4.2.3.

| 4.2.4. | În prezent, au loc negocieri cu privire la o serie de teme, cum ar fi comerțul electronic, facilitarea investițiilor și microîntreprinderile, întreprinderile mici și mijlocii (MIMM), liberalizarea bunurilor și serviciilor de mediu și comerțul cu servicii, în vederea încheierii unor acorduri plurilaterale deschise. |
| --- | --- |

4.2.4.

| 4.2.5. | Membrii OMC au luat măsuri importante pentru a aduce în centrul discuțiilor punctul de vedere al IMM-urilor, de exemplu, prin inițiativa comună deschisă privind sprijinirea MIMM, care a fost lansată la Buenos Aires în 2017. Se pune accent pe finanțarea comerțului, iar băncile multilaterale de dezvoltare au răspuns prin programele lor de facilitare a finanțării comerțului. Prin raționalizarea, simplificarea și standardizarea procedurilor vamale, acordul privind facilitarea schimburilor comerciale va contribui la reducerea costurilor comerciale și va reduce sarcinile administrative pentru MIMM. CESE ar sugera adoptarea unei abordări multilaterale cuprinzătoare, incluzive, coerente și eficace, care să țină cont de nevoile tuturor subgrupurilor de IMM-uri și de diversele lor interese. |
| --- | --- |

4.2.5.

4.3.   
  Actualizarea unora dintre normele existente

4.3.1.   Acordul privind subvențiile și măsurile compensatorii

| 4.3.1.1. | Având în vedere programele importante de subvenții directe și indirecte acordate industriei în anumite țări membre („Made in China 2025”, de exemplu), Comitetul susține propunerile elaborate de Comisia Europeană în documentul său de reflecție din septembrie 2018, discutate cu SUA, Japonia și Canada: introducerea prezumției că toate subvențiile nenotificate denaturează piața, îmbunătățirea procedurii de notificare și adăugarea de noi categorii de subvenții, cum ar fi cele acordate unei întreprinderi insolvabile sau aflate în dificultate, fără un plan de restructurare credibil. Ar trebui să se acorde mai multă atenție sistemului dual de prețuri care este utilizat de unele state membre, de exemplu, de Rusia, cu scopul de a obține un avantaj competitiv, în special în industriile energointensive. |
| --- | --- |

4.3.1.1.

| 4.3.1.2. | Ar trebui introdus un sistem mai robust de monitorizare a notificărilor, inclusiv sancțiuni, având în vedere tendința descendentă a numărului de țări membre ale OMC care își declară subvențiile, procentul scăzând de la 50 % în 1995 (128 de țări membre) la 38 % în prezent (164 de țări membre) (5). |
| --- | --- |

4.3.1.2.

4.3.2.   Transferuri forțate de tehnologie

| 4.3.2.1. | CESE aprobă propunerile Comisiei Europene, care dorește să instituie noi mecanisme pentru a controla diversitatea formelor de transferuri forțate de tehnologie (limitări privind asocierile în participație, limitări privind finanțarea prin participare la capital de către societăți străine, acordarea de licențe pe baza unor criterii opace, acordarea de licențe cu restricții), precum și pentru a proteja mai eficient secretele comerciale. Aceste noi mecanisme ar trebui să acopere numai transferurile forțate de tehnologie, și nu transferurile de tehnologie în general, care au un impact pozitiv în țările în curs de dezvoltare. |
| --- | --- |

4.3.2.1.

4.3.3.   Întreprinderile deținute de stat

| 4.3.3.1. | Definiția și normele privind nevoile întreprinderilor deținute de stat trebuie actualizate și clarificate pentru a acoperi întreaga gamă de întreprinderi, legate direct sau indirect de stat sau de organismele publice. |
| --- | --- |

4.3.3.1.

4.3.4.   Discutarea noilor norme în domeniul tratamentului special și diferențiat (TSD)

| 4.3.4.1. | Comisia Europeană a prezentat o serie de opțiuni interesante în documentul său de reflecție din septembrie 2018 (graduarea și neparticiparea, criterii obiective pentru acordarea unui TSD țărilor în curs de dezvoltare, examinarea de la caz la caz a solicitărilor de noi flexibilități în cadrul TSD), pe care CESE le susține. |
| --- | --- |

4.3.4.1.

4.3.5.   Investiții

| 4.3.5.1. | În cadrul Conferinței ministeriale de la Buenos Aires, 45 de membri ai OMC au semnat o declarație comună privind facilitarea investițiilor pentru comerț, solicitând inițierea unor discuții privind instituirea unui cadru multilateral, care să ofere transparență și predictibilitate. CESE ia notă de faptul că investițiile străine sunt utile, dar pot comporta și riscuri și ar dori să facă referire la avizul său prin care recomandă unele măsuri ce trebuie luate pentru remedierea eventualelor efecte negative (6). |
| --- | --- |

4.3.5.1.

| 4.3.5.2. | Este necesară o mai mare transparență în ceea ce privește investițiile străine directe (ISD), deoarece unele fluxuri uriașe către țările în curs de dezvoltare par a fi opace. În contextul instituirii unui tribunal multilateral pentru investiții, CESE ar dori să facă referire la avizul său care subliniază o serie de aspecte fundamentale, ce trebuie luate în considerare (7). |
| --- | --- |

4.3.5.2.

4.3.6.   Achizițiile publice

| 4.3.6.1. | Sunt necesare progrese în trei domenii:






  — | transparență: cu aplicarea unor sancțiuni, în cazul în care nu sunt îndeplinite cerințele de raportare obligatorie; |
| --- | --- | --- |

4.3.6.1.

—

transparență: cu aplicarea unor sancțiuni, în cazul în care nu sunt îndeplinite cerințele de raportare obligatorie;

| — | acoperire: creșterea numărului de țări care au semnat Acordul privind achizițiile publice (AAP) și de proceduri de achiziții publice care intră sub incidența acordului respectiv. Îndemnarea unor țări, precum China, Rusia și India, să semneze acordul constituie o prioritate, iar angajamentele asumate de acestea trebuie să acopere atât nivelurile naționale și cele subnaționale, cât și întreprinderile care au legături cu statul; |
| --- | --- |

—

acoperire: creșterea numărului de țări care au semnat Acordul privind achizițiile publice (AAP) și de proceduri de achiziții publice care intră sub incidența acordului respectiv. Îndemnarea unor țări, precum China, Rusia și India, să semneze acordul constituie o prioritate, iar angajamentele asumate de acestea trebuie să acopere atât nivelurile naționale și cele subnaționale, cât și întreprinderile care au legături cu statul;

| — | menținerea capacității entităților contractante de a utiliza criterii de mediu, sociale și de muncă, precum obligația de a adera la acorduri colective și de a le respecta, în contractele de achiziții publice (8). |
| --- | --- |

—

menținerea capacității entităților contractante de a utiliza criterii de mediu, sociale și de muncă, precum obligația de a adera la acorduri colective și de a le respecta, în contractele de achiziții publice (8).

4.3.7.   Comerțul electronic

| 4.3.7.1. | În cadrul Conferinței ministeriale a OMC din decembrie 2017 de la Buenos Aires, 71 de țări membre, reprezentând 77 % din comerțul electronic, au sprijinit ideea unei inițiative plurilaterale de stabilizare a cadrului de reglementare și de mobilizare a competențelor și expertizei în economiile cele mai vulnerabile. Grupul la nivel înalt privind comerțul electronic în perspectiva 2030 și-a prezentat ulterior raportul, în cadrul Forumului public al OMC din 4 octombrie 2018. |
| --- | --- |

4.3.7.1.

| 4.3.7.2. | Comitetul Economic și Social European consideră că ar trebui utilizate ca punct de plecare anexa privind telecomunicațiile la Acordul General privind Comerțul cu Servicii (GATS) și Documentul de referință, pentru a oferi un set de norme uniforme și ambițioase privind comerțul electronic, care să fie adaptate la numeroasele provocări viitoare. Printre acestea se numără aplicarea principiului nediscriminării între operatorii interni și străini prin eliminarea barierelor din calea dezvoltării fluxurilor transfrontaliere, cum ar fi cerința ca serverele să fie amplasate la nivel local, ținând totuși cont de nevoia – importantă – de a introduce o derogare în numele interesului general (securitate, ordine publică etc.), precum și garantarea accesului societăților naționale și străine la platforma comercială digitală, în aceleași condiții; garantarea integrității datelor; garantarea securității juridice pentru operatori în ceea ce privește investițiile acestora; promovarea investițiilor în infrastructura de telecomunicații, în vederea combaterii decalajului digital. |
| --- | --- |

4.3.7.2.

| 4.3.7.3. | Cu toate acestea, Comitetul Economic și Social European subliniază că orice inițiativă privind comerțul electronic trebuie să fie în deplină concordanță cu recomandarea de mai jos privind protecția datelor în cadrul comerțului internațional și cu dispozițiile orizontale privind fluxurile transfrontaliere de date (din acordurile comerciale și de investiții ale UE). |
| --- | --- |

4.3.7.3.

4.4.   
  Protecția datelor în comerțul internațional

| 4.4.1. | CESE este de părere că, dat fiind progresul tehnologic rapid și expansiunea constantă a infrastructurii TIC, este nevoie de supraveghere și monitorizare guvernamentală atentă. Deși deciziile privind caracterul adecvat al nivelului de protecție sunt evaluate o dată la patru ani [a se vedea articolul 45 alineatul (3) din Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului (9) (Regulamentul general privind protecția datelor)], CESE recomandă un contact permanent între Comisie, autoritățile pentru protecția datelor (APD) și autoritățile guvernamentale din țările terțe, pentru a identifica noi provocări, într-un mediu tehnologic și economic care se dovedește foarte dinamic (10). |
| --- | --- |

4.4.1.

| 4.4.2. | CESE consideră că promovarea standardelor de protecție a datelor prin instrumente multilaterale ar trebui să reprezinte o prioritate pentru Comisia Europeană și că ar trebui alocate resurse pentru a susține acest angajament, astfel încât protecția reală a drepturilor omului să fie obținută a priori, existând, a posteriori, un remediu juridic eficace pentru prejudicii (11). Convenția nr. 108 din 1981 a Consiliului Europei, cu protocolul său adițional din 1999, constituie singurul instrument multilateral cu caracter obligatoriu în domeniul protecției datelor. Instrumentul ar trebui dezvoltat în continuare și tot mai multe țări terțe ar trebui încurajate să adere la el. |
| --- | --- |

4.4.2.

| 4.4.3. | Eforturile multilaterale din cadrul OCDE (Organizația pentru Cooperare și Dezvoltare Economică), G20 și APEC (Cooperarea Economică Asia-Pacific) ar trebui dezvoltate în continuare, în vederea elaborării unui sistem multilateral de protecție a datelor cu adevărat global. Cooperarea cu Raportorul special al ONU privind dreptul la viața privată ar trebui să fie solidă și funcțională. |
| --- | --- |

4.4.3.

| 4.4.4. | CESE speră că Comisia, Consiliul, guvernele și parlamentele naționale ale statelor membre și Guvernul și Congresul Statelor Unite ale Americii vor saluta propunerile prezentate în Rezoluția Parlamentului European din 6 aprilie 2017 referitoare la caracterul adecvat al protecției oferite de Scutul de confidențialitate UE-SUA. În rezoluția sa, Parlamentul European exprimă preocupări serioase care, în marea lor parte, indică faptul că acordul și cadrul legislativ actual din SUA nu protejează, în practică, drepturile cetățenilor UE (12). |
| --- | --- |

4.4.4.

| 4.4.5. | CESE solicită ca eventualele inițiative multilaterale viitoare privind fluxurile de date să respecte pe deplin dispozițiile orizontale ale UE privind fluxurile transfrontaliere de date și protecția datelor în acordurile comerciale și de investiții ale UE și, în special, articolul B alineatul (2) (13). |
| --- | --- |

4.4.5.

4.5.   
  Agricultura în negocierile comerciale

| 4.5.1. | Înregistrând în total importuri și exporturi în valoare de 242 de miliarde de euro în 2015, UE este cel mai important operator comercial la nivel mondial în domeniul produselor agroalimentare, aducând beneficii pentru producătorii și consumatorii din interiorul și din afara UE (14). CESE consideră că UE trebuie să ia în considerare efectele pe care le au asupra agriculturii din UE atât acordurile comerciale recente ale Uniunii, cât și evoluția comerțului la nivel global (15). Rolul OMC în reducerea incertitudinilor din comerțul internațional va fi crucial pentru viitorul agriculturii. |
| --- | --- |

4.5.1.

| 4.5.2. | Existența unui sector agricol solid și viabil în fiecare țară membră a OMC este esențială pentru menținerea sau creșterea stabilității, a siguranței și a securității aprovizionării cu alimente. Desigur, comerțul ajută la reglarea dezechilibrelor în materie de cerere și ofertă, promovând utilizarea eficientă a resurselor și sporind oportunitățile de piață și creșterea economică și generând astfel locuri de muncă, venituri și prosperitate în zonele rurale (16). |
| --- | --- |

4.5.2.

| 4.5.3. | Acordul SPS al OMC din 1995 acoperă aplicarea reglementărilor privind siguranța alimentară și sănătatea animalelor și a plantelor. Articolul 5 alineatul (7) se referă la principiul precauției, consacrat în prezent în Tratatul de la Lisabona. Orice încercare de a-l modifica altfel decât la nivel multilateral ar avea implicații profunde asupra ordinii comerciale mondiale și a credibilității viitoare a Acordului SPS, în sine (17). CESE consideră totuși că principiul precauției, astfel cum este consacrat în tratatele UE, este de o importanță vitală și solicită să i se acorde protecție adecvată și recunoaștere juridică deplină la nivel multilateral, în vederea unor standarde de siguranță alimentară de înalt nivel, precum și a unor standarde ridicate în materie de bunăstare a animalelor și de mediu, în producția agricolă. CESE ia notă cu îngrijorare de faptul că UE nu a reușit să își apere cu succes măsurile de precauție în contextul a două litigii din cadrul OMC, cu aplicarea normelor în vigoare. Dată fiind importanța lui, UE ar trebui să abordeze principiul precauției ca pe un interes ofensiv, în cadrul tuturor negocierilor sale comerciale. |
| --- | --- |

4.5.3.

| 4.5.4. | După cum s-a demonstrat la Nairobi, unde, împotriva tuturor așteptărilor, s-a ajuns la un consens cu privire la o declarație ministerială importantă, UE se situează pe o poziție solidă, care îi permite să joace rolul principal în viitoarele negocieri referitoare la comerțul cu produse agricole. Aceasta se datorează faptului că UE este percepută ca jucând un rol principal în promovarea, în egală măsură, a durabilității și a dezvoltării (rolul pe care l-a jucat la Nairobi) și că, în urma reformelor precedente ale PAC, UE nu mai este văzută ca acționând cu precădere defensiv (18). În orice caz, țările cel mai puțin dezvoltate și vulnerabilitatea lor deosebită din sectoarele agricole ar trebui să beneficieze de protecție prin toate instrumentele disponibile, cum ar fi, de exemplu, mecanismele de tratament special și diferențiat și mecanismul special de salvgardare. |
| --- | --- |

4.5.4.

| 4.5.5. | În acest sens, CESE consideră că trebuie să existe o strategie mult mai coerentă între PAC și politica comercială internațională pe care o urmează UE. |
| --- | --- |

4.5.5.

4.6.   
  Servicii

| 4.6.1. | În cadrul Conferinței ministeriale de la Buenos Aires, 34 de membri ai OMC au solicitat intensificarea lucrărilor privind reglementările interne (licențe, calificări profesionale, proceduri etc.), în vederea instituirii unui cadru multilateral clar și transparent, având în vedere că negocierile privind serviciile multilaterale (TiSA) erau în impas. Societatea civilă și sindicatele au semnalat mai multe motive de îngrijorare cu privire la punerea în aplicare efectivă a măsurilor de salvgardare privind serviciile publice. |
| --- | --- |

4.6.1.

| 4.6.2. | Acest efort de instituire a unui astfel de cadru multilateral este fundamental întrucât, cu importuri și exporturi care totalizează, laolaltă, 1 809 miliarde EUR în 2017, UE este de departe cea mai mare putere comercială din lume în sectorul serviciilor, în beneficiul producătorilor și consumatorilor din interiorul și din afara UE (19). Sectorul serviciilor contribuie cu peste 75 % la PIB-ul țărilor dezvoltate și cu 50 % la cel al țărilor în curs de dezvoltare și reprezintă coloana vertebrală a lanțurilor valorice globale. |
| --- | --- |

4.6.2.

4.7.   
  Impactul Brexit

| 4.7.1. | Regatul Unit va acționa ca membru de sine stătător al OMC începând cu sfârșitul lunii martie 2019. CESE speră ca, în această calitate, Regatul Unit să sprijine reformele ambițioase și orientate spre viitor solicitate de UE. Angajamentul recent asumat, de a se alătura Acordului privind achizițiile publice, este de apreciat. |
| --- | --- |

4.7.1.

| 4.7.2. | UE-27 va avea misiunea de a remodela ofertele de acces la piață destinate partenerilor comerciali ai UE, în special în sectorul agricol, printr-o redistribuire echitabilă și echilibrată a cotelor între statele membre. |
| --- | --- |

4.7.2.

5.   Deschiderea dezbaterii despre o reformă importantă, dar sistemică a OMC

5.1.   
  Proiectarea unui nou sistem de guvernanță pentru o lume nouă

| 5.1.1. | Organizarea internă a OMC, care a fost înființată în 1994, ar trebui revizuită, pentru a se adapta la o serie de evoluții majore:






  — | o creștere rapidă a numărului de membri, care, în cazul în care principiul consensului nu va fi modificat, va bloca luarea deciziilor; |
| --- | --- | --- |

5.1.1.

—

o creștere rapidă a numărului de membri, care, în cazul în care principiul consensului nu va fi modificat, va bloca luarea deciziilor;

| — | schimbările majore din structura comerțului internațional; |
| --- | --- |

—

schimbările majore din structura comerțului internațional;

| — | adoptarea unor obiective ambițioase în domeniul dezvoltării durabile (ODD ale ONU) și combaterea schimbărilor climatice (Acordul de la Paris); |
| --- | --- |

—

adoptarea unor obiective ambițioase în domeniul dezvoltării durabile (ODD ale ONU) și combaterea schimbărilor climatice (Acordul de la Paris);

| — | experiența UE în ceea ce privește includerea capitolelor privind comerțul și dezvoltarea durabilă în toate acordurile de liber schimb încheiate recent. |
| --- | --- |

—

experiența UE în ceea ce privește includerea capitolelor privind comerțul și dezvoltarea durabilă în toate acordurile de liber schimb încheiate recent.

5.1.2.   Elaborarea unei soluții creative pentru a pune capăt cerinței sistematice de unanimitate

| 5.1.2.1. | Procesul decizional al OMC, preluat din GATT, este un consens de facto, cu alte cuvinte, impune unanimitatea în rândul celor 164 de membri. Este necesară o unanimitate „pozitivă” pentru adoptarea deciziilor Consiliului General și a declarațiilor ministeriale. În cazul soluționării litigiilor, este necesară o unanimitate „negativă” pentru a respinge un raport final emis de un comitet. În mod evident, această regulă permite unei țări care acționează singură sau, în cele mai multe cazuri, coalițiilor de țări membre formate în jurul obiectivelor comune (G3, G20) să se opună încheierii negocierilor. |
| --- | --- |

5.1.2.1.

| 5.1.2.2. | Majoritatea organizațiilor internaționale au adoptat mecanisme decizionale care permit desfășurarea unei dezbateri și evitarea unui impas, precum ponderarea voturilor pe baza unor criterii obiective (FMI) sau introducerea votului cu majoritate calificată (Uniunea Europeană). CESE propune lansarea unui proces de reflecție asupra unor posibile noi reguli pentru luarea de decizii cu majoritate calificată, pe baza unui dublu criteriu, care ține seama de cota de piață în economia mondială și de indicatorul sintetic de dezvoltare. |
| --- | --- |

5.1.2.2.

| 5.1.2.3. | CESE sugerează să se reducă numărul de chestiuni care necesită unanimitate, evitând aplicarea acesteia în cazul operațiunilor normale ale OMC. Printre „operațiunile normale” se numără și acordul privind ordinea de zi a reuniunilor comitetelor, propunerile de a purta o dezbatere asupra unei chestiuni privind politica comercială sau sugestii de a invita experți independenți pentru a furniza informații cu privire la un subiect de interes nemijlocit pentru punerea în aplicare a unui acord al OMC (20). |
| --- | --- |

5.1.2.3.

5.1.3.   Raționalizarea organizării, în vederea eficientizării

| 5.1.3.1. | OMC are o structură organizațională complexă (21). Structura sa globală cuprinde Consiliul General, alcătuit din reprezentanți ai țărilor membre însărcinați cu aprobarea pozițiilor celor trei organisme specializate: Consiliul pentru comerțul cu mărfuri, Consiliul pentru comerțul cu servicii și Consiliul pentru aspectele comerciale ale drepturilor de proprietate intelectuală. Aceste consilii tematice sunt completate de alte organisme, însărcinate cu gestionarea acordurilor plurilaterale existente și cu dezvoltarea de noi inițiative plurilaterale. Conferința ministerială la nivel politic, care se reunește cel puțin o dată la doi ani și cuprinde miniștrii comerțului din țările membre, funcționează pe baza unui acord unanim asupra rezoluțiilor elaborate de celelalte organisme. |
| --- | --- |

5.1.3.1.

| 5.1.3.2. | O serie de comitete înființate pentru o anumită ocazie, care nu mai este relevantă, cum ar fi grupul de lucru privind „problemele de la Singapore”, sunt concepute să fie temporare. Numărul comitetelor ar trebui redus în funcție de numărul de reuniuni organizate și de rezultatele obținute, astfel încât să se aloce resurse pentru subiectele pe care membrii le consideră prioritare. Trebuie instituită o cultură a evaluării. |
| --- | --- |

5.1.3.2.

5.1.4.   Consolidarea rolului secretariatului prin alocarea de resurse suplimentare

| 5.1.4.1. | Pentru a se garanta că OMC pregătește rezoluții ministeriale și lansează noi inițiative plurilaterale cu o mai mare eficacitate, rolul Secretariatului ar trebui consolidat, acordându-i-se dreptul de inițiativă pentru a propune noi subiecte de negociere, modificări ale setului de norme și discipline și propuneri de compromis privind subiectele în discuție. |
| --- | --- |

5.1.4.1.

5.1.5.   Eliminarea normei privind „angajamentul unic”

| 5.1.5.1. | La Conferința ministerială de la Bali, OMC a renunțat la abordarea de tip „angajament unic”, potrivit căreia „nimic nu este stabilit până când nu se convine asupra tuturor aspectelor”. Această nouă abordare, mai flexibilă, a permis adoptarea acordului multilateral privind facilitarea comerțului, care a intrat în vigoare la 22 februarie 2017, când mai mult de două treimi dintre membrii OMC (și anume, 110) și-au prezentat instrumentul de ratificare. Prezentul acord vizează facilitarea și accelerarea comerțului internațional cu mărfuri, datorită unor proceduri mai eficace și mai rapide în domenii precum acordarea liberului de vamă și vămuirea mărfurilor. (22) |
| --- | --- |

5.1.5.1.

5.1.6.   Crearea de punți mai solide cu societatea civilă

| 5.1.6.1. | Uniunea Europeană are o experiență considerabilă în ceea ce privește consultarea și implicarea societății civile în politica comercială. Angajamentele în materie de muncă și de mediu, menite să contribuie la dezvoltarea durabilă a părților, sunt stabilite în capitolele privind comerțul și dezvoltarea durabilă (CDD) din toate acordurile de liber schimb recent negociate ale UE, de regulă cele care prevăd mecanisme de monitorizare ale societății civile, cunoscute sub denumirea de grupuri consultative interne (GCI), atât în UE, cât și în țara sau țările partenere. CESE ar sugera ca această experiență de participare activă a societății civile să fie promovată și pe lângă alți membri ai OMC, pentru a face propuneri cu privire la cele mai potrivite mecanisme ce ar putea fi instituite la nivel multilateral. |
| --- | --- |

5.1.6.1.

| 5.1.6.2. | CESE sugerează ca Forumul public al OMC, sub forma unei adunări reprezentative și echilibrate a actorilor economici și sociali din toate sectoarele și domeniile de interes, să acționeze ca o posibilă platformă de participare a societății civile și să aibă posibilitatea de a emite recomandări în cadrul procedurilor OMC. Totodată, ar putea fi luat în considerare modul în care a reușit OCDE să structureze consultarea unei game largi de părți interesate. |
| --- | --- |

5.1.6.2.

| 5.1.6.3. | După cum a propus CESE în mod bilateral (23), în fiecare dintre aceste acorduri multilaterale și plurilaterale ar putea fi inclusă o clauză specifică monitorizată „care să impună ambelor părți ale fiecărui mecanism de monitorizare al societății civile să colaboreze, pentru a promova ODD și pentru a monitoriza efectele acestor capitole”. |
| --- | --- |

5.1.6.3.

5.2.   
  Asigurarea coerenței între un sistem comercial multilateral și standardele internaționale sociale și de muncă

| 5.2.1. | OCDE și UE au abordat problema lanțurilor valorice globale în 2010, încercând să înțeleagă modul în care acționează acestea și să propună soluții pentru corectarea disfuncționalităților observate în ceea ce privește mediul și drepturile fundamentale ale omului. S-au elaborat monografii detaliate pentru mai multe sectoare, s-au redactat ghiduri practice și s-au identificat probleme specifice privind RSI (munca copiilor, libertatea de asociere și negocierea colectivă, nivelul de trai decent, pierderea biodiversității și practicile tarifare neloiale). |
| --- | --- |

5.2.1.

| 5.2.2. | O declarație a OIM din 2016 privind munca decentă în lanțurile globale de aprovizionare a identificat mai multe linii de acțiune: promovarea standardelor internaționale de muncă, eliminarea deficitelor de guvernanță, promovarea dialogului social incluziv și eficace, consolidarea sistemelor de administrare a muncii, îmbunătățirea cunoștințelor și extinderea statisticilor. |
| --- | --- |

5.2.2.

| 5.2.3. | CESE regretă faptul că domeniul de aplicare al actualului articol XX litera (e) este limitat la munca forțată și propune să se ia în considerare extinderea lui la standardele fundamentale de muncă (munca copiilor, munca forțată ș.a.m.d.) De asemenea, CESE sugerează că experiența UE în integrarea normelor de protecție a muncii și a standardelor de mediu în politica sa comercială ar putea inspira OMC să facă referire, de exemplu, în preambul, la cele opt convenții ale OIM, la Acordul de la Paris și la ODD. Fiecare membru al OMC care nu le respectă pe deplin ar trebui să ratifice convențiile OIM care lipsesc sau, cel puțin, să facă dovada unui nivel echivalent de protecție și să profite de pe urma resurselor de consolidare a capacităților în acest sens. |
| --- | --- |

5.2.3.

| 5.2.4. | OIM și OMC cooperează în prezent la nivel tehnic, pregătind studii comune. În 2007, studiul „Comerțul și ocuparea forței de muncă: provocări pentru cercetarea în materie de politici” a arătat că nu atât comerțul, cât tehnologiile purtau răspunderea pentru adâncirea inegalităților. În anul 2017, un alt studiu comun privind „Investiția în competențe pentru comerțul incluziv” a arătat că susținerea competențelor de bază și a competențelor tehnice și manageriale a ajutat țările să profite de avantajele comerțului. |
| --- | --- |

5.2.4.

| 5.2.5. | OMC a elaborat o bază de date cu privire la lanțurile valorice globale și a realizat studii științifice (cum ar fi „Tiparele comerțului și lanțurile valorice globale în Asia de Sud-Est”) care furnizează date despre structura și metodele lor de lucru care ar trebui utilizate pentru a elabora noi orientări multilaterale, inspirate de cele ale OCDE, pentru a asigura gestionarea durabilă a lanțurilor valorice globale. |
| --- | --- |

5.2.5.

| 5.2.6. | CESE sprijină crearea în cadrul OMC a unui nou grup de lucru privind comerțul și munca decentă, ale cărui obiective sunt de două tipuri, în concordanță cu lucrările din cadrul ONU privind un instrument internațional obligatoriu din punct de vedere juridic care să reglementeze activitățile societăților transnaționale și ale altor întreprinderi comerciale, pe baza unor inițiative multipartite (24). Pe de o parte, el își propune să promoveze bunele practici privind modul de asumare a responsabilității în materie de respectare și protejare a drepturilor omului, având în vedere complexitatea implicată de comportamentul responsabil în afaceri în cadrul lanțurilor valorice globale (liniare sau complexe, lungi sau scurte) (25). Pe de altă parte, el urmărește să sensibilizeze opinia publică din țările în curs de dezvoltare în ceea ce privește comportamentul responsabil în afaceri, concentrându-se pe acțiuni concrete, menite să răspundă actualelor și viitoarelor provocări sociale, de mediu și de guvernanță și căutând soluții de remediere a posibilului impact negativ. Sistemul OMC de examinări ale politicilor comerciale ar trebui să includă în mod sistematic examinarea implementării de către țări a standardelor fundamentale de muncă ale OIM. |
| --- | --- |

5.2.6.

5.3.   
  Asigurarea contribuției comerțului internațional la combaterea schimbărilor climatice

| 5.3.1. | Adaptarea normelor OMC la nevoia de combatere a schimbărilor climatice este una dintre prioritățile majore ale reformei OMC și urmărește să asigure înscrierea comerțului internațional cu bunuri industriale și agricole într-un circuit mai virtuos. CESE încurajează întreprinderile care investesc în producția mai durabilă și consideră că ar trebui evitată concurența neloială. Aceste eforturi sunt cu atât mai necesare din perspectiva investițiilor care sunt esențiale pentru realizarea ODD: UNCTAD estimează că este nevoie de un buget anual de 2 500 de miliarde USD, iar OMC are, la rândul ei, un rol în încurajarea acestor investiții responsabile în infrastructura de transport, apă, și energie. |
| --- | --- |

5.3.1.

| 5.3.2. | Ar putea fi luate în considerare o serie de măsuri:







  — | extinderea derogărilor de la articolul XX din GATT, care acordă autonomie membrilor OMC (cu anumite limitări) în vederea stabilirii propriilor obiective de mediu (combaterea fumatului, protejarea delfinilor, azbestul etc.), pentru a acoperi măsurile naționale adoptate în sprijinul combaterii emisiilor de gaze cu efect de seră. Acest lucru ar permite, de exemplu, unei țări membre să instituie un „mecanism de includere a carbonului” la frontierele sale, în vederea protejării aerului curat [articolul XX litera (g)]; |
| --- | --- | --- |

5.3.2.

—

extinderea derogărilor de la articolul XX din GATT, care acordă autonomie membrilor OMC (cu anumite limitări) în vederea stabilirii propriilor obiective de mediu (combaterea fumatului, protejarea delfinilor, azbestul etc.), pentru a acoperi măsurile naționale adoptate în sprijinul combaterii emisiilor de gaze cu efect de seră. Acest lucru ar permite, de exemplu, unei țări membre să instituie un „mecanism de includere a carbonului” la frontierele sale, în vederea protejării aerului curat [articolul XX litera (g)];

| — | dezvoltarea unei metode internaționale de măsurare și modelare a noilor emisii de gaze cu efect de seră asociate cu dezvoltarea fluxurilor comerciale, de exemplu, între două țări sau două regiuni care au semnat un acord de liber schimb; |
| --- | --- |

—

dezvoltarea unei metode internaționale de măsurare și modelare a noilor emisii de gaze cu efect de seră asociate cu dezvoltarea fluxurilor comerciale, de exemplu, între două țări sau două regiuni care au semnat un acord de liber schimb;

| — | grupuri de reflecție comune instituite de către OMC și Secretariatul CCONUSC (Convenția–cadru a Organizației Națiunilor Unite privind schimbările climatice), care înregistrează toate contribuțiile din fiecare țară, ar putea elabora propuneri de compensare a acestor emisii suplimentare (împădurire, reîmpădurire, captarea CO2, investiții în tehnologii curate). Examinările cincinale prevăzute pentru 2023 ar putea contribui, de asemenea, la „corelarea fluxurilor de finanțare cu un parcurs orientat către emisii reduse de gaze cu efect de seră și o dezvoltare rezilientă la schimbările climatice” (26); |
| --- | --- |

—

grupuri de reflecție comune instituite de către OMC și Secretariatul CCONUSC (Convenția–cadru a Organizației Națiunilor Unite privind schimbările climatice), care înregistrează toate contribuțiile din fiecare țară, ar putea elabora propuneri de compensare a acestor emisii suplimentare (împădurire, reîmpădurire, captarea CO2, investiții în tehnologii curate). Examinările cincinale prevăzute pentru 2023 ar putea contribui, de asemenea, la „corelarea fluxurilor de finanțare cu un parcurs orientat către emisii reduse de gaze cu efect de seră și o dezvoltare rezilientă la schimbările climatice” (26);

| — | relansarea acordului plurilateral privind liberalizarea bunurilor și a serviciilor de mediu, care ar promova circulația bunurilor și a serviciilor cu impact pozitiv asupra mediului (energie, apă, deșeuri etc.). |
| --- | --- |

—

relansarea acordului plurilateral privind liberalizarea bunurilor și a serviciilor de mediu, care ar promova circulația bunurilor și a serviciilor cu impact pozitiv asupra mediului (energie, apă, deșeuri etc.).

5.4.   
  Integrarea obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD) în agenda multilaterală

| 5.4.1. | Normele și disciplinele OMC contribuie în mod inerent la îndeplinirea anumitor ODD, în special „Promovarea unui sistem comercial multilateral universal, bazat pe reguli, deschis, nediscriminatoriu și echitabil în cadrul Organizației Mondiale a Comerțului” (ținta 17.10) și „Eradicarea foametei, garantarea securității alimentare, îmbunătățirea alimentației și promovarea agriculturii durabile” (obiectivul 2). |
| --- | --- |

5.4.1.

| 5.4.2. | Activitățile în acest sens au demarat deja, odată cu declarația ministerială de la Nairobi, care cuprinde angajamentul de a elimina subvențiile la export pentru produsele agricole, și declarația ministerială de la Buenos Aires, care a abordat cele mai dăunătoare subvenții pentru pescuit. Cu toate acestea, s-ar putea susține cu siguranță că alte ODD, precum obiectivele 8 („Promovarea unei creșteri economice susținute, favorabile incluziunii și durabile, a ocupării forței de muncă depline și productive, precum și a muncii decente pentru toți”), 14 („Conservarea și utilizarea durabilă a oceanelor, mărilor și resurselor marine”) și 17 („Consolidarea mijloacelor de punere în aplicare și revitalizarea parteneriatului global pentru dezvoltare durabilă”), merită să fie luate în considerare de OMC în activitățile sale. |
| --- | --- |

5.4.2.

| 5.4.3. | Acest lucru ar însemna că toate acordurile plurilaterale și multilaterale încheiate sub auspiciile OMC ar trebui să contribuie la atingerea acestor obiective și că nerespectarea lor ar putea declanșa, eventual, mecanismul de soluționare a litigiilor. |
| --- | --- |

5.4.3.

| 5.4.4. | Concluziile celei de a 6-a examinări globale a sistemului de ajutor pentru comerț a OMC, care a avut loc la Geneva în iulie 2017, ar trebui să fie convertite în acțiuni care să ajute țările în curs de dezvoltare să beneficieze de pe urma comerțului electronic și a oportunităților digitale și să încurajeze investițiile în infrastructurile fizice și digitale. |
| --- | --- |

5.4.4.

Bruxelles, 23 ianuarie 2019.

Președintele

Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  Rezoluția Parlamentului European din 29 noiembrie 2018 referitoare la OMC: calea de urmat, punctul 9 [2018/2084(INI)].

1

OMC: calea de urmat

(2)  „Comerț pentru toți: Către o politică comercială și de investiții mai responsabilă”.

2

(3)  Ponderea țărilor cel mai puțin dezvoltate în comerțul mondial [sursa: World Trade Statistical Review 2016 (Analiza statistică a comerțului mondial 2016), OMC, p. 59]

3

(4)  Regional agreements notified to the WTO [Acorduri regionale notificate OMC (sursa: www.wto.org)].

4

(5)  Improving disciplines on subsidies notification [„Îmbunătățirea disciplinelor privind notificarea subvențiilor”], TTN/RL/GEN/188, OMC, 2017.

5

(6)  „Avizul CESE privind propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a unui cadru pentru examinarea investițiilor străine directe în Uniunea Europeană” [COM(2017) 487 final – 2017/0224 (COD)], raportor: Christian Bäumler), coraportor: Gintaras Morkis (JO C 262, 25.7.2018, p. 94).

6

(7)  Avizul CESE pe tema Convenția de stabilire a unei instanțe multilaterale pentru soluționarea litigiilor în materie de investiții, raportor: Philippe de Buck), coraportoare: Tanja Buzek (JO C 110, 22.3.2019, p. 145).

7

Convenția de stabilire a unei instanțe multilaterale pentru soluționarea litigiilor în materie de investiții

(8)  Instrumentul comun de interpretare privind Acordul economic și comercial cuprinzător (CETA) dintre Canada și Uniunea Europeană și statele sale membre (http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-13541-2016-INIT/ro/pdf).

8

(9)  din Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE (Regulamentul general privind protecția datelor) (JO L 119, 4.5.2016, p. 1).

9

(10)  Avizul CESE pe tema „Schimbul de date cu caracter personal și protecția acestora într-o lume globalizată”, raportor: Cristian Pîrvulescu (JO C 81, 2.3.2018, pp. 209).

10

Schimbul de date cu caracter personal și protecția acestora într-o lume globalizată

(11)  Avizul CESE pe tema „Schimbul de date cu caracter personal și protecția acestora într-o lume globalizată”, raportor: Cristian Pîrvulescu (JO C 81, 2.3.2018, pp. 209).

11

Schimbul de date cu caracter personal și protecția acestora într-o lume globalizată

(12)  Avizul CESE pe tema „Schimbul de date cu caracter personal și protecția acestora într-o lume globalizată”, raportor: Cristian Pîrvulescu (JO C 81, 2.3.2018, pp. 209).

12

Schimbul de date cu caracter personal și protecția acestora într-o lume globalizată

(13)  „Fiecare parte poate să adopte și să mențină măsurile de salvgardare pe care le consideră adecvate pentru a asigura protecția datelor cu caracter personal și a vieții private, inclusiv prin adoptarea și aplicarea de norme privind transferurile transfrontaliere de date cu caracter personal. Prevederile din acest acord nu aduc atingere protecției datelor cu caracter personal și a vieții private garantate prin măsurile de salvgardare ale respectivelor părți la acord.” http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2018/may/tradoc_156884.pdf

13

(14)  https://ec.europa.eu/agriculture/sites/agriculture/files/trade-analysis/statistics/graphs/eu-agrifood-trade.pdf

14

(15)  Avizul CESE pe tema „Rolul agriculturii în negocierile comerciale multilaterale, bilaterale și regionale în lumina conferinței ministeriale a OMC de la Nairobi”, raportor: Jonathan Peel (JO C 173, 31.5.2017, p. 20).

15

Rolul agriculturii în negocierile comerciale multilaterale, bilaterale și regionale în lumina conferinței ministeriale a OMC de la Nairobi

(16)  Avizul CESE pe tema „Rolul agriculturii în negocierile comerciale multilaterale, bilaterale și regionale în lumina conferinței ministeriale a OMC de la Nairobi”, raportor: Jonathan Peel (JO C 173, 31.5.2017, p. 20).

16

Rolul agriculturii în negocierile comerciale multilaterale, bilaterale și regionale în lumina conferinței ministeriale a OMC de la Nairobi

(17)  Avizul CESE pe tema „Rolul agriculturii în negocierile comerciale multilaterale, bilaterale și regionale în lumina conferinței ministeriale a OMC de la Nairobi”, raportor: Jonathan Peel (JO C 173, 31.5.2017, p. 20).

17

Rolul agriculturii în negocierile comerciale multilaterale, bilaterale și regionale în lumina conferinței ministeriale a OMC de la Nairobi

(18)  Avizul CESE pe tema „Rolul agriculturii în negocierile comerciale multilaterale, bilaterale și regionale în lumina conferinței ministeriale a OMC de la Nairobi”, raportor: Jonathan Peel (JO C 173, 31.5.2017, p. 20).

18

Rolul agriculturii în negocierile comerciale multilaterale, bilaterale și regionale în lumina conferinței ministeriale a OMC de la Nairobi

(19)  https://www.wto.org/english/res_e/statis_e/wts2018_e/wts2018_e.pdf

19

(20)  Policy Brief Revitalizing Multilateral Governance at the World Trade Organization – Report of the High-Level Board of Experts on the Future of Global Trade Governance [Document strategic „Revitalizarea guvernanței multilaterale din cadrul Organizației Mondiale a Comerțului – Raport al comitetului de experți la nivel înalt privind viitorul guvernanței comerțului mondial”, Fundația Bertelsmann, 2018].

20

Revitalizing Multilateral Governance at the World Trade Organization – Report of the High-Level Board of Experts on the Future of Global Trade Governance

(21)  Structura OMC [sursa: Revitalising Multilateral Governance at the World Trade Organization (Revitalizarea guvernanței multilaterale din cadrul Organizației Mondiale a Comerțului), Fundația Bertelsmann, p. 54].

21

(22)  Les trois réformes de l’OMC, Zaki Laïdi, Libération, 2003.

22

Les trois réformes de l’OMC

(23)  Avizul CESE pe tema „Rolul esențial al comerțului și investițiilor în realizarea și punerea în aplicare a obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD)”, raportor: Jonathan Peel; coraportor: Christophe Quarez, [JO C 129, 11.4.2018, p. 27, punctul 1.8 (ibid.)].

23

(24)  Cf. recenta lege franceză privind obligația de vigilență.

24

(25)  Avizul CESE pe tema „Munca decentă în lanțurile de aprovizionare globale”, raportoare: Emmanuelle Butaud-Stubbs (JO C 303, 19.8.2016, p. 17).

25

Munca decentă în lanțurile de aprovizionare globale

(26)  Articolul 2 din Acordul de la Paris (CCONUSC).

26

---

| 10.5.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 159/28 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 159/28

---

Avizul Comitetului Economic și Social European pe tema „Rolul grupurilor consultative interne în monitorizarea punerii în aplicare a acordurilor de liber schimb”

[aviz exploratoriu la solicitarea Parlamentului European]

(2019/C 159/04)

Raportor: Alberto MAZZOLA

| Sesizare | Parlamentul European: 11.9.2018 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru relații externe |
| Data adoptării în secțiune | 15.1.2019 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 23.1.2019 |
| Sesiunea plenară nr. | 540 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri) | 152/0/2 |

Sesizare

Parlamentul European: 11.9.2018

Temei juridic

Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru relații externe

Data adoptării în secțiune

15.1.2019

Data adoptării în sesiunea plenară

23.1.2019

Sesiunea plenară nr.

540

Rezultatul votului

(voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri)

152/0/2

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | CESE recunoaște că, în sens mai larg, comerțul contribuie la dezvoltarea economică și, în această privință, susține creșterea numărului de acorduri comerciale încheiate de UE. În același timp, acordurile de liber schimb (ALS) se află și în centrul unei dezbateri intense privind contribuția lor la dezvoltarea socială și la protecția mediului, privind beneficiile și dezavantajele, precum și modul în care acestea sunt alocate țărilor și diferitelor părți interesate. CESE dorește să sublinieze acest aspect. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | UE se confruntă în prezent cu un apel tot mai intens la un dialog constructiv cu societatea civilă pe tema comerțului. Una dintre realizările-cheie ale implicării părților interesate prin intermediul grupurilor consultative interne (GCI) este consolidarea proceselor care implică societatea civilă. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | CESE consideră indispensabilă participarea societății civile la toate tipurile de acorduri. Pe de o parte, această participare răspunde nevoii de control, fiind un mod de prezentare a unor propuneri și de legitimare a unor chestiuni care afectează întreaga societate. Pe de altă parte, este vorba de o componentă esențială pentru concretizarea aspirațiilor strategice care se regăsesc în toate acordurile la momentul actual și care nu se pot dezvolta doar pe baza relațiilor dintre instituții și guverne.
  CESE consideră că această participare la toate tipurile de acorduri trebuie să se realizeze prin intermediul unui organism pentru participarea societății civile, unic și comun, al celor două părți la acord.
  În opinia CESE, GCI ar trebui să aibă caracter consultativ, instituționalizat, competențe care să acopere toate domeniile acordului, cu o componență echilibrată între cele trei sectoare, să fie reprezentative, responsabile și să aibă rol independent de monitorizare și evaluare a acordurilor UE. Toate aceste caracteristici sunt esențiale pentru capacitarea societății civile, pentru a-i îmbunătăți vizibilitatea și capacitatea de a elabora propuneri structurate, care să poată influența în mod real procesul de luare a deciziilor. |
| --- | --- |

1.3.

CESE consideră că această participare la toate tipurile de acorduri trebuie să se realizeze prin intermediul unui organism pentru participarea societății civile, unic și comun, al celor două părți la acord.

În opinia CESE, GCI ar trebui să aibă caracter consultativ, instituționalizat, competențe care să acopere toate domeniile acordului, cu o componență echilibrată între cele trei sectoare, să fie reprezentative, responsabile și să aibă rol independent de monitorizare și evaluare a acordurilor UE. Toate aceste caracteristici sunt esențiale pentru capacitarea societății civile, pentru a-i îmbunătăți vizibilitatea și capacitatea de a elabora propuneri structurate, care să poată influența în mod real procesul de luare a deciziilor.

| 1.4. | Printre altele, GCI ar trebui să pună un accent special pe respectarea de către părți a standardelor fundamentale de muncă și a convențiilor fundamentale ale Organizației Internaționale a Muncii (OIM), precum și a acordurilor multilaterale de mediu. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | CESE reiterează recomandarea ca GCI să fie mandatate să monitorizeze impactul tuturor părților acordurilor comerciale asupra drepturilor omului, asupra drepturilor lucrătorilor și asupra drepturilor privind mediul, iar domeniul de aplicare trebuie să includă interesele consumatorilor (1). |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | CESE preconizează că extinderea domeniului de aplicare a monitorizării de către GCI la întregul acord și la toate aspectele acordului, inclusiv la cele care nu se referă la dezvoltarea durabilă, acordându-le o atenție specială, ar putea să vină în completarea eforturilor depuse de Comisia Europeană pentru promovarea unei mai bune puneri în aplicare a viitoarelor ALS încheiate de UE și susține o astfel de extindere. Se preconizează că GCI vor avea un impact pozitiv asupra sensibilizării unor cercuri extinse ale societății civile cu privire la beneficiile comerțului liber, bazat pe reguli, durabil și favorabil incluziunii, odată cu abordarea deficiențelor. În plus, GCI pot să ofere informații concrete și să contribuie la o abordare obiectivă privind acordurile comerciale. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Cel mai probabil, extinderea competenței la toate aspectele acordului va ușura acceptarea de către țările partenere a monitorizării de către societatea civilă și va grăbi instituirea GCI. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Este importantă în special cooperarea cu țările terțe, bazată pe respect și înțelegere reciprocă. În opinia CESE, ședințele GCI comune cu țara parteneră sunt extrem de importante. Pentru toate acordurile viitoare relevante, CESE solicită crearea unui GCI-GCI (a unui organism comun al societății civile cu țările partenere), și nu doar a unor GCI separate, pentru fiecare parte (2). În cazurile în care există deja alte mecanisme pentru exprimarea opiniei societății civile, este esențial ca ele să fie păstrate, deoarece construirea încrederii și crearea condițiilor de lucru adecvate durează ani întregi. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | CESE consideră că GCI sunt relevante și datorită componenței lor și, în special, datorită reprezentativității și competenței membrilor lor, care trebuie asigurate printr-un mai bun mecanism de selecție, în consultare cu CESE, ca și în alte cazuri de succes; în cadrul GCI ar trebui să se garanteze o reprezentare echilibrată a intereselor societății civile, precum și o expertiză internă adecvată. GCI ar trebui să poată implica și consulta părți interesate externe. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | CESE recomandă ca GCI să aibă cel puțin două reuniuni anuale la nivelul UE și ca reuniunile oficiale GCI-GCI să aibă loc de două ori pe an în cadru instituționalizat, utilizând inclusiv videoconferința, dar cel puțin o dată pe an, direct. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | CESE recomandă organizarea anuală la Bruxelles a unei conferințe a tuturor membrilor GCI la nivelul UE, care să permită schimbul de experiență din cadrul GCI din care fac parte. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | GCI ar trebui, de asemenea, să aibă posibilitatea de a organiza o audiere anuală. Cooperarea cu organismele instituționale naționale care reprezintă societatea civilă – omologe ale CESE la nivel național – ar fi un avantaj pentru extinderea dialogului în afara Bruxelles-ului și pentru implicarea unui public mai numeros, în afara configurației actuale, care favorizează organizațiile cu sediul la Bruxelles. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | Instituirea de organisme multiple în cadrul aceluiași acord creează confuzie în rândul partenerilor comerciali ai UE (3) și impune o povară atât asupra țărilor terțe, cât și asupra CESE. Comitetul solicită UE să prevadă mecanisme consultative mixte, care să fie competente cu privire la toți pilonii viitoarelor acorduri de asociere, începând cu acordurile renegociate cu Chile și Mexic și, pe viitor, cu Mercosur. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | Ar trebui prevăzut un mecanism de raportare care să permită organizațiilor societății civile din cadrul viitoarelor GCI să raporteze problemele legate de punerea în aplicare sau să prezinte sugestii de îmbunătățire. De asemenea, CESE recomandă ca președintele unui GCI să aibă dreptul de a prezenta punctele de vedere ale grupului său comitetelor pentru comerț și dezvoltare durabilă, care ar trebui să răspundă la problemele semnalate și la recomandările GCI, într-un interval de timp rezonabil. CESE salută angajamentul Comisiei Europene în sensul unui mecanism structurat, transparent și de tratare a plângerilor în funcție de durată pentru punerea în aplicare a capitolelor privind comerțul și dezvoltarea durabilă pe viitor. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | Înainte de instituirea organismelor societății civile, CESE depune eforturi considerabile pentru crearea GCI/comitetelor consultative, cu mult timp înainte de intrarea în vigoare a acordului. Eforturile depuse de CESE ar trebui să fie recunoscute și sprijinite de Parlamentul European și de Consiliu, în special din punctul de vedere al capacității lor bugetare, precum și de către Comisie. |
| --- | --- |

1.15.

| 1.16. | Pentru a asigura vizibilitatea GCI, CESE recomandă definirea unei strategii de comunicare, inclusiv privind utilizarea de pagini web, o platformă informatică pentru schimburi și platformele de comunicare socială. |
| --- | --- |

1.16.

| 1.17. | Ar trebui asigurat sprijin financiar, pentru punerea în aplicare a acordurilor viitoare, în special de către guvernele partenere. CESE consideră că textul acordurilor ar trebui să prevadă, în mod explicit, angajamentul ca organismele societății civile avute în vedere să fie finanțate corespunzător și susținute din punct de vedere politic și logistic și de către guvernele partenere. |
| --- | --- |

1.17.

| 1.18. | CESE consideră inestimabilă participarea sa și dorește să facă parte în continuare din toate GCI. |
| --- | --- |

1.18.

| 1.19. | Prin intermediul regulilor și al modalității sale de lucru și prin intermediul membrilor săi, CESE asigură o funcționare structurată și organizată a GCI, contribuind la identificarea organismelor omologe din țara parteneră, la stabilirea ordinii de zi, la desfășurarea reuniunilor, la raportarea către instituțiile UE și societatea civilă, precum și la asumarea răspunderii. |
| --- | --- |

1.19.

| 1.20. | Se preconizează că, în ceea ce privește CESE, costurile prezenței sale în GCI se vor dubla în următorii trei ani și se vor tripla pentru a acoperi ALS negociate în prezent. Prin urmare, GCI vor reprezenta o provocare pentru CESE din punctul de vedere al resurselor financiare și umane. CESE solicită autorităților bugetare un buget suplimentar, pe măsura cheltuielilor curente preconizate de Comisie pentru a sprijini grupurile consultative interne în desfășurarea lucrărilor prevăzute, atât în ceea ce privește cantitatea, cât și calitatea. |
| --- | --- |

1.20.

| 1.21. | CESE sugerează să fie luate în considerare următoarele criterii pentru instituirea unui GCI și stabilirea numărului de membri: volumul total al comerțului exterior al UE pe an, investițiile UE în țara parteneră/țările partenere, însemnătatea acordului din perspectivă geopolitică și strategică, considerații relevante în ceea ce privește durabilitatea. |
| --- | --- |

1.21.

| 1.22. | În ceea ce privește UE, GCI raportează în principal Comisiei Europene și ar fi important ca, pe viitor, să poată raporta și Parlamentului și Consiliului. CESE recomandă instituirea unui dialog structurat regulat între GCI din UE, Comisie, SEAE, Parlamentul European și statele membre ale UE. În ceea ce privește Parlamentul European, ar putea fi prevăzut un mecanism de consultare periodică. |
| --- | --- |

1.22.

2.   Motivele elaborării avizului din proprie inițiativă

| 2.1. | În conformitate cu articolul 304 primul paragraf a doua teză din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, președintele Parlamentului European a consultat CESE pentru obținerea unui aviz privind funcționarea grupurilor consultative interne (4), evidențiind că „[există] mai multe aspecte care necesită o analiză și discuții suplimentare, cum ar fi resursele necesare pentru ca GCI să-și îndeplinească eficient sarcinile, modalitățile de soluționare a provocărilor organizaționale și logistice cu care se confruntă în prezent organismele societății civile, modalitățile de îmbunătățire a interacțiunii dintre GCI și comitetele pentru comerț și dezvoltare durabilă, precum și orice alt aspect care ar face posibilă îmbunătățirea situației actuale”. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Grupurile consultative interne reprezintă o realizare-cheie a includerii capitolelor privind comerțul și dezvoltarea durabilă în acordurile de liber schimb ale UE. Instituirea lor nu se întemeiază doar pe politica comercială a UE, ci, în general, pe dorința politică fermă a UE de a integra dezvoltarea durabilă în toate politicile și strategiile sale, de la Declarația Rio+20, din 2012. Strategia „Comerț pentru toți”, adoptată de Comisia Europeană în 2015, a mai vizat și o transparență și o incluziune sporite în politica comercială a UE, inclusiv prin intermediul unui dialog aprofundat cu societatea civilă. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | La 26 februarie 2018, Comisia Europeană a prezentat un document neoficial (5) care „sugerează un set de 15 acțiuni concrete și posibile care trebuie întreprinse pentru reorganizarea capitolelor privind comerțul și dezvoltarea durabilă”, incluzând, printre altele, „extinderea domeniului de aplicare material al competenței de consiliere a GCI, astfel încât să acopere punerea în aplicare a întregului acord în cazul viitoarelor ALS”. Documentul neoficial afirmă că „[această] abordare va fi, mai întâi, pusă în aplicare în cazul acordurilor de liber schimb UE-Mexic și UE-Mercosur, ulterior devenind parte integrantă a metodei de negociere standard a Comisiei”. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Acordurile de liber schimb UE-Mexic și UE-Mercosur sunt acorduri de asociere și, prin urmare, cuprind și pilonii politici și de cooperare negociați de SEAE. UE a propus o abordare „hibridă”cu GCI și forumurile societății civile, atât la nivelul întregului acord de asociere, cât și în ceea ce privește partea legată de comerț. Prin contrast, ALS independente, cum ar fi cele cu Indonezia, cu Australia sau cu Noua Zeelandă, au o abordare mai simplă, care acoperă întregul ALS. În schimburile cu Comisia, s-a evidențiat faptul că prevederile privind societatea civilă vor rămâne deschise, existând posibilitatea de a adăuga contribuții cu privire la orice chestiune de interes, inclusiv la cele care nu se referă la dezvoltarea durabilă. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | CESE a adoptat deja mai multe avize (6) privind comerțul și dezvoltarea durabilă, îndemnând la consolidarea mecanismului de monitorizare și formulând recomandări privind îmbunătățirea funcționării GCI. În avizul său pe tema „Capitolele privind comerțul și dezvoltarea durabilă din acordurile de liber schimb încheiate de UE”, CESE a îndemnat în mod expres ca GCI să fie mandatate să monitorizeze impactul tuturor capitolelor din acordurile comerciale în ceea ce privește drepturile omului, drepturile lucrătorilor și drepturile privind mediul, și ca domeniul de aplicare să fie extins, astfel încât să includă interesele consumatorilor, precum și impactul social și economic. Mai mult, CESE își exprimă aprecierea pentru faptul că se va publica un raport anual privind punerea în aplicare a acordurilor de liber schimb. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Acordul de parteneriat economic (APE) UE-Cariforum și Acordul de liber schimb UE-Coreea, care au intrat în vigoare în 2014 și, respectiv, în 2011, au fost primele care au prevăzut instituirea unui organism consultativ al societății civile, având sarcina de a monitoriza punerea în aplicare a capitolului privind comerțul și dezvoltarea durabilă al acordului. Toate acordurile UE ulterioare, inclusiv cele cu America Centrală, Columbia, Peru și Ecuador, Georgia, Moldova, Ucraina și Canada, au adoptat această abordare. În prezent, există opt GCI, cu 27 de membri ai CESE, și se preconizează înființarea a încă cinci până în 2021, iar în viitor ar putea urma altele, sub rezerva încheierii unor noi negocieri privind ALS deja inițiate, cum sunt cele cu Australia și Noua Zeelandă, sau sub rezerva revizuirii acordurilor actuale. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | În cadrul acordurilor actuale, GCI permit o reprezentare echilibrată a intereselor societății civile prin intermediul celor trei subgrupuri în care sunt organizate: angajatori, sindicate și diverse interese, inclusiv organizațiile de mediu și cele ale consumatorilor, precum și cele ale altor părți interesate relevante. Membrii GCI sunt reprezentanți ai principalelor organizații economice și sociale europene, precum și ai organizațiilor de mediu, ai consumatorilor, ai fermierilor și ai altor interese ale sectorului terțiar. CESE este un membru permanent în componența GCI. |
| --- | --- |

2.7.

3.   Observații generale

| 3.1. | CESE recunoaște că, în sens mai larg, comerțul contribuie la creșterea și la dezvoltarea economică și, în această privință, susține creșterea numărului de acorduri comerciale încheiate de UE. În același timp, acordurile de liber schimb (ALS) se află și în centrul unei dezbateri intense privind contribuția lor la dezvoltarea socială și la protecția mediului, privind beneficiile și dezavantajele, precum și modul în care acestea sunt alocate țărilor și diferitelor părți interesate. UE se confruntă în prezent cu un apel tot mai intens la dialog constructiv cu societatea civilă în ceea ce privește ALS. Printre mecanismele actuale ale UE pentru acorduri se numără GCI, comitetele consultative comune, platformele societății civile și forumurile comune ale societății civile. Această arhitectură complexă a mecanismelor de consultare face ca transformarea acestora în structuri funcționale și eficace să reprezinte, într-o oarecare măsură, o provocare (7). Alte mecanisme destinate schimburilor cu societatea civilă cu privire la politica comercială a UE includ consultări și platforme publice, cum ar fi dialogul cu societatea civilă, precum și grupul de experți privind acordurile comerciale ale UE (la solicitarea DG Comerț). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Tratatul de la Lisabona a consolidat și a confirmat funcția și componența CESE, în calitate de reprezentant instituțional al societății civile organizate. CESE, în parteneriat cu celelalte instituții, a fost instituit pentru a fi instrumentul democrației participative și al dialogului civil la nivel european. Din punct de vedere instituțional, perspectivele societății civile din UE privind politicile comerciale ale UE sunt reflectate de CESE, atât prin intermediul avizelor sale, cât și prin alte mijloace. În lumina capacității sale, CESE solicită să fie consultat în timpul fazei de negociere a acordurilor de asociere, a acordurilor de parteneriat economic (APE) și a acordurilor de liber schimb (ALS) ale UE. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | CESE, în calitate de membru permanent al GCI, asigură secretariatul tuturor GCI existente și deține cunoștințe directe extinse privind beneficiile și impactul monitorizării de către societatea civilă asupra punerii în aplicare a capitolelor privind comerțul și dezvoltarea durabilă. Unele dintre lecțiile învățate prin intermediul activității GCI existente se vor aplica, mutatis mutandis, atunci când competența GCI va fi extinsă la alte capitole ale acordurilor. În același timp, CESE consideră că este important să continue să facă observații și dorește să prezinte recomandări privind relevanța, eficacitatea și eficiența, alcătuirea, modul de lucru și durata mandatului GCI, precum și privind alte aspecte administrative și bugetare. |
| --- | --- |

3.3.

Relevanța GCI

| 3.4. | CESE susține conceptul de dezvoltare durabilă, cu toate cele trei dimensiuni interdependente și care se consolidează reciproc: economică, socială și de mediu. Este evident că comerțul internațional poate exista numai dacă se au în vedere dezvoltarea durabilă, protecția mediului și protecția socială a lucrătorilor, precum și a drepturilor cetățenilor și ale consumatorilor. Acordurile trebuie să includă dispoziții destinate creării unor condiții de concurență echitabile și de concurență loială cu privire la toate aceste aspecte. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | La modul general, participarea reprezentanților societății civile a contribuit la rezultate mai bune – în ceea ce privește impactul economic, social și de mediu pozitiv al acordurilor comerciale. Valoarea adăugată a implicării acestora în monitorizarea ALS ale UE este esențială, așa cum au demonstrat progresele concrete în cazul Coreei (8). Este important de reținut că dialogul instituționalizat cu societatea civilă reprezintă o trăsătură distinctivă a modului de viață și de activitate din UE; cu toate acestea, trebuie să recunoaștem că acest aspect nu este întotdeauna împărtășit integral de partenerii noștri. În opinia CESE, GCI ar trebui să joace în continuare un rol consultativ și independent în monitorizarea și evaluarea acordurilor UE. Participarea societății civile are, de asemenea, o contribuție esențială la valoarea strategică a acestor acorduri, care, în prezent, depășește simplele beneficii comerciale. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Una dintre realizările-cheie ale implicării părților interesate prin intermediul structurilor precum GCI este consolidarea proceselor societății civile și capacitarea organizațiilor societății civile care sunt insuficient sau deloc recunoscute de propriile lor guverne. Acest aspect este valabil îndeosebi pentru țările partenere care au o înțelegere diferită cu privire la rolul societății civile, în comparație cu UE, și pentru cele care au practici mai puțin dezvoltate atunci când se pune problema consultării societății civile. În mai multe ocazii, în special atunci când partenerul comercial este o țară în curs de dezvoltare, crearea unui GCI a permis capacitarea părților interesate cu experiență esențială și abordarea ascendentă în vederea soluționării problemelor prin intermediul dialogului, al cooperării și al consolidării capacității (9). |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Abordarea „în cooperare”a organizațiilor societății civile poate reprezenta o contribuție relevantă din punctul de vedere al politicilor pentru a asigura o monitorizare inovatoare, eficientă și de succes a punerii în practică a clauzelor acordurilor de liber schimb, chiar și în absența prevederilor cu caracter executoriu. În acest caz, rolul organizațiilor societății civile în contextul comerțului este de a sprijini o abordare pragmatică și flexibilă față de dezvoltarea durabilă, adaptată la condițiile specifice ale țărilor în care se vor institui GCI. Activitatea comună a GCI organizate în acest context între țările partenere și UE poate juca un rol important atât în identificarea problemelor, cât și în propunerea de politici publice pentru soluționarea acestora. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Printre altele, GCI ar trebui să pună un accent special pe ratificarea și respectarea de către părți a standardelor fundamentale de muncă și a convențiilor fundamentale ale Organizației Internaționale a Muncii (OIM), precum și a acordurilor multilaterale de mediu. Punerea în aplicare și asigurarea respectării legislației esențiale concrete, cum ar fi libertatea de asociere, contractele colective de muncă, dialogul social, protecția socială, sănătatea și siguranța, precum și inspecția muncii ar trebui să se afle în centrul activității GCI. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Participarea societății civile prin intermediul GCI contribuie la menținerea și îmbunătățirea protecției consumatorilor, la luarea în considerare a implicațiilor asupra mediului și la asigurarea respectării depline a obiectivelor de durabilitate, precum și la examinarea oportunităților pentru întreprinderile mici și mijlocii. De asemenea, GCI pot verifica posibilele consecințe sociale negative în privința egalității de șanse între femei și bărbați și a drepturilor persoanelor cu handicap și ale altor minorități, precum și în privința accesului egal la serviciile de interes general. Organizațiile consumatorilor și-au exprimat sprijinul pentru acordurile de liber schimb încheiate de UE și au solicitat ca protecția consumatorilor să fie garantată în continuare, după liberalizarea piețelor. Consumatorii au sugerat introducerea unui capitol privind consumatorii în viitoarele acorduri încheiate de UE. Domeniul extins al monitorizării de către GCI ar permite asociațiilor de consumatori să urmărească mai îndeaproape punerea în aplicare a capitolului dedicat consumatorilor. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | GCI ar putea contribui la stabilirea aspectelor prioritare privind punerea în aplicare. După cum arată Comisia Europeană în Raportul său privind obstacolele în calea comerțului și a investițiilor, protecționismul, sub diferitele sale forme, continuă să crească, ceea ce afectează negativ părțile interesate din UE. În situația în care ar observa încălcări ale prevederilor sau o punere în aplicare sub nivelul optim, operatorii economici vor avea în GCI un canal suplimentar, pe care îl au la dispoziție pentru a atrage atenția asupra problemelor existente pe teren, iar GCI va avea posibilitatea să avertizeze cu privire la legăturile posibile dintre ratele de utilizare a preferințelor ALS și obstacolele din calea comerțului, incluse în baza de date privind accesul pe piață. După cum se preciza într-un raport recent (10), nivelul de neutilizare a tarifelor preferențiale din ALS poate fi ridicat și greu de măsurat, în special pentru întreprinderile mici și mijlocii. De asemenea, CESE dorește să reamintească legătura esențială dintre dimensiunea economică și modul în care sunt puse în aplicare tarifele, pe de o parte, și promovarea și protecția locurilor de muncă, pe de altă parte. |
| --- | --- |

3.10.

Extinderea domeniului de aplicare al GCI

| 3.11. | Date fiind aceste beneficii ale implicării societății civile, CESE preconizează că extinderea domeniului de aplicare a monitorizării de către GCI la întregul acord și la toate aspectele acestuia, inclusiv la cele care nu se referă la dezvoltarea durabilă, acordându-le o atenție specială, ar putea să vină în completarea eforturilor depuse de Comisia Europeană pentru promovarea unei mai bune puneri în aplicare a ALS încheiate de UE. Se preconizează că GCI vor avea un impact pozitiv asupra sensibilizării unor cercuri extinse ale societății civile cu privire la beneficiile comerțului liber, bazat pe reguli, durabil și favorabil incluziunii, odată cu abordarea deficiențelor. Monitorizarea punerii în aplicare a ALS este esențială pentru a demonstra atât beneficiile, cât și impactul negativ al acestor acorduri pentru întreprinderi, lucrători, consumatori și cetățeni, în general. În plus, GCI pot să ofere informații concrete și să contribuie la o abordare obiectivă privind acordurile comerciale. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Cel mai probabil, extinderea competenței la aspectele de afaceri ale acordului va ușura acceptarea de către țările partenere a monitorizării de către societatea civilă și va grăbi instituirea GCIt (11). GCI se vor afla (prin alcătuire, mod de lucru etc.) în situația de a aborda corespunzător toate chestiunile generate de toate capitolele ALS și vor avea capacitatea de a implica părțile pertinente ale societății civile. CESE consideră că extinderea domeniului de aplicare al monitorizării la întregul acord va impune stabilirea de priorități, astfel încât să se depună eforturi acolo unde sunt necesare în mod stringent, menținând o reprezentare echilibrată a tuturor intereselor în cadrul programului de lucru al GCI. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | CESE regretă totuși că extinderea domeniului de aplicare nu a fost însoțită de continuarea consolidării mecanismului de monitorizare în ceea ce privește aplicabilitatea efectivă a angajamentelor din capitolele privind comerțul și dezvoltarea durabilă – aspect deosebit de important pentru CESE – precum și rolul important al GCI în garantarea faptului că încălcările acestora sunt detectate și abordate în mod eficace. |
| --- | --- |

3.13.

4.   Aspecte specifice de abordat

Grupurile consultative interne din țările partenere

| 4.1. | Este importantă în special cooperarea cu țările terțe, bazată pe respect și înțelegere reciprocă. Multe guverne ezită să negocieze un capitol privind comerțul și dezvoltarea durabilă și să instituie un mecanism de monitorizare asigurat de societatea civilă. În numeroase țări, implicarea societății civile în monitorizarea punerii în aplicare a capitolelor privind comerțul și dezvoltarea durabilă este adesea organizată în baza unor programe diferite de cele din UE. De exemplu, Canada instituie două GCI, unul în materie de mediu și unul în materie de muncă. Instituirea GCI este un proces gradual, care impune un efort din partea UE, ce vizează sprijinirea organismelor omologe în implicarea societății civile. În opinia CESE, GCI comune cu țara parteneră sunt extrem de importante. Pentru toate acordurile viitoare, CESE solicită crearea unui GCI-GCI (a unui organism comun al societății civile cu țările partenere), și nu doar a unor GCI separate, pentru fiecare parte (12). Cu toate acestea, în cazurile în care există deja alte mecanisme pentru exprimarea opiniei societății civile, cum este cazul acordului de asociere UE-Chile, este esențială menținerea lor, deoarece construirea încrederii și crearea condițiilor de lucru adecvate durează ani întregi. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Printre principalele deficiențe, unele menționate în avize anterioare ale CESE, se numără componența dezechilibrată, întârzierile grave, lipsa sprijinului politic și financiar din partea guvernelor partenere, precum și excluderea celor mai reprezentative organizații dintr-o anumită țară; acestea continuă să reprezinte obstacole clare în calea creării unui omolog adecvat. Alegerea organizațiilor naționale în locul structurilor existente, reprezentative și echilibrate ale societății civile regionale (cazul Americii Centrale și al Mercosur) afectează capacitatea societății civile de a desfășura activități comune la nivel regional, precum și coeziunea regională în sine. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | UE trebuie să convingă – în mod diplomatic, însă cu fermitate – țările partenere cu privire la necesitatea de a respecta acordul privind instituirea de GCI echilibrate și reprezentative; în acest sens, ar trebui să se stabilească un cadru de coordonare între Comisie, SEAE, Parlamentul European și diversele organe constitutive ale acestuia și CESE. |
| --- | --- |

4.3.

Structură și reprezentativitate

| 4.4. | Relevanța GCI se datorează inclusiv structurii acestora, și, în special, reprezentativității și competenței membrilor lor, aspecte esențiale ce trebuie reținute pe viitor și încurajate în țările terțe. Totodată, aceste aspecte trebuie să fie asigurate în procesul de selecție. CESE se așteaptă să fie consultat cu privire la îmbunătățirea procesului de selecție. În cadrul GCI, ar trebui garantată o reprezentare echilibrată a intereselor societății civile. Scopul este să se asigure că dezbaterea sau ordinea de zi nu este dominată de o singură parte interesată sau de un singur subgrup de părți interesate, deoarece dezbaterea sau ordinea de zi ar trebui să încorporeze elemente propuse de toate subgrupurile. |
| --- | --- |

4.4.

Provocări privind eficiența și eficacitatea/logistica și modul de organizare

| 4.5. | Numărul limitat de membri (de obicei, cel mult șase pentru fiecare subgrup) și modul de funcționare asigură eficiența și eficacitatea GCI. CESE recomandă ca GCI să organizeze cel puțin două reuniuni anuale la nivelul UE și ca reuniunile GCI-GCI să fie prevăzute, în mod oficial, în textele viitoarelor acorduri, astfel încât grupurile să se întrunească de două ori pe an (una dintre reuniuni trebuie să fie directă, iar cea de-a doua ar putea fi organizată prin videoconferință, din rațiuni de logistică și bugetare). CESE îndeamnă negociatorii să învețe din experiența altor acorduri de liber schimb, care au instituit GCI pentru fiecare parte, fără includerea posibilității unui dialog comun, recunoscut în cadrul acordurilor. Limitările clare ale acestui model au fost demonstrate. CESE solicită ca reuniunile GCI-GCI din cadrul acordurilor actuale să fie recunoscute în mod oficial de către părțile la acordurile existente. Reuniunile GCI-GCI permit organizațiilor societății civile implicate în mod periodic în exercițiile respective de monitorizare internă să facă schimb de opinii privind problemele legate de punerea în aplicare. Definirea rezultatelor și un program comun de activitate permit membrilor GCI să evalueze progresele înregistrate, să pregătească recomandări comune și să raporteze către instituții și societatea civilă extinsă, asigurând transparența, asumarea răspunderii și continuitatea. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Mai buna coordonare a GCI va asigura o calitate mai bună a monitorizării de către societatea civilă. În lumina cunoștințelor semnificative dobândite în cadrul fiecărui GCI, CESE recomandă organizarea anuală la Bruxelles a unei conferințe a tuturor membrilor GCI la nivelul UE, care să permită schimbul de experiență din cadrul GCI din care fac parte. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Structura viitoarelor grupuri consultative interne ar trebui să reflecte gama de subiecte care vor face parte din programul de lucru. Situația impune participarea organizațiilor care dețin expertiza tehnică privind toate aspectele acordurilor comerciale și au interese directe în acestea. Pentru ca monitorizarea efectuată de GCI să acopere corespunzător toate aspectele ALS, GCI trebuie să aibă experiența necesară la nivel intern și să poată avea totodată capacitatea de a extinde participarea și de a consulta părți interesate externe. GCI ar trebui, de asemenea, să aibă posibilitatea de a organiza o audiere anuală. Cooperarea cu organismele instituționale naționale care reprezintă societatea civilă – omologe ale CESE la nivel național – ar fi un avantaj pentru extinderea dialogului în afara Bruxelles-ului și pentru implicarea unui public mai numeros, în afara configurației actuale, care favorizează organizațiile cu sediul la Bruxelles. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Instituirea de organisme multiple în cadrul aceluiași acord creează confuzie în rândul partenerilor comerciali ai UE (13) și impune o povară atât asupra țărilor terțe, cât și asupra CESE. Este inutilă și ineficientă reprezentarea dublă a societății civile, atât în cadrul larg al AA, cât și în capitolul referitor la comerț și dezvoltare durabilă. De exemplu, în cazul acordurilor de asociere cu Moldova, Georgia și Ucraina, sunt instituite două organisme diferite: pilonul politic al acordului instituie o platformă a societății civile care este competentă cu privire la toate chestiunile în temeiul acordului, în timp ce pilonul comerțului din cadrul acordului instituie un GCI. CESE solicită UE să prevadă mecanisme consultative mixte, care să fie competente cu privire la toți pilonii viitoarelor acorduri de asociere, începând cu acordurile renegociate cu Chile și Mexic și, pe viitor, cu Mercosur. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | S-a observat că nu s-au abordat imediat încălcările unor prevederi, raportate în trecut de un GCI. Ar trebui prevăzut un mecanism de raportare care să permită organizațiilor societății civile din cadrul viitoarelor GCI să raporteze problemele legate de punerea în aplicare sau să prezinte sugestii de îmbunătățire. De asemenea, CESE recomandă ca președintele unui GCI să aibă dreptul de a prezenta punctele de vedere ale grupului său comitetelor pentru comerț și dezvoltare durabilă, care ar trebui să răspundă la problemele semnalate și la recomandările GCI, într-un interval de timp rezonabil. CESE salută angajamentul Comisiei Europene în sensul unui mecanism structurat, transparent și de tratare a plângerilor în funcție de durată pentru punerea în aplicare a capitolelor privind comerțul și dezvoltarea durabilă pe viitor. O astfel de implicare ar trebui să stea, de asemenea, la baza abordării viitoare. |
| --- | --- |

4.9.

Sporirea transparenței și strategia de comunicare

| 4.10. | Înainte de instituirea organismelor societății civile, CESE depune eforturi considerabile pentru crearea GCI/a comitetelor consultative, cu mult timp înainte de punerea în aplicare a acordului. Acesta este, în special, cazul Americii Centrale, al Canadei, al Japoniei, al Republicii Chile, al Mercosur sau al Ucrainei, în care membrii CESE au luat legătura cu organizațiile și guvernele partenere, pentru a le sensibiliza cu privire la necesitatea de a pregăti viitoarea noastră activitate comună. Eforturile CESE ar trebui sprijinite de către Parlamentul European, DG Comerț și SEAE, astfel încât organizațiile societății civile din țările partenere să fie informate cu privire la necesitatea de a institui aceste organisme ale societății civile și de a le face operaționale cât mai repede cu putință, după intrarea în vigoare a acordului. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | După instituirea GCI și pentru a asigura vizibilitatea acestora, CESE recomandă lansarea unei campanii de comunicare și actualizarea periodică a paginii web specifice cu documentele reuniunilor, inclusiv ordinea de zi și procesele-verbale. Ar putea fi instituită în acest scop o platformă informatică menită să faciliteze schimburile dintre GCI ale UE și GCI ale țărilor partenere. Ar trebui folosite, de asemenea, și platformele de comunicare socială. |
| --- | --- |

4.11.

Resurse necesare

| 4.12. | Atât CESE, cât și Comisia Europeană au furnizat, până în prezent, resurse financiare și umane în vederea funcționării GCI. Din 2018, Comisia a alocat un buget de trei milioane de euro pentru trei ani. Un contractant extern va fi responsabil pentru organizarea logistică a reuniunilor GCI. |
| --- | --- |

4.12.

| 4.13. | Ar trebui asigurat sprijin financiar suplimentar, pentru punerea în aplicare a acordurilor viitoare, în special de către guvernele partenere. Instituțiile UE ar trebui să discute, în permanență, această problemă cu guvernele țărilor partenere, pentru a căuta împreună soluții durabile pe termen mai lung. CESE consideră că textul acordurilor ar trebui să prevadă, în mod explicit, angajamentul ca organismele societății civile avute în vedere să fie finanțate corespunzător și susținute din punct de vedere politic și logistic și de către guvernele partenere. |
| --- | --- |

4.13.

5.   CESE și GCI

| 5.1. | La solicitarea Comisiei Europene, CESE sprijină GCI prin intermediul membrilor și secretariatului său. CESE consideră valoroasă participarea sa și dorește să facă parte în continuare din toate GCI. Comitetul recomandă ca mandatul membrilor GCI să fie stabilit la cinci ani, pentru a asigura stabilitatea și continuitatea. Cu toate acestea, membrii președinției ar trebui să se schimbe o dată la 2 ani și jumătate. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | CESE permite o funcționare structurată și organizată a GCI, contribuind la identificarea organismelor omologe din țara parteneră, la stabilirea ordinii de zi, la desfășurarea reuniunilor, la raportarea către instituțiile UE și societatea civilă, precum și la asigurarea asumării răspunderii. Din aceste motive, CESE consideră că se situează pe cea mai bună poziție pentru a prezida GCI europene și, ca atare, propune ca viitoarele acorduri de liber schimb să cuprindă dispoziții în acest sens. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Se preconizează că, în ceea ce privește CESE, costurile prezenței sale în GCI se vor dubla în următorii trei ani și se vor tripla pentru a acoperi ALS negociate în prezent. Se preconizează că statutul CESE de membru al GCI va necesita implicarea a încă aproximativ 50 de membri ai CESE. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Prin urmare, GCI vor reprezenta o provocare pentru CESE în ceea ce privește resursele financiare și umane. Potrivit estimărilor, date fiind toate GCI existente și viitoare, costul anual ar putea ajunge până la 24 % din bugetul actual al Secțiunii pentru Relații Externe dedicat membrilor. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | În ceea ce privește resursele umane, va trebui consolidat și secretariatul acestei secțiuni, iar bugetul său pentru misiuni trebuie sporit. Pe baza acordului dintre CESE și Comisia Europeană (DG Comerț), Secțiunea pentru Relații Externe (REX) a CESE furnizează servicii de secretariat pentru GCI stabilite în UE și asigură legătura cu GCI din țările partenere, în chestiuni legate de reuniunile comune anuale și de cooperare între două sesiuni. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | CESE dorește să atragă atenția în mod special asupra activității de secretariat, desfășurată de funcționarii CESE, care facilitează activitatea GCI în domenii care depășesc sfera pur organizațională. GCI beneficiază de experiența amplă a personalului CESE în ceea ce privește sprijinirea consultărilor societății civile, atât în cadrul UE, cât și în țări sau regiuni terțe (secretariatul Comisiei REX gestionează în prezent 17 organisme comune cu țări terțe). Secretariatul:






  — | le oferă membrilor consiliere politică în activitatea lor; |
| --- | --- | --- |

5.6.

—

le oferă membrilor consiliere politică în activitatea lor;

| — | sprijină președinția GCI în stabilirea ordinii de zi și întocmește procesele-verbale ale ședințelor; |
| --- | --- |

—

sprijină președinția GCI în stabilirea ordinii de zi și întocmește procesele-verbale ale ședințelor;

| — | oferă consiliere privind potențialii vorbitori, experții și organizațiile societății civile care ar putea fi invitați; |
| --- | --- |

—

oferă consiliere privind potențialii vorbitori, experții și organizațiile societății civile care ar putea fi invitați;

| — | pregătește documentele reuniunii și facilitează un flux constant de informații destinat membrilor GCI cu privire la subiecte de interes; |
| --- | --- |

—

pregătește documentele reuniunii și facilitează un flux constant de informații destinat membrilor GCI cu privire la subiecte de interes;

| — | își utilizează rețeaua de contacte din cadrul altor instituții ale UE și al organizațiilor internaționale pentru a facilita schimburile dintre GCI și aceste instituții. |
| --- | --- |

—

își utilizează rețeaua de contacte din cadrul altor instituții ale UE și al organizațiilor internaționale pentru a facilita schimburile dintre GCI și aceste instituții.

Totuși, această sarcină presupune din ce în ce mai mult efort, atât din punct de vedere economic, cât și uman.

| 5.7. | CESE își exprimă recunoștința față de Parlamentul European, care s-a pronunțat în favoarea unei creșteri a bugetului pentru membri și angajați în 2017 și 2018, nutrind speranța că acest sprijin poate fi menținut pe viitor. CESE solicită autorităților bugetare un buget suplimentar, pe măsura cheltuielilor curente preconizate de Comisie pentru a sprijini grupurile consultative interne în desfășurarea lucrărilor prevăzute, atât din punct de vedere cantitativ, cât și calitativ. |
| --- | --- |

5.7.

| 5.8. | Resursele reduse impun, la instituirea unui GCI, limitarea participării la trei membri ai CESE pentru un GCI obișnuit și la șase membri doar în situații excepționale, cum ar fi:






  — | un GCI pentru o țară/zonă care asigură peste 100 de miliarde de euro din volumul total al comerțului UE pe an; |
| --- | --- | --- |

5.8.

—

un GCI pentru o țară/zonă care asigură peste 100 de miliarde de euro din volumul total al comerțului UE pe an;

| — | sau investiții ale UE de peste 100 de miliarde de euro; |
| --- | --- |

—

sau investiții ale UE de peste 100 de miliarde de euro;

| — | sau care are o importanță însemnată din perspectivă geopolitică și strategică; |
| --- | --- |

—

sau care are o importanță însemnată din perspectivă geopolitică și strategică;

| — | sau în cazul în care sunt deosebit de relevante considerațiile privind durabilitatea. |
| --- | --- |

—

sau în cazul în care sunt deosebit de relevante considerațiile privind durabilitatea.

Ar putea fi luate în considerare criterii asemănătoare pentru a stabili dacă se va institui sau nu un GCI. UE a încheiat acorduri comerciale cu 69 de țări și regiuni de pe glob. Nu toate ar necesita instituirea unui GCI.

CESE și instituțiile UE

| 5.9. | Rolul pe care îl joacă GCI în relația cu UE diferă de cel care le revine în relația cu țara parteneră. În ceea ce privește UE, GCI raportează în principal Comisiei Europene și ar fi important ca, pe viitor, să poată raporta și Parlamentului și Consiliului. În ceea ce privește Parlamentul European, raportarea se face în prezent ad-hoc, neoficial, fie la solicitarea Comisiei INTA, fie la solicitarea uneia dintre delegațiile PE pentru relații cu țările terțe. Ar putea fi prevăzut un mecanism mai structurat, de consultare periodică. |
| --- | --- |

5.9.

Bruxelles, 23 ianuarie 2019.

Președintele

Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  Avizul CESE pe tema „Capitolele privind comerțul și dezvoltarea durabilă (CDD) din acordurile de liber schimb (ALS) încheiate de UE”(JO C 227, 28.6.2018, p. 27).

1

(2)  Avizul CESE pe tema „Către un acord de asociere UE-Mercosur”, punctul 6 (JO C 283, 10.8.2018, p. 9).

2

(3)  Avizul CESE pe tema „Capitolele privind comerțul și dezvoltarea durabilă (CDD) din acordurile de liber schimb (ALS) încheiate de UE”(JO C 227, 28.6.2018, p. 27).

3

(4)  Scrisoarea adresată de domnul Antonio Tajani, președintele Parlamentului European, domnului Luca Jahier, președintele Comitetului Economic și Social European, la 11 octombrie 2018.

4

(5)  Documentul neoficial al serviciilor Comisiei, intitulat „Feedback și calea de urmat pentru îmbunătățirea punerii în aplicare și a asigurării respectării capitolelor privind comerțul și dezvoltarea durabilă din acordurile de liber schimb ale UE”, a făcut bilanțul dezbaterii care a implicat consultări cu statele membre ale UE, Parlamentul European și societatea civilă. http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2018/february/tradoc_156618.pdf

5

(6)  Avizul CESE pe tema „Capitolele privind comerțul și dezvoltarea durabilă (CDD) din acordurile de liber schimb (ALS) încheiate de UE”(JO C 227, 28.6.2018, p. 27), Avizul CESE pe tema „Către un acord de asociere UE-Mercosur”(JO C 283, 10.8.2018, p. 9) și Avizul CESE pe tema „Acordul de liber schimb între UE și Republica Coreea – capitolul privind comerțul și dezvoltarea durabilă”(JO C 81, 2.3.2018, p. 201).

6

(7)  Idee elaborată în detaliu la punctul 4.8.

7

(8)  A se vedea consultarea oficială organizată în 2018 de DG Comerț cu guvernul coreean cu privire la situația drepturilor sindicatelor în Coreea și cu privire la neratificarea de către Coreea a anumitor convenții ale OIM, după cum a solicitat în repetate rânduri GCI al UE pentru Coreea.

8

(9)  Damien Raess, pagina 13.

9

(10)  Raportul UNCTAD și al Comisiei naționale pentru comerț din Suedia.

10

(11)  De exemplu, în 2018, printre dificultățile de punere în aplicare a acordului de liber schimb cu Coreea se numără ratificarea și punerea în aplicare a convențiilor OIM, exportul de carne de vită către Coreea, remunerația pentru drepturile de proprietate intelectuală, cadrul de reglementare, accesul pe piață pentru produse electronice, autovehicule și utilaje, precum și îmbunătățirea procedurilor vamale. Alte acorduri de liber schimb vor prezenta, evident, probleme proprii.

11

(12)  Avizul CESE pe tema „Către un acord de asociere UE-Mercosur”, punctul 6 (JO C 283, 10.8.2018, p. 9).

12

(13)  Avizul CESE pe tema „Capitolele privind comerțul și dezvoltarea durabilă (CDD) din acordurile de liber schimb (ALS) încheiate de UE”(JO C 227, 28.6.2018, p. 27).

13

---

III Acte pregătitoare

COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN

Comitetul Economic și Social European

| 10.5.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 159/38 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 159/38

---

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Propunerea de directivă a Consiliului de modificare a Directivei 2006/112/CE în ceea ce privește introducerea măsurilor tehnice detaliate privind funcționarea sistemului definitiv de TVA pentru impozitarea comerțului dintre statele membre

[COM(2018) 329 final – 2018/0164 (CNS)]

(2019/C 159/05)

Raportor: Krister ANDERSSON

Coraportor: Giuseppe GUERINI

| Consultare | Consiliul Uniunii Europene, 11.7.2018 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 113 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru uniunea economică și monetară și coeziune economică și socială |
| Data adoptării în secțiune | 20.12.2018 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 24.1.2019 |
| Sesiunea plenară nr. | 540 |
| Rezultatul votului (voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri) | 163/0/2 |

Consultare

Consiliul Uniunii Europene, 11.7.2018

Temei juridic

Articolul 113 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru uniunea economică și monetară și coeziune economică și socială

Data adoptării în secțiune

20.12.2018

Data adoptării în sesiunea plenară

24.1.2019

Sesiunea plenară nr.

540

Rezultatul votului (voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri)

163/0/2

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | CESE salută propunerea Comisiei de a înlocui sistemul tranzitoriu de TVA pentru impozitarea comerțului dintre statele membre, instituit cu mai mult de 25 de ani în urmă și aflat încă în vigoare. Depășirea regimului tranzitoriu reprezintă un pas esențial pentru finalizarea trecerii la sistemul de TVA bazat pe principiul destinației definitive pentru impozitarea bunurilor în relațiile business-to-business (B2B) și este o realizare importantă, care demonstrează consolidarea continuă a pieței interne a UE. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | CESE îndeamnă încă o dată Comisia (1) să examineze modalitățile de a aplica cât mai curând posibil un sistem comun pentru servicii și bunuri, diminuând astfel problemele previzibile generate de existența a două sisteme diferite, pentru bunuri și, respectiv, pentru servicii. Cu toate acestea, Comisia a susținut în mod repetat o trecere treptată, în două etape, la noul regim, bunurile fiind vizate într-o primă etapă, iar serviciile în etapa ulterioară, cea de-a doua. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | CESE subliniază că este important să se continue eforturile în perspectiva celei de-a doua etape, deoarece tratarea bunurilor și serviciilor în același mod în scopuri de TVA ar fi mai prielnică creșterii economice și mai eficientă în combaterea fraudei. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | CESE subliniază că, deși propunerea Comisiei este amplă și bine elaborată, unele chestiuni importante rămân încă nesoluționate. Sistemul propus ar avea, într-adevăr, de câștigat de pe urma unor dispoziții clare sau a unei mai mari clarități în ceea ce privește regulile pentru creanțele neperformante și gestionarea rambursărilor în cadrul ghișeului unic. De asemenea, ar putea fi oferite și perfecționate definiții suplimentare ale unor concepte precum „piață” și „platforme”. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | CESE observă că sistemul propus va genera efecte asupra fluxului de numerar ca urmare a aplicării TVA la livrările de bunuri B2B transfrontaliere, ducând la un venit aferent fluxului de numerar pentru vânzător și la un cost aferent fluxului de numerar pentru cumpărător. Cu toate acestea, costul capitalului va fi, în general, mai mare, deoarece perioada de recuperare a TVA va fi întotdeauna mai lungă decât perioada în care TVA este deținută de către vânzător. În plus, prin sistemul ghișeului unic, va apărea o perioadă de returnare diferențiată, din cauza perioadelor de raportare ale statelor membre, a termenelor de plată către autoritățile fiscale locale și a eficienței autorității fiscale în returnarea TVA către țara cumpărătorului. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | CESE solicită ca aceste aspecte să fie analizate mai bine, pentru a preveni efectele negative asupra pieței unice și pentru a asigura siguranța și previzibilitatea noului sistem de TVA în curs de elaborare, reducând astfel costurile de conformare și sarcinile administrative. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | CESE solicită criterii clare și proporționale cu privire la conceptul de „persoană impozabilă atestată” (CTP), care să fie puse în aplicare la nivelul statelor membre, cu scopul de a facilita un acces cât mai larg la acest statut. Pentru a atinge obiectivul regimului impozitării la destinație, ar fi benefică armonizarea intervalului de timp în care statele membre trebuie să proceseze cererea de acordare a statutului de persoană impozabilă atestată. Statele membre ar trebui să gestioneze rapid cererea, pentru a permite întreprinderilor să funcționeze în continuare fără întreruperi, întârzieri și sarcini administrative inutile cauzate de insecuritate. În același timp, funcționarea statutului de persoană impozabilă atestată ar trebui să fie monitorizată cu atenție de către Comisia Europeană, pentru a evita posibilele abuzuri și lipsa uniformității în reglementare, în special în primele luni de aplicare. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | CESE subliniază faptul că buna funcționare a ghișeului unic este esențială pentru punerea în aplicare a noului sistem de impozitare la destinație. Fără un ghișeu unic pe deplin dezvoltat, care să se bazeze pe auditurile din statul membru de origine, pe simplificări ajustabile și pe capacitatea de a compensa TVA achitată în amonte în toate statele membre, orice sistem bazat pe impozitarea la destinație va crește dramatic sarcina administrativă, în special pentru IMM-uri. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | CESE este îngrijorat de faptul că propunerea actuală se poate dovedi a fi un obstacol prohibitiv atât pentru IMM-uri, cât și pentru întreprinderile nou-înființate. CESE consideră că sistemul de taxare inversă ar trebui să fie acordat tuturor livrărilor transfrontaliere de bunuri B2B, până când sistemul definitiv va fi instituit pe deplin, iar rambursarea TVA se va face în timp util. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | CESE recomandă o investiție adecvată în resurse de hardware/software IT pentru a dezvolta în mod corespunzător un ghișeu unic solid și fiabil, capabil să gestioneze eficient un volum considerabil de informații sensibile, garantând o funcționare rapidă și sigură a sistemului, în beneficiul întreprinderilor europene și al administrațiilor fiscale. Astfel de investiții prezintă o importanță strategică pentru evitarea rezultatelor negative în perioada de tranziție de la vechiul sistem la cel nou, care va presupune costuri semnificative de adaptare ce ar trebui minimizate, pe cât posibil, printr-o digitalizare adecvată. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | CESE subliniază necesitatea continuării cooperării între statele membre în vederea combaterii fraudei și a analizării continue a acestei chestiuni, pentru a garanta că sistemul propus nu va conduce la noi tipuri de fraude și la scăderea nivelului de colectare. O impozitare a tranzacțiilor transfrontaliere B2B va crește valoarea totală a TVA în sistem, ceea ce poate duce la apariția altor tipuri de fraudă, la diferențe între încasările teoretice și cele efective de TVA și la reducerea nivelului de colectare. O persoană impozabilă dintr-un stat membru cu un deficit ridicat de încasare a TVA va acționa în calitate de colector pentru statele membre cu un deficit mai scăzut de încasare a TVA. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | CESE recomandă întărirea colaborării dintre autoritățile fiscale și de punere în aplicare a legislației naționale, astfel încât noul sistem de TVA bazat pe impozitarea la destinație să devină mai eficace atât în ceea ce privește lupta împotriva fraudei, cât și fiabilitatea, în beneficiul întreprinderilor europene. O astfel de colaborare ar trebui să includă, printre altele, un schimb automat de informații și date, dar și rapoarte și analize periodice privind funcționarea noului regim, în special în timpul primilor ani de aplicare a acestuia. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | În cele din urmă, CESE consideră că întreprinderile europene ar putea profita de pe urma unei ample acțiuni de comunicare desfășurate de Comisie, care să explice, în mod adecvat, în termeni clari și concreți, principalele caracteristici ale noului sistem de TVA, precum și avantajele practice preconizate ale reformei TVA pentru întreprinderile europene și dezvoltarea lor. |
| --- | --- |

1.13.

2.   Introducere și context

| 2.1. | În cadrul Planului său de acțiune privind TVA, adoptat în aprilie 2016 (2), Comisia Europeană a publicat o propunere de directivă a Consiliului de introducere a modificărilor tehnice detaliate ale normelor UE privind taxa pe valoarea adăugată („TVA”) (3). Directiva propusă modifică aproximativ 200 de articole din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 (4), care va fi adaptată pentru a introduce măsurile tehnice detaliate privind funcționarea sistemului definitiv de TVA pentru impozitarea comerțului dintre statele membre (pe baza principiului destinației). |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Propunerea Comisiei înlocuiește normele tranzitorii în vigoare de la 1 ianuarie 1993 și conține dispoziții detaliate privind comerțul business-to-business (B2B) în interiorul Uniunii, în conformitate cu care operațiunile interne și cele transfrontaliere cu bunuri ar urma să fie tratate în același mod. În plus, aceasta reprezintă prima dintre cele două etape de reglementare – una care acoperă bunurile, cealaltă serviciile – avute în vedere de Comisie pentru a realiza un sistem definitiv de TVA mai simplu și mai puțin vulnerabil la fraudă pentru comerțul în interiorul Uniunii. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Propunerea Comisiei atrage după sine modificări considerabile ale Directivei privind TVA, pentru ca întreprinderile și bugetele naționale să se bucure de următoarele beneficii: (i) simplificarea modului în care sunt impozitate bunurile, (ii) dezvoltarea unui singur portal online („ghișeu unic”) pentru comercianți, (iii) reducerea birocrației și (iv) stabilirea faptului că vânzătorul este, în general, responsabil pentru colectarea TVA. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Principalele modificări includ eliminarea conceptului de „achiziție intracomunitară de bunuri”, potrivit căruia, în scopuri de TVA, comerțul de bunuri între întreprinderi este împărțit în două tranzacții: o vânzare scutită de TVA în statul membru de origine și o achiziție impozabilă în statul membru de destinație. Acest concept va fi înlocuit cu unul nou, cel de „livrare de bunuri în interiorul Uniunii”, potrivit căruia o livrare de bunuri B2B transfrontalieră în interiorul Uniunii va genera o singură tranzacție în scopuri de TVA. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Modificările propuse de Comisie includ, de asemenea: (i) o nouă excepție de la regula generală potrivit căreia locul livrării în cazul unei livrări de bunuri în interiorul Uniunii este considerat locul unde se află bunurile în momentul în care se încheie expedierea sau transportul bunurilor către client; (ii) un amendament care stabilește o normă unică pentru momentul exigibilității TVA pentru livrările în interiorul Uniunii; (iii) un nou articol potrivit căruia TVA se plătește de către persoana căreia îi sunt livrate bunurile, în măsura în care persoana respectivă este o persoană impozabilă atestată. Potrivit Comisiei, prin această propunere ar urma să se reducă și fraudele transfrontaliere în domeniul TVA, cu până la 41 de miliarde EUR pe an. |
| --- | --- |

2.5.

3.   Observații generale

| 3.1. | CESE salută propunerea Comisiei de a înlocui sistemul tranzitoriu de TVA pentru impozitarea comerțului dintre statele membre, instituit cu mai mult de 25 de ani în urmă și aflat încă în vigoare. Depășirea regimului tranzitoriu reprezintă un pas esențial pentru finalizarea trecerii la sistemul de TVA bazat pe principiul destinației definitive pentru impozitarea bunurilor în relațiile business–to–business (B2B) și este o realizare importantă, care demonstrează consolidarea continuă a pieței interne a UE. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | CESE își exprimă preocuparea cu privire la costurile pentru întreprinderi și pentru IMM-uri în special. Acestea trebuie să își adapteze sistemele astfel încât să respecte normele comerciale atât în interiorul, cât și în afara Europei. Este extrem de important ca propunerea sau punerea în aplicare a acesteia să nu presupună noi cerințe de raportare în scopuri de TVA, deoarece astfel de modificări nu ar face decât să ducă la creșterea costurilor de conformare. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | În avizele sale anterioare, CESE a îndemnat Comisia să examineze modalitățile de a aplica cât mai curând posibil un sistem comun pentru servicii și bunuri, diminuând astfel problemele previzibile generate de existența a două sisteme diferite, pentru bunuri și, respectiv, pentru servicii (5). Cu toate acestea, Comisia a susținut în mod repetat o trecere treptată, în două etape, la noul regim. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Astfel, înainte de a include serviciile, Comisia și autoritățile fiscale naționale vor putea să evalueze rezultatele noului sistem de TVA bazat pe impozitarea la destinație în ceea ce privește: (i) eficacitatea în lupta împotriva fraudei; (ii) costurile de conformare pentru întreprinderile europene; (iii) gestionarea noului cadru de către autoritățile fiscale. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | CESE speră ca alegerea unei tranziții progresive și mai lente la noul regim de TVA să poată permite, în viitorul apropiat, construirea unui sistem definitiv unic și eficient, care să acopere atât bunurile, cât și serviciile. Cu ocazia punerii în aplicare treptate, s-ar putea trage concluzii utile de pe urma primelor rezultate operaționale oferite de noul regim numai în ceea ce privește bunurile. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Cu toate acestea, ar trebui remarcat că sistemul definitiv de TVA reprezintă cea de-a doua etapă de trecere de la sistemul tranzitoriu, așteptată de peste 25 de ani. Prin urmare, CESE subliniază importanța continuării acțiunilor în vederea punerii în aplicare a celei de a doua etape. În cazul în care bunurile și serviciile ar fi tratate în același mod, sistemul de TVA ar fi mai favorabil creșterii și mai rezistent la fraudă. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Deși propunerea este amplă, CESE dorește să sublinieze faptul că unele chestiuni rămân nesoluționate. De exemplu, sistemul propus ar avea de câștigat de pe urma unor dispoziții clare sau a unei mai mari clarități în ceea ce privește regulile pentru creanțele neperformante, gestionarea rambursărilor în cadrul ghișeului unic, plățile în cont și definițiile „pieței online”, „platformelor” etc. Incertitudinile existente, împreună cu un flux de numerar negativ, vor determina întreprinderile să ia măsuri de minimizare a riscurilor. CESE dorește ca aceste aspecte să fie analizate în continuare, pentru a preveni efectele negative asupra pieței unice. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Pe de altă parte, trebuie remarcat că întreprinderile europene ar putea profita de pe urma unei ample acțiuni de comunicare desfășurate de Comisie, care să explice, în mod adecvat, în termeni clari și concreți, principalele caracteristici ale noului sistem de TVA, precum și avantajele concrete preconizate ale reformei TVA, pentru a sprijini întreprinderile europene și dezvoltarea lor. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | O impozitare a tranzacțiilor transfrontaliere B2B va crește valoarea totală a TVA în sistem. Acest lucru poate duce la apariția altor tipuri de fraudă, sustrageri și reducerea nivelului de colectare. O persoană impozabilă dintr-un stat membru cu un deficit ridicat de încasare a TVA va acționa în calitate de colector pentru statele membre cu un deficit mai scăzut de încasare a TVA. Prin urmare, CESE subliniază necesitatea continuării cooperării între statele membre în vederea combaterii fraudei și a analizării continue a acestei chestiuni, pentru a garanta că sistemul propus nu va conduce la noi tipuri de fraude și la scăderea nivelului de colectare. |
| --- | --- |

3.9.

4.   Principalele modificări aduse Directivei 2006/112/CE

| 4.1. | Împărțirea actuală a unei operațiuni cu bunuri în două părți în scopuri de TVA – o livrare scutită fiscal în jurisdicția de plecare a bunurilor și o „achiziție intracomunitară” impozitată în statul de destinație – va fi înlocuită cu o singură tranzacție, numită „livrare de bunuri în interiorul Uniunii”, cuvântul „Comunitate” fiind înlocuit cu cuvântul „Uniune” (6). |
| --- | --- |

4.1.

| 4.1.1. | Trecerea la o tranzacție unică este necesară pentru realizarea noului sistem de TVA bazat pe principiul destinației și va simplifica, probabil, gestionarea administrativă a tranzacțiilor unice. Pe de altă parte, eliminarea trimiterii la „Comunitatea Europeană” în întregul text al Directivei 2006/112/CE este o adaptare necesară a textului în lumina noii formulări instituționale introduse în Tratatul de la Lisabona, care se referă la „Uniunea Europeană”. |
| --- | --- |

4.1.1.

| 4.1.2. | „«Livrare de bunuri în interiorul Uniunii» înseamnă o livrare de bunuri efectuată de către o persoană impozabilă pentru o persoană impozabilă sau pentru o persoană juridică neimpozabilă, prin care bunurile sunt expediate sau transportate de către furnizor sau pe seama acestuia sau al persoanei care achiziționează bunurile în interiorul Uniunii, dintr-un stat membru în altul” (7). |
| --- | --- |

4.1.2.

| 4.1.3. | Este important de menționat că o astfel de noțiune cuprinzătoare nu va include: (i) furnizarea de bunuri cu asamblare sau instalare, cu sau fără probă; (ii) livrarea de bunuri scutite în temeiul articolelor 148 sau 151 din Directiva 2006/112/CE; (iii) bunurile care fac obiectul schemelor forfetare pentru agricultori (8). Atunci când sunt efectuate transfrontalier, aceste tranzacții nu duc în prezent la livrări și achiziții intracomunitare, iar noul text confirmă acest regim specific. |
| --- | --- |

4.1.3.

| 4.1.4. | CESE consideră că scutirile menționate mai sus constituie confirmări utile ale dispozițiilor deja incluse în Directiva 2006/112/CE în ceea ce privește bunurile specifice enumerate și, prin urmare, pot să garanteze coerența și securitatea normelor privind TVA în întreaga piață unică cu ocazia punerii în aplicare inițiale a noului sistem. |
| --- | --- |

4.1.4.

| 4.2. | Noțiunea de livrare de bunuri în interiorul Uniunii este completată de introducerea unei mențiuni specifice în Directiva 2006/112/CE privind „locul de livrare a bunurilor”, care determină statul membru în care este datorată TVA. Normele generale existente în acest sens sunt confirmate, însă cu o nouă excepție (9), potrivit căreia „locul livrării în cazul livrărilor de bunuri în interiorul Uniunii este considerat a fi locul în care se află bunurile în momentul în care se încheie expedierea sau transportul acestor bunuri către client” (10). |
| --- | --- |

4.2.

| 4.2.1. | CESE sprijină ideea care justifică ambele alegeri normative ale Comisiei, deoarece ele vizează în mod clar dezvoltarea noului sistem bazat pe destinație, iar menținerea unor excepții ample, bazate pe principiul statului de origine, ar putea afecta coerența noului cadru în materie de TVA, reducând previzibilitatea legii și, eventual, sporind atât costurile de conformare pentru întreprinderi, cât și sarcinile administrative pentru autoritățile fiscale. |
| --- | --- |

4.2.1.

| 4.2.2. | Cu toate acestea, este important să se analizeze în continuare efectele sistemului propus asupra fluxului de numerar. În prezent, nu există efecte în materie de flux de numerar ca urmare a aplicării TVA livrărilor de bunuri B2B transfrontaliere. Sistemul propus va duce, dimpotrivă, la un venit aferent fluxului de numerar pentru vânzător și la un cost aferent fluxului de numerar pentru cumpărător (11). |
| --- | --- |

4.2.2.

| 4.2.3. | Cu toate acestea, costul capitalului va fi, în general, mai mare, deoarece perioada de recuperare a TVA va fi în mod normal mai lungă decât perioada în care TVA este deținută de către vânzător. Acest lucru se datorează faptului că multe state membre tind să amâne rambursarea TVA. Costurile de capital vor varia în funcție de perioadele de raportare ale statelor membre, de termenele de plată către autoritățile fiscale locale și de eficiența autorității fiscale în returnarea TVA către cumpărător. Costurile de capital constituie o preocupare mai ales pentru statele membre mici, cu volum mare de exporturi. |
| --- | --- |

4.2.3.

| 4.2.4. | Asemenea implicații asupra fluxului de numerar și a lichidității întreprinderilor europene ar trebui luate în considerare în mod corespunzător de către autoritățile fiscale europene și naționale și abordate în mod eficient, evitând întârzierea la rambursare și costurile aferente. Modificările în lanțurile de aprovizionare, ca urmare a efectelor fluxurilor de numerar, riscă să îngreuneze comerțul în interiorul Uniunii și pot împiedica realizarea pieței unice. |
| --- | --- |

4.2.4.

| 4.3. | Principiul care stipulează că TVA se plătește de către orice persoană impozabilă care efectuează o livrare de bunuri impozabilă rămâne o piatră de temelie a sistemului de TVA, cu excepția anumitor cazuri enumerate deja la articolul 193 din Directiva 2006/112/CE, completate acum de o nouă derogare în temeiul articolului 194a. În temeiul unei astfel de derogări, în cazul în care furnizorul nu este stabilit în statul în care este datorată TVA, TVA se plătește de către persoana căreia i se furnizează bunurile, în măsura în care este o persoană impozabilă atestată („CTP”) (12). |
| --- | --- |

4.3.

| 4.3.1. | În ceea ce privește persoana impozabilă atestată, CESE înțelege argumentul care permite întreprinderilor cu o fiabilitate fiscală dovedită să beneficieze de măsuri de simplificare adecvate. Cu toate acestea, după cum se menționează în avizul ECO/442, „Pachetul privind reforma sistemului de TVA (I)”, conceptul de persoană impozabilă atestată ar trebui să fie susținut de criterii clare și transparente de punere în aplicare, care să permită întreprinderilor, în special IMM–urilor, să beneficieze de statutul de persoană impozabilă atestată. |
| --- | --- |

4.3.1.

| 4.3.2. | Comitetul subliniază că, pentru a obține beneficiile așteptate, este important să se permită unei persoane impozabile care transferă prestații mixte să aplice simplificările prevăzute tuturor părților unei tranzacții. Prin introducerea forțată a unei împărțiri fictive a tranzacției, simplificarea avută în vedere riscă să devină o complicație. |
| --- | --- |

4.3.2.

| 4.3.3. | În acest sens, este esențial ca în statele membre să fie puse în aplicare criterii armonizate, clare și proporționale, pentru a facilita accesul cât mai larg la statutul de persoană impozabilă atestată. În același timp, funcționarea statutului de persoană impozabilă atestată ar trebui să fie monitorizată cu atenție de către Comisia Europeană, pentru a evita posibilele abuzuri și lipsa uniformității în reglementare, în special în primele luni de aplicare. |
| --- | --- |

4.3.3.

| 4.3.4. | Pentru a atinge obiectivul regimului, ar fi benefică armonizarea intervalului de timp în care statele membre trebuie să proceseze cererea de acordare a statutului de persoană impozabilă atestată. Statele membre ar trebui să gestioneze rapid această cerere, pentru a permite întreprinderilor să funcționeze în continuare fără întreruperi, întârzieri și sarcini administrative inutile cauzate de insecuritate. |
| --- | --- |

4.3.4.

| 4.3.5. | În plus, CESE este îngrijorat de faptul că propunerea actuală se poate dovedi a fi un obstacol prohibitiv atât pentru IMM-uri, cât și pentru întreprinderile nou-înființate. CESE consideră că sistemul de taxare inversă ar trebui să fie acordat tuturor livrărilor transfrontaliere de bunuri B2B, până când sistemul definitiv este pe deplin în vigoare, iar rambursarea TVA se face în timp util. |
| --- | --- |

4.3.5.

| 4.4. | Eliminarea declarațiilor recapitulative în materie de TVA cu privire la bunuri, propusă de Comisie, este în conformitate cu noul cadru TVA urmărit, care reinstalează caracterul de autocontrol al TVA. Pe de altă parte, confirmarea declarațiilor recapitulative pentru servicii este în concordanță cu alegerea Comisiei de a pune în aplicare planul de acțiune în două etape diferite (13). |
| --- | --- |

4.4.

| 4.4.1. | CESE sprijină modificările propuse de Comisie, menite să permită statelor membre să simplifice obligația de a prezenta declarații recapitulative, deoarece este de așteptat ca simplificarea să reducă birocrația și costurile operaționale pentru întreprinderile europene. Cu toate acestea, CESE subliniază că astfel de măsuri de simplificare ar trebui concepute în mod corespunzător, pentru a evita actele ilegale ale întreprinderilor, având în vedere și că introducerea unui sistem mai simplu ar putea fi favorizată considerabil de o utilizare sporită a facturilor electronice în cadrul sistemelor fiscale naționale. |
| --- | --- |

4.4.1.

| 4.4.2. | Actualul regim special pentru vânzarea la distanță a bunurilor în interiorul uniunii și pentru serviciile furnizate de persoane impozabile în UE, dar nu în statele membre de consum, este supus unor modificări substanțiale în vederea punerii în aplicare a principiului unui regim unic de înregistrare pentru declararea, plata și deducerea impozitului. |
| --- | --- |

4.4.2.

| 4.5. | Începând cu data de 1 ianuarie 2021, o persoană impozabilă înregistrată în statul său de identificare va putea să transmită electronic, trimestrial, prin mini-ghișeul unic, declarații de TVA cu privire la prestările de servicii și vânzările de bunuri la distanță în interiorul Uniunii către persoane neimpozabile din alte state membre (statul membru de consum), împreună cu TVA datorată (14). |
| --- | --- |

4.5.

| 4.5.1. | Statul membru de identificare va transmite ulterior statului membru de consum declarațiile, împreună cu TVA plătită, fără a mai fi necesar ca aceste persoane impozabile să fie înregistrate în statul membru de consum. |
| --- | --- |

4.5.1.

| 4.5.2. | Sfera operațiunilor acoperite de un astfel de mecanism este mărită și extinsă de la tranzacțiile business-to-consumer (B2C) la tranzacțiile B2B (extindere obiectivă) și este disponibilă și pentru persoanele impozabile stabilite în afara UE ce desemnează un intermediar în cadrul UE, care devine responsabil pentru plata TVA și obligațiile corespunzătoare (extindere subiectivă). |
| --- | --- |

4.5.2.

| 4.5.3. | Persoanele impozabile care utilizează regimul transmit declarații de TVA lunare, prin intermediul ghișeului unic, atunci când cifra lor de afaceri anuală depășește 2 500 000 EUR. |
| --- | --- |

4.5.3.

| 4.5.4. | Posibilitatea de a exercita deducerea TVA, precum și de a obține rambursarea unui credit de TVA dintr-un stat membru în cadrul ghișeului unic, permite concentrarea eficientă într-un singur loc a mai multor obligații de TVA care trebuie îndeplinite de contribuabili și de administrațiile fiscale. |
| --- | --- |

4.5.4.

| 4.5.5. | Comitetul constată că este un lucru pozitiv faptul că noul regim, inclusiv deducerea, va fi simplificat, permițând persoanei impozabile să plătească suma cuantumului net al TVA (15) în fiecare stat membru de impozitare. |
| --- | --- |

4.5.5.

| 4.5.6. | Pe de altă parte, posibilitatea deducerii sporește necesitatea securității juridice și a caracterului complet al informațiilor disponibile pentru autoritățile fiscale și justifică, prin urmare, propunerea Comisiei de a completa informațiile referitoare la declarația TVA prin ghișeul unic cu informații suplimentare, inclusiv: (i) suma totală a TVA care a devenit exigibilă pentru livrările de bunuri și de servicii pentru care persoana impozabilă, ca beneficiar, este obligată să plătească impozitul, și pentru importul de bunuri în cazul în care statul membru exercită opțiunea prevăzută la articolul 211 al doilea paragraf; (ii) TVA pentru care se face deducerea; (iii) modificările referitoare la perioadele fiscale anterioare; (iv) valoarea netă a TVA de plătit, de rambursat sau de creditat. |
| --- | --- |

4.5.6.

| 4.5.7. | Un ghișeu unic funcțional este o parte esențială a unui sistem bazat pe impozitarea la destinație. Fără un ghișeu unic pe deplin dezvoltat, care să se bazeze pe auditurile din statul membru de origine, pe simplificări ajustabile și pe capacitatea de a compensa TVA achitată în amonte în toate statele membre, orice sistem bazat pe impozitarea la destinație va crește dramatic sarcina administrativă, în special pentru IMM-uri. |
| --- | --- |

4.5.7.

| 4.5.8. | Primele rezultate operaționale ale mini-ghișeului unic în vigoare începând cu 1 ianuarie 2015, pentru telecomunicații, servicii de radiodifuziune și servicii electronice, și care urmează să fie extinse la toate tranzacțiile B2C de comerț electronic (16), ar trebui să fie luate suficient în considerare pentru a asigura un ghișeu unic solid și complet funcțional, cu un domeniu de aplicare extins și semnificativ, pe baza rezultatelor concrete furnizate până în prezent de un astfel de instrument atunci când este aplicat anumitor sectoare sau industrii. |
| --- | --- |

4.5.8.

| 4.5.9. | În cele din urmă, CESE recomandă o investiție adecvată în resurse de hardware/software IT pentru a dezvolta în mod corespunzător un ghișeu unic solid și fiabil, capabil să gestioneze eficient o cantitate considerabilă de informații sensibile, garantând o funcționare rapidă și sigură a sistemului în beneficiul întreprinderilor europene și al administrațiilor fiscale. Astfel de investiții prezintă o importanță strategică pentru evitarea rezultatelor negative în perioada de tranziție de la vechiul sistem la cel nou, care va presupune costuri semnificative de adaptare ce ar trebui minimizate pe cât posibil, printr-un grad de digitalizare adecvat. |
| --- | --- |

4.5.9.

Bruxelles, 24 ianuarie 2019.

Președintele

Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  A se vedea avizele precedente ale CESE referitoare la: „Un plan de acțiune privind TVA” (JO C 389, 21.10.2016, p. 43); „Pachetul privind reforma sistemului de TVA (I)” (JO C 237, 6.7.2018, p. 40); „Pachetul privind reforma sistemului de TVA (II)” (JO C 283, 10.8.2018, p. 35).

1

(2)  COM(2016) 148 final.

2

(3)  COM(2018) 329 final.

3

(4)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, 11.12.2006, p. 1).

4

(5)  A se vedea avizele precedente ale CESE referitoare la: „Un plan de acțiune privind TVA” (JO C 389, 21.10.2016, p. 43); „Pachetul privind reforma sistemului de TVA (I)” (JO C 237, 6.7.2018, p. 40); „Pachetul privind reforma sistemului de TVA (II)” (JO C 283, 10.8.2018, p. 35).

5

(6)  Modificări la articolele 2-4 din Directiva 2006/112/CE.

6

(7)  COM(2018) 329 final, p. 6.

7

(8)  Modificări la articolul 14 din Directiva 2006/112/CE.

8

(9)  Prevăzută la articolul 35a din Directiva 2006/112/CE.

9

(10)  COM(2018) 329 final, p. 7.

10

(11)  Dacă vânzătorul trebuie să plătească TVA înainte de a primi suma de la cumpărător, vânzătorul va avea un flux de numerar negativ și, prin urmare, un cost.

11

(12)  Modificări la articolele 193 și 194a din Directiva 2006/112/CE.

12

(13)  Modificări la articolele 262-271 din Directiva 2006/112/CE.

13

(14)  Modificări la articolele 358-369 din Directiva 2006/112/CE.

14

(15)  TVA datorată minus TVA deductibilă.

15

(16)  Permițând întreprinderilor furnizoare de servicii de telecomunicații, de servicii de televiziune și de radiodifuziune, precum și de servicii oferite pe cale electronică persoanelor neimpozabile în statele membre în care nu au un sediu, să plătească TVA datorată pentru astfel de livrări prin intermediul unui portal web în statul membru în care acestea sunt identificate.

16

---

COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN

| 10.5.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 159/45 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 159/45

---

Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1303/2013 în ceea ce privește ajustarea prefinanțării anuale pentru anii 2021-2023

[COM(2018) 614 final – 2018/0322 (COD)]

(2019/C 159/06)

Raportor: Javier DOZ ORRIT

| Sesizare | Parlamentul European: 13.9.2018
  Consiliul European, 17.9.2018 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolele 177 și 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru uniunea economică și monetară și coeziune economică și socială |
| Data adoptării în secțiune | 20.12.2018 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 24.1.2019 |
| Sesiunea plenară nr. | 540 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri) | 121/1/3 |

Sesizare

Parlamentul European: 13.9.2018

Consiliul European, 17.9.2018

Temei juridic

Articolele 177 și 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru uniunea economică și monetară și coeziune economică și socială

Data adoptării în secțiune

20.12.2018

Data adoptării în sesiunea plenară

24.1.2019

Sesiunea plenară nr.

540

Rezultatul votului

(voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri)

121/1/3

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | Propunerea de regulament a Comisiei Europene supusă examinării (1) modifică Regulamentul de stabilire a unor dispoziții comune privind fondurile europene (2), aflat în vigoare, în vederea reducerii prefinanțării sprijinului acordat statelor membre, în cadrul CFM 2014-2020, de la 3 % la 1 % din valoarea sprijinului respectiv între 2021 și 2023. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Scăderea cotei de prefinanțare în perioada finală a punerii în aplicare a programelor finanțate din fonduri ale UE din cadrul CFM 2014-2020 va fi însoțită, la începutul punerii în aplicare a CFM 2021-2027 – în cazul în care noul Regulament de stabilire a unor dispoziții comune (3) va fi aprobat în termenii propuși de Comisie – de o reducere și mai mare a acestui procent (care va ajunge la 0,5 % între 2021 și 2026), și de eliminarea sa în 2027 și în anii următori. În același timp, pentru următorul CFM, Comisia propune reducerea resurselor politicii de coeziune (-10 %) și ale Fondului european pentru pescuit și afaceri maritime (-13 %), sporirea cotei de cofinanțare ce revine statelor membre și reducerea perioadei de punere în aplicare a programelor (de la N+3 la N+2). |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Prefinanțarea este, în primul rând, un sprijin pentru lichiditatea statelor membre, pentru inițierea execuției programelor cofinanțate din fonduri europene și pentru a se putea evita întârzierile excesive în realizarea lor. Prefinanțarea este un instrument util și necesar. Ar trebui reamintit că, pentru lansarea unui program finanțat din fonduri europene, statele membre trebuie să avanseze resursele instituțiilor publice și/sau actorilor privați direct responsabili de punerea în aplicare a programului respectiv. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | În opinia CESE, motivele invocate de Comisie pentru a reduce procentele de prefinanțare în etapa finală a punerii în aplicare a CFM 2014-2020 nu par suficient de pertinente pentru a justifica acest lucru. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | CESE consideră că Comisia dispune de suficiente instrumente pentru a controla utilizarea adecvată a fondurilor UE, inclusiv prefinanțarea de către statele membre și, în orice caz, ar sprijini orice reformă care ar îmbunătăți această capacitate. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | CESE invită Comisia să-și reconsidere propunerea de reducere a cotelor de prefinanțare și să le mențină pe cele prevăzute de actualul Regulament de stabilire a unor dispoziții comune privind fondurile europene pentru perioada 2014-2020 a CFM. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | De asemenea, CESE solicită Comisiei să revizuiască prefinanțarea prevăzută în propunerea sa de regulament de stabilire a unor dispoziții comune privind fondurile europene din CFM 2021-2027, în conformitate cu conținutul prezentului aviz. |
| --- | --- |

1.7.

2.   Propunerea Comisiei, în contextul său

| 2.1. | Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind fondurile europene, aflat în vigoare, stabilește normele care reglementează distribuirea resurselor acestora în cadrul financiar multianual (CFM) 2014-2020. Articolul 134 stabilește sumele de prefinanțare pe care statele membre le pot primi din partea UE pentru a lansa programele aprobate care vor fi finanțate de fondurile respective. Regulamentul prevedea ca rata de prefinanțare să crească gradual de la 1 % în 2014, la 3 % din valoarea sprijinului pentru programe din fonduri ale UE și FEPAM în perioada 2020-2023. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Articolul 1 din propunerea de regulament de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1303/2013, care face obiectul prezentului aviz (singurul articol cu conținut legislativ dintre cele două articole ale textului), modifică articolul 134 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 pentru a reduce prefinanțarea în perioada 2021-2023 de la 3 % la 1 %, menținând 3 % doar în anul 2020. Se referă întotdeauna la prefinanțarea programelor din CFM 2014-2020 a căror execuție continuă până în 2023. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Modificarea criteriului de prefinanțare, astfel cum figurează în expunerea de motive din propunerea de regulament are loc „[...] pentru a spori transparența și pentru a contribui la previzibilitatea planificării bugetare și la obținerea unui profil de plată mai stabil și mai predictibil”, cu referire la fondurile rambursate Uniunii Europene de statele membre și pe care le generează sistemul atunci când se lichidează fluxurile financiare. De asemenea, se menționează că baza de calcul a prefinanțării include deja, începând cu 2019, „rezerva de performanță”, care reprezintă 6 % din valoarea totală a sprijinului preconizat. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Propunerea de regulament vizează prefinanțarea programelor susținute din următoarele fonduri: Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european plus, Fondul de coeziune, Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și Instrumentul pentru managementul frontierelor și vize. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Propunerea de regulament de stabilire a dispozițiilor comune privind fondurile europene în temeiul cadrului financiar multianual 2021-2027 (4), la articolul 84, dedicat prefinanțării, stabilește că procentul acesteia din valoarea totală a sprijinului din partea fondurilor, stabilită în decizia prin care se aprobă programul, va fi de 0,5 % și nu va fi acordat decât în primii șase ani ai perioadei, din 2021 până în 2026. Propunerea Comisiei nu prevede prefinanțare nici în 2027 și nici în anii următori. Programele Interreg vor fi reglementate prin norme specifice, care prevăd că prefinanțarea va fi în valoare de 1 % din cuantumul total al programului. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Alte modificări față de legislația în vigoare, cuprinse în propunerea de regulament privind dispozițiile comune pentru perioada 2021-2027, sunt reducerea ratei de cofinanțare de la bugetul UE și reducerea termenului pentru punerea în aplicare a programelor, întrucât se propune înlocuirea regulii „N+3” cu regula „N+2”. |
| --- | --- |

2.6.

3.   Observații generale și specifice și propuneri

| 3.1. | Procedurile pentru implementarea sprijinului acordat proiectelor finanțate din fondurile vizate de Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 și celelalte norme de contabilitate și control al resurselor pe care UE le furnizează statelor membre impun ca acestea din urmă să avanseze resursele pentru instituțiile publice, actorii privați sau o combinație a acestor două opțiuni, care sunt direct responsabile de punerea în aplicare a acestor programe. Pe măsură ce programele sunt executate și statele membre certifică în mod corespunzător acest lucru, UE varsă statelor membre partea corespunzătoare cofinanțării angajate în fiecare dintre programele aprobate. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Prefinanțarea este, în primul rând, un sprijin pentru lichiditatea statelor membre, care este foarte util pentru inițierea execuției programelor cofinanțate din fonduri europene și pentru a evita întârzieri excesive în punerea lor în aplicare, din cauza problemelor de lichiditate pe care le-ar putea avea. Aceste probleme de lichiditate au fost deosebit de grave în cei mai dificili ani din recenta criză economică și financiară (în care s-au aplicat politici de austeritate extremă), și rămân o problemă și în prezent, mai ales pentru statele membre care trebuie să își reducă deficitele bugetare. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Perioada de pregătire, elaborare, prezentare, aprobare și demarare a punerii în aplicare a programelor variază în funcție de natura acestora și de capacitățile administrațiilor și ale actorilor privați din fiecare stat membru. În multe cazuri durează peste doi ani, motiv pentru care este normal ca execuția să se concentreze în ultimii ani ai CFM și să se încheie la doi sau trei ani după încheierea CFM-ului respectiv. Regulamentul privind dispozițiile comune din 2013 părea a ține seama de această circumstanță, întrucât prevedea ca procentele din prefinanțarea anuală să crească de la 1 % în 2014 la 3 % între 2020 și 2023, trecând prin 2 % și 2,875 % între 2016 și 2019. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | În prezent, Comisia adoptă o logică inversă. Referitor la propunerea de modificare a regulamentului din 2013, care face obiectul prezentului aviz, prefinanțarea anuală, care va fi de 2,875 % din valoarea fiecărui program în 2019, scade la 1 % între 2021 și 2023. Și, după același model, dar mai radical, propunerea de regulament privind dispozițiile comune pentru CFM 2021–2027 stabilește prefinanțarea anuală la 0,5 % între 2021 și 2026 și o elimină în 2027 și în anii următori, în care va continua punerea în aplicare a programelor finanțate prin fondurile structurale și Fondul de coeziune. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | În opinia Comitetului, motivele invocate de Comisie în expunerea de motive a propunerii de regulament nu par suficiente pentru a justifica schimbarea. Se invocă transparența și predictibilitatea în planificarea bugetară și stabilitatea și previzibilitatea în profilul de plată. În opinia CESE, aceste criterii, foarte lăudabile, nu sunt în mod necesar incompatibile cu o procedură de avans și lichidare a sprijinului, dacă există, așa cum ar trebui, suficiente controale. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Cifra menționată în expunerea de motive, și anume un flux financiar de 6,6 miliarde EUR (2017) de rambursări dinspre statele membre către UE în 2017, nu poate fi, din cauza volumului său, rezultatul exclusiv al unei prefinanțări excesive, ci și al neexecuției sau al execuției necorespunzătoare a programelor sau al planificării deficiente a certificării cheltuielilor. Pe de altă parte, afirmația din expunerea de motive potrivit căreia reducerea procentului prefinanțării va fi compensată pentru că procentul se va aplica, de asemenea, începând din 2019, „rezervei de performanță”, nu este corectă. Această rezervă nu este decât de 6 % din cuantumul programului și noua rată de prefinanțare propusă va fi de doar o treime din cea prevăzută. În plus, o astfel de „rezervă de performanță” este deja contabilizată în bugetele fiecărui stat membru și singurul lucru care li se poate întâmpla statelor membre este să piardă acest 6 %, în totalitate sau în parte, în cazul în care nu sunt îndeplinite satisfăcător criteriile de performanță. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | În cazul în care modificarea reglementărilor urmărește să soluționeze o problemă legată de gestionarea lichidității resurselor bugetare, ceea ce propune Comisia ar transfera problemele de lichiditate de la UE către statele membre. Problema este complexă deoarece, dat fiind că, în actualul CFM 2014-2020, resursele Uniunii Europene bazate pe contribuția statelor membre, calculată în funcție de venitul lor național brut (VNB), reprezintă 72 % din veniturile totale ale UE (5), atunci când ne referim la lichiditatea UE, vorbim și de lichiditatea statelor sale membre, în funcție de nivelul lor de bunăstare. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | De asemenea, trebuie ținut seama de faptul că propunerea de regulament privind dispozițiile comune pentru CFM 2021-2027 prevede o creștere a procentului de cofinanțare ce revine statelor membre și că norma care reglementează perioada de punere în aplicare se reduce cu un an, trecând de la N+3 la N+2. În același timp, propunerea de buget multianual pentru 2021-2027 prevede o reducere de 10 % a resurselor destinate politicilor de coeziune și, respectiv, de 13 % pentru Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime. Cu alte cuvinte, se propune simultan: reducerea semnificativă a resurselor fondurilor, reducerea perioadei de punere în aplicare a programelor și majorarea obligațiilor statelor membre privitoare la cofinanțare, în timp ce prefinanțarea este scăzută drastic. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Trebuie reamintit că, în avizul-umbrelă privind cadrul financiar multianual 2021-2027 (6), se afirmă că: „În conformitate cu poziția Parlamentului European, CESE propune ca atât cheltuielile, cât și veniturile să ajungă la 1,3 % din VNB” și că „[...] finanțarea politicilor de coeziune (suma bugetelor FEDR, Fondului de coeziune și FSE) ar trebui menținută în CFM pentru perioada 2021-2027, implicând cel puțin aceleași resurse, în prețuri constante, ca în cadrul financiar actual.” O propunere similară este înaintată și pentru PAC și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime. În ce privește veniturile, în avizul citat CESE afirma: „Acest lucru ar trebui să pornească de la propunerile HLGOR și ale Parlamentului European care prevăd utilizarea unei game mai vaste de surse suplimentare de resurse proprii, ducând la o tranziție semnificativă spre bazarea pe resursele proprii în cadrul perioadei viitorului CFM.” Trebuie remarcat în mod deosebit că, în legătură cu aceste aspecte și cu multe altele referitoare la următorul CFM al UE, CESE, PE și Comitetul Regiunilor împărtășesc aceleași păreri. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Pozițiile citate sunt reluate în avizele sectoriale cu privire la noul cadru financiar al UE, în special în avizul privind Regulamentul de stabilire a unor dispoziții comune (7) privind fondurile europene, care, pe linia celor afirmate în avizul privind cadrul financiar multianual de după 2020 (8), adaugă că „CESE regretă faptul că această propunere transformă norma actuală N+3 într-o normă N+2 și invită Comisia să reanalizeze acest aspect”; în același timp, „solicită Comisiei să reconsidere creșterea ratelor de cofinanțare” ce revin statelor membre. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | CESE consideră că Comisia dispune de suficiente instrumente pentru a controla utilizarea adecvată a fondurilor UE, inclusiv prefinanțarea, de către statele membre. În același timp, Comitetul consideră că, printr-o cooperare strânsă între Comisie și statele membre, pot și trebuie să fie îmbunătățite mai multe aspecte ale planificării și gestionării programelor și, ca atare, ar sprijini reformele de îmbunătățire a acestor capacități. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Având în vedere cele de mai sus, CESE își exprimă dezacordul față de propunerea de regulament de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1303/2013 în scopul reducerii substanțiale a prefinanțării anuale pentru anii 2021-2023. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | Comitetul solicită Comisiei să-și reanalizeze propunerea și să ia în considerare cele expuse în prezentul aviz și opinia statelor membre, în special a celor care execută cel mai corect și mai eficient programele cofinanțate din fonduri europene. În cazul în care nu se vor menține ratele de prefinanțare prevăzute în regulamentul în vigoare, reducerea acestora ar trebui să fie semnificativ mai mică, și nu de două treimi (în medie), așa cum se dorește. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | De asemenea, CESE solicită să se revină asupra reducerii drastice a prefinanțării și a anulării acesteia pentru anul 2027 și perioada următoare, astfel cum se prevede în propunerea de regulament de stabilire a unor dispoziții comune privind fondurile europene pentru cadrul financiar multianual 2021-2027, care urmează a fi revizuit. |
| --- | --- |

3.14.

Bruxelles, 24 ianuarie 2019.

Președintele

Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  Propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1303/2013 în ceea ce privește ajustarea prefinanțării anuale pentru anii 2021-2023, COM(2018) 614 final – 2018/0322 (COD).

1

(2)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al PE și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

2

(3)  Propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european plus, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, și de instituire a unor norme financiare aplicabile acestor fonduri, precum și Fondului pentru azil și migrație, Fondului pentru securitate internă și Instrumentului pentru managementul frontierelor și vize, COM(2018) 375 final – 2018/0196 (COD) și anexele sale.

3

(4)  COM(2018) 375 final – 2018/0196 (COD) și anexele sale.

4

(5)  În propunerea Comisiei pentru cadrul financiar multianual 2021-2027 se majorează „resursele proprii” ale UE prevăzute, dar contribuțiile statelor în funcție de VNB-ul lor ar rămâne în continuare în jur de 57 %.

5

(6)  JO C 440, 6.12.2018, p. 106.

6

(7)  JO C 62, 15.2.2019, p. 83.

7

(8)  JO C 440, 6.12.2018, p. 106.

8

---

| 10.5.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 159/49 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 159/49

---

Avizul Comitetului Economic și Social European privind recomandarea de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro

[COM(2018) 759 final]

(2019/C 159/07)

Raportor: domnul Javier DOZ ORRIT

| Sesizare | Comisia Europeană, 24.1.2019 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru uniunea economică și monetară și coeziune economică și socială |
| Data adoptării în secțiune | 20.12.2018 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 24.1.2019 |
| Sesiunea plenară nr. | 540 |
| Rezultatul votului (voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri) | 162/2/2 |

Sesizare

Comisia Europeană, 24.1.2019

Temei juridic

Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru uniunea economică și monetară și coeziune economică și socială

Data adoptării în secțiune

20.12.2018

Data adoptării în sesiunea plenară

24.1.2019

Sesiunea plenară nr.

540

Rezultatul votului (voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri)

162/2/2

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | CESE consideră că consolidarea rezilienței economice, un obiectiv care se află la baza recomandărilor Comisiei Europene privind politica economică a zonei euro, este de o importanță capitală pentru economiile din zona euro, având în vedere riscul mare ca creșterea economică să înregistreze o evoluție negativă, care s-ar putea transforma într-o nouă criză în viitorul nu prea îndepărtat. Cu toate acestea, Comitetul dorește să sublinieze că obiectivul de reziliență economică ar trebui să meargă mână în mână cu creșterea calității locurilor de muncă, adică cu capacitatea piețelor de muncă de a rezista la șocuri cu costuri sociale limitate (1). |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Comitetul salută recomandarea Comisiei Europene privind adoptarea unor politici bugetare diferențiate în statele membre, însă avertizează că, în mai multe state membre cu o datorie publică ridicată și deviații negative sau nule ale PIB-ului, crearea de rezerve fiscale în acest moment poate fi contraproductivă unei creșteri durabile și favorabile incluziunii, precum și din punctul de vedere al sustenabilității datoriei. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Comitetul își reafirmă poziția pe care a adoptat-o în avizul pe tema „Politica economică a zonei euro pentru 2018” (2) cu privire la importanța crucială de a depăși deficitul de investiții publice și private de care suferă UE. De aceea, solicită instituțiilor UE să adopte orientările și măsurile necesare pentru a încuraja investițiile publice și a înlesni investițiile private. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | CESE salută propunerile de reorientare a impozitării veniturilor salariale și de consolidare a sistemelor de învățământ, a investițiilor în competențe și a eficacității politicilor active de pe piața muncii care sprijină tranzițiile către locuri de muncă de înaltă calitate. Ar trebui abordată, de asemenea, segmentarea pieței muncii. Statele membre trebuie să asigure finanțare suficientă pentru investițiile sociale și pentru sistemele de protecție socială. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | În plus, CESE împărtășește pe deplin îngrijorarea Comisiei Europene cu privire la necesitatea de a acționa împotriva fraudei și evaziunii fiscale și a evitării obligațiilor fiscale prin măsuri împotriva planificării fiscale agresive, pentru a determina sistemele fiscale să devină mai eficiente și mai echitabile, precum și în contextul îmbunătățirii calității finanțelor publice. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | CESE reiterează că este importantă punerea în aplicare a pilonului european al drepturilor sociale ca mijloc de sporire a rezilienței, de promovare a convergenței ascendente și, astfel, de protejare a proiectului de integrare europeană de tendințele centrifuge. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | CESE salută recomandarea Comisiei Europene privind reechilibrarea simetrică a dezechilibrelor de cont curent în zona euro și, în special, apelul privind creșteri mai importante ale salariilor în statele membre cu excedente. CESE consideră că, pe termen mediu, creșterea salariilor reale la nivel național ar trebui să fie proporțională cu creșterea productivității naționale și să nu rămână în urma acesteia. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Îmbunătățirea mediului de afaceri și promovarea finalizării pieței unice, fără a submina drepturile sociale și ale lucrătorilor, sunt, în opinia CESE, modalități importante de consolidare a rezilienței economice în zona euro. Comitetul este pe deplin de acord cu Comisia Europeană în privința faptului că stabilirea bazei fiscale consolidate comune a societăților este un pas în această direcție și că ea ar trebui continuată. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Facilitarea finanțării întreprinderilor trebuie să fie o altă prioritate a politicii economice. CESE reiterează faptul că uniunea piețelor de capital este foarte importantă pentru finanțarea activității economice și își exprimă îngrijorarea cu privire la întârzierile și la obstacolele cu care se confruntă dezvoltarea uniunii bancare, printre care se numără volumul mare de credite neperformante din unele state membre. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | CESE îndeamnă statele membre să dea dovadă de capacitatea de conducere politică și angajamentul necesar pentru a depăși dezacordurile cu privire la calea de urmat pentru aprofundarea UEM, în special prin desăvârșirea uniunii bancare, prin sporirea resurselor proprii și prin crearea, în cadrul bugetului UE, a unei funcții pentru stabilizarea macroeconomică, ceea ce va face posibilă creșterea rezilienței economice a zonei euro. |
| --- | --- |

1.10.

2.   Context

| 2.1. | Cu toate că creșterea producției în zona euro a intrat în cel de-al șaselea an, se așteaptă ca aceasta să încetinească, în condițiile creșterii vizibile a riscurilor de evoluție negativă și a urmelor lăsate de marea recesiune economică, începând cu un potențial mai mic de creștere și ajungând până la disparități între statele membre și rate ridicate de șomaj în anumite zone. Astfel, convergența către structuri economice mai reziliente reprezintă un obiectiv major, la fel ca și aprofundarea UEM. În acest context, principalele recomandări ale Comisiei Europene pentru politicile economice ale zonei euro în 2019 sunt următoarele: |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | aprofundarea pieței unice, îmbunătățirea mediului antreprenorial și continuarea reformelor pe piața produselor și serviciilor care consolidează reziliența; reducerea datoriei externe și continuarea reformelor destinate stimulării productivității în statele membre ale zonei euro cu deficite ale conturilor curente și îmbunătățirea condițiilor care sprijină creșterea salariilor cu respectarea rolului partenerilor sociali, precum și implementarea măsurilor de promovare a investițiilor în statele membre ale zonei euro cu puternice excedente ale conturilor curente; |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | refacerea rezervelor bugetare în țările zonei euro cu niveluri ridicate ale datoriei publice, sprijinirea investițiilor publice și private și îmbunătățirea calității și structurii finanțelor publice în toate țările. Spre deosebire de anii precedenți, Comisia Europeană nu a emis o recomandare privind o orientare specifică a politicii bugetare a zonei euro pentru 2019. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | reorientarea impozitării veniturilor salariale și consolidarea sistemelor de învățământ, a investițiilor în competențe și a eficacității politicilor active de pe piața muncii care sprijină tranzițiile; abordarea segmentării pieței muncii și asigurarea sistemelor de protecție socială în toată zona euro; |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | depunerea de eforturi pentru operaționalizarea Fondului unic de rezoluție, instituirea unui sistem european de asigurare a depozitelor și consolidarea cadrului european de reglementare și de supraveghere; promovarea unei reduceri ordonate a gradului de îndatorare în țările cu niveluri ridicate ale datoriei private; reducerea rapidă a nivelului creditelor neperformante în zona euro și prevenirea acumulării lor, inclusiv prin eliminarea tendinței de favorizare a îndatorării în cadrul sistemului de impozitare; |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | înregistrarea de progrese rapide pentru desăvârșirea uniunii economice și monetare, inclusiv din perspectiva consolidării rolului internațional al monedei euro, ținând seama de propunerile Comisiei, inclusiv de cele privind sectorul financiar, programul de sprijinire a reformelor și Funcția europeană de stabilizare a investițiilor incluse în propunerea privind cadrul financiar multianual 2021-2027. |
| --- | --- |

2.6.

3.   Observații generale

| 3.1. | CESE își exprimă preocuparea în ceea ce privește faptul că riscurile de evoluție negativă care amenință perspectivele economice ale zonei euro ar putea să se transforme într-o altă criză socioeconomică într-un viitor relativ apropiat, ceea ce ar genera provocări majore în privința capacității de adaptare. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.1.1. | Creșterea actuală a producției a atins deja nivelul cel mai înalt, după ce s-a ridicat la 1,7 % în 2017. Creșterea potențială a producției rămâne inferioară ratei sale din 2008, în timp ce investițiile publice sunt foarte departe de a-și fi revenit după scăderea majoră (cu peste un sfert din nivelul lor maxim) înregistrată la începutul crizei. |
| --- | --- |

3.1.1.

| 3.1.2. | Disparitățile dintre statele membre persistă, în special în ceea ce privește rata șomajului. În pofida îmbunătățirilor indicatorilor-cheie, numărul total de ore lucrate și numărul de locuri de muncă rămân sub nivelul din 2008, în timp ce creșterea reală a salariilor este modestă și continuă să rămână inferioară creșterii productivității, de unde ar rezulta că câștigurile obținute chiar și dintr–o creștere modestă rămân inegal distribuite. |
| --- | --- |

3.1.2.

| 3.1.3. | Zona euro continuă să înregistreze un excedent important de cont curent, care rezultă, în principal, din excedentele de cont curent din anumite state membre; acest lucru indică o cerere internă relativ scăzută, și reprezintă una dintre cauzele tensiunilor internaționale care alimentează protecționismul comercial. |
| --- | --- |

3.1.3.

| 3.1.4. | În pofida recentelor ajustări în sens descendent ale previziunilor de creștere, Banca Centrală Europeană a hotărât să își încheie programul de relaxare cantitativă, suprimând astfel un important pilon de sprijin strategic în favoarea creșterii economice a zonei euro. |
| --- | --- |

3.1.4.

| 3.1.5. | În timp ce vulnerabilitățile generate de criză, cum ar fi nivelurile ridicate ale datoriei publice și private și ale creditelor neperformante care afectează bilanțurile băncilor persistă, progresele sunt în continuare insuficiente în ceea ce privește consolidarea arhitecturii instituționale a UEM într–un mod care ar spori reziliența economiei euro fără a afecta prea mult finanțele publice, piețele forței de muncă și politicile sociale de adaptare în caz de șocuri. |
| --- | --- |

3.1.5.

| 3.1.6. | Există riscuri importante de evoluție negativă la nivel mondial, de la creșterea protecționismului comercial până la volatilitatea piețelor financiare. |
| --- | --- |

3.1.6.

| 3.2. | Având în vedere consecințele crizei anterioare, ale cărei sechele sunt încă vizibile în mai multe state membre, în special în domeniile pieței forței de muncă și sociale, CESE consideră că întărirea rezilienței economice a zonei euro prin realizarea de progrese decisive și rapide pe calea desăvârșirii și a aprofundării UEM și a pieței unice, în conformitate cu orientările propuse de Comisia Europeană, este esențială pentru a preveni o altă criză economică care să se transforme într-o criză a pieței forței de muncă și în criză socială. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Pe lângă aceste riscuri, progresele tehnologice prezintă oportunități, dar și riscuri. Pe de o parte, și sub rezerva unor investiții suficiente în acest domeniu, aceste progrese pot să contribuie la cronicizarea stării de creștere slabă a productivității în zona euro. Pe de altă parte, ele sunt susceptibile să favorizeze mai degrabă anumite grupuri ale societății, și anume cele cu calificări mai înalte și competențe mai bune. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Deși deviația medie a PIB-ului (3) în zona euro ar trebui să redevină ușor pozitivă în 2018 (0,3 % din PIB-ul potențial), există diferențe considerabile între statele membre, fapt care sugerează că creșterea ciclică nu este aceeași peste tot. Amploarea deviației pozitive a PIB-ului dintr-o țară indică în ce măsură politica sa bugetară s-ar putea înăspri fără a fi prociclică. Mai multe state membre (și în special câteva state mari care au o influență considerabilă asupra performanței globale a zonei euro), prezintă un raport datorie publică/PIB ridicat și deviații PIB neglijabile sau negative. În timp ce statele membre ar trebui să facă tot posibilul pentru a asigura o calitate foarte bună a finanțelor lor publice, a le îndemna să creeze rezerve bugetare aplicând orientări bugetare restrictive ar genera riscul ca creșterea lor să se mențină la un nivel redus, fără a contribui însă la reducerea datoriei lor publice ca procent din PIB. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Mai mult, concentrarea exclusivă asupra conformității politicilor bugetare naționale cu regulile UE în materie, ignorând orientarea bugetară globală a zonei euro, constituie o lacună dovedită a guvernanței economice a Uniunii și una dintre motivațiile care stau la baza reformelor cum ar fi crearea comitetului bugetar european. Prin urmare, este regretabilă absența unei recomandări privind orientarea globală a zonei euro în acest an; aceasta ar fi putut fi combinată cu recomandări mai specifice care să vizeze diferențele dintre statele membre. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | În conformitate cu avizele precedente ale CESE, Comitetul solicită statelor membre și Comisiei Europene să consolideze investițiile publice în vederea promovării creșterii pe termen lung, dar și să reducă incertitudinile actuale și să favorizeze tranziții line către un model de creștere mai durabil și echitabil. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Comitetul se întreabă dacă, în țările cu un nivel ridicat al ponderii datorie publică/PIB, existența unor achiziții publice mai eficiente și mai eficace poate, de una singură (4), să ofere o marjă de manevră suficientă pentru a crește cheltuielile publice consacrate investițiilor – în special în educație, competențe și politici active ale pieței forței de muncă – la niveluri adecvate pentru a stimula creșterea favorabilă incluziunii pe termen lung și atingerea obiectivelor Acordului de la Paris privind reducerea emisiilor de dioxid de carbon, și dacă astfel de modificări pot fi suficient de rapide având în vedere necesitatea urgentă a investițiilor publice. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Avizul CESE pe tema „Politica economică a zonei euro pentru 2018” (5) a subliniat marea contradicție pe care o constituie situația țărilor care au menținut excedente excesive ale balanței contului lor curent și excedente bugetare cu rate nete negative de formare de capital public. Comitetul se declară preocupat de faptul că, în pofida recomandărilor repetate ale Comisiei și ale Consiliului, previziunile de toamnă indică faptul că aceste țări vor continua să înregistreze excedente de cont curent foarte ridicate până în 2020 (6). |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Comitetul salută accentul pus pe consolidarea sistemelor de educație și investițiile în competențe și reducerea fragmentării pieței forței de muncă și își reiterează apelul în favoarea unor reforme structurale care favorizează o creștere a productivității globale, creând, totodată, locuri de muncă de calitate și garantând o repartizare echitabilă a câștigurilor de productivitate. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Comitetul este de acord cu apelul în favoarea unei creșteri mai importante a salariilor în statele membre cu excedent. Ia notă, însă, de faptul că creșterea productivității nu va ajuta, de una singură, la creșterea salariilor reale în statele membre care au poziții investiționale internaționale nete negative, dat fiind că, în numeroase țări, productivitatea este decuplată de creșterea compensatorie reală. Ar trebui, de asemenea, luate măsuri în favoarea unei repartizări mai echitabile a câștigurilor de productivitate. Principalul instrument în acest sens îl constituie negocierea colectivă, bazată pe autonomia partenerilor sociali, care ar trebui să ia în considerare, pentru stabilirea salariilor, creșterea costului vieții și creșterea productivității reale, pe lângă faptul că abordează alte aspecte care îmbunătățesc calitatea locurilor de muncă. |
| --- | --- |

3.10.

4.   Observații specifice

| 4.1. | „Abordarea problemelor fraudei fiscale, a evaziunii fiscale și a planificării fiscale agresive (ATP) [este] esențială pentru ca sistemele fiscale să devină mai eficiente și mai echitabile. [Astfel de măsuri] sunt esențiale pentru a asigura veniturile statului, a împiedica denaturarea concurenței între societăți, a păstra coeziunea socială și a combate adâncirea inegalităților”. CESE este pe deplin de acord cu această afirmație din documentul de lucru care însoțește propunerea de recomandare (7). Prin urmare, CESE solicită aplicarea fără întârziere a regulilor adoptate pentru a lupta împotriva acestor infracțiuni și practici abuzive la nivel european, și evaluarea posibilității de a pune în aplicare alte măsuri mai eficace care includ, totodată, instrumente destinate să pună capăt activităților ilicite ale paradisurilor fiscale. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Comitetul consideră că ar trebui luate măsuri mai decisive pentru a înlesni cheltuielile publice în materie de investiții, de exemplu exonerând investițiile publice de la calculul deficitelor în aplicarea regulilor bugetare ale Uniunii (așa-numita „regulă de aur”), ținând seama în mod corespunzător de sustenabilitatea nivelurilor datoriei existente. |
| --- | --- |

4.2.

Bruxelles, 24 ianuarie 2019.

Președintele

Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  Această definiție a rezilienței pieței forței de muncă este preluată din raportul OCDE pe 2012 pe tema „Care sunt factorii ce duc la reziliența piețelor forței de muncă în timpul recesiunilor?”(What makes labour markets resilient during recessions?), publicat în Perspectivele OCDE privind ocuparea forței de muncă, OECD Publishing, Paris.

1

(What makes labour markets resilient during recessions?)

(2)  JO C 62, 15.2.2019, p. 312.

2

(3)  Este vorba despre diferența dintre PIB-ul real și PIB-ul potențial exprimată în procentaj din PIB-ul potențial.

3

(4)  A se vedea documentul din 2018 al Comisiei Europene pe tema „Analiza economiei zonei euro”, SWD(2018), 467 final, p. 8.

4

(5)  JO C 62, 15.2.2019, p. 312.

5

(6)  Anexa statistică, Previziunile economice europene – toamna anului 2018, tabelul 50, p. 196.

6

(7)  A se vedea documentul din 2018 al Comisiei Europene pe tema „Analiza economiei zonei euro”, SWD(2018) 467 final.

7

---

| 10.5.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 159/53 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 159/53

---

Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală. O contribuție din partea Comisiei Europene la reuniunea liderilor din Salzburg, 19-20 septembrie 2018

[COM(2018) 634 final – 2018/0329 COD]

(2019/C 159/08)

Raportor: José Antonio MORENO DÍAZ

Coraportor: Vladimíra DRBALOVÁ

| Sesizare | Comisia Europeană 24.10.2018 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru ocuparea forței de muncă, afaceri sociale și cetățenie |
| Data adoptării în secțiune | 18.2.2018 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 23.1.2019 |
| Sesiunea plenară nr. | 540 |
| Rezultatul votului (voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri) | 169/2/6 |

Sesizare

Comisia Europeană 24.10.2018

Temei juridic

Articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru ocuparea forței de muncă, afaceri sociale și cetățenie

Data adoptării în secțiune

18.2.2018

Data adoptării în sesiunea plenară

23.1.2019

Sesiunea plenară nr.

540

Rezultatul votului (voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri)

169/2/6

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | CESE ia notă de argumentele Comisiei Europene în favoarea unei reformări a Directivei privind returnarea (1), însă își reiterează convingerea că este esențial, în primul rând, ca Uniunea Europeană să dispună de o politică și o legislație comune pentru migrația legală, precum și privind protecția internațională și azilul (2). |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | CESE se declară preocupat în ceea ce privește criteriile divergente utilizate de statele membre ale UE pentru gestionarea migrației și în special cu privire la tratamentul migranților în situație neregulamentară, care generează insecuritate juridică și inegalitate de tratament. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | CESE consideră că Comisia ar fi trebuit să lanseze un proces de dialog cu autoritățile naționale și cu societatea civilă pe această temă, după cum a procedat într-o etapă anterioară în cazul Cărții verzi (3). |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | CESE consideră că Comisia ar fi trebuit să furnizeze date sau măcar estimări referitoare la aplicarea Directivei 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului (4) privind returnarea și la nivelul de aplicabilitate al acesteia, precum și în ceea ce privește gradul de monitorizare a eficacității aplicării, principalele dificultăți întâmpinate în perioada în care a fost în vigoare și gradul de respectare de către diversele state membre. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Comisia ar trebui să își facă o minimă autocritică sau măcar să efectueze o analiză pentru a explica numărul redus de returnări duse la îndeplinire de statele membre și a identifica în mod clar cauzele situației și/sau pe cei responsabili; în cazul în care statele membre nu au pus în aplicare directiva și nici nu au respectat Recomandarea (UE) 2017/432 a Comisiei (5) privind creșterea eficacității returnărilor, ar trebui elaborată o evaluare a impactului. Acest studiu ar trebui să includă o evaluare a modului în care statele membre au abordat crearea programelor operaționale pentru a oferi ajutor și consiliere în materie de returnare și o comparație a rentabilității returnărilor voluntare și forțate. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | CESE este conștient de faptul că un val de discursuri politice de extremă dreapta și naționaliste privind fluxurile migratorii alimentează atitudini xenofobe și intolerante. CESE consideră că o politică în domeniul migrației cuprinzătoare a UE ar reprezenta cel mai bun argument pentru a risipi temerile cetățenilor europeni. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | În conformitate cu opiniile CESE exprimate în alte avize (6), trebuie formulat un discurs diferit pe marginea migrației, care să promoveze o viziune lipsită de dramatism a acesteia, ca factor social și economic normal, și care să susțină eforturile de educare a societății pe această temă. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Pe de altă parte, CESE poate să sprijine Concluziile Consiliului European din iunie 2018, care afirmă că o condiție prealabilă pentru o politică funcțională a UE este o abordare cuprinzătoare în materie de migrație, care să combine un control mai eficient al frontierelor externe ale UE, o acțiune externă sporită și, în final, aspecte interne, în conformitate cu principiile și valorile UE, și că aceste eforturi trebuie să continue pentru a evita catastrofele umanitare (7). |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Datele furnizate de Consiliul European din 18 octombrie (8) arată că sosirile neregulamentare în UE au scăzut cu 95 %. În același timp, datele OIM aferente lunii septembrie 2018 (9) precizează că, până la acea dată, 83 067 de persoane sosiseră în UE pe mare, iar alte 1 987 își pierduseră viața. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | CESE consideră o politică eficace în materie de returnări drept parte integrantă a unei politici cuprinzătoare a UE privind imigrația și azilul; totuși, o astfel de politică lipsește, iar Comisia ar trebui să acționeze în mod consecvent și moderat și să nu adopte o viziune concentrată exclusiv pe securitate și pe apărarea legii, prin care migrația să fie considerată o chestiune de drept penal. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | CESE consideră că este necesară efectuarea unui studiu comparativ, pe baza datelor și vizitelor în centrele de detenție din UE, examinându-se situația lor și nivelul de respectare a drepturilor omului în cadrul lor. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | CESE salută eforturile Comisiei de a accelera deciziile privind returnarea și de a corela acest lucru cu decizia de a refuza azilul și decizia de a pune capăt unei șederi legale, precum și, în general, de a lua măsuri astfel încât procedura de returnare să devină mai rapidă și mai eficientă. Cu toate acestea, ar trebui să se ia în considerare măsura în care termenele propuse sunt realiste și ar trebui efectuată o evaluare a obstacolelor care ar putea împiedica ducerea la îndeplinire a acestei intenții. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | În același timp, CESE consideră că o politică eficace de returnare este legată de un proces de colaborare efectivă cu țările terțe și de încheierea și punerea în aplicare a unor acorduri de readmisie; solicită Comisiei să depună eforturi suplimentare, iar statelor membre să valorifice la maximum aceste mecanisme. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | CESE consideră, de asemenea, că ar trebui menționate exemple de bune practici aplicate în unele state membre cu scopul de a preveni cronicizarea șederii ilegale a resortisanților țărilor terțe aflați în această situație. Astfel de bune practici cuprind acordarea de permise de ședere cu titlu excepțional pe baza unor puternice legături sociale, de muncă sau de familie (arraigo) în Spania, sau politica Duldung în Germania. |
| --- | --- |

1.14.

2.   Context și propunerea Comisiei

| 2.1. | Încă din 1999, Uniunea Europeană a încercat să conceapă o abordare cuprinzătoare a migrației care să includă armonizarea condițiilor de readmisie, dreptul de ședere legală a resortisanților țărilor terțe, elaborarea de măsuri juridice și dezvoltarea cooperării practice pentru a preveni migrația neregulamentară. Directiva 2008/115/CE privind returnarea urmărea să instituie o politică eficace de îndepărtare și repatriere bazată pe standarde comune, însă raportul de punere în aplicare a Directivei privind returnarea, publicat în 2014, a demonstrat o evoluție extrem de lentă în ceea ce privește creșterea ratei efective de returnare la nivelul Uniunii: 36,3 % în 2014, 36,8 % în 2015, 45,8 % în 2016, 36,6 % în 2017. Nici Recomandarea (UE) 2017/432, care cuprindea un set de măsuri pe care statele membre ar trebui să le ia pentru a valorifica pe deplin flexibilitatea pe care directiva o oferă, nu a avut ca rezultat o îmbunătățire. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Fără a modifica domeniul de aplicare al directivei sau a afecta protecția drepturilor migranților existente în prezent, inclusiv în ceea ce privește interesul superior al copilului, viața de familie și starea de sănătate, și principiul nereturnării, directiva reformată ar trebui să facă procesul de returnare mai eficace, propunând:






  — | coerență și sinergii sporite cu procedurile de azil; |
| --- | --- | --- |

2.2.

—

coerență și sinergii sporite cu procedurile de azil;

| — | o nouă procedură la frontieră; |
| --- | --- |

—

o nouă procedură la frontieră;

| — | proceduri și norme clare pentru a se preveni abuzurile; |
| --- | --- |

—

proceduri și norme clare pentru a se preveni abuzurile;

| — | sugestii pentru promovarea returnărilor voluntare eficiente; |
| --- | --- |

—

sugestii pentru promovarea returnărilor voluntare eficiente;

| — | norme clare privind detenția. |
| --- | --- |

—

norme clare privind detenția.

3.   Observații generale

| 3.1. | CESE se declară preocupat în ceea ce privește criteriile divergente utilizate de statele membre ale UE pentru gestionarea migrației și în special cu privire la tratamentul migranților în situație neregulamentară, care generează insecuritate juridică și inegalitate de tratament. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | CESE reiterează recomandările formulate în avizul său privind comunicarea Comisiei din 2002 privind o politică comunitară pentru returnarea rezidenților fără forme legale, deoarece consideră că acestea nu au fost preluate – sau nu în totalitate – în diversele măsuri legislative și de politică introduse la nivelul Uniunii de atunci, în special în ceea ce privește drepturile migranților în situație neregulamentară, regularizarea, returnarea forțată, calea de atac jurisdicțională, dreptul la reîntregirea familiei, detenția și necesitatea unei veritabile politici comune privind migrația legală (10). |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Intenția declarată a acestei reformări, și anume eficientizarea în mai mare măsură a procedurilor de returnare, accelerarea timpului de prelucrare și corelarea directă a acestuia cu decizia de a refuza azilul și decizia de a pune capăt unei șederi legale, este, desigur, binevenită; statele membre au dreptul de a returna migranții în situație neregulamentară, cu condiția existenței unor sisteme de azil echitabile și eficiente, care să respecte pe deplin principiul nereturnării. Cu toate acestea, în ceea ce privește obiectivele declarate ale modificărilor propuse, CESE este preocupat de efectul pe care acestea îl vor avea. CESE se îndoiește de eficiența acestor schimbări și este foarte îngrijorat că singurul lor rezultat ar putea fi acela de a face situația mai strictă și mai represivă. Principiul fundamental care stă la baza priorității returnărilor voluntare, consacrat în Directiva inițială 2008/115, nu ar trebui ignorat și înlocuit doar cu politici represive. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Propunerea ar trebui, totodată, evaluată din punctul de vedere al viabilității obiectivelor sale, îndeosebi dacă își propune să rămână compatibilă cu drepturile omului. Intenția îndepărtării generalizate a tuturor resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală pe teritoriul Uniunii, ca unică modalitate de a-i reintroduce în legalitate, este pur și simplu imposibil de aplicat, date fiind experiența ultimilor ani și costurile disproporționate în ceea ce privește viețile omenești, costurile economice și alte costuri pe care această îndepărtare le-ar genera. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | De-a lungul ultimilor 10 ani, nu a existat o punere în aplicare eficientă, o monitorizare și o evaluare a unei politici de returnare, care, în plus, nu este încă inclusă în mod efectiv într-o politică generală și comună a UE în domeniul migrației. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | În propunere, Comisia ar fi trebuit să explice motivul pentru care Directiva 2008/115/CE nu a fost aplicată în mod adecvat de către statele membre, care nu au reușit să urmeze nici recomandările din 2017, ce includ orientări privind punerea în aplicare a directivei, și să solicite statelor membre să ia măsurile necesare pentru a elimina obstacolele juridice și practice care îngreunează returnările. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Totodată, în contextul unei incertitudini sociale în creștere, ar trebui să se încerce prezentarea de date reale privind migrația neregulamentară spre Uniunea Europeană și interpretarea responsabilă a acestora, cu scopul de a evita alimentarea discursurilor xenofobe și rasiste care consolidează pozițiile extremei drepte. |
| --- | --- |

3.7.

4.   Observații specifice

| 4.1. | Având în vedere evenimentele desfășurate din 2008, Comisia consideră că modificarea directivei reprezintă o modalitate de a realiza obiectivul legitim de a restabili legalitatea și de a eficientiza în mai mare măsură procedurile de returnare. Cu toate acestea, există multe alte metode prin care se obține același efect, dar care sunt mai eficiente și mai puțin costisitoare (de exemplu, returnările voluntare, regularizările individualizate etc.). CESE consideră o politică eficace în materie de returnare drept parte integrantă a unei politici cuprinzătoare a UE privind imigrația și azilul; totuși, lipsa unei astfel de politici ar trebui să determine Comisia să acționeze în mod autocritic, consecvent și moderat, și să evite adoptarea unei viziuni concentrate exclusiv pe securitate și pe apărarea legii, prin care migrația este considerată o chestiune de drept penal (11). |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | În avizul său anterior, „CESE [reamintea] Comisiei că mai multe avize ale sale au indicat necesitatea adoptării de măsuri de regularizare” (12). Cu toate acestea, legislația europeană prevede măsuri de abrogare, într-un mod rezonabil, a statutului de ședere ilegală al resortisanților țărilor terțe aflați în situația respectivă și căutarea de soluții constructive. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Exemple de astfel de măsuri se găsesc la articolul 6 – Decizia de returnare – și articolul 7 – Plecarea voluntară – din Directiva 2008/115/CE, care, până acum, au fost foarte puțin explorate și aplicate de către statele membre, îndeosebi când s-a încercat returnarea unei persoane, fără a se obține niciun rezultat. Din această perspectivă, CESE sprijină Recomandarea (UE) 2017/432 de a se crea programe operaționale de returnare voluntară asistată. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Mai mult, CESE observă că normele care se aplică interdicției de intrare pe teritoriu a cetățenilor europeni și a membrilor familiilor lor din motive de ordine publică sau de siguranță publică (13) nu sunt aplicate migranților în situație neregulamentară. Este vorba, în speță, de posibilitatea de a solicita ridicarea interdicției după o perioadă de timp rezonabilă, în urma unei schimbări a împrejurărilor, precum și obligația de a nu executa o decizie de expulzare fără a se verifica dacă s-a produs vreo schimbare efectivă a împrejurărilor, în cazul trecerii a mai mult de doi ani de la emiterea deciziei. Nu pare rezonabil ca abordarea aplicată în cazul cetățenilor europeni – adică interdicția de intrare pe teritoriu numai dacă aceștia reprezintă o amenințare la adresa ordinii publice sau a siguranței publice – să nu poată fi pusă în aplicare și în cazul persoanelor a căror unică problemă este legată de documente, dacă există o schimbare semnificativă a situației lor. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Este imperativ ca procedura de returnare să cuprindă mecanisme și garanții eficace – care să depășească simpla posibilitate a unui recurs sau a unei căi de atac –, cu scopul de a proteja drepturile și interesele resortisanților străini care fac obiectul procedurilor. Trebuie să existe o modalitate eficace de exercitare a acestor drepturi cu asistența juridică corespunzătoare; în fiecare procedură ar trebui să fie desemnat în mod automat un avocat specializat care a beneficiat de o formare adaptată, care să prezinte argumentele apărării. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Politica persecutării persoanelor aflate în situație de ședere ilegală trebuie să fie însoțită de o interdicție generală și fermă a identificării persoanelor pe baza apartenenței lor etnice și/sau religioase. Relaxarea actuală a acestei interdicții face ca Europa să fie un teritoriu în care minoritățile rasiale ar putea fi expuse în mod intolerabil la suspiciunea și controlul autorităților. Mustrarea Spaniei, în iulie 2009 (14), de către Comitetul pentru Drepturile Omului al Națiunilor Unite, pentru reținerea unui cetățean spaniol suspectat că ar fi imigrant în situație de ședere ilegală din simplul motiv că era de culoare, este grăitoare. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | CESE consideră că este necesară efectuarea unui studiu comparativ, pe baza unor date și a vizitării centrelor de detenție din UE, examinându-se condițiile oferite de acestea și nivelul de respectare a drepturilor omului. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | De asemenea, CESE propune Comisiei să examineze în mod continuu abordarea statelor membre în materie de creare de programe operaționale pentru a furniza mai mult ajutor și mai multă consiliere în materie de returnări, inclusiv sprijin pentru reintegrare în țările terțe de returnare – programe pe care acestea ar fi trebuit să înceapă să le înființeze încă din 2017. Acest lucru ar trebui să includă o comparație a rentabilității returnărilor voluntare și forțate. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | CESE dorește să menționeze bune practici aplicate în unele state membre cu scopul de a preveni cronicizarea situației de ședere ilegală a migranților în situație neregulamentară. Astfel de bune practici cuprind mecanismele arraigo și Duldung aplicate în Spania și, respectiv, Germania, care permit unora dintre resortisanții străini care au trăit pe teritoriul acestor state în situație de ședere ilegală să obțină, din motive extraordinare, regularizarea situației lor cu condiția îndeplinirii anumitor cerințe; regularizarea excepțională se aplică în mod individual și selectiv. |
| --- | --- |

4.9.

5.   Analiza modificărilor propuse

| 5.1. | Textul directivei este extrem de clar și introduce nouă modificări specifice asupra cărora se va concentra avizul CESE. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Există nevoia de a stabili criterii obiective la nivelul UE pentru determinarea existenței unui risc de sustragere, inclusiv a existenței riscului unor deplasări secundare neautorizate. Pentru a preveni interpretările divergente sau ineficace, la articolul 6, propunerea stabilește o listă comună a criteriilor obiective pentru a stabili existența unui risc de sustragere, ca parte a unei evaluări globale a circumstanțelor specifice ale fiecărui caz în parte. Această listă de criterii este prea cuprinzătoare și depășește Recomandarea (UE) 2017/432. Rezultatul este că, deși directiva prevede două tipuri de proceduri de returnare – pe de o parte, o procedură de urgență și excepțională, lipsită de opțiunea plecării voluntare și supusă altor constrângeri, iar, pe de altă parte, o procedură cu garanții și cu opțiunea îndeplinirii voluntare –, în practică, majoritatea migranților în situație neregulamentară vor face obiectul procedurii care, teoretic, ar trebui să fie aplicată cu titlu excepțional. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.2.1. | Doar un număr limitat de criterii obiective propuse la articolul 6 – care provin din Recomandarea (UE) 2017/432 și corespund, în textul modificat, criteriilor menționate la literele (f), (h) și (k) – servesc la definirea riguroasă a „riscului de sustragere”. Litera (j) poate fi, de asemenea, considerată un criteriu adecvat în conformitate cu prevederile de la articolul 7 privind obligația de a coopera.






  (a) | Lipsa documentelor în momentul inițierii procedurii poate, în majoritatea cazurilor, să fie rectificată la cerere, solicitare care, dacă nu este îndeplinită, poate conduce la aplicarea literei (f). |
| --- | --- | --- |

5.2.1.

(a)

Lipsa documentelor în momentul inițierii procedurii poate, în majoritatea cazurilor, să fie rectificată la cerere, solicitare care, dacă nu este îndeplinită, poate conduce la aplicarea literei (f).

| (b) | Acest obiectiv face ca sarcina probei să îi revină migrantului, care va trebui să își demonstreze șederea efectivă, eliminând o garanție juridică fundamentală. Dificultățile locative multiple – îndeosebi cele create de numeroase autorități locale în cazul străinilor în general și al persoanelor în situație de ședere ilegală în special – determină o exacerbare a acestei probleme. |
| --- | --- |

(b)

Acest obiectiv face ca sarcina probei să îi revină migrantului, care va trebui să își demonstreze șederea efectivă, eliminând o garanție juridică fundamentală. Dificultățile locative multiple – îndeosebi cele create de numeroase autorități locale în cazul străinilor în general și al persoanelor în situație de ședere ilegală în special – determină o exacerbare a acestei probleme.

| (c) | Dacă se dorește evitarea posibilității ca TOȚI migranții în situație neregulamentară să fie acuzați de riscul de sustragere, ceea ce înseamnă că procedurile cu garanții sunt complet eliminate, riscul de sustragere nu poate fi definit cu ajutorul unui astfel de indicator. Astfel, orice persoană care este privată de dreptul la muncă este, în mod evident, totodată, privată de resurse economice și, prin urmare, majoritatea migranților în situație neregulamentară vor avea de suferit din cauza lipsei de resurse financiare. |
| --- | --- |

(c)

Dacă se dorește evitarea posibilității ca TOȚI migranții în situație neregulamentară să fie acuzați de riscul de sustragere, ceea ce înseamnă că procedurile cu garanții sunt complet eliminate, riscul de sustragere nu poate fi definit cu ajutorul unui astfel de indicator. Astfel, orice persoană care este privată de dreptul la muncă este, în mod evident, totodată, privată de resurse economice și, prin urmare, majoritatea migranților în situație neregulamentară vor avea de suferit din cauza lipsei de resurse financiare.

| (d) | Având în vedere politica frontierelor închise aplicată de statele membre, numeroși migranți în situație neregulamentară (și chiar și în situație legală) vor fi intrat ilegal pe teritoriul statelor membre. |
| --- | --- |

(d)

Având în vedere politica frontierelor închise aplicată de statele membre, numeroși migranți în situație neregulamentară (și chiar și în situație legală) vor fi intrat ilegal pe teritoriul statelor membre.

| (e) | În cazul în care un migrant în situație neregulamentară se deplasează între statele membre, acest lucru este implicit neautorizat, dar nu reprezintă neapărat un motiv pentru a se constata existența unui risc de sustragere. |
| --- | --- |

(e)

În cazul în care un migrant în situație neregulamentară se deplasează între statele membre, acest lucru este implicit neautorizat, dar nu reprezintă neapărat un motiv pentru a se constata existența unui risc de sustragere.

| (g) | Existența unei decizii de returnare emise într-un alt stat membru cu privire la persoana în cauză. Dacă directiva în sine prevede aplicarea directă a respectivei decizii de către cel de al doilea stat, instituirea acestei posibilități este lipsită de sens. |
| --- | --- |

(g)

Existența unei decizii de returnare emise într-un alt stat membru cu privire la persoana în cauză. Dacă directiva în sine prevede aplicarea directă a respectivei decizii de către cel de al doilea stat, instituirea acestei posibilități este lipsită de sens.

| (i) | Nerespectarea obligației de a pleca într-un alt stat membru care a acordat dreptul de ședere. În astfel de cazuri, este complet disproporționată inițierea procedurii de îndepărtare fără opțiunea plecării voluntare în țara de origine. În astfel de cazuri este necesară o măsură obligatorie de a aduce persoana respectivă înapoi în celălalt stat membru, nu trimiterea acesteia în țara de origine, cu atât mai puțin prin aplicarea procedurii de urgență. |
| --- | --- |

(i)

Nerespectarea obligației de a pleca într-un alt stat membru care a acordat dreptul de ședere. În astfel de cazuri, este complet disproporționată inițierea procedurii de îndepărtare fără opțiunea plecării voluntare în țara de origine. În astfel de cazuri este necesară o măsură obligatorie de a aduce persoana respectivă înapoi în celălalt stat membru, nu trimiterea acesteia în țara de origine, cu atât mai puțin prin aplicarea procedurii de urgență.

| 5.3. | Ca o introducere la analiza articolelor 7 și 8 și a altor articole din propunere, ar trebui să clarificăm următoarele: întreaga formulare a acestor modificări denotă o clară lipsă de înțelegere a naturii juridice a unei decizii de returnare care, odată clarificată, va justifica punerea în discuție a întregului alineat (3), reflectată în noul articol 8 al directivei. O decizie de returnare constituie o decizie cu titlu executoriu adoptată de un stat, care are un impact direct asupra sferei personale a drepturilor și intereselor unei ființe umane. În plus, justificarea deciziei este de obicei legată în mod direct sau indirect de îndeplinirea obligațiilor sau de un anumit comportament de care este acuzată persoana în cauză, însă această persoană merită să fie supusă unei proceduri adecvate de verificare a acestor acuzații care, în aceste cazuri, pot, fără îndoială, să fie justificate în mod independent. Pe scurt, îndepărtarea este o sancțiune, o penalitate, o sancțiune administrativă – nu penală –, însă este guvernată de aceleași principii constituționale și drepturi fundamentale valabile în dreptul penal. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | În ceea ce privește articolul 7 – obligația de cooperare: CESE ia notă de prezumția Comisiei că obligația resortisanților țărilor terțe de a coopera cu autoritățile competente ale statelor membre în toate etapele procedurii de returnare ar putea ajuta la desfășurarea în bune condiții și la eficacitatea acestor proceduri. Trebuie însă remarcat faptul că acest lucru reprezintă o încălcare directă a dreptului fundamental de a nu depune mărturie împotriva propriei persoane. Obligațiile instituite la acest articol se pot rezuma astfel: cooperarea și colaborarea într-o procedură îndreptată împotriva propriei persoane. Articolul 8 – Decizia de returnare – solicită, în prezent, statelor membre să emită o decizie de returnare imediat după adoptarea unei decizii de încetare a șederii legale a unui resortisant al unei țări terțe, inclusiv a unei decizii de neacordare a statutului de refugiat unui resortisant al unei țări terțe sau a statutului conferit prin protecție subsidiară. CESE consideră că articolul 8 ar trebui să fie extins pentru a include posibilitatea ca resortisanților țărilor terțe să li se acorde o oportunitate rezonabilă de a respecta obligația de a părăsi țara pe cont propriu sau de a căuta modalități alternative pentru regularizarea situației lor. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | Articolul 9 – Plecarea voluntară – stipulează, în prezent, că trebuie acordată o perioadă adecvată de 30 de zile pentru plecarea voluntară, anulând dispoziția inițială de șapte până la 30 de zile. Deși perioada maximă de numai 30 de zile constituia un motiv de critică, existența unei perioade minime servea drept garanție. Eliminarea acestei perioade minime face posibil ca statele membre să nu permită nicio perioadă de plecare voluntară. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | Noua măsură introdusă la articolul 13 le permite statelor membre să impună o interdicție de intrare, care nu însoțește o decizie de returnare, unui resortisant al unei țări terțe aflat în situație de ședere ilegală pe teritoriul statelor membre a cărui ședere ilegală este detectată atunci când acesta părăsește (în mod voluntar) UE. CESE consideră această măsură ca fiind o sancțiune aplicată unei persoane care la momentul respectiv respectă legea, adică părăsește teritoriul Uniunii și pune capăt șederii ilegale. Pe de altă parte, măsura poate fi considerată o poliță de asigurare împotriva intrărilor repetate în statul membru în cauză. |
| --- | --- |

5.6.

| 5.7. | Articolul 14 – Gestionarea returnărilor – solicită fiecărui stat membru să instituie, să opereze, să mențină și să continue să dezvolte un sistem național de gestionare a returnărilor, care prelucrează toate informațiile necesare pentru punerea în aplicare a prezentei directive. Cu toate acestea, trebuie asigurată compatibilitatea tehnică cu sistemul central al UE. Articolul 14 prevede, de asemenea, ca statele membre să introducă un program operațional pentru a oferi sprijin persoanelor în cauză. |
| --- | --- |

5.7.

| 5.7.1. | Deficiențele din Sistemul de Informații Schengen (SIS) impun adoptarea de măsuri de îmbunătățire a coordonării dintre state. Este puțin probabil să fie nevoie de norme specifice de nivelul unei directive pentru a soluționa ceea ce este, în esență, o problemă de gestionare practică. |
| --- | --- |

5.7.1.

| 5.7.2. | Propunerea ca statele membre să elaboreze programe pentru furnizarea de asistență logistică, financiară și altă asistență materială pentru sprijinirea returnării voluntare, care ar include programe de reintegrare, provine din Recomandarea (UE) 2017/432. Comisia ar trebui să sprijine, să monitorizeze și să evalueze crearea lor. |
| --- | --- |

5.7.2.

| 5.8. | Articolul 16 insistă și se axează exclusiv pe „singurul caz obligatoriu în care se acordă efectul suspensiv automat în temeiul prezentei propuneri”, adică justificarea îndepărtării unei persoane a cărei cerere de protecție internațională a fost respinsă. CESE nu are nimic de obiectat, însă constată că există și alte cazuri în care suspendarea îndepărtării ar trebui să fie, în mod similar, automată, astfel încât să consolideze domeniul de aplicare al garanțiilor. O listă neexhaustivă a acestora ar trebui să includă:






  — | cazurile în care există minori afectați în mod direct sau indirect; |
| --- | --- | --- |

5.8.

—

cazurile în care există minori afectați în mod direct sau indirect;

| — | cazurile în care există membri de familie din UE afectați în mod direct sau indirect și care, prin urmare, nu pot face obiectul aplicării Directivei 2004/38/CE; |
| --- | --- |

—

cazurile în care există membri de familie din UE afectați în mod direct sau indirect și care, prin urmare, nu pot face obiectul aplicării Directivei 2004/38/CE;

| — | cazurile în care există un risc demonstrabil asupra sănătății sau integrității fizice a persoanei vizate; |
| --- | --- |

—

cazurile în care există un risc demonstrabil asupra sănătății sau integrității fizice a persoanei vizate;

| — | cazurile în care returnarea are loc către țări marcate ca nesigure, printre care cele care nu respectă drepturile omului. |
| --- | --- |

—

cazurile în care returnarea are loc către țări marcate ca nesigure, printre care cele care nu respectă drepturile omului.

| 5.9. | În ceea ce privește luarea în custodie publică și instituirea termenului de minimum trei luni ca perioadă maximă de detenție, trebuie subliniat că realitatea demonstrează că o perioadă mai scurtă de trei luni este suficientă pentru derularea procedurii și a pașilor necesari pentru punerea în aplicare a îndepărtării către o țară terță și că aproape nimic nu este obținut în plus prin prelungirea acestei perioade, oricât de îndelungată ar fi, cu atât mai puțin prin supunerea unei persoane care nu a săvârșit nicio infracțiune la o măsură extremă precum privarea de libertate. |
| --- | --- |

5.9.

| 5.10. | CESE îndeamnă din nou la identificarea altor soluții precum cele menționate mai sus – Duldung în Germania sau arraigo în Spania – prin care durează mult mai puțin de trei luni pentru a se stabili dacă persoana poate fi îndepărtată sau nu. Custodia preventivă constituie o măsură provizorie al cărei scop este facilitarea returnării forțate și prevenirea sustragerii. Cu toate acestea, utilizarea greșită a acesteia ca modalitate disimulată de încarcerare sau pedepsire în cazurile de imigrație neregulamentară trebuie exclusă. O astfel de detenție este interzisă în mod explicit în jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene (15). |
| --- | --- |

5.10.

| 5.11. | Prin urmare, în textul directivei ar trebui să existe cerința ca centrele de detenție să nu fie comparabile cu închisorile, sau mai restrictive decât acestea. Ar trebui prevăzut ca supravegherea internă a acestor centre să nu fie asigurată niciodată de forțele de securitate ale statului, rolul acestora reducându-se la supravegherea perimetrului, în timp ce monitorizarea internă ar trebui să revină unui alt tip de organism de stat și, de asemenea, ca în fiecare astfel de centru să se respecte un standard minim al drepturilor persoanelor reținute, care să fie, în toate privințele, cel puțin egal cu statutul juridic al deținuților aflați în închisorile din statele membre. |
| --- | --- |

5.11.

| 5.12. | Amendamentul introdus de articolul 22 alineatul (7) este cu totul inutil, întrucât aspectul vizat este deja reglementat în diversele proceduri de azil ale statelor membre. În orice caz, este o măsură disproporționată ca unei persoane care se poate afla în custodie publică pe o perioadă de până la patru luni, în vederea returnării ca urmare a respingerii cererii de azil, să i se prelungească imediat această detenție cu o perioadă suplimentară de șase luni cu același scop, de a o repatria. |
| --- | --- |

5.12.

| 5.13. | CESE este de acord cu Comisia în ceea ce privește faptul că eficiența politicii UE în materie de returnare depinde, de asemenea, de cooperarea cu țările de origine. UE a înregistrat deja unele progrese; cu toate acestea, CESE invită Comisia să își continue eforturile în acest domeniu și, în același timp, să facă apel la statele membre pentru a valorifica aceste rezultate și a face uz pe deplin de aceste acorduri. |
| --- | --- |

5.13.

Bruxelles, 23 ianuarie 2019.

Președintele

Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  COM(2018) 634 final.

1

(2)  JO C 85, 8.4.2003, p. 51.

2

(3)  COM(2002) 175 final.

3

(4)  Directiva 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală (JO L 348, 24.12.2008, p. 98).

4

(5)  Recomandarea (UE) 2017/432 a Comisiei din 7 martie 2017 cu privire la eficientizarea returnărilor în cadrul punerii în aplicare a Directivei 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 66, 11.3.2017, p. 15).

5

(6)  A se vedea avizul pe tema „Costurile neimigrării și ale neintegrării”, nepublicat încă în Jurnalul Oficial.

6

(7)  Concluziile reuniunii Consiliului European, 28 iunie 2018.

7

(8)  Concluziile reuniunii Consiliului European, 18 octombrie 2018.

8

(9)  OIM – Migrația: Monitorizarea fluxurilor în Europa.

9

(10)  JO C 85, 8.4.2003, p. 51.

10

(11)  A se vedea raportul Platformei sociale de cercetare privind migrația și azilul, pe tema „Represiunile împotriva migrației, exercitate asupra ONG-urilor care acordă asistență refugiaților și altor migranți”.

11

(12)  JO C 85, 8.4.2003, p. 51.

12

(13)  Articolele 32 și 33 din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE (JO L 158, 30.4.2004, p. 77).

13

(14)  FF. Comunicarea nr. 1493/2006, Williams Lecraft v. Spania

14

(15)  Hotărârea din 7 iunie 2016, Affum, C-47/15, ECLI:EU:C:2016:408, și hotărârea din 28 aprilie 2011, El Dridi, C-61/11, ECLI: EU:C:2011:268.

15

---

| 10.5.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 159/60 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 159/60

---

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a unor măsuri de conservare și control care se aplică în zona de reglementare a Organizației de Pescuit în Atlanticul de Nord-Vest și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 2115/2005 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1386/2007 al Consiliului

[COM(2018) 577 final – 2018/0304 (COD)]

(2019/C 159/09)

Raportor general: Gabriel SARRÓ IPARRAGUIRRE

| Sesizare | Consiliu, 3.9.2018 |
| --- | --- |
| | Parlamentul European, 10.9.2018 |
| Temei juridic | Articolele 43 alineatul (2) și 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru agricultură, dezvoltare rurală și protecția mediului |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 23.1.2019 |
| Sesiunea plenară nr. | 540 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri) | 104/0/2 |

Sesizare

Consiliu, 3.9.2018

Parlamentul European, 10.9.2018

Temei juridic

Articolele 43 alineatul (2) și 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru agricultură, dezvoltare rurală și protecția mediului

Data adoptării în sesiunea plenară

23.1.2019

Sesiunea plenară nr.

540

Rezultatul votului

(voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri)

104/0/2

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | CESE consideră necesară transpunerea în legislația UE a măsurilor de conservare și executare adoptate de Organizația de Pescuit în Atlanticul de Nord-Vest (NAFO), pentru a se ajunge la o punere în aplicare uniformă și eficientă a acestora în cadrul Uniunii. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Cu toate acestea, Comitetul consideră că propunerea prezentată nu stabilește un mecanism rapid pentru transpunerea normelor adoptate de NAFO și nu ține seama de necesitatea de a le actualiza anual. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Comitetul se pronunță în favoarea unui mecanism mai rapid și mai simplu și, prin urmare, propune un regulament cu un singur articol, care să stabilească că Uniunea Europeană trebuie să aplice în mod imperativ flotei sale normele aprobate de NAFO. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | CESE subliniază riscul legat de introducerea sistemului de acte delegate, prin care Comisiei i se acordă competența de a legifera, fără a trebui să se conformeze procedurilor ordinare. |
| --- | --- |

1.4.

2.   Rezumatul propunerii Comisiei

| 2.1. | Propunerea prezentată are ca obiectiv transpunerea în legislația Uniunii a măsurilor adoptate de NAFO între anii 2008 și 2017, acesta din urmă fiind anul în care a intrat în vigoare Convenția NAFO modificată. Dat fiind că aceste măsuri sunt modificate în fiecare an, propunerea prevede transpunerea celor mai recente și stabilește un mecanism pentru a accelera și a înlesni măsurile care vor trebui aplicate pe viitor. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Astfel, se are în vedere o delegare de competențe către Comisie, pentru a putea stabili măsurile legate de condițiile de operare a navelor care își desfășoară activitatea în această zonă de reglementare. Aceste măsuri privesc, de exemplu, posibilitățile de pescuit (limitările privind capturile și/sau efortul de pescuit), încetarea activităților de pescuit, capturile accidentale, pescuitul specific de anumite specii (vulpea-de-mare, crevetele nordic, halibutul negru), conservarea rechinilor, uneltele de pescuit folosite, protecția ecosistemelor marine vulnerabile și inspecția și supravegherea activității de pescuit. În total, sunt descrise treizeci de tipuri diferite de măsuri. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Propunerea abrogă Regulamentele (CE) nr. 2115/2005 (1) și (CE) nr. 1386/2007 (2) ale Consiliului. |
| --- | --- |

2.3.

3.   Observații generale

| 3.1. | CESE consideră necesară transpunerea în legislația UE a măsurilor de conservare și executare adoptate de NAFO, pentru a se ajunge la o punere în aplicare uniformă și eficientă a acestora în cadrul Uniunii. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Cu toate acestea, ținând seama de faptul că NAFO modifică în fiecare an măsurile de conservare și executare, Comitetul consideră că propunerea prezentată nu instituie un mecanism rapid nici pentru transpunerea normelor aprobate de NAFO, nici pentru actualizarea lor anuală. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Comitetul consideră că modalitatea cea mai rapidă de a ține seama de aceste actualizări periodice ale normelor adoptate în cadrul NAFO ar consta în adoptarea unui regulament simplu și alcătuit dintr-un singur articol, prin care s-ar stabili angajamentul Uniunii Europene de a aplica în mod imperativ navelor sale normele adoptate în fiecare an de către NAFO, prezentând ca argument tocmai necesitatea de a actualiza periodic cel puțin normele privind cele treizeci de domenii propuse. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | În caz contrar, CESE semnalează că există riscul unei neconcordanțe permanente între normele aprobate în cadrul NAFO și legislația adoptată de UE, cu toată insecuritatea juridică care ar putea rezulta. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Comitetul își exprimă îngrijorarea cu privire la reducerea în lanț a termenelor prevăzute pentru anumite operațiuni, având în vedere că Comisia reduce termenele corespunzătoare comunicărilor specifice din partea statelor membre, acestea fiind, la rândul lor, obligate să reducă termenele stabilite pentru operatorii navelor de pescuit. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Comitetul consideră că singurul aspect înlesnit de introducerea sistemului de acte delegate este posibilitatea ca Comisia să stabilească anumite norme fără a trebui să se conformeze procedurilor ordinare. |
| --- | --- |

3.6.

4.   Observații specifice

| 4.1. | Articolul 5 prevede, la alineatul (1), că statele membre se asigură că toate limitările capturilor și eforturilor se aplică stocurilor identificate în posibilitățile de pescuit în vigoare. CESE consideră că textul ar trebui să fie formulat astfel: „[...] limitările capturilor și/sau ale eforturilor [...]”. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Formularea de la articolul 28, privind raportarea electronică în cadrul programului de observare, este neclară la alineatul (3) și, mai mult, la alineatul (1), în măsura în care nu se știe dacă se poate face referire la un observator electronic fără a-l menționa în mod expres. Prin urmare, Comitetul consideră că interpretarea acestui articol poate crea confuzii. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | CESE consideră că nici alineatul (1) litera (a) de la articolul 31, privind procedurile de supraveghere, nu indică în mod clar modul în care se poate realiza o evaluare volumetrică sau a componenței capturii pentru conținutul unei lansări a plasei pungă, fără a se fi efectuat o inspecție. |
| --- | --- |

4.3.

Bruxelles, 23 ianuarie 2019.

Președintele

Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 2115/2005 al Consiliului din 20 decembrie 2005 de stabilire a unui plan de redresare pentru halibutul negru în cadrul Organizației de Pescuit în Atlanticul de Nord-Vest (JO L 340, 23.12.2005, p. 3).

1

(2)  Regulamentul (CE) nr. 1386/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unor măsuri de conservare și executare care se aplică în zona de reglementare a Organizației de Pescuit în Atlanticul de Nord-Vest (JO L 318, 5.12.2007, p. 1).

2

---

Comitetul Economic și Social European

| 10.5.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 159/63 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 159/63

---

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a Centrului de competențe european industrial, tehnologic și de cercetare în materie de securitate cibernetică și a Rețelei de centre naționale de coordonare

(COM(2018) 630 final — 2018/0328 (COD))

(2019/C 159/10)

Raportor: Antonio LONGO

Coraportor: Alberto MAZZOLA

| Consultare | Consiliul European, 5.10.2018
  Parlamentul European, 1.10.2018 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolele 173 alineatul (3), 188 și 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru transporturi, energie, infrastructură și societatea informațională |
| Data adoptării în secțiune | 9.1.2019 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 23.1.2019 |
| Sesiunea plenară nr. | 540 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri) | 143/5/2 |

Consultare

Consiliul European, 5.10.2018

Parlamentul European, 1.10.2018

Temei juridic

Articolele 173 alineatul (3), 188 și 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru transporturi, energie, infrastructură și societatea informațională

Data adoptării în secțiune

9.1.2019

Data adoptării în sesiunea plenară

23.1.2019

Sesiunea plenară nr.

540

Rezultatul votului

(voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri)

143/5/2

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | Comitetul Economic și Social European (CESE) salută inițiativa Comisiei, considerând că servește la dezvoltarea unei strategii industriale în domeniul securității cibernetice și prezintă o importanță strategică pentru atingerea unei autonomii digitale puternice și extinse. Acești factori sunt indispensabili pentru consolidarea mecanismelor europene de apărare în contextul războiului cibernetic în curs, care amenință să submineze sistemele politice, economice și sociale. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Comitetul consideră că nicio strategie de securitate cibernetică nu poate să facă abstracție de nevoia unei conștientizări generale și a unui comportament responsabil din partea tuturor utilizatorilor. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Comitetul sprijină obiectivele generale ale propunerii și este conștient de faptul că aspectele specifice de funcționare vor face obiectul unei analize ulterioare. Având în vedere că este vorba despre un regulament, consideră totuși că ar trebui clarificate în prealabil anumite aspecte sensibile, legate de guvernanță, finanțare și realizarea obiectivelor stabilite. Este important ca centrul și viitoarea rețea să se bazeze într-o măsură cât mai mare pe expertiza și cunoștințele tehnice în domeniul cibernetic ale statelor membre, iar competențele să nu fie concentrate în exclusivitate la centrul care urmează a fi înființat. În plus, trebuie evitată suprapunerea domeniilor de activitate ale viitoarei rețele și ale centrului cu mecanismele de cooperare și organismele existente. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | CESE sprijină extinderea cooperării la întreprinderi, pe baza unor angajamente ferme în termeni științifici și de investiții, prin includerea lor, în viitor, în consiliul de conducere. În cazul unei cooperări tripartite între Comisia Europeană, statele membre și industrie, prezența unor întreprinderi din țări terțe ar trebui limitată la cele stabilite de multă vreme pe teritoriul european și pe deplin implicate în baza tehnologică și industrială europeană, cu condiția să facă obiectul unor mecanisme adecvate de examinare și de control, iar principiul reciprocității și obligațiile de confidențialitate să fie respectate. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Securitatea cibernetică trebuie să fie ținta unor eforturi comune ale tuturor statelor membre, care, prin urmare, trebuie să facă parte din consiliul de conducere, în condiții care urmează a fi stabilite. În ceea ce privește contribuția lor financiară, aceasta s-ar putea baza și pe fondurile europene alocate fiecărui stat. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | În propunere ar trebui să se explice mai clar cum va putea interveni Centrul în coordonarea finanțării programelor Europa digitală și Orizont Europa și, mai ales, care sunt orientările pentru elaborarea și atribuirea eventualelor contracte. Acest lucru este esențial pentru a evita duplicările sau suprapunerile. În plus, pentru a majora pachetul financiar, se recomandă extinderea sinergiilor cu alte instrumente financiare ale UE (de exemplu, fondurile regionale, fondurile structurale, Mecanismul pentru interconectarea Europei, Fondul european de dezvoltare, InvestEU etc.). |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | CESE consideră că este esențial să se definească modalitățile de cooperare și relațiile dintre Centrul european și centrele naționale. De asemenea, este important ca centrele naționale să fie finanțate de UE, cel puțin în ceea ce privește costurile administrative, facilitând armonizarea administrativă și a competențelor, pentru a reduce decalajul dintre țările europene. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Comitetul reiterează importanța capitalului uman și speră că Centrul de competențe poate promova, în colaborare cu universitățile, centrele de cercetare și cele de formare de înalt nivel, o educație și o formare de excelență, inclusiv prin parcursuri educaționale specifice în universități și în instituțiile de învățământ superior. De asemenea, este esențial să se asigure un sprijin specific pentru întreprinderile nou-înființate și IMM-uri. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | CESE consideră că este esențial să se clarifice mai bine sferele de competență ale Centrului și Agenției Uniunii Europene pentru Securitatea Rețelelor și a Informațiilor (European Network and Information Security Agency – ENISA) și linia de demarcație dintre mandatele acestora, printr-o clară definire a modalităților de cooperare și sprijin reciproc și prin evitarea suprapunerii competențelor și a dublării eforturilor. Probleme similare apar și în cazul altor organisme care se ocupă cu securitatea cibernetică, cum ar fi Agenția Europeană de Apărare (AEA), Europol și CERT-UE; recomandă înființarea de mecanisme specifice de dialog structurat între diferitele organisme. |
| --- | --- |

1.9.

2.   Contextul actual în materie de securitate cibernetică

| 2.1. | Securitatea cibernetică este unul dintre principalele subiecte de pe agenda UE, deoarece reprezintă un factor esențial pentru apărarea instituțiilor, întreprinderilor și cetățenilor, dar și un instrument necesar pentru menținerea democrației. Printre cele mai îngrijorătoare fenomene se evidențiază creșterea exponențială a programelor malware difuzate online prin sisteme automate, numărul lor crescând de la 130 000 în 2007 la 8 000 000 în 2017. În plus, Uniunea este un importator net de produse și soluții de securitate cibernetică, fapt care generează probleme de competitivitate economică și de securitate civilă și militară. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Deși UE dispune de competențe și de experiențe semnificative în materie de securitate cibernetică, industria din domeniu, universitățile și centrele de cercetare sunt încă fragmentate, prezintă dezechilibre și nu au o strategie comună de dezvoltare. Acest lucru trebuie pus pe seama faptului că sectoarele relevante în materie de securitate cibernetică (de exemplu, energia, spațiul, apărarea și transportul) nu sunt sprijinite suficient, iar sinergiile dintre securitatea cibernetică din domeniile civil și cel al apărării nu sunt fructificate. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Pentru a face față provocărilor tot mai mari, Uniunea a definit în 2013 o strategie de securitate cibernetică, menită să promoveze un ecosistem cibernetic fiabil, sigur și deschis (1). Mai târziu, în 2016, au fost adoptate primele măsuri specifice vizând securitatea rețelelor și a sistemelor informatice (2). Acest proces a dus la crearea parteneriatului public-privat (PPP) privind securitatea cibernetică. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | În 2017, Comunicarea intitulată „Reziliență, prevenire și apărare: construirea unei securități cibernetice puternice pentru UE” (3) a remarcat necesitatea de a asigura menținerea și dezvoltarea unor capacități esențiale de securitate informatică, pentru a proteja piața unică digitală și, în special, pentru a proteja rețelele și sistemele informatice critice și pentru a furniza servicii esențiale în materie de securitate cibernetică. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Prin urmare, Uniunea trebuie să fie în măsură să își protejeze resursele și procesele digitale și să concureze pe piața mondială a securității cibernetice (4). |
| --- | --- |

2.5.

3.   Propunerile Comisiei

| 3.1. | Centrul de competențe (sau „Centrul”) va urmări să faciliteze și să coordoneze activitatea rețelei de centre naționale și să servească drept referință pentru comunitatea de competențe în materie de securitate cibernetică, prin stabilirea agendei privind securitatea cibernetică tehnologică și prin facilitarea accesului la competențele dobândite. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | În special, Centrul ar urma să pună în aplicare părțile relevante ale programelor Europa digitală și Orizont Europa, prin alocarea de fonduri și gestionarea achizițiilor. Având în vedere investițiile majore în securitatea cibernetică efectuate în alte părți ale lumii, precum și nevoia de coordonare și de punere în comun a resurselor din sector în Europa, se propune înființarea Centrului de competențe sub formă de parteneriat european cu bază juridică dublă, facilitându-se astfel realizarea de investiții comune de către Uniune, statele membre și/sau industrie. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Propunerea prevede că statele membre vor contribui cu o sumă proporțională la acțiunile Centrului de competențe și ale rețelei. Bugetul prevăzut de UE este alcătuit din: circa 2 miliarde EUR din programul Europa digitală, o sumă – care urmează să fie stabilită – din programul Orizont Europa și o contribuție totală a statelor membre, cel puțin egală cu cea furnizată de UE. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Organismul decizional principal va fi consiliul de conducere, din care vor face parte toate statele membre, dar în care vor avea drept de vot numai acelea care contribuie financiar. Mecanismul de vot se va baza pe principiul dublei majorități, care va presupune 75 % din contribuția financiară și 75 % din voturi. Comisia va deține 50 % din drepturile de vot. Centrul va fi asistat de un Consiliu consultativ pe probleme științifice și industriale, care va asigura dialogul cu întreprinderile, consumatorii și alte părți interesate. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | În strânsă colaborare cu Rețeaua centrelor naționale de coordonare și cu comunitatea de competențe în materie de securitate cibernetică, Centrul va fi principalul organism de execuție pentru resursele financiare ale UE dedicate securității cibernetice în cadrul programelor propuse, Europa digitală și Orizont Europa. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Centrele naționale de coordonare vor fi selectate de către statele membre. Va trebui ca ele să dețină competențe tehnologice în materie de securitate cibernetică sau să le poată accesa direct, în special în domenii precum criptografia, serviciile de securitate TIC, detectarea automată a intruziunilor, securitatea sistemelor, a rețelelor, a programelor informatice și a aplicațiilor sau aspectele umane și societale ale securității și ale protecției vieții private. Ele ar trebui să fie, de asemenea, în măsură să interacționeze și să se coordoneze în mod eficace cu industria și sectorul public, inclusiv cu autoritățile desemnate în sensul Directivei (UE) 2016/1148. |
| --- | --- |

3.6.

4.   Observații generale

| 4.1. | CESE salută inițiativa Comisiei și consideră că are o importanță strategică pentru dezvoltarea securității cibernetice, punând în aplicare ceea ce s-a decis la Summitul de la Tallinn, din septembrie 2017. Cu acel prilej, șefii de stat și de guvern au îndemnat UE să ocupe „o poziție de lider în domeniul securității cibernetice până în 2025, pentru a asigura protecția cetățenilor, a consumatorilor și a întreprinderilor noastre online, precum și pentru a câștiga încrederea acestora, dar și pentru a permite un internet liber și aflat sub incidența legii.” |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | CESE reamintește că ne aflăm în plin război cibernetic, care amenință să submineze sistemele politice, economice și sociale, atacând sistemele informatice ale instituțiilor, infrastructurile critice (energie, transporturi, instituții financiar-bancare etc.) și întreprinderile, și afectând, prin știri false (fake news), procesele electorale și pe cele democratice în general (5). Prin urmare, sunt necesare un grad ridicat de conștientizare și o reacție puternică și în timp util. Iată de ce trebuie să se prevadă o strategie industrială clară și bine susținută pentru securitatea cibernetică, ca premisă indispensabilă a realizării autonomiei digitale. CESE consideră că programul de lucru ar trebui să acorde prioritate domeniilor identificate de Directiva (UE) 2016/1148, care se aplică întreprinderilor furnizoare de servicii esențiale, fie ele publice sau private, dată fiind importanța lor pentru societate (6). |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Comitetul consideră că nicio strategie de securitate cibernetică nu poate să facă abstracție de nevoia unei conștientizări generale și a unui comportament responsabil din partea tuturor utilizatorilor. Din acest motiv, orice inițiativă tehnologică trebuie însoțită de campanii de informare și de sensibilizare adecvate, pentru a crea o „cultură a siguranței informatice” (7). |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Comitetul sprijină obiectivele generale ale propunerii și este conștient de faptul că aspectele specifice de funcționare vor face obiectul unei analize ulterioare. Având în vedere că este vorba despre un regulament, consideră totuși că ar trebui clarificate în prealabil anumite aspecte sensibile, legate de guvernanță, finanțare și realizarea obiectivelor stabilite. Este important ca centrul și viitoarea rețea să se bazeze într-o măsură cât mai mare pe expertiza și cunoștințele tehnice în domeniul cibernetic ale statelor membre, iar competențele să nu fie concentrate în exclusivitate la centrul care urmează a fi înființat. În plus, trebuie evitată suprapunerea domeniilor de activitate ale viitoarei rețele și ale Centrului cu mecanismele de cooperare și organismele existente. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | CESE reamintește că, în avizul său TEN/646 pe tema „Legea privind securitatea cibernetică” (8), a propus o cooperare tripartită, printr-un parteneriat public-privat, între Comisia Europeană, statele membre și industrie, inclusiv întreprinderi, în timp ce structura actuală, a cărei formă juridică va trebui să fie detaliată, prevede, în esență, un parteneriat public-privat între Comisia Europeană și statele membre. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | CESE sprijină extinderea cooperării la întreprinderi, pe baza unor angajamente ferme în termeni științifici și de investiții, prin includerea lor, în viitor, în consiliul de conducere. Crearea unui Consiliu consultativ pe probleme științifice și industriale ar putea să nu asigure un dialog constant cu întreprinderile, consumatorii și alte părți interesate. În plus, în noul context configurat de Comisie nu este clar ce rol va juca Organizația Europeană de Securitate Cibernetică (ECSO) – creată în iunie 2016, la inițiativa Comisiei, ca interlocutor al acesteia –, al cărei capital de rețele și cunoștințe nu ar trebui irosite. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.6.1. | În cazul unei cooperări tripartite, este important să se acorde atenție situației întreprinderilor din țări terțe. În special, CESE subliniază că această cooperare ar trebui să se bazeze pe un mecanism riguros, pentru a împiedica implicarea unor întreprinderi din state terțe care ar putea afecta securitatea și autonomia Uniunii Europene. Clauzele relevante stabilite în Programul european de dezvoltare industrială în domeniul apărării (9) ar trebui să se aplice și în acest context. |
| --- | --- |

4.6.1.

| 4.6.2. | În același timp, CESE recunoaște că anumite întreprinderi din state terțe, dar stabilite de multă vreme pe teritoriul UE și pe deplin implicate în baza tehnologică și industrială europeană s-ar putea dovedi foarte utile pentru proiectele UE, la care ar trebui să aibă acces, cu condiția ca statele membre să instituie mecanisme adecvate de examinare și de control privind aceste întreprinderi și ca principiul reciprocității și obligațiile de confidențialitate să fie respectate. |
| --- | --- |

4.6.2.

| 4.7. | Securitatea cibernetică trebuie să fie ținta unor eforturi comune ale tuturor statelor membre, care, prin urmare, trebuie să facă parte din consiliul de conducere, în condiții care urmează a fi stabilite. De asemenea, este important ca toate statele membre să contribuie din punct de vedere financiar în mod corespunzător la inițiativa Comisiei. În ceea ce privește contribuția lor financiară, aceasta s-ar putea baza și pe fondurile europene alocate fiecărui stat. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | CESE este de acord că fiecare stat membru trebuie să fie liber să desemneze un reprezentant în consiliul de conducere al Centrului european de competențe. CESE recomandă ca profilurile de competență ale reprezentanților naționali să fie clar definite, combinând competențele strategice și tehnologice cu cele de management, administrative și în materie de buget. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | În propunere ar trebui să se explice mai clar cum va putea interveni Centrul în coordonarea finanțării programelor Europa digitală și Orizont Europa, care face încă obiectul negocierilor, și, mai ales, care sunt orientările pentru elaborarea și atribuirea eventualelor contracte. Acest lucru este esențial pentru a evita duplicările sau suprapunerile. În plus, pentru a majora pachetul financiar, se recomandă extinderea sinergiilor cu alte instrumente financiare ale UE (de exemplu, fondurile regionale, fondurile structurale, Mecanismul pentru interconectarea Europei, Fondul european de dezvoltare, InvestEU etc.). Comitetul speră ca rețeaua centrelor naționale să fie implicată în gestionarea și coordonarea fondurilor. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | CESE observă că Comitetul consultativ ar trebui să fie compus din 16 membri și că nu sunt prezentate mecanismele prin care ar trebui să se ajungă la mediul de afaceri, la universități, la institutele de cercetare și la consumatori. Comitetul consideră că ar fi util și de dorit ca membrii unui astfel de comitet să se distingă prin nivelul ridicat al cunoștințelor lor în domeniu și să reprezinte, în mod echilibrat, diferitele sectoare implicate. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | CESE consideră că este important să se definească modalitățile de cooperare și relațiile dintre Centrul european și centrele naționale. De asemenea, este important ca centrele naționale să fie finanțate de UE, cel puțin în ceea ce privește costurile administrative, facilitând armonizarea administrativă și a competențelor, pentru a reduce decalajul dintre țările europene. |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | În conformitate cu avizele sale anterioare (10), CESE subliniază importanța educației și formării la standarde de excelență a resurselor umane în domeniul securității cibernetice, inclusiv prin intermediul unor cursuri specifice, universitare și postuniversitare. Se impune, de asemenea, furnizarea unui sprijin financiar suficient pentru IMM-urile și întreprinderile nou-înființate din sector (11), care au un rol crucial în dezvoltarea cercetării de vârf. |
| --- | --- |

4.12.

| 4.13. | CESE consideră că este esențial să se clarifice mai bine atât sferele de competență ale Centrului și ENISA, cât și linia de demarcație dintre mandatele lor, printr-o clară definire a modalităților de cooperare și sprijin reciproc și prin evitarea suprapunerii competențelor și a dublării eforturilor (12). În propunerea de regulament, se prevede prezența unui reprezentant al ENISA ca observator permanent în consiliul de conducere, dar acest lucru nu prezintă nicio garanție pentru un dialog structurat între cele două organisme. Probleme similare apar și în cazul altor organisme care se ocupă cu securitatea cibernetică, cum ar fi AEA, Europol și CERT-UE. În acest sens, prezintă interes memorandumul de înțelegere semnat în mai 2018 între ENISA, AEA, Europol și CERT–UE. |
| --- | --- |

4.13.

Bruxelles, 23 ianuarie 2019.

Președintele

Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  JOIN(2013) 1 final.

1

(2)  Directiva (UE) 2016/1148 a Parlamentului European și a Consiliului din 6 iulie 2016 privind măsuri pentru un nivel comun ridicat de securitate a rețelelor și a sistemelor informatice în Uniune (JO L 194, 19.7.2016, p. 1).

2

(3)  JOIN(2017) 450 final.

3

(4)  JO C 227, 28.6.2018, p. 86.

4

(5)  Raport de informare pe tema „Utilizarea canalelor media pentru influențarea proceselor sociale și politice în UE și în țările din vecinătatea estică”, doamna Vareikytė, 2014.

5

(6)  JO C 227, 28.6. 2018, p. 86.

6

(7)  JO C 227, 28.6. 2018, p. 86.

7

(8)  JO C 227, 28.6. 2018, p. 86.

8

(9)  COM(2017) 294.

9

(10)  JO C 451, 16.12.2014, p. 25.

10

(11)  JO C 227, 28.6.2018, p. 86.

11

(12)  JO C 227, 28.6.2018, p. 86.

12

---

COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN

| 10.5.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 159/68 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 159/68

---

Avizul Comitetului Economic și Social European privind Propunerea de decizie a Parlamentului European și a Consiliului de adaptare a Directivei 2012/27/UE a Parlamentului European și a Consiliului privind eficiența energetică [astfel cum a fost modificată prin Directiva (UE) 2018/2002] și a Regulamentului (UE) 2018/1999 al Parlamentului European și al Consiliului [guvernanța uniunii energetice], având în vedere retragerea Regatului Unit din Uniunea Europeană

[COM(2018) 744 final – 2018/0385 (COD)]

(2019/C 159/11)

Raportor general: Séamus BOLAND

| Sesizare | Parlamentul European, 15.11.2018
  Consiliul Uniunii Europene, 26.11.2018 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolele 192 alineatul (1), 194 alineatul (2) și 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Secțiunea competentă | Secțiunea pentru transporturi, energie, infrastructură și societatea informațională |
| Decizia Biroului | 11.12.2018 |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 23.1.2019 |
| Sesiunea plenară nr. | 540 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri) | 106/0/0 |

Sesizare

Parlamentul European, 15.11.2018

Consiliul Uniunii Europene, 26.11.2018

Temei juridic

Articolele 192 alineatul (1), 194 alineatul (2) și 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Secțiunea competentă

Secțiunea pentru transporturi, energie, infrastructură și societatea informațională

Decizia Biroului

11.12.2018

Data adoptării în sesiunea plenară

23.1.2019

Sesiunea plenară nr.

540

Rezultatul votului

(voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri)

106/0/0

1.   Concluzii și recomandări

| 1.1. | CESE salută propunerea de modificare a legislației UE privind eficiența energetică, având în vedere modificările care se impun ca urmare a ieșirii Regatului Unit din UE. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | CESE recunoaște că modificările sunt de natură tehnică și salută faptul că acestea vor permite noii Uniuni Europene, formate din 27 de membri, să-și continue planurile de punere în aplicare a Directivei 2012/27/UE a Parlamentului European și a Consiliului (1) privind eficiența energetică și a Regulamentului (UE) 2018/1999 al Parlamentului European și a Consiliului (2) privind guvernanța uniunii energetice. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | CESE salută faptul că modificările propuse nu vor afecta dinamica directivelor relevante privind energia, astfel cum se menționează în acordul politic din iunie 2018. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | CESE recomandă UE să încurajeze Regatul Unit ca, după Brexit, să se alinieze la obiectivele cuprinse în acordul privind obiectivele stabilite de directivă. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | CESE recomandă Comisiei Europene să se angajeze în lansarea unei vaste strategii de comunicare la nivelul UE, care să garanteze că obiectivele Directivei privind eficiența energetică și ale Regulamentului privind guvernanța uniunii energetice sunt îndeplinite în regim de urgență, în special după Brexit. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | CESE recomandă cu fermitate ca UE să valorifice orice ocazie pentru a implica societatea civilă în realizarea obiectivelor în materie de eficiență energetică, inclusiv în adaptările necesare determinate de Brexit. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | CESE recomandă Comisiei să se asigure că aceste modificări nu vor avea consecințe nedorite în ceea ce privește bugetul sau drepturile omului. |
| --- | --- |

1.7.

2.   Context

| 2.1. | Directiva UE privind eficiența energetică și Regulamentul privind guvernanța uniunii energetice sunt instrumente esențiale care garantează că UE își respectă angajamentele de atingere a obiectivelor în materie de eficiență energetică până în 2030 și, prin urmare, își onorează angajamentele în materie de mediu asumate în diferite acorduri internaționale. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | În cadrul pregătirilor pentru retragerea Regatului Unit din Uniunea Europeană, Comisia UE a propus modificarea legislației UE privind eficiența energetică și a Regulamentului privind guvernanța uniunii energetice. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Necesitatea prezentei propuneri vine din faptul că cifrele privind consumul de energie, care sunt definite în Directiva revizuită privind eficiența energetică și Regulamentul privind guvernanța uniunii energetice, se referă la o Uniune formată din 28 de state membre; prin urmare, ele ar trebui modificate pentru a reflecta o nouă uniune, formată din 27 de membri. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Propunerea nu va afecta atingerea obiectivelor UE privind eficiența energetică, astfel cum se prevede în acordul politic din iunie 2018, care subliniază angajamentul de a atinge un obiectiv de eficiență de 32,5 % până în anul 2030. |
| --- | --- |

2.4.

3.   Motivele elaborării avizului din proprie inițiativă

| 3.1. | La 23 iunie 2016, în urma unui referendum privind apartenența la UE, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord a decis să se retragă din Uniunea Europeană. Decizia include și Gibraltarul. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | La 29 martie 2017, Regatul Unit (UK) a transmis notificarea intenției sale de a se retrage din Uniune. Prin urmare, cu excepția cazului în care se stabilește o modificare de dată printr-un acord ratificat, întreaga legislație primară și secundară a Uniunii va înceta să se aplice în Regatul Unit începând din data de 30 martie 2019 (denumită în continuare „data retragerii”). Regatul Unit va avea apoi statut de țară terță. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Directiva privind eficiența energetică urmărește atingerea unui obiectiv de eficiență energetică de 32,5 % până în 2030, solicitând statelor membre să stabilească la nivel național contribuții orientative privind eficiența energetică. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Prin urmare, statele membre sunt obligate să țină seama de previziunile Uniunii privind consumul de energie. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Propunerea se referă la Regulamentul privind guvernanța uniunii energetice, care impune, de asemenea, statelor membre să ia în considerare, în momentul stabilirii contribuției lor la realizarea obiectivului Uniunii pentru 2030, consumul de energie în 2030. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Întrucât Regulamentul privind guvernanța reiterează valorile absolute enunțate în Directiva privind eficiența energetică, aceste valori trebuie modificate în consecință. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Previziunile UE demonstrează că consumul de energie primară în 2030 trebuie să fie de maximum 1,273 Mtep (milioane tone echivalent petrol), consumul final de energie fiind de maximum 956 Mtep. Previziunile echivalente pentru cele 27 de state membre UE vor demonstra că consumul de energie primară trebuie să fie de maximum 1,128 Mtep, consumul final de energie fiind de maximum 846 Mtep. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Principiul subsidiarității [articolul 5 alineatul (3) din TUE] și cel al proporționalității [articolul 5 alineatul (4) din TUE] sunt pe deplin respectate, în special deoarece propunerea vizează numai modificările tehnice, care nu afectează legislația deja adoptată. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Este deja acceptat de către toate părțile interesate faptul că aceste modificări tehnice sunt necesare, ceea ce va permite noii Uniuni Europene formate din 27 de state membre să urmărească obiectivele cuprinse în directivele relevante. |
| --- | --- |

3.9.

4.   Observațiile CESE

| 4.1. | Este evident că prezenta propunere are ca obiectiv să realizeze o modificare tehnică necesară în legislația relevantă a UE privind eficiența energetică și a legislației privind guvernanța uniunii energetice, ca urmare a retragerii Regatului Unit din Uniunea Europeană. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Este clar, de asemenea că toate recomandările cuprinse în avizele recente ale CESE privind guvernanța Uniunii energetice (3) și revizuirea Directivei privind eficiența energetică (4) (raportor: domnul Manoliu) rămân pe deplin valabile și trebuie puternic promovate de CESE. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Deși este adevărat că propunerea nu are nicio incidență asupra altor domenii precum bugetul sau drepturile omului, este în continuare necesar să se garanteze că nu există nicio consecință nedorită asupra acestor domenii. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | CESE salută respectarea în totalitate a principiilor subsidiarității și proporționalității. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | El recunoaște că propunerea vizează să modifice legislația existentă în materie de energie și menține angajamentul ferm în ce privește anumite obiective; trebuie amintit însă că rezultatele obținute depind de măsura în care Regatul Unit vizează sau nu în continuare aceleași obiective ca și celelalte 27 de state membre. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | În această privință, CESE recomandă elaborarea unei strategii de comunicare puternice care să garanteze că Brexitul nu va genera confuzie în rândul părților interesate în ceea ce privește angajamentele și punerea în aplicare a planurilor deja convenite între statele membre referitoare la atingerea anumitor obiective în materie de eficiență energetică. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | CESE observă că modificările propuse sunt tehnice și nu necesită consultare publică; totuși, recomandă cu tărie să se fructifice toate ocaziile de a implica societatea civilă în sprijinirea planurilor de implementare ale guvernelor. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | CESE evidențiază necesitatea acestor modificări tehnice și consideră că ele vor îmbunătăți punerea în aplicare a directivei. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | CESE salută faptul că acordul provizoriu din iunie 2018 referitor la o revizuire a Directivei privind eficiența energetică nu va fi afectat de prezenta decizie. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | În afară de necesitatea de a se asigura o strategie de comunicare pentru a se înlătura orice confuzie cu privire la punerea în aplicare ulterioară a directivelor, CESE este convins că prezenta propunere nu va afecta în mod semnificativ planurile adoptate de statele membre pentru atingerea obiectivelor stabilite. |
| --- | --- |

4.10.

Bruxelles, 23 ianuarie 2019.

Președintele

Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---

(1)  Directiva 2012/27/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2012 privind eficiența energetică, de modificare a Directivelor 2009/125/CE și 2010/30/UE și de abrogare a Directivelor 2004/8/CE și 2006/32/CE (JO L 315, 14.11.2012, p. 1).

1

(2)  Regulamentul (UE) 2018/1999 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2018 privind guvernanța uniunii energetice și a acțiunilor climatice, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 663/2009 și (CE) nr. 715/2009 ale Parlamentului European și ale Consiliului, a Directivelor 94/22/CE, 98/70/CE, 2009/31/CE, 2009/73/CE, 2010/31/UE, 2012/27/UE și 2013/30/UE ale Parlamentului European și ale Consiliului, a Directivelor 2009/119/CE și (UE) 2015/652 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 525/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 328, 21.12.2018, p. 1).

2

(3)  JO C 246, 28.7. 2017, p. 34..

3

(4)  JO C 246, 28.7. 2017, p. 42..

4

---

| 10.5.2019 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 159/71 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 159/71

---

Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1305/2013 și (UE) nr. 1307/2013 în ceea ce privește anumite norme referitoare la plățile directe și la sprijinul pentru dezvoltarea rurală în anii 2019 și 2020

[COM(2018) 817 final – 2018/0414 (COD)]

(2019/C 159/12)

| Consultare | Parlamentul European: 13.12.2018
  Consiliul Uniunii Europene, 14.12.2018 |
| --- | --- |
| Temei juridic | Articolul 43 alineatul (2) și articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
| Organul competent | Secțiunea pentru agricultură, dezvoltare rurală și protecția mediului |
| Data adoptării în sesiunea plenară | 23.1.2019 |
| Sesiunea plenară nr. | 540 |
| Rezultatul votului
  (voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri) | 175/1/5 |

Consultare

Parlamentul European: 13.12.2018

Consiliul Uniunii Europene, 14.12.2018

Temei juridic

Articolul 43 alineatul (2) și articolul 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene

Organul competent

Secțiunea pentru agricultură, dezvoltare rurală și protecția mediului

Data adoptării în sesiunea plenară

23.1.2019

Sesiunea plenară nr.

540

Rezultatul votului

(voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri)

175/1/5

Întrucât, în opinia sa, conținutul propunerii este pe deplin satisfăcător și nu face obiectul niciunei observații din partea sa, în cea de a 540-a sesiune plenară, din 23 și 24 ianuarie 2019 (ședința din 23 ianuarie 2019), Comitetul a hotărât să emită un aviz favorabil cu privire la textul propus, cu 175 voturi pentru, 1 vot împotrivă și 5 abțineri.

Bruxelles, 23 ianuarie 2019.

Președintele

Comitetului Economic și Social European

Luca JAHIER

---