# Úřední věstník C 139/2019

| | ISSN 1977-0863 |
| --- | --- |
| Úřední věstník
  Evropské unie | C 139 |
| | |
| České vydání | Informace a oznámení | Ročník 6215. dubna 2019 |

ISSN 1977-0863

Úřední věstník

Evropské unie

C 139

České vydání

Informace a oznámení

Ročník 6215. dubna 2019

---

| Obsah | Strana |
| --- | --- |
| | IV   Informace |
| | INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE |
| | Soudní dvůr Evropské unie |
| 2019/C 139/01 | Poslední publikace Soudníhodvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropskéunie | 1 |
| | GCEU |
| 2019/C 139/02 | Přidělení soudců k senátům | 2 |

Obsah

Strana

IV   Informace

INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE

Soudní dvůr Evropské unie

2019/C 139/01

Poslední publikace Soudníhodvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropskéunie

Úředním věstníku Evropskéunie

1

GCEU

2019/C 139/02

Přidělení soudců k senátům

2

---

| | V   Oznámení |
| --- | --- |
| | SOUDNÍ ŘÍZENÍ |
| | CDJ |
| 2019/C 139/03 | Spojené věci C-115/16, C-118/16, C-119/16 a C-299/19: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret, Vestre Landsret — Dánsko) — N Luxembourg 1 (C-115/16), X Denmark A/S (C-118/16), C Danmark I (C-119/16), Z Denmark ApS (C-299/16) v. Skatteministeriet (Řízení o předběžné otázce — Sbližování právních předpisů — Společný systém zdanění úroků a licenčních poplatků mezi přidruženými společnostmi z různých členských států — Směrnice 2003/49/ES — Skutečný vlastník úroků a licenčních poplatků — Článek 5 — Zneužití práva — Společnost usazená v jednom členském státě, která vyplácí úroky přidružené společnosti usazené v jiném členském státě, jež jsou zcela či téměř zcela následně převedeny mimo území Evropské unie — Dceřiná společnost podléhající povinnosti srazit daň z úroků u zdroje) | 5 |
| 2019/C 139/04 | Spojené věci C-116/16 a C-117/16: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret — Dánsko) — Skatteministeriet v. T Danmark (C-116/16), Y Denmark Aps (C-117/16) (Řízení o předběžné otázce — Sbližování právních předpisů — Společný systém zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států — Směrnice 90/435/EHS — Osvobození dividend vyplácených společnostmi z jednoho členského státu společnostem v jiných členských státech — Skutečný vlastník vyplácených dividend — Zneužití práva — Společnost usazená v jednom členském státě, která vyplácí dividendy přidružené společnosti usazené v jiném členském státě, jež jsou zcela či téměř zcela následně převedeny mimo území Evropské unie — Dceřiná společnost podléhající povinnosti odvést srážkovou daň z příjmu) | 7 |
| 2019/C 139/05 | Věc C-465/16 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 28. února 2019 — Rada Evropské unie v. Growth Energy, Renewable Fuels Association, Evropská komise a ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol (Kasační opravný prostředek — Dumping — Prováděcí nařízení (EU) č. 157/2013 — Dovoz bioetanolu pocházejícího ze Spojených států amerických — Konečné antidumpingové clo — Celostátní dumpingové rozpětí — Žaloba na neplatnost — Sdružení, která zastupují nevyvážející výrobce a obchodníky/výrobce směsí — Aktivní legitimace — Bezprostřední dotčení — Osobní dotčení) | 8 |
| 2019/C 139/06 | Věc C-466/16 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 28. února 2019 — Rada Evropské unie v. Marquis Energy LLC, Evropská komise, ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol (Kasační opravný prostředek — Dumping — Prováděcí nařízení (EU) č. 157/2013 — Dovoz bioethanolu pocházejícího ze Spojených států amerických — Konečné antidumpingové clo — Celostátní dumpingové rozpětí — Žaloba na neplatnost — Nevyvážející výrobce — Aktivní legitimace k podání žaloby — Bezprostřední dotčení) | 9 |
| 2019/C 139/07 | Věc C-135/17: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof — Německo) — X-GmbH v. Finanzamt Stuttgart — Körperschaften (Řízení o předběžné otázce — Volný pohyb kapitálu — Pohyb kapitálu mezi členskými státy a třetími zeměmi — Doložka standstill — Vnitrostátní právní úprava členského státu týkající se zprostředkovatelských společností usazených ve třetích zemích — Změna této právní úpravy následovaná znovuzavedením předchozí právní úpravy — Příjmy společnosti usazené ve třetí zemi plynoucí z držby pohledávek u společnosti usazené v členském státě — Započtení těchto příjmů do základu daně osoby povinné k dani, která je daňovým rezidentem členského státu — Omezení volného pohybu kapitálu — Odůvodnění) | 10 |
| 2019/C 139/08 | Věc C-388/17: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 28. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Högsta förvaltningsdomstolen — Švédsko) — Konkurrensverket v. SJ AB (Řízení o předběžné otázce — Postupy při zadávání zakázek v odvětví dopravy — Směrnice 2004/17/ES — Působnost — Článek 5 — Činnosti spojené s poskytováním a provozem sítí poskytujících službu veřejnosti v oblasti železniční dopravy — Zadání veřejnoprávním železničním státním podnikem, který poskytuje dopravní služby, zakázek na služby úklidu vlaků patřících uvedenému podniku — Absence předchozího zveřejnění) | 11 |
| 2019/C 139/09 | Věc C-497/17: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour administrative d'appel de Versailles — Francie) — Oeuvre d’assistance aux bêtes d’abattoirs (OABA) v. Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Bionoor, Ecocert France, Institut national de l’origine et de la qualité (INAO) (Řízení o předběžné otázce — Článek 13 SFEU — Dobré životní podmínky zvířat — Nařízení (ES) č. 1099/2009 — Ochrana zvířat při usmrcování — Zvláštní metody porážky stanovené náboženskými obřady — Nařízení (ES) č. 834/2007 — Článek 3 a čl. 14 odst. 1 písm. b) bod viii) — Slučitelnost s ekologickou produkcí — Nařízení (ES) č. 889/2008 — Článek 57 první pododstavec — Logo Evropské unie pro ekologickou produkci) | 12 |
| 2019/C 139/10 | Věc C-505/17 P: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 28. února 2019 — Groupe Léa Nature v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Debonair Trading Internacional Lda (Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Evropské unie — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 — Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky SO’BiO ētic — Slovní a obrazové ochranné známky Společenství a národní slovní a obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek SO... ? — Námitky majitele ochranné známky — Zamítnutí zápisu) | 13 |
| 2019/C 139/11 | Věc C-563/17: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 27. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo — Portugalsko) — Associação Peço a Palavra a další v. Conselho de Ministros (Řízení o předběžné otázce — Svoboda usazování — Nařízení (ES) č. 1008/2008 — Letecká společnost — Proces reprivatizace — Prodej akcií odpovídajících nejvýše 61 % kapitálu společnosti — Podmínky — Povinnost ponechat sídlo a skutečné vedení v členském státě — Závazky veřejné služby — Povinnost zachovat a rozvíjet stávající národní operační středisko (hub)) | 13 |
| 2019/C 139/12 | Věc C-567/17: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 28. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Litva) –Bene Factum UAB v. Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Řízení o předběžné otázce — Daňová ustanovení — Spotřební daně — Směrnice 92/83/EHS — Článek 27 odst. 1 písm. b) — Osvobození od daně — Pojem výrobek, který není určen pro lidskou spotřebu — Kritéria pro posouzení) | 14 |
| 2019/C 139/13 | Věc C-579/17: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 28. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Arbeits- und Sozialgericht Wien — Rakousko) — BUAK Bauarbeiter-Urlaubs- u. Abfertigungskasse v. Gradbeništvo Korana d.o.o. (Řízení o předběžné otázce — Justiční spolupráce v občanských věcech — Nařízení (EU) č. 1215/2012 — Článek 1 odst. 1 — Působnost — Občanské a obchodní věci — Článek 1 odst. 2 — Vyloučené věci — Sociální zabezpečení — Článek 53 — Žádost o vydání osvědčení o tom, že rozhodnutí vydané původním soudem je vykonatelné — Rozsudek o pohledávce, kterou tvoří příplatky za náhradu mzdy za dobu dovolené, kterou má orgán sociálního zabezpečení vůči zaměstnavateli z důvodu vysílání pracovníků — Výkon soudní činnosti soudem, jenž věc projednává) | 15 |
| 2019/C 139/14 | Věc C-581/17: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Baden-Württemberg — Německo) — Martin Wächtler v. Finanzamt Konstanz (Řízení o předběžné otázce — Dohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o volném pohybu osob — Přenesení místa bydliště fyzické osoby z členského státu do Švýcarska — Zdanění latentních kapitálových zisků z podílů v obchodní společnosti — Přímé daně — Volný pohyb osob samostatně výdělečně činných — Rovné zacházení) | 16 |
| 2019/C 139/15 | Věc C-670/17 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 27. února 2019 — Řecká republika v. Evropská komise (Kasační opravný prostředek — Evropský orientační a záruční fond (EZOZF) — Orientační sekce — Snížení finanční podpory — Nařízení (ES) č. 1260/1999 — Operační program — Finanční opravy — Článek 39 — Právní základ — Přechodná ustanovení) | 17 |
| 2019/C 139/16 | Věc C-9/18: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 28. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Karlsruhe — Německo) — trestní řízení proti Detlefu Meynovi (Řízení o předběžné otázce — Doprava — Směrnice 2006/126/ES — Vzájemné uznávání řidičských průkazů — Odmítnutí uznat řidičský průkaz vydaný v jiném členském státě — Řidičské oprávnění prokázané na základě řidičského průkazu) | 18 |
| 2019/C 139/17 | Věc C-14/18 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 28. února 2019 — Alfamicro — Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda. v. Evropská komise (Kasační opravný prostředek — Rozhodčí doložka — Článek 272 SFEU — Pojem žaloba na určení — Článek 263 SFEU — Pojem správní rozhodnutí — Grantová dohoda uzavřená v rámci rámcového programu pro konkurenceschopnost a inovace (CIP) (2007 — 2013) — Zprávy o auditu konstatující nezpůsobilost některých vykázaných nákladů) | 18 |
| 2019/C 139/18 | Spojené věci C-202/18 a C-238/18: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. února 2019 — Ilmārs Rimšēvičs (C-202/18), Evropská centrální banka (ECB) (C-238/18) v. Lotyšská republika (Evropský systém centrálních bank — Žaloba založená na porušení čl. 14.2 druhého pododstavce statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky — Rozhodnutí vnitrostátního orgánu, kterým se guvernér národní centrální banky odvolává z funkce) | 19 |
| 2019/C 139/19 | Věc C-278/18: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 28. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo — Portugalsko) — Manuel Jorge Sequeira Mesquita v. Fazenda Pública (Řízení o předběžné otázce — Daň z přidané hodnoty (DPH) — Šestá směrnice 77/388/EHS — Osvobození — Článek 13 část B písm. b) — Pacht nebo nájem nemovitého majetku — Pojem — Smlouva o převodu práva využívat zemědělskou půdu tvořenou vinicemi pro zemědělské účely) | 20 |
| 2019/C 139/20 | Věc C-771/18: Žaloba podaná dne 7. prosince 2018 — Evropská komise v. Maďarsko | 20 |
| 2019/C 139/21 | Věc C-777/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 11. prosince 2018 — WO v. Vas Megyei Kormányhivatal | 22 |
| 2019/C 139/22 | Věc C-807/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) dne 20. prosince 2018 — Telenor Magyarország Zrt. v. Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke | 23 |
| 2019/C 139/23 | Věc C-811/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Španělsko) dne 21. prosince 2018 — KA v. Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) a Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) | 24 |
| 2019/C 139/24 | Věc C-836/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španělsko) dne 28. prosince 2018 — Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real v. RH | 25 |
| 2019/C 139/25 | Věc C-21/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nizozemsko) dne 15. ledna 2019 — trestní řízení proti XN | 26 |
| 2019/C 139/26 | Věc C-22/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nizozemsko) dne 15. ledna 2019 — trestní řízení proti YO | 27 |
| 2019/C 139/27 | Věc C-23/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nizozemsko) dne 15. ledna 2019 — trestní řízení proti P. F. Kamstra Recycling BV | 28 |
| 2019/C 139/28 | Věc C-24/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad voor Vergunningsbetwistingen (Belgie) dne 15. ledna 2019 – A, B, C, D, E v. Gewestelijke stedenbouwkundige ambtenaar van het departement Ruimte Vlaanderen, afdeling Oost-Vlaanderen | 29 |
| 2019/C 139/29 | Věc C-39/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) dne 23. ledna 2019 — Telenor Magyarország Zrt. v. Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke | 31 |
| 2019/C 139/30 | Věc C-40/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 23. ledna 2019 — EY v. Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal | 32 |
| 2019/C 139/31 | Věc C-42/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) dne 24. ledna 2019 — SONAECOM, SGPS, SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira | 33 |
| 2019/C 139/32 | Věc C-43/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugalsko) dne 24. ledna 2019 — Vodafone Portugal — Comunicações Pessoais, S.A. v. Autoridade Tributária e Aduaneira | 34 |
| 2019/C 139/33 | Věc C-66/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgerichts Saarbrücken (Německo) dne 29. ledna 2019 — JC v. Kreissparkasse Saarlouis | 35 |
| 2019/C 139/34 | Věc C-67/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 30. ledna 2019 — KD v. Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal | 36 |
| 2019/C 139/35 | Věc C-73/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van beroep te Antwerpen (Belgie) dne 31. ledna 2019 — Belgische Staat zastoupený ministrem zaměstnání, hospodářství a spotřebitelů, pověřeným vnějším obchodem, Belgische Staat zastoupený generálním ředitelem generálního ředitelství hospodářské inspekce, generální ředitel generálního ředitelnství hospodářské inspekce v. Movic BV, Events Belgium BV, Leisure Tickets & Activities International BV | 36 |
| 2019/C 139/36 | Věc C-176/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 22. února 2019 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 12. prosince 2018 ve věci T-691/14, Servier a další v. Komise | 37 |
| 2019/C 139/37 | Věc C-201/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. února 2019 společnostmi Servier SAS, Servier Laboratories Ltd, Les Laboratoires Servier SA proti rozsudku Tribunálu (devátého rozšířeného senátu) vydanému dne 12. prosince 2018 ve věci T-691/14, Servier a další v. Komise | 39 |
| 2019/C 139/38 | Věc C-207/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. února 2019 společností Biogaran proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 12. prosince 2018 ve věci T-677/14, Biogaran v. Komise | 40 |
| | Tribunál |
| 2019/C 139/39 | Věc T-289/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. března 2019 — Hamás v. Rada (Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu — Zmrazení finančních prostředků — Možnost kvalifikace orgánu třetího státu jako příslušného orgánu ve smyslu společného postoje 2001/931/SZBP — Skutkový základ rozhodnutí o zmrazení finančních prostředků — Povinnost uvést odůvodnění — Nesprávné posouzení — Právo na vlastnictví) | 42 |
| 2019/C 139/40 | Věc T-69/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Ateknea Solutions Catalonia v. Komise (Rozhodčí doložka — Smlouvy uzavírané podle šestého rámcového programu pro výzkum a technologický rozvoj (2002-2006) — Náhrada nákladů vynaložených žalobkyní včetně úroků z prodlení — Způsobilé náklady — Smluvní odpovědnost) | 43 |
| 2019/C 139/41 | Věc T-414/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Drex Technologies v. Rada (Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Sýrii — Zmrazení finančních prostředků — Právo na obhajobu — Právo na účinnou soudní ochranu — Povinnost uvést odůvodnění — Nesprávné posouzení — Právo na zachování osobní cti a dobré pověsti — Právo na vlastnictví — Presumpce neviny — Proporcionalita) | 43 |
| 2019/C 139/42 | Věc T-415/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Almashreq Investment Fund v. Rada (Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Sýrii — Zmrazení finančních prostředků — Právo na obhajobu — Právo na účinnou soudní ochranu — Povinnost uvést odůvodnění — Nesprávné posouzení — Právo na zachování osobní cti a dobré pověsti — Právo vlastnit majetek — Presumpce neviny — Proporcionalita) | 44 |
| 2019/C 139/43 | Věc T-440/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Souruh v. Rada (Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Sýrii — Zmrazení finančních prostředků — Právo na obhajobu — Právo na účinnou soudní ochranu — Povinnost uvést odůvodnění — Nesprávné posouzení — Právo na zachování osobní cti a dobré pověsti — Právo vlastnit majetek — Presumpce neviny — Proporcionalita) | 45 |
| 2019/C 139/44 | Věc T-865/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. února 2019 — Fútbol Club Barcelona v. Komise (Státní podpory — Podpora poskytnutá španělskými orgány ve prospěch některých profesionálních fotbalových klubů — Preferenční daňová sazba uplatněná v rámci daně z příjmů klubů, kterým bylo povoleno využít postavení neziskové organizace — Rozhodnutí o neslučitelnosti státní podpory s vnitřním trhem — Svoboda usazování — Výhoda) | 46 |
| 2019/C 139/45 | Věc T-169/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. března 2019 — Pethke v. EUIPO (Veřejná služba — Úředníci — Přidělení — Přeřazení vedoucího útvaru na pracovní místo hlavního administrátora — Článek 7 odstavec 1 služebního řádu — Zájem služby — Rovnocennost pracovních míst — Diskriminace na základě pohlaví — Proporcionalita — Žaloba na náhradu škody — Nepřípustnost — Nedodržení postupu před zahájením soudního řízení) | 46 |
| 2019/C 139/46 | Věc T-439/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. března 2019 — Yellow Window v. EIGE (Veřejné zakázky na služby — Zadávací řízení — Poskytování služeb za účelem provedení studie o mrzačení ženských pohlavních orgánů — Odmítnutí nabídky uchazeče — Povinnost uvést odůvodnění — Soulad mezi komentáři a číselně vyjádřenou známkou — Mimosmluvní odpovědnost) | 47 |
| 2019/C 139/47 | Věc T-450/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. března 2019 — Eurosupport — Fineurop support v. EIGE (Veřejné zakázky na služby — Zadávací řízení — Poskytnutí služeb souvisejících s provedením studie o mrzačení ženských pohlavních orgánů — Odmítnutí nabídky uchazeče — Povinnost uvést odůvodnění — Soulad mezi komentáři a známkou — Mimosmluvní odpovědnost) | 48 |
| 2019/C 139/48 | Věc T-107/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. února 2019 — Aytekin v. EUIPO — Dienne Salotti (Dienne) (Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Dienne — Starší obrazová ochranná známka Evropské unie ENNE — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (UE) 2017/1001) | 49 |
| 2019/C 139/49 | Věc T-216/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Pozza v. Parlament (Veřejná služba — Úředníci — Odměna — Příspěvek za práci v zahraničí — Článek 4 odstavec 1 písm. a) přílohy VII služebního řádu — Místo výkonu hlavního povolání — Převedení mezi orgány — Rozhodnutí více nepřiznat příspěvek za práci v zahraničí — Příslušnost — Legitimní očekávání) | 50 |
| 2019/C 139/50 | Věc T-263/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. března 2019 — Meblo Trade v. EUIPO — Meblo Int (MEBLO) (Ochranná známka Evropské unie — Řízení o zrušení — Obrazová ochranná známka Evropské unie MEBLO — Řádné užívání ochranné známky — Článek 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001 — Důkaz o řádném užívání) | 50 |
| 2019/C 139/51 | Věc T-321/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. března 2019 — Serenity Pharmaceuticals v. EUIPO — Gebro Holding (NOCUVANT) (Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie NOCUVANT — Starší slovní ochranné známky NOCUTIL — Důkaz o řádném užívání — Článek 47 odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001 — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001) | 51 |
| 2019/C 139/52 | Věc T-459/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Lotte v. EUIPO — Générale Biscuit-Glico France (PEPERO original) (Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Evropské unie PEPERO original — Starší národní trojrozměrná ochranná známka — Tvar podlouhlé sušenky částečně zalité v čokoládě — Prohlášení neplatnosti — Článek 8 odst. 5 nařízení (EU) 2017/1001 — Skutečné užívání starší ochranné známky — Starší trojrozměrná ochranná známka tvořená tvarem výrobku — Užívání jako ochranná známka — Neexistence změny rozlišovací způsobilosti) | 52 |
| 2019/C 139/53 | Věc T-870/16: Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — Miserini Johansson v. EIB (Veřejná služba — Zaměstnanci EIB — Dlouhodobá nebo opakovaná nepřítomnost z důvodu nemoci, která není nemocí z povolání, nebo úrazu, který není pracovním úrazem — Snížení odměny po dvanácti měsících nepřítomnosti — Článek 33 pracovního řádu zaměstnanců EIB — Řízení o uznání nemoci jako nemoci z povolání) | 53 |
| 2019/C 139/54 | Věc T-836/17: Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — Sports Group Denmark v. EUIPO — K&L (WHISTLER) (Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé) | 53 |
| 2019/C 139/55 | Věc T-25/18: Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — PAN Europe v. Komise (Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Nařízení (ES) č. 1367/2006 — Dokumenty týkající se látek narušujících činnost endokrinního systému — Zpětvzetí zamítavého rozhodnutí — Zveřejnění po podání žaloby — Zánik předmětu sporu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé) | 54 |
| 2019/C 139/56 | Věc T-178/18: Usnesení Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Région de Bruxelles-Capitale v. Komise (Žaloba na neplatnost — Přípravky na ochranu rostlin — Účinná látka glyfosát — Obnovení zápisu do přílohy prováděcího nařízení (EU) č. 540/2011 — Neexistence bezprostředního dotčení — Nepřípustnost) | 55 |
| 2019/C 139/57 | Věc T-375/18: Usnesení Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Gollnisch v. Parlament (Žaloba na neplatnost a náhradu škody — Institucionální právo — Evropský parlament — Činnost delegace mimo Unii — Rozhodnutí předsedy delegace pro vztahy s Japonskem — Seznam osob, kterým bylo povoleno účastnit se meziparlamentního setkání v Japonsku, na němž nebylo uvedeno jméno žalobce — Lhůta k podání žaloby — Opožděnost — Akt, který nelze napadnout žalobou — Nedodržení formálních náležitostí — Nepřípustnost) | 56 |
| 2019/C 139/58 | Věc T-401/18: Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — SFIE-PE v. Parlament (Žaloba na neplatnost — Institucionální právo — Stávka tlumočníků — Opatření přijatá Evropským parlamentem nařizující tlumočníkům výkon pracovních povinností — Akt, proti němuž nelze podat žaloba — Nedostatek osobního dotčení — Nepřípustnost) | 57 |
| 2019/C 139/59 | Věc T-460/18: Usnesení Tribunálu ze dne 28. února 2019 — eSlovensko Bratislava v. Komise (Žaloba na neplatnost — Veřejné zakázky — Započtení pohledávek — Zánik předmětu sporu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé) | 57 |
| 2019/C 139/60 | Věc T-581/18: Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — ND (*1) 
  a OE (*1) v. Komise (Žaloba na neplatnost — Údajná diskriminace mzei evropskými úředníky a ostatními vnitrostátními příslušníky, pokud jde o metodu výpočtu čisté odměny určující sazbu některých sociálních dávek — Koordinace systémů sociálního zabezpečení — Odložení stížnosti — Nedodržení povinnosti v řízení o nesplnění povinnosti — Nepřípustnost) | 58 |
| 2019/C 139/61 | Věc T-675/18 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 5. února 2019 — Trifolio-M a další v. EFSA (Návrh na nařízení předběžného opatření — Přípravky na ochranu rostlin — Přezkum schválení účinné látky azadirachtin — Zamítnutí žádosti o důvěrné zacházení — Nedostatek fumus boni iuris) | 59 |
| 2019/C 139/62 | Věc T-55/19: Žaloba podaná dne 30. ledna 2019 — Cham Holding a Bena Properties v. Rada | 60 |
| 2019/C 139/63 | Věc T-56/19: Žaloba podaná dne 30. ledna 2019 — Syriatel Mobile Telecom v. Rada | 61 |
| 2019/C 139/64 | Věc T-57/19: Žaloba podaná dne 31. ledna 2019 — Makhlouf v. Rada | 61 |
| 2019/C 139/65 | Věc T-58/19: Žaloba podaná dne 31. ledna 2019 — Othman v. Rada | 62 |
| 2019/C 139/66 | Věc T-59/19: Žaloba podaná dne 31. ledna 2019 — Makhlouf v. Rada | 63 |
| 2019/C 139/67 | Věc T-61/19: Žaloba podaná dne 3. února 2019 — Drex Technologies v. Rada | 64 |
| 2019/C 139/68 | Věc T-62/19: Žaloba podaná dne 3. února 2019 — Almashreq Investment Fund v. Rada | 65 |
| 2019/C 139/69 | Věc T-72/19: Žaloba podaná dne 5. února 2019 — CRIA a CCCMC v. Komise | 66 |
| 2019/C 139/70 | Věc T-84/19: Žaloba podaná dne 12. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (We IntelliGence the World) | 67 |
| 2019/C 139/71 | Věc T-87/19: Žaloba podaná dne 15. února 2019 — Broughton v. Eurojust | 68 |
| 2019/C 139/72 | Věc T-88/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (currencymachineassistant) | 69 |
| 2019/C 139/73 | Věc T-89/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (robodealer) | 70 |
| 2019/C 139/74 | Věc T-90/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (currencyassistant) | 72 |
| 2019/C 139/75 | Věc T-91/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (tradingcurrencyassistant) | 73 |
| 2019/C 139/76 | Věc T-92/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (CKPL) | 74 |
| 2019/C 139/77 | Věc T-93/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (AI moneypersonalassistant) | 75 |
| 2019/C 139/78 | Věc T-94/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (moneyassistant) | 76 |
| 2019/C 139/79 | Věc T-95/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (AI currencypersonalassistant) | 77 |
| 2019/C 139/80 | Věc T-96/19: Žaloba podaná dne 14. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (CNTX Trading) | 78 |
| 2019/C 139/81 | Věc T-97/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (AIdealer) | 79 |
| 2019/C 139/82 | Věc T-98/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (CNTX) | 81 |
| 2019/C 139/83 | Věc T-100/19: Žaloba podaná dne 19. února 2019 — L. Oliva Torras v. EUIPO — Mecánica del Frío (Spřahadla pro vozidla) | 82 |
| 2019/C 139/84 | Věc T-102/19: Žaloba podaná dne 19. února 2019 — Garriga Polledo a další v. Parlament | 83 |
| 2019/C 139/85 | Věc T-103/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Mende Omalanga v. Rada | 84 |
| 2019/C 139/86 | Věc T-104/19: Žaloba podaná dne 19. února 2019 — Dermavita v. EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM) | 85 |
| 2019/C 139/87 | Věc T-105/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Louis Vuitton Malletier v. EUIPO — Wisniewski (Znázornění šachovnicového vzoru) | 86 |
| 2019/C 139/88 | Věc T-107/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — ACRE v. Parlament | 87 |
| 2019/C 139/89 | Věc T-108/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Kerry Luxembourg v. EUIPO — Döhler (TasteSense By Kerry) | 90 |
| 2019/C 139/90 | Věc T-109/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Kerry Luxembourg v. EUIPO — Döhler (TasteSense) | 91 |
| 2019/C 139/91 | Věc T-110/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Kazembe Musonda v. Rada | 92 |
| 2019/C 139/92 | Věc T-111/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Boshab v. Rada | 92 |
| 2019/C 139/93 | Věc T-112/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Kibelisa Ngambasai v. Rada | 93 |
| 2019/C 139/94 | Věc T-113/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Kampete v. Rada | 94 |
| 2019/C 139/95 | Věc T-115/19: Žaloba podaná dne 19. února 2019 — Bacardi v. EUIPO — La Fée (ANGEL’S ENVY) | 95 |
| 2019/C 139/96 | Věc T-116/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Kande Mupompa v. Rada | 96 |
| 2019/C 139/97 | Věc T-117/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Kahimbi Kasagwe v. Rada | 96 |
| 2019/C 139/98 | Věc T-118/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Amisi Kumba v. Rada | 97 |
| 2019/C 139/99 | Věc T-119/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Mutondo v. Rada | 98 |
| 2019/C 139/100 | Věc T-120/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Numbi v. Rada | 99 |
| 2019/C 139/101 | Věc T-121/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Ruhorimbere v. Rada | 99 |
| 2019/C 139/102 | Věc T-122/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Ramazani Shadary v. Rada | 100 |
| 2019/C 139/103 | Věc T-123/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Kanyama v. Rada | 101 |
| 2019/C 139/104 | Věc T-124/19: Žaloba podaná dne 20. února — Ilunga Luyoyo v. Rada | 102 |
| 2019/C 139/105 | Věc T-127/19: Žaloba podaná dne 21. února 2019 — Dyson a další v. Komise | 102 |
| 2019/C 139/106 | Věc T-130/19: Žaloba podaná dne 26. února 2019 — Spadafora v. Komise | 104 |
| 2019/C 139/107 | Věc T-133/19: Žaloba podaná dne 28. února 2019 — Off-White v. EUIPO (OFF-WHITE) | 105 |
| 2019/C 139/108 | Věc T-139/19: Žaloba podaná dne 4. března 2019 — Pilatus Bank v. ECB | 106 |
| 2019/C 139/109 | Věc T-144/19: Žaloba podaná dne 7. března 2019 — Kludi v. EUIPO — Adlon Brand (ADLON) | 107 |
| 2019/C 139/110 | Věc T-674/16: Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — Seigneur v. ECB | 108 |
| 2019/C 139/111 | Věc T-677/16: Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — Bowles v. ECB | 108 |
| 2019/C 139/112 | Věc T-783/16: Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — Government of Gibraltar v. Komise | 109 |

V   Oznámení

SOUDNÍ ŘÍZENÍ

CDJ

2019/C 139/03

Spojené věci C-115/16, C-118/16, C-119/16 a C-299/19: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret, Vestre Landsret — Dánsko) — N Luxembourg 1 (C-115/16), X Denmark A/S (C-118/16), C Danmark I (C-119/16), Z Denmark ApS (C-299/16) v. Skatteministeriet (Řízení o předběžné otázce — Sbližování právních předpisů — Společný systém zdanění úroků a licenčních poplatků mezi přidruženými společnostmi z různých členských států — Směrnice 2003/49/ES — Skutečný vlastník úroků a licenčních poplatků — Článek 5 — Zneužití práva — Společnost usazená v jednom členském státě, která vyplácí úroky přidružené společnosti usazené v jiném členském státě, jež jsou zcela či téměř zcela následně převedeny mimo území Evropské unie — Dceřiná společnost podléhající povinnosti srazit daň z úroků u zdroje)

5

2019/C 139/04

Spojené věci C-116/16 a C-117/16: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret — Dánsko) — Skatteministeriet v. T Danmark (C-116/16), Y Denmark Aps (C-117/16) (Řízení o předběžné otázce — Sbližování právních předpisů — Společný systém zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států — Směrnice 90/435/EHS — Osvobození dividend vyplácených společnostmi z jednoho členského státu společnostem v jiných členských státech — Skutečný vlastník vyplácených dividend — Zneužití práva — Společnost usazená v jednom členském státě, která vyplácí dividendy přidružené společnosti usazené v jiném členském státě, jež jsou zcela či téměř zcela následně převedeny mimo území Evropské unie — Dceřiná společnost podléhající povinnosti odvést srážkovou daň z příjmu)

7

2019/C 139/05

Věc C-465/16 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 28. února 2019 — Rada Evropské unie v. Growth Energy, Renewable Fuels Association, Evropská komise a ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol (Kasační opravný prostředek — Dumping — Prováděcí nařízení (EU) č. 157/2013 — Dovoz bioetanolu pocházejícího ze Spojených států amerických — Konečné antidumpingové clo — Celostátní dumpingové rozpětí — Žaloba na neplatnost — Sdružení, která zastupují nevyvážející výrobce a obchodníky/výrobce směsí — Aktivní legitimace — Bezprostřední dotčení — Osobní dotčení)

8

2019/C 139/06

Věc C-466/16 P: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 28. února 2019 — Rada Evropské unie v. Marquis Energy LLC, Evropská komise, ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol (Kasační opravný prostředek — Dumping — Prováděcí nařízení (EU) č. 157/2013 — Dovoz bioethanolu pocházejícího ze Spojených států amerických — Konečné antidumpingové clo — Celostátní dumpingové rozpětí — Žaloba na neplatnost — Nevyvážející výrobce — Aktivní legitimace k podání žaloby — Bezprostřední dotčení)

9

2019/C 139/07

Věc C-135/17: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof — Německo) — X-GmbH v. Finanzamt Stuttgart — Körperschaften (Řízení o předběžné otázce — Volný pohyb kapitálu — Pohyb kapitálu mezi členskými státy a třetími zeměmi — Doložka standstill — Vnitrostátní právní úprava členského státu týkající se zprostředkovatelských společností usazených ve třetích zemích — Změna této právní úpravy následovaná znovuzavedením předchozí právní úpravy — Příjmy společnosti usazené ve třetí zemi plynoucí z držby pohledávek u společnosti usazené v členském státě — Započtení těchto příjmů do základu daně osoby povinné k dani, která je daňovým rezidentem členského státu — Omezení volného pohybu kapitálu — Odůvodnění)

10

2019/C 139/08

Věc C-388/17: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 28. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Högsta förvaltningsdomstolen — Švédsko) — Konkurrensverket v. SJ AB (Řízení o předběžné otázce — Postupy při zadávání zakázek v odvětví dopravy — Směrnice 2004/17/ES — Působnost — Článek 5 — Činnosti spojené s poskytováním a provozem sítí poskytujících službu veřejnosti v oblasti železniční dopravy — Zadání veřejnoprávním železničním státním podnikem, který poskytuje dopravní služby, zakázek na služby úklidu vlaků patřících uvedenému podniku — Absence předchozího zveřejnění)

11

2019/C 139/09

Věc C-497/17: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour administrative d'appel de Versailles — Francie) — Oeuvre d’assistance aux bêtes d’abattoirs (OABA) v. Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Bionoor, Ecocert France, Institut national de l’origine et de la qualité (INAO) (Řízení o předběžné otázce — Článek 13 SFEU — Dobré životní podmínky zvířat — Nařízení (ES) č. 1099/2009 — Ochrana zvířat při usmrcování — Zvláštní metody porážky stanovené náboženskými obřady — Nařízení (ES) č. 834/2007 — Článek 3 a čl. 14 odst. 1 písm. b) bod viii) — Slučitelnost s ekologickou produkcí — Nařízení (ES) č. 889/2008 — Článek 57 první pododstavec — Logo Evropské unie pro ekologickou produkci)

12

2019/C 139/10

Věc C-505/17 P: Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 28. února 2019 — Groupe Léa Nature v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Debonair Trading Internacional Lda (Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Evropské unie — Nařízení (ES) č. 207/2009 — Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 — Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky SO’BiO ētic — Slovní a obrazové ochranné známky Společenství a národní slovní a obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek SO... ? — Námitky majitele ochranné známky — Zamítnutí zápisu)

13

2019/C 139/11

Věc C-563/17: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 27. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo — Portugalsko) — Associação Peço a Palavra a další v. Conselho de Ministros (Řízení o předběžné otázce — Svoboda usazování — Nařízení (ES) č. 1008/2008 — Letecká společnost — Proces reprivatizace — Prodej akcií odpovídajících nejvýše 61 % kapitálu společnosti — Podmínky — Povinnost ponechat sídlo a skutečné vedení v členském státě — Závazky veřejné služby — Povinnost zachovat a rozvíjet stávající národní operační středisko (hub))

13

2019/C 139/12

Věc C-567/17: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 28. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Litva) –Bene Factum UAB v. Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Řízení o předběžné otázce — Daňová ustanovení — Spotřební daně — Směrnice 92/83/EHS — Článek 27 odst. 1 písm. b) — Osvobození od daně — Pojem výrobek, který není určen pro lidskou spotřebu — Kritéria pro posouzení)

14

2019/C 139/13

Věc C-579/17: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 28. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Arbeits- und Sozialgericht Wien — Rakousko) — BUAK Bauarbeiter-Urlaubs- u. Abfertigungskasse v. Gradbeništvo Korana d.o.o. (Řízení o předběžné otázce — Justiční spolupráce v občanských věcech — Nařízení (EU) č. 1215/2012 — Článek 1 odst. 1 — Působnost — Občanské a obchodní věci — Článek 1 odst. 2 — Vyloučené věci — Sociální zabezpečení — Článek 53 — Žádost o vydání osvědčení o tom, že rozhodnutí vydané původním soudem je vykonatelné — Rozsudek o pohledávce, kterou tvoří příplatky za náhradu mzdy za dobu dovolené, kterou má orgán sociálního zabezpečení vůči zaměstnavateli z důvodu vysílání pracovníků — Výkon soudní činnosti soudem, jenž věc projednává)

15

2019/C 139/14

Věc C-581/17: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Baden-Württemberg — Německo) — Martin Wächtler v. Finanzamt Konstanz (Řízení o předběžné otázce — Dohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o volném pohybu osob — Přenesení místa bydliště fyzické osoby z členského státu do Švýcarska — Zdanění latentních kapitálových zisků z podílů v obchodní společnosti — Přímé daně — Volný pohyb osob samostatně výdělečně činných — Rovné zacházení)

16

2019/C 139/15

Věc C-670/17 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 27. února 2019 — Řecká republika v. Evropská komise (Kasační opravný prostředek — Evropský orientační a záruční fond (EZOZF) — Orientační sekce — Snížení finanční podpory — Nařízení (ES) č. 1260/1999 — Operační program — Finanční opravy — Článek 39 — Právní základ — Přechodná ustanovení)

17

2019/C 139/16

Věc C-9/18: Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 28. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Karlsruhe — Německo) — trestní řízení proti Detlefu Meynovi (Řízení o předběžné otázce — Doprava — Směrnice 2006/126/ES — Vzájemné uznávání řidičských průkazů — Odmítnutí uznat řidičský průkaz vydaný v jiném členském státě — Řidičské oprávnění prokázané na základě řidičského průkazu)

18

2019/C 139/17

Věc C-14/18 P: Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 28. února 2019 — Alfamicro — Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda. v. Evropská komise (Kasační opravný prostředek — Rozhodčí doložka — Článek 272 SFEU — Pojem žaloba na určení — Článek 263 SFEU — Pojem správní rozhodnutí — Grantová dohoda uzavřená v rámci rámcového programu pro konkurenceschopnost a inovace (CIP) (2007 — 2013) — Zprávy o auditu konstatující nezpůsobilost některých vykázaných nákladů)

18

2019/C 139/18

Spojené věci C-202/18 a C-238/18: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. února 2019 — Ilmārs Rimšēvičs (C-202/18), Evropská centrální banka (ECB) (C-238/18) v. Lotyšská republika (Evropský systém centrálních bank — Žaloba založená na porušení čl. 14.2 druhého pododstavce statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky — Rozhodnutí vnitrostátního orgánu, kterým se guvernér národní centrální banky odvolává z funkce)

19

2019/C 139/19

Věc C-278/18: Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 28. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo — Portugalsko) — Manuel Jorge Sequeira Mesquita v. Fazenda Pública (Řízení o předběžné otázce — Daň z přidané hodnoty (DPH) — Šestá směrnice 77/388/EHS — Osvobození — Článek 13 část B písm. b) — Pacht nebo nájem nemovitého majetku — Pojem — Smlouva o převodu práva využívat zemědělskou půdu tvořenou vinicemi pro zemědělské účely)

20

2019/C 139/20

Věc C-771/18: Žaloba podaná dne 7. prosince 2018 — Evropská komise v. Maďarsko

20

2019/C 139/21

Věc C-777/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 11. prosince 2018 — WO v. Vas Megyei Kormányhivatal

22

2019/C 139/22

Věc C-807/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) dne 20. prosince 2018 — Telenor Magyarország Zrt. v. Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke

23

2019/C 139/23

Věc C-811/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Španělsko) dne 21. prosince 2018 — KA v. Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) a Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

24

2019/C 139/24

Věc C-836/18: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španělsko) dne 28. prosince 2018 — Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real v. RH

25

2019/C 139/25

Věc C-21/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nizozemsko) dne 15. ledna 2019 — trestní řízení proti XN

26

2019/C 139/26

Věc C-22/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nizozemsko) dne 15. ledna 2019 — trestní řízení proti YO

27

2019/C 139/27

Věc C-23/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nizozemsko) dne 15. ledna 2019 — trestní řízení proti P. F. Kamstra Recycling BV

28

2019/C 139/28

Věc C-24/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad voor Vergunningsbetwistingen (Belgie) dne 15. ledna 2019 – A, B, C, D, E v. Gewestelijke stedenbouwkundige ambtenaar van het departement Ruimte Vlaanderen, afdeling Oost-Vlaanderen

29

2019/C 139/29

Věc C-39/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) dne 23. ledna 2019 — Telenor Magyarország Zrt. v. Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke

31

2019/C 139/30

Věc C-40/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 23. ledna 2019 — EY v. Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

32

2019/C 139/31

Věc C-42/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) dne 24. ledna 2019 — SONAECOM, SGPS, SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira

33

2019/C 139/32

Věc C-43/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugalsko) dne 24. ledna 2019 — Vodafone Portugal — Comunicações Pessoais, S.A. v. Autoridade Tributária e Aduaneira

34

2019/C 139/33

Věc C-66/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgerichts Saarbrücken (Německo) dne 29. ledna 2019 — JC v. Kreissparkasse Saarlouis

35

2019/C 139/34

Věc C-67/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 30. ledna 2019 — KD v. Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

36

2019/C 139/35

Věc C-73/19: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van beroep te Antwerpen (Belgie) dne 31. ledna 2019 — Belgische Staat zastoupený ministrem zaměstnání, hospodářství a spotřebitelů, pověřeným vnějším obchodem, Belgische Staat zastoupený generálním ředitelem generálního ředitelství hospodářské inspekce, generální ředitel generálního ředitelnství hospodářské inspekce v. Movic BV, Events Belgium BV, Leisure Tickets & Activities International BV

36

2019/C 139/36

Věc C-176/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 22. února 2019 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 12. prosince 2018 ve věci T-691/14, Servier a další v. Komise

37

2019/C 139/37

Věc C-201/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. února 2019 společnostmi Servier SAS, Servier Laboratories Ltd, Les Laboratoires Servier SA proti rozsudku Tribunálu (devátého rozšířeného senátu) vydanému dne 12. prosince 2018 ve věci T-691/14, Servier a další v. Komise

39

2019/C 139/38

Věc C-207/19 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 28. února 2019 společností Biogaran proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 12. prosince 2018 ve věci T-677/14, Biogaran v. Komise

40

Tribunál

2019/C 139/39

Věc T-289/15: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. března 2019 — Hamás v. Rada (Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu — Zmrazení finančních prostředků — Možnost kvalifikace orgánu třetího státu jako příslušného orgánu ve smyslu společného postoje 2001/931/SZBP — Skutkový základ rozhodnutí o zmrazení finančních prostředků — Povinnost uvést odůvodnění — Nesprávné posouzení — Právo na vlastnictví)

42

2019/C 139/40

Věc T-69/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Ateknea Solutions Catalonia v. Komise (Rozhodčí doložka — Smlouvy uzavírané podle šestého rámcového programu pro výzkum a technologický rozvoj (2002-2006) — Náhrada nákladů vynaložených žalobkyní včetně úroků z prodlení — Způsobilé náklady — Smluvní odpovědnost)

43

2019/C 139/41

Věc T-414/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Drex Technologies v. Rada (Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Sýrii — Zmrazení finančních prostředků — Právo na obhajobu — Právo na účinnou soudní ochranu — Povinnost uvést odůvodnění — Nesprávné posouzení — Právo na zachování osobní cti a dobré pověsti — Právo na vlastnictví — Presumpce neviny — Proporcionalita)

43

2019/C 139/42

Věc T-415/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Almashreq Investment Fund v. Rada (Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Sýrii — Zmrazení finančních prostředků — Právo na obhajobu — Právo na účinnou soudní ochranu — Povinnost uvést odůvodnění — Nesprávné posouzení — Právo na zachování osobní cti a dobré pověsti — Právo vlastnit majetek — Presumpce neviny — Proporcionalita)

44

2019/C 139/43

Věc T-440/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Souruh v. Rada (Společná zahraniční a bezpečnostní politika — Omezující opatření přijatá vůči Sýrii — Zmrazení finančních prostředků — Právo na obhajobu — Právo na účinnou soudní ochranu — Povinnost uvést odůvodnění — Nesprávné posouzení — Právo na zachování osobní cti a dobré pověsti — Právo vlastnit majetek — Presumpce neviny — Proporcionalita)

45

2019/C 139/44

Věc T-865/16: Rozsudek Tribunálu ze dne 26. února 2019 — Fútbol Club Barcelona v. Komise (Státní podpory — Podpora poskytnutá španělskými orgány ve prospěch některých profesionálních fotbalových klubů — Preferenční daňová sazba uplatněná v rámci daně z příjmů klubů, kterým bylo povoleno využít postavení neziskové organizace — Rozhodnutí o neslučitelnosti státní podpory s vnitřním trhem — Svoboda usazování — Výhoda)

46

2019/C 139/45

Věc T-169/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. března 2019 — Pethke v. EUIPO (Veřejná služba — Úředníci — Přidělení — Přeřazení vedoucího útvaru na pracovní místo hlavního administrátora — Článek 7 odstavec 1 služebního řádu — Zájem služby — Rovnocennost pracovních míst — Diskriminace na základě pohlaví — Proporcionalita — Žaloba na náhradu škody — Nepřípustnost — Nedodržení postupu před zahájením soudního řízení)

46

2019/C 139/46

Věc T-439/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. března 2019 — Yellow Window v. EIGE (Veřejné zakázky na služby — Zadávací řízení — Poskytování služeb za účelem provedení studie o mrzačení ženských pohlavních orgánů — Odmítnutí nabídky uchazeče — Povinnost uvést odůvodnění — Soulad mezi komentáři a číselně vyjádřenou známkou — Mimosmluvní odpovědnost)

47

2019/C 139/47

Věc T-450/17: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. března 2019 — Eurosupport — Fineurop support v. EIGE (Veřejné zakázky na služby — Zadávací řízení — Poskytnutí služeb souvisejících s provedením studie o mrzačení ženských pohlavních orgánů — Odmítnutí nabídky uchazeče — Povinnost uvést odůvodnění — Soulad mezi komentáři a známkou — Mimosmluvní odpovědnost)

48

2019/C 139/48

Věc T-107/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 27. února 2019 — Aytekin v. EUIPO — Dienne Salotti (Dienne) (Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Dienne — Starší obrazová ochranná známka Evropské unie ENNE — Relativní důvod pro zamítnutí zápisu — Neexistence nebezpečí záměny — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (UE) 2017/1001)

49

2019/C 139/49

Věc T-216/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Pozza v. Parlament (Veřejná služba — Úředníci — Odměna — Příspěvek za práci v zahraničí — Článek 4 odstavec 1 písm. a) přílohy VII služebního řádu — Místo výkonu hlavního povolání — Převedení mezi orgány — Rozhodnutí více nepřiznat příspěvek za práci v zahraničí — Příslušnost — Legitimní očekávání)

50

2019/C 139/50

Věc T-263/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 5. března 2019 — Meblo Trade v. EUIPO — Meblo Int (MEBLO) (Ochranná známka Evropské unie — Řízení o zrušení — Obrazová ochranná známka Evropské unie MEBLO — Řádné užívání ochranné známky — Článek 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001 — Důkaz o řádném užívání)

50

2019/C 139/51

Věc T-321/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 6. března 2019 — Serenity Pharmaceuticals v. EUIPO — Gebro Holding (NOCUVANT) (Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie NOCUVANT — Starší slovní ochranné známky NOCUTIL — Důkaz o řádném užívání — Článek 47 odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001 — Relativní důvod pro zamítnutí — Nebezpečí záměny — Podobnost označení — Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001)

51

2019/C 139/52

Věc T-459/18: Rozsudek Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Lotte v. EUIPO — Générale Biscuit-Glico France (PEPERO original) (Ochranná známka Evropské unie — Řízení o prohlášení neplatnosti — Obrazová ochranná známka Evropské unie PEPERO original — Starší národní trojrozměrná ochranná známka — Tvar podlouhlé sušenky částečně zalité v čokoládě — Prohlášení neplatnosti — Článek 8 odst. 5 nařízení (EU) 2017/1001 — Skutečné užívání starší ochranné známky — Starší trojrozměrná ochranná známka tvořená tvarem výrobku — Užívání jako ochranná známka — Neexistence změny rozlišovací způsobilosti)

52

2019/C 139/53

Věc T-870/16: Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — Miserini Johansson v. EIB (Veřejná služba — Zaměstnanci EIB — Dlouhodobá nebo opakovaná nepřítomnost z důvodu nemoci, která není nemocí z povolání, nebo úrazu, který není pracovním úrazem — Snížení odměny po dvanácti měsících nepřítomnosti — Článek 33 pracovního řádu zaměstnanců EIB — Řízení o uznání nemoci jako nemoci z povolání)

53

2019/C 139/54

Věc T-836/17: Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — Sports Group Denmark v. EUIPO — K&L (WHISTLER) (Ochranná známka Evropské unie — Námitkové řízení — Zpětvzetí námitek — Nevydání rozhodnutí ve věci samé)

53

2019/C 139/55

Věc T-25/18: Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — PAN Europe v. Komise (Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Nařízení (ES) č. 1367/2006 — Dokumenty týkající se látek narušujících činnost endokrinního systému — Zpětvzetí zamítavého rozhodnutí — Zveřejnění po podání žaloby — Zánik předmětu sporu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé)

54

2019/C 139/56

Věc T-178/18: Usnesení Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Région de Bruxelles-Capitale v. Komise (Žaloba na neplatnost — Přípravky na ochranu rostlin — Účinná látka glyfosát — Obnovení zápisu do přílohy prováděcího nařízení (EU) č. 540/2011 — Neexistence bezprostředního dotčení — Nepřípustnost)

55

2019/C 139/57

Věc T-375/18: Usnesení Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Gollnisch v. Parlament (Žaloba na neplatnost a náhradu škody — Institucionální právo — Evropský parlament — Činnost delegace mimo Unii — Rozhodnutí předsedy delegace pro vztahy s Japonskem — Seznam osob, kterým bylo povoleno účastnit se meziparlamentního setkání v Japonsku, na němž nebylo uvedeno jméno žalobce — Lhůta k podání žaloby — Opožděnost — Akt, který nelze napadnout žalobou — Nedodržení formálních náležitostí — Nepřípustnost)

56

2019/C 139/58

Věc T-401/18: Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — SFIE-PE v. Parlament (Žaloba na neplatnost — Institucionální právo — Stávka tlumočníků — Opatření přijatá Evropským parlamentem nařizující tlumočníkům výkon pracovních povinností — Akt, proti němuž nelze podat žaloba — Nedostatek osobního dotčení — Nepřípustnost)

57

2019/C 139/59

Věc T-460/18: Usnesení Tribunálu ze dne 28. února 2019 — eSlovensko Bratislava v. Komise (Žaloba na neplatnost — Veřejné zakázky — Započtení pohledávek — Zánik předmětu sporu — Nevydání rozhodnutí ve věci samé)

57

2019/C 139/60

Věc T-581/18: Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — ND (*1) 
  a OE (*1) v. Komise (Žaloba na neplatnost — Údajná diskriminace mzei evropskými úředníky a ostatními vnitrostátními příslušníky, pokud jde o metodu výpočtu čisté odměny určující sazbu některých sociálních dávek — Koordinace systémů sociálního zabezpečení — Odložení stížnosti — Nedodržení povinnosti v řízení o nesplnění povinnosti — Nepřípustnost)

*1

*1

58

2019/C 139/61

Věc T-675/18 R: Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 5. února 2019 — Trifolio-M a další v. EFSA (Návrh na nařízení předběžného opatření — Přípravky na ochranu rostlin — Přezkum schválení účinné látky azadirachtin — Zamítnutí žádosti o důvěrné zacházení — Nedostatek fumus boni iuris)

59

2019/C 139/62

Věc T-55/19: Žaloba podaná dne 30. ledna 2019 — Cham Holding a Bena Properties v. Rada

60

2019/C 139/63

Věc T-56/19: Žaloba podaná dne 30. ledna 2019 — Syriatel Mobile Telecom v. Rada

61

2019/C 139/64

Věc T-57/19: Žaloba podaná dne 31. ledna 2019 — Makhlouf v. Rada

61

2019/C 139/65

Věc T-58/19: Žaloba podaná dne 31. ledna 2019 — Othman v. Rada

62

2019/C 139/66

Věc T-59/19: Žaloba podaná dne 31. ledna 2019 — Makhlouf v. Rada

63

2019/C 139/67

Věc T-61/19: Žaloba podaná dne 3. února 2019 — Drex Technologies v. Rada

64

2019/C 139/68

Věc T-62/19: Žaloba podaná dne 3. února 2019 — Almashreq Investment Fund v. Rada

65

2019/C 139/69

Věc T-72/19: Žaloba podaná dne 5. února 2019 — CRIA a CCCMC v. Komise

66

2019/C 139/70

Věc T-84/19: Žaloba podaná dne 12. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (We IntelliGence the World)

67

2019/C 139/71

Věc T-87/19: Žaloba podaná dne 15. února 2019 — Broughton v. Eurojust

68

2019/C 139/72

Věc T-88/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (currencymachineassistant)

69

2019/C 139/73

Věc T-89/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (robodealer)

70

2019/C 139/74

Věc T-90/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (currencyassistant)

72

2019/C 139/75

Věc T-91/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (tradingcurrencyassistant)

73

2019/C 139/76

Věc T-92/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (CKPL)

74

2019/C 139/77

Věc T-93/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (AI moneypersonalassistant)

75

2019/C 139/78

Věc T-94/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (moneyassistant)

76

2019/C 139/79

Věc T-95/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (AI currencypersonalassistant)

77

2019/C 139/80

Věc T-96/19: Žaloba podaná dne 14. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (CNTX Trading)

78

2019/C 139/81

Věc T-97/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (AIdealer)

79

2019/C 139/82

Věc T-98/19: Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (CNTX)

81

2019/C 139/83

Věc T-100/19: Žaloba podaná dne 19. února 2019 — L. Oliva Torras v. EUIPO — Mecánica del Frío (Spřahadla pro vozidla)

82

2019/C 139/84

Věc T-102/19: Žaloba podaná dne 19. února 2019 — Garriga Polledo a další v. Parlament

83

2019/C 139/85

Věc T-103/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Mende Omalanga v. Rada

84

2019/C 139/86

Věc T-104/19: Žaloba podaná dne 19. února 2019 — Dermavita v. EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM)

85

2019/C 139/87

Věc T-105/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Louis Vuitton Malletier v. EUIPO — Wisniewski (Znázornění šachovnicového vzoru)

86

2019/C 139/88

Věc T-107/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — ACRE v. Parlament

87

2019/C 139/89

Věc T-108/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Kerry Luxembourg v. EUIPO — Döhler (TasteSense By Kerry)

90

2019/C 139/90

Věc T-109/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Kerry Luxembourg v. EUIPO — Döhler (TasteSense)

91

2019/C 139/91

Věc T-110/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Kazembe Musonda v. Rada

92

2019/C 139/92

Věc T-111/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Boshab v. Rada

92

2019/C 139/93

Věc T-112/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Kibelisa Ngambasai v. Rada

93

2019/C 139/94

Věc T-113/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Kampete v. Rada

94

2019/C 139/95

Věc T-115/19: Žaloba podaná dne 19. února 2019 — Bacardi v. EUIPO — La Fée (ANGEL’S ENVY)

95

2019/C 139/96

Věc T-116/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Kande Mupompa v. Rada

96

2019/C 139/97

Věc T-117/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Kahimbi Kasagwe v. Rada

96

2019/C 139/98

Věc T-118/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Amisi Kumba v. Rada

97

2019/C 139/99

Věc T-119/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Mutondo v. Rada

98

2019/C 139/100

Věc T-120/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Numbi v. Rada

99

2019/C 139/101

Věc T-121/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Ruhorimbere v. Rada

99

2019/C 139/102

Věc T-122/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Ramazani Shadary v. Rada

100

2019/C 139/103

Věc T-123/19: Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Kanyama v. Rada

101

2019/C 139/104

Věc T-124/19: Žaloba podaná dne 20. února — Ilunga Luyoyo v. Rada

102

2019/C 139/105

Věc T-127/19: Žaloba podaná dne 21. února 2019 — Dyson a další v. Komise

102

2019/C 139/106

Věc T-130/19: Žaloba podaná dne 26. února 2019 — Spadafora v. Komise

104

2019/C 139/107

Věc T-133/19: Žaloba podaná dne 28. února 2019 — Off-White v. EUIPO (OFF-WHITE)

105

2019/C 139/108

Věc T-139/19: Žaloba podaná dne 4. března 2019 — Pilatus Bank v. ECB

106

2019/C 139/109

Věc T-144/19: Žaloba podaná dne 7. března 2019 — Kludi v. EUIPO — Adlon Brand (ADLON)

107

2019/C 139/110

Věc T-674/16: Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — Seigneur v. ECB

108

2019/C 139/111

Věc T-677/16: Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — Bowles v. ECB

108

2019/C 139/112

Věc T-783/16: Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — Government of Gibraltar v. Komise

109

---

| | |
| --- | --- |

---

| CS | S ohledem na ochranu osobních dat a/nebo důvěrnou povahu nelze zobrazit některé údaje obsažené v tomto vydání, a proto byla publikována nová autentická verze. |
| --- | --- |

CS

S ohledem na ochranu osobních dat a/nebo důvěrnou povahu nelze zobrazit některé údaje obsažené v tomto vydání, a proto byla publikována nová autentická verze.

---

IV Informace

INFORMACE ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE

Soudní dvůr Evropské unie

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/1 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/1

---

Poslední publikace Soudního dvora Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie

(2019/C 139/01)

Poslední publikace

Úř. věst. C 131, 8.4.2019

Dřívější publikace

Úř. věst. C 122, 1.4.2019

Úř. věst. C 112, 25.3.2019

Úř. věst. C 103, 18.3.2019

Úř. věst. C 93, 11.3.2019

Úř. věst. C 82, 4.3.2019

Úř. věst. C 72, 25.2.2019

Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

GCEU

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/2 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/2

---

Přidělení soudců k senátům

(2019/C 139/02)

Dne 20. března 2019 v návaznosti na nástup pí Frendo do funkce soudkyně a na návrh předsedy předložený v souladu s čl. 13 odst. 2 jednacího řádu rozhodlo plenární zasedání Tribunálu o změně rozhodnutí o zřízení senátů a přidělení soudců k senátům ze dne 21. září 2016 (1), pozměněného dne 8. června 2017 (2), dne 4. října 2017 (3) a 11. října 2018 (4), o přidělení soudců k senátům na období od 20. března 2019 do 31. srpna 2019 následujícím způsobem:

| | I. rozšířený senát, v němž zasedá pět soudců:

  pí Pelikánová, předsedkyně senátu, p. Valančius, p. Nihoul, p. Svenningsen a p. Öberg, soudci. |
| --- | --- |

I. rozšířený senát, v němž zasedá pět soudců:

pí Pelikánová, předsedkyně senátu, p. Valančius, p. Nihoul, p. Svenningsen a p. Öberg, soudci.

| | 1. senát, v němž zasedají tři soudci:

  pí Pelikánová, předsedkyně senátu;






  a) | p. Nihoul a p. Svenningsen, soudci; |
| --- | --- | --- |

1. senát, v němž zasedají tři soudci:

pí Pelikánová, předsedkyně senátu;

a)

p. Nihoul a p. Svenningsen, soudci;

| b) | p. Valančius a p. Öberg, soudci. |
| --- | --- |

b)

p. Valančius a p. Öberg, soudci.

| | II. rozšířený senát, v němž zasedá pět soudců:

  p. Prek, předseda senátu, p. Buttigieg, p. Schalin, p. Berke a pí Costeira, soudci. |
| --- | --- |

II. rozšířený senát, v němž zasedá pět soudců:

p. Prek, předseda senátu, p. Buttigieg, p. Schalin, p. Berke a pí Costeira, soudci.

| | 2. senát, v němž zasedají tři soudci:

  p. Prek, předseda senátu;






  a) | p. Schalin a pí Costeira, soudci; |
| --- | --- | --- |

2. senát, v němž zasedají tři soudci:

p. Prek, předseda senátu;

a)

p. Schalin a pí Costeira, soudci;

| b) | p. Buttigieg a p. Berke, soudci. |
| --- | --- |

b)

p. Buttigieg a p. Berke, soudci.

| | III. rozšířený senát, v němž zasedá pět soudců:

  p. Frimodt Nielsen, předseda senátu, p. Kreuschitz, p. Forrester, pí Półtorak a p. Perillo, soudci. |
| --- | --- |

III. rozšířený senát, v němž zasedá pět soudců:

p. Frimodt Nielsen, předseda senátu, p. Kreuschitz, p. Forrester, pí Półtorak a p. Perillo, soudci.

| | 3. senát, v němž zasedají tři soudci:

  p. Frimodt Nielsen, předseda senátu;






  a) | p. Forrester a p. Perillo, soudci; |
| --- | --- | --- |

3. senát, v němž zasedají tři soudci:

p. Frimodt Nielsen, předseda senátu;

a)

p. Forrester a p. Perillo, soudci;

| b) | p. Kreuschitz a pí Półtorak, soudci. |
| --- | --- |

b)

p. Kreuschitz a pí Półtorak, soudci.

| | IV. rozšířený senát, v němž zasedá pět soudců:

  p. Kanninen, předseda senátu, p. Schwarcz, p. Iliopoulos, p. Calvo-Sotelo Ibáñez-Martín a pí Reine, soudci. |
| --- | --- |

IV. rozšířený senát, v němž zasedá pět soudců:

p. Kanninen, předseda senátu, p. Schwarcz, p. Iliopoulos, p. Calvo-Sotelo Ibáñez-Martín a pí Reine, soudci.

| | 4. senát, v němž zasedají tři soudci:

  p. Kanninen, předseda senátu;






  a) | p. Schwarcz a p. Iliopoulos, soudci; |
| --- | --- | --- |

4. senát, v němž zasedají tři soudci:

p. Kanninen, předseda senátu;

a)

p. Schwarcz a p. Iliopoulos, soudci;

| b) | p. Calvo-Sotelo Ibáñez-Martín a pí Reine, soudci. |
| --- | --- |

b)

p. Calvo-Sotelo Ibáñez-Martín a pí Reine, soudci.

| | V. rozšířený senát, v němž zasedá pět soudců:

  p. Gratsias, předseda senátu, pí Labucka, p. Dittrich, p. Ulloa Rubio a pí Frendo, soudci. |
| --- | --- |

V. rozšířený senát, v němž zasedá pět soudců:

p. Gratsias, předseda senátu, pí Labucka, p. Dittrich, p. Ulloa Rubio a pí Frendo, soudci.

| | 5. senát, v němž zasedají tři soudci:

  p. Gratsias, předseda senátu;






  a) | p. Dittrich a pí Frendo, soudci; |
| --- | --- | --- |

5. senát, v němž zasedají tři soudci:

p. Gratsias, předseda senátu;

a)

p. Dittrich a pí Frendo, soudci;

| b) | pí Labucka a p. Ulloa Rubio, soudci. |
| --- | --- |

b)

pí Labucka a p. Ulloa Rubio, soudci.

| | VI. rozšířený senát, v němž zasedá pět soudců:

  p. Berardis, předseda senátu, p. Papasavvas, p. Spielmann, p. Csehi a pí Spineanu-Matei, soudci. |
| --- | --- |

VI. rozšířený senát, v němž zasedá pět soudců:

p. Berardis, předseda senátu, p. Papasavvas, p. Spielmann, p. Csehi a pí Spineanu-Matei, soudci.

| | 6. senát, v němž zasedají tři soudci:

  p. Berardis, předseda senátu;






  a) | p. Papasavvas a pí Spineanu-Matei, soudci; |
| --- | --- | --- |

6. senát, v němž zasedají tři soudci:

p. Berardis, předseda senátu;

a)

p. Papasavvas a pí Spineanu-Matei, soudci;

| b) | p. Spielmann a p. Csehi, soudci. |
| --- | --- |

b)

p. Spielmann a p. Csehi, soudci.

| | VII. rozšířený senát, v němž zasedá pět soudců:

  pí Tomljenović, předsedkyně senátu, p. Bieliūnas, pí Marcoulli, p. Passer a p. Kornezov, soudci. |
| --- | --- |

VII. rozšířený senát, v němž zasedá pět soudců:

pí Tomljenović, předsedkyně senátu, p. Bieliūnas, pí Marcoulli, p. Passer a p. Kornezov, soudci.

| | 7. senát, v němž zasedají tři soudci:

  pí Tomljenović, předsedkyně senátu;






  a) | p. Bieliūnas a p. Kornezov, soudci; |
| --- | --- | --- |

7. senát, v němž zasedají tři soudci:

pí Tomljenović, předsedkyně senátu;

a)

p. Bieliūnas a p. Kornezov, soudci;

| b) | p. Bieliūnas a pí Marcoulli, soudci; |
| --- | --- |

b)

p. Bieliūnas a pí Marcoulli, soudci;

| c) | pí Marcoulli a p. Kornezov, soudci. |
| --- | --- |

c)

pí Marcoulli a p. Kornezov, soudci.

| | VIII. rozšířený senát, v němž zasedá pět soudců:

  p. Collins, předseda senátu, pí Kančeva, p. Barents, p. Passer a p. De Baere, soudci. |
| --- | --- |

VIII. rozšířený senát, v němž zasedá pět soudců:

p. Collins, předseda senátu, pí Kančeva, p. Barents, p. Passer a p. De Baere, soudci.

| | 8. senát, v němž zasedají tři soudci:

  p. Collins, předseda senátu;






  a) | p. Barents a p. Passer, soudci; |
| --- | --- | --- |

8. senát, v němž zasedají tři soudci:

p. Collins, předseda senátu;

a)

p. Barents a p. Passer, soudci;

| b) | pí Kančeva a p. De Baere, soudci. |
| --- | --- |

b)

pí Kančeva a p. De Baere, soudci.

| | IX. rozšířený senát, v němž zasedá pět soudců:

  p. Gervasoni, předseda senátu, p. Madise, p. da Silva Passos, pí Kowalik-Bańczyk a p. Mac Eochaidh, soudci. |
| --- | --- |

IX. rozšířený senát, v němž zasedá pět soudců:

p. Gervasoni, předseda senátu, p. Madise, p. da Silva Passos, pí Kowalik-Bańczyk a p. Mac Eochaidh, soudci.

| | 9. senát, v němž zasedají tři soudci:

  p. Gervasoni, předseda senátu;






  a) | p. Madise a p. da Silva Passos, soudci; |
| --- | --- | --- |

9. senát, v němž zasedají tři soudci:

p. Gervasoni, předseda senátu;

a)

p. Madise a p. da Silva Passos, soudci;

| b) | pí Kowalik-Bańczyk a p. Mac Eochaidh, soudci. |
| --- | --- |

b)

pí Kowalik-Bańczyk a p. Mac Eochaidh, soudci.

---

(1)  Úř. věst. 2016, C 392, s. 2.

(2)  Úř. věst. 2017, C 213, s. 2.

(3)  Úř. věst. 2017, C 382, s. 2.

(4)  Úř. věst. 2018, C 408, s. 2.

---

V Oznámení

SOUDNÍ ŘÍZENÍ

CDJ

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/5 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/5

---

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret, Vestre Landsret — Dánsko) — N Luxembourg 1 (C-115/16), X Denmark A/S (C-118/16), C Danmark I (C-119/16), Z Denmark ApS (C-299/16) v. Skatteministeriet

(Spojené věci C-115/16, C-118/16, C-119/16 a C-299/19) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Sbližování právních předpisů - Společný systém zdanění úroků a licenčních poplatků mezi přidruženými společnostmi z různých členských států - Směrnice 2003/49/ES - Skutečný vlastník úroků a licenčních poplatků - Článek 5 - Zneužití práva - Společnost usazená v jednom členském státě, která vyplácí úroky přidružené společnosti usazené v jiném členském státě, jež jsou zcela či téměř zcela následně převedeny mimo území Evropské unie - Dceřiná společnost podléhající povinnosti srazit daň z úroků u zdroje“)

(2019/C 139/03)

Jednací jazyk: dánština

Předkládající soud

Østre Landsret, Vestre Landsret

Účastníci původního řízení

Žalobci: N Luxembourg 1 (C-115/16), X Denmark A/S (C-118/16), C Danmark I (C-119/16), Z Denmark ApS (C-299/16)

Žalovaný: Skatteministeriet

Výrok

| 1) | Věci C 115/16, C 118/16, C 119/16 a C 299/16 se pro účely rozsudku spojují. |
| --- | --- |

1)

Věci C 115/16, C 118/16, C 119/16 a C 299/16 se pro účely rozsudku spojují.

| 2) | Článek 1 odst. 1 směrnice Rady 2003/49/ES ze dne 3. června 2003 o společném systému zdanění úroků a licenčních poplatků mezi přidruženými společnostmi z různých členských států ve spojení s čl. 1 odst. 4 této směrnice musí být vykládán v tom smyslu, že osvobození od veškerých daní z úroků, jež je v něm stanoveno, je vyhrazeno pouze skutečným vlastníkům takových úroků, tj. entitám, které z těchto úroků mají skutečný prospěch z hospodářského hlediska, a tudíž mají oprávnění svobodně určit, jak budou využity.
  Obecná zásada unijního práva, podle níž se právní subjekty nemohou podvodně nebo zneužívajícím způsobem dovolávat unijních právních norem, musí být vykládána v tom smyslu, že v případě podvodného nebo zneužívajícího jednání mají vnitrostátní orgány a soudy povinnost odepřít daňovému poplatníkovi nárok na osvobození od veškerých daní z úroků, které je stanoveno v čl. 1 odst. 1 směrnice 2003/49, a to i v případě chybějících ustanovení vnitrostátního práva nebo daňové smlouvy, jež by takové odepření stanovila. |
| --- | --- |

2)

Článek 1 odst. 1 směrnice Rady 2003/49/ES ze dne 3. června 2003 o společném systému zdanění úroků a licenčních poplatků mezi přidruženými společnostmi z různých členských států ve spojení s čl. 1 odst. 4 této směrnice musí být vykládán v tom smyslu, že osvobození od veškerých daní z úroků, jež je v něm stanoveno, je vyhrazeno pouze skutečným vlastníkům takových úroků, tj. entitám, které z těchto úroků mají skutečný prospěch z hospodářského hlediska, a tudíž mají oprávnění svobodně určit, jak budou využity.

Obecná zásada unijního práva, podle níž se právní subjekty nemohou podvodně nebo zneužívajícím způsobem dovolávat unijních právních norem, musí být vykládána v tom smyslu, že v případě podvodného nebo zneužívajícího jednání mají vnitrostátní orgány a soudy povinnost odepřít daňovému poplatníkovi nárok na osvobození od veškerých daní z úroků, které je stanoveno v čl. 1 odst. 1 směrnice 2003/49, a to i v případě chybějících ustanovení vnitrostátního práva nebo daňové smlouvy, jež by takové odepření stanovila.

| 3) | K prokázání zneužití práva se vyžaduje jednak souhrn objektivních skutečností, ze kterých vyplývá, že i přes formální dodržení podmínek stanovených unijní právní úpravou nebylo dosaženo cíle sledovaného touto právní úpravou, a jednak naplnění subjektivního znaku, který spočívá v záměru získat výhodu vyplývající z unijní právní úpravy tím, že jsou uměle vytvořeny podmínky vyžadované pro její získání. O zneužití práva může svědčit souhrn určitých indicií, jsou-li tyto indicie objektivní a shodují-li se. Takovými indiciemi může být mimo jiné existence konduitních společností postrádajících hospodářské odůvodnění, jakož i čistě formální povaha struktury skupiny společností, finanční konstrukce a úvěrů. Okolnost, kdy členský stát, ze kterého pocházejí úroky, uzavřel daňovou smlouvu se třetím státem, jehož rezidentem je společnost, jež je skutečným vlastníkem uvedených úroků, je irelevantní pro případné konstatování zneužití práva. |
| --- | --- |

3)

K prokázání zneužití práva se vyžaduje jednak souhrn objektivních skutečností, ze kterých vyplývá, že i přes formální dodržení podmínek stanovených unijní právní úpravou nebylo dosaženo cíle sledovaného touto právní úpravou, a jednak naplnění subjektivního znaku, který spočívá v záměru získat výhodu vyplývající z unijní právní úpravy tím, že jsou uměle vytvořeny podmínky vyžadované pro její získání. O zneužití práva může svědčit souhrn určitých indicií, jsou-li tyto indicie objektivní a shodují-li se. Takovými indiciemi může být mimo jiné existence konduitních společností postrádajících hospodářské odůvodnění, jakož i čistě formální povaha struktury skupiny společností, finanční konstrukce a úvěrů. Okolnost, kdy členský stát, ze kterého pocházejí úroky, uzavřel daňovou smlouvu se třetím státem, jehož rezidentem je společnost, jež je skutečným vlastníkem uvedených úroků, je irelevantní pro případné konstatování zneužití práva.

| 4) | Vnitrostátní orgán nemusí k tomu, aby odmítl uznat společnost za skutečného vlastníka úroků či prokázal zneužití práva, identifikovat určitou entitu nebo entity, jež považuje za skutečné vlastníky těchto úroků. |
| --- | --- |

4)

Vnitrostátní orgán nemusí k tomu, aby odmítl uznat společnost za skutečného vlastníka úroků či prokázal zneužití práva, identifikovat určitou entitu nebo entity, jež považuje za skutečné vlastníky těchto úroků.

| 5) | Článek 3 písm. a) směrnice 2003/49 musí být vykládán v tom smyslu, že komanditní společnost na akcie (SCA), jíž bylo přiznáno postavení společnosti investující do rizikového kapitálu (SICAR) podle lucemburského práva, nelze kvalifikovat jako společnost členského státu ve smyslu uvedené směrnice, která může využívat osvobození, jež je stanoveno v čl. 1 odst. 1 uvedené směrnice, pokud — což přísluší ověřit předkládajícímu soudu — jsou úroky, jež jsou uvedené společnosti SICAR vypláceny, v takové situaci, jako je situace dotčená ve věci v původním řízení, osvobozeny od daně z příjmu korporací v Lucembursku. |
| --- | --- |

5)

Článek 3 písm. a) směrnice 2003/49 musí být vykládán v tom smyslu, že komanditní společnost na akcie (SCA), jíž bylo přiznáno postavení společnosti investující do rizikového kapitálu (SICAR) podle lucemburského práva, nelze kvalifikovat jako společnost členského státu ve smyslu uvedené směrnice, která může využívat osvobození, jež je stanoveno v čl. 1 odst. 1 uvedené směrnice, pokud — což přísluší ověřit předkládajícímu soudu — jsou úroky, jež jsou uvedené společnosti SICAR vypláceny, v takové situaci, jako je situace dotčená ve věci v původním řízení, osvobozeny od daně z příjmu korporací v Lucembursku.

| 6) | V situaci, kdy se nepoužije režim osvobození od srážkové daně z úroků vyplacených společností, jež je rezidentem v jednom členském státě, společnosti, která je rezidentem v jiném členském státě, který je stanoven ve směrnici 2003/49, z důvodu konstatování podvodu nebo zneužití práva ve smyslu článku 5 této směrnice, se nelze dovolávat uplatnění svobod zakotvených ve Smlouvě o FEU za účelem zpochybnění právní úpravy prvního členského státu, jíž se řídí zdanění těchto úroků.
  S výjimkou takové situace musí být článek 63 SFEU vykládán v tom smyslu, že:






  — | v zásadě nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle níž je společnost-rezident, která vyplácí úroky společnosti-nerezidentovi, povinna provést srážku daně z těchto úroků, kdežto tato společnost-rezident takovou povinnost nemá, je-li společnost, které jsou úroky vypláceny, rovněž společností-rezidentem, ale brání vnitrostátní právní úpravě, jež stanoví takovou srážku daně v případě, kdy společnost-rezident vyplácí úroky společnosti-nerezidentovi, kdežto společnost-rezident, které jsou vypláceny úroky od jiné společnosti-rezidenta, nepodléhá povinnosti zaplatit zálohu korporační daně v prvních dvou zdaňovacích letech, a je tudíž povinna zaplatit daň v souvislosti s těmito úroky až po uplynutí lhůty, která je podstatně delší, než je lhůta pro zaplacení srážkové daně; |
| --- | --- | --- |

6)

V situaci, kdy se nepoužije režim osvobození od srážkové daně z úroků vyplacených společností, jež je rezidentem v jednom členském státě, společnosti, která je rezidentem v jiném členském státě, který je stanoven ve směrnici 2003/49, z důvodu konstatování podvodu nebo zneužití práva ve smyslu článku 5 této směrnice, se nelze dovolávat uplatnění svobod zakotvených ve Smlouvě o FEU za účelem zpochybnění právní úpravy prvního členského státu, jíž se řídí zdanění těchto úroků.

S výjimkou takové situace musí být článek 63 SFEU vykládán v tom smyslu, že:

—

v zásadě nebrání vnitrostátní právní úpravě, podle níž je společnost-rezident, která vyplácí úroky společnosti-nerezidentovi, povinna provést srážku daně z těchto úroků, kdežto tato společnost-rezident takovou povinnost nemá, je-li společnost, které jsou úroky vypláceny, rovněž společností-rezidentem, ale brání vnitrostátní právní úpravě, jež stanoví takovou srážku daně v případě, kdy společnost-rezident vyplácí úroky společnosti-nerezidentovi, kdežto společnost-rezident, které jsou vypláceny úroky od jiné společnosti-rezidenta, nepodléhá povinnosti zaplatit zálohu korporační daně v prvních dvou zdaňovacích letech, a je tudíž povinna zaplatit daň v souvislosti s těmito úroky až po uplynutí lhůty, která je podstatně delší, než je lhůta pro zaplacení srážkové daně;

| — | brání vnitrostátní právní úpravě, která ukládá společnosti-rezidentovi, která má povinnost srazit daň z úroků, jež vyplatila společnosti-nerezidentovi, aby v případě prodlení s platbou této srážkové daně zaplatila úroky z prodlení, jejichž sazba je vyšší než sazba, jež se použije v případě prodlení s platbou korporační daně, která se vztahuje mimo jiné na úroky, jež společnost-rezident obdrží od jiné společnosti-rezidenta; |
| --- | --- |

—

brání vnitrostátní právní úpravě, která ukládá společnosti-rezidentovi, která má povinnost srazit daň z úroků, jež vyplatila společnosti-nerezidentovi, aby v případě prodlení s platbou této srážkové daně zaplatila úroky z prodlení, jejichž sazba je vyšší než sazba, jež se použije v případě prodlení s platbou korporační daně, která se vztahuje mimo jiné na úroky, jež společnost-rezident obdrží od jiné společnosti-rezidenta;

| — | brání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví, že podléhá-li společnost-rezident povinnosti srazit daň z úroků, které vyplácí společnosti-nerezidentovi, nezohledňují se náklady v podobě nákladů na úroky, které přímo souvisí s dotčenou činností poskytování úvěru, jež posledně uvedená společnost vynaložila, kdežto společnost-rezident, které jsou vypláceny úroky od jiné společnosti-rezidenta, může podle této vnitrostátní právní úpravy takové náklady odečíst pro účely stanovení výše svého zdanitelného příjmu. |
| --- | --- |

—

brání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví, že podléhá-li společnost-rezident povinnosti srazit daň z úroků, které vyplácí společnosti-nerezidentovi, nezohledňují se náklady v podobě nákladů na úroky, které přímo souvisí s dotčenou činností poskytování úvěru, jež posledně uvedená společnost vynaložila, kdežto společnost-rezident, které jsou vypláceny úroky od jiné společnosti-rezidenta, může podle této vnitrostátní právní úpravy takové náklady odečíst pro účely stanovení výše svého zdanitelného příjmu.

---

(1)  Úř. věst. C 270, 25.7.2016

Úř. věst. C 279, 1.8.2016.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/7 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/7

---

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Østre Landsret — Dánsko) — Skatteministeriet v. T Danmark (C-116/16), Y Denmark Aps (C-117/16)

(Spojené věci C-116/16 a C-117/16) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Sbližování právních předpisů - Společný systém zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států - Směrnice 90/435/EHS - Osvobození dividend vyplácených společnostmi z jednoho členského státu společnostem v jiných členských státech - Skutečný vlastník vyplácených dividend - Zneužití práva - Společnost usazená v jednom členském státě, která vyplácí dividendy přidružené společnosti usazené v jiném členském státě, jež jsou zcela či téměř zcela následně převedeny mimo území Evropské unie - Dceřiná společnost podléhající povinnosti odvést srážkovou daň z příjmu“)

(2019/C 139/04)

Jednací jazyk: dánština

Předkládající soud

Østre Landsret

Účastníci původního řízení

Žalobce: Skatteministeriet

Žalované: T Danmark (C-116/16), Y Denmark Aps (C-117/16)

Výrok

| 1) | Věci C-116/16 a C-117/16 se pro účely tohoto rozsudku spojují. |
| --- | --- |

1)

Věci C-116/16 a C-117/16 se pro účely tohoto rozsudku spojují.

| 2) | Obecná zásada unijního práva, podle níž se právní subjekty nemohou podvodně nebo zneužívajícím způsobem dovolávat unijních právních norem, musí být vykládána v tom smyslu, že v případě existence podvodného nebo zneužívajícího jednání mají vnitrostátní orgány a soudy povinnost odepřít daňovému poplatníkovi nárok na osvobození od srážkové daně ze zisku rozdělovaného dceřinou společností její mateřské společnosti, jež je stanoveno v článku 5 směrnice Rady 90/435/EHS ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států, ve znění směrnice Rady 2003/123/ES ze dne 22. prosince 2003, a to i v případě chybějících ustanovení vnitrostátního práva nebo daňové smlouvy, jež by takové odepření stanovila. |
| --- | --- |

2)

Obecná zásada unijního práva, podle níž se právní subjekty nemohou podvodně nebo zneužívajícím způsobem dovolávat unijních právních norem, musí být vykládána v tom smyslu, že v případě existence podvodného nebo zneužívajícího jednání mají vnitrostátní orgány a soudy povinnost odepřít daňovému poplatníkovi nárok na osvobození od srážkové daně ze zisku rozdělovaného dceřinou společností její mateřské společnosti, jež je stanoveno v článku 5 směrnice Rady 90/435/EHS ze dne 23. července 1990 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států, ve znění směrnice Rady 2003/123/ES ze dne 22. prosince 2003, a to i v případě chybějících ustanovení vnitrostátního práva nebo daňové smlouvy, jež by takové odepření stanovila.

| 3) | K prokázání zneužití práva se vyžaduje jednak souhrn objektivních skutečností, ze kterých vyplývá, že i přes formální dodržení podmínek stanovených unijní právní úpravou nebylo dosaženo cíle sledovaného touto právní úpravou, a jednak naplnění subjektivního znaku, který spočívá v záměru získat výhodu vyplývající z unijní právní úpravy tím, že jsou uměle vytvořeny podmínky vyžadované pro její získání. O zneužití práva může svědčit souhrn určitých indicií, jsou-li tyto indicie objektivní a shodují-li se. Takovými indiciemi může být mimo jiné existence konduitních společností postrádajících hospodářské odůvodnění, jakož i čistě formální povaha struktury skupiny společností, finanční konstrukce a úvěrů. |
| --- | --- |

3)

K prokázání zneužití práva se vyžaduje jednak souhrn objektivních skutečností, ze kterých vyplývá, že i přes formální dodržení podmínek stanovených unijní právní úpravou nebylo dosaženo cíle sledovaného touto právní úpravou, a jednak naplnění subjektivního znaku, který spočívá v záměru získat výhodu vyplývající z unijní právní úpravy tím, že jsou uměle vytvořeny podmínky vyžadované pro její získání. O zneužití práva může svědčit souhrn určitých indicií, jsou-li tyto indicie objektivní a shodují-li se. Takovými indiciemi může být mimo jiné existence konduitních společností postrádajících hospodářské odůvodnění, jakož i čistě formální povaha struktury skupiny společností, finanční konstrukce a úvěrů.

| 4) | Vnitrostátní orgán nemusí k tomu, aby odmítl uznat společnost za skutečného vlastníka dividend či prokázal zneužití práva, identifikovat určitou entitu nebo entity, jež považuje za skutečné vlastníky těchto dividend. |
| --- | --- |

4)

Vnitrostátní orgán nemusí k tomu, aby odmítl uznat společnost za skutečného vlastníka dividend či prokázal zneužití práva, identifikovat určitou entitu nebo entity, jež považuje za skutečné vlastníky těchto dividend.

| 5) | V situaci, kdy se nepoužije režim osvobození od srážkové daně z dividend vyplacených společností, jež je rezidentem jednoho členského státu, společnosti, která je rezidentem jiného členského státu, který je stanoven ve směrnici 90/435, ve znění směrnice 2003/123, z důvodu konstatování existence daňového úniku nebo zneužívání daňových předpisů ve smyslu čl. 1 odst. 2 této směrnice, se nelze dovolávat uplatnění svobod zakotvených ve Smlouvě o FEU za účelem zpochybnění právní úpravy prvně uvedeného členského státu, jíž se řídí zdanění těchto dividend. |
| --- | --- |

5)

V situaci, kdy se nepoužije režim osvobození od srážkové daně z dividend vyplacených společností, jež je rezidentem jednoho členského státu, společnosti, která je rezidentem jiného členského státu, který je stanoven ve směrnici 90/435, ve znění směrnice 2003/123, z důvodu konstatování existence daňového úniku nebo zneužívání daňových předpisů ve smyslu čl. 1 odst. 2 této směrnice, se nelze dovolávat uplatnění svobod zakotvených ve Smlouvě o FEU za účelem zpochybnění právní úpravy prvně uvedeného členského státu, jíž se řídí zdanění těchto dividend.

---

(1)  Úř. věst. C 270, 25.7.2016.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/8 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/8

---

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 28. února 2019 — Rada Evropské unie v. Growth Energy, Renewable Fuels Association, Evropská komise a ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol

(Věc C-465/16 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Dumping - Prováděcí nařízení (EU) č. 157/2013 - Dovoz bioetanolu pocházejícího ze Spojených států amerických - Konečné antidumpingové clo - Celostátní dumpingové rozpětí - Žaloba na neplatnost - Sdružení, která zastupují nevyvážející výrobce a obchodníky/výrobce směsí - Aktivní legitimace - Bezprostřední dotčení - Osobní dotčení“)

(2019/C 139/05)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rada Evropské unie (zástupci: S. Boelaert, zmocněnkyně, ve spolupráci s N. Tuominen, avocată)

Další účastníci řízení: Growth Energy, Renewable Fuels Association (zástupci: P. Vander Schueren, advocaat, ve spolupráci s N. Mizulinem a M. Peristeraki, avocats), Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a M. França, zmocněnci), ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol (zástupci: O. Prost a A. Massot, avocats)

Výrok

| 1) | Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 9. června 2016, Growth Energy a Renewable Fuels Association v. Rada (T 276/13, EU:T:2016:340), se zrušuje s výjimkou rozsahu, v němž odmítl žalobu podanou osobně sdruženími Growth Energy a Renewable Fuels Association jakožto stranami zúčastněnými na řízení. |
| --- | --- |

1)

Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 9. června 2016, Growth Energy a Renewable Fuels Association v. Rada (T 276/13, EU:T:2016:340), se zrušuje s výjimkou rozsahu, v němž odmítl žalobu podanou osobně sdruženími Growth Energy a Renewable Fuels Association jakožto stranami zúčastněnými na řízení.

| 2) | Žaloba na neplatnost podaná sdruženími Growth Energy a Renewable Fuels Association se odmítá jako nepřípustná v rozsahu, v němž žalobu podala jakožto zástupci zájmů amerických výrobců bioetanolu zařazených do vzorku. |
| --- | --- |

2)

Žaloba na neplatnost podaná sdruženími Growth Energy a Renewable Fuels Association se odmítá jako nepřípustná v rozsahu, v němž žalobu podala jakožto zástupci zájmů amerických výrobců bioetanolu zařazených do vzorku.

| 3) | Věc se vrací Tribunálu Evropské unie, aby rozhodl o žalobě na neplatnost podané sdruženími Growth Energy a Renewable Fuels Association v rozsahu, v němž podala tuto žalobu jakožto zástupci zájmů obchodníků/výrobců směsí Murex a CSH. |
| --- | --- |

3)

Věc se vrací Tribunálu Evropské unie, aby rozhodl o žalobě na neplatnost podané sdruženími Growth Energy a Renewable Fuels Association v rozsahu, v němž podala tuto žalobu jakožto zástupci zájmů obchodníků/výrobců směsí Murex a CSH.

| 4) | O nákladech řízení bude rozhodnuto později. |
| --- | --- |

4)

O nákladech řízení bude rozhodnuto později.

---

(1)  Úř. věst. C 402, 31.10.2016.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/9 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/9

---

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 28. února 2019 — Rada Evropské unie v. Marquis Energy LLC, Evropská komise, ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol

(Věc C-466/16 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Dumping - Prováděcí nařízení (EU) č. 157/2013 - Dovoz bioethanolu pocházejícího ze Spojených států amerických - Konečné antidumpingové clo - Celostátní dumpingové rozpětí - Žaloba na neplatnost - Nevyvážející výrobce - Aktivní legitimace k podání žaloby - Bezprostřední dotčení“)

(2019/C 139/06)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Rada Evropské unie (zástupkyně: S. Boelaert, zmocněnkyně, ve spolupráci s N. Tuominen, avocată)

Další účastnice řízení: Marquis Energy LLC (zástupci: P. Vander Schueren, ve spolupráci s N. Mizulinem a M. Peristerakim, advokáty), Evropská komise (zástupci: T. Maxian Rusche a M. França, zmocněnci), ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol (zástupci: O. Prost a A. Massot, advokáti)

Výrok

| 1) | Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 9. června 2016, Marquis Energy v. Rada (T 277/13, nezveřejněný, EU:T:2016:343) se zrušuje. |
| --- | --- |

1)

Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 9. června 2016, Marquis Energy v. Rada (T 277/13, nezveřejněný, EU:T:2016:343) se zrušuje.

| 2) | Žaloba na neplatnost podaná společností Marquis Energy LLC se odmítá jako nepřípustná. |
| --- | --- |

2)

Žaloba na neplatnost podaná společností Marquis Energy LLC se odmítá jako nepřípustná.

| 3) | Marquis Energy LLC ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie jak v řízení v prvním stupni, tak v řízení o kasačním opravném prostředku. |
| --- | --- |

3)

Marquis Energy LLC ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie jak v řízení v prvním stupni, tak v řízení o kasačním opravném prostředku.

| 4) | Evropská komise ponese vlastní náklady řízení vynaložené jak v řízení v prvním stupni, tak v řízení o kasačním opravném prostředku. |
| --- | --- |

4)

Evropská komise ponese vlastní náklady řízení vynaložené jak v řízení v prvním stupni, tak v řízení o kasačním opravném prostředku.

---

(1)  Úř. věst. C 402, 31.10.2016.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/10 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/10

---

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Bundesfinanzhof — Německo) — X-GmbH v. Finanzamt Stuttgart — Körperschaften

(Věc C-135/17) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Volný pohyb kapitálu - Pohyb kapitálu mezi členskými státy a třetími zeměmi - Doložka standstill - Vnitrostátní právní úprava členského státu týkající se zprostředkovatelských společností usazených ve třetích zemích - Změna této právní úpravy následovaná znovuzavedením předchozí právní úpravy - Příjmy společnosti usazené ve třetí zemi plynoucí z držby pohledávek u společnosti usazené v členském státě - Započtení těchto příjmů do základu daně osoby povinné k dani, která je daňovým rezidentem členského státu - Omezení volného pohybu kapitálu - Odůvodnění“)

(2019/C 139/07)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Bundesfinanzhof

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: X-GmbH

Žalovaný: Finanzamt Stuttgart — Körperschaften

Výrok

| 1) | Doložka standstill obsažená v čl. 64 odst. 1 SFEU musí být vykládána v tom smyslu, že se čl. 63 odst. 1 SFEU nedotýká použití omezení pohybu kapitálu do nebo ze třetích zemí zahrnujícího přímé investice, které ve své podstatě existovalo ke dni 31. prosince 1993 podle právní úpravy členského státu, přestože rozsah tohoto omezení byl po tomto datu rozšířen na účasti nezahrnující přímé investice. |
| --- | --- |

1)

Doložka standstill obsažená v čl. 64 odst. 1 SFEU musí být vykládána v tom smyslu, že se čl. 63 odst. 1 SFEU nedotýká použití omezení pohybu kapitálu do nebo ze třetích zemí zahrnujícího přímé investice, které ve své podstatě existovalo ke dni 31. prosince 1993 podle právní úpravy členského státu, přestože rozsah tohoto omezení byl po tomto datu rozšířen na účasti nezahrnující přímé investice.

| 2) | Doložka standstill obsažená v čl. 64 odst. 1 SFEU musí být vykládána v tom smyslu, že se zákaz obsažený v čl. 63 odst. 1 SFEU vztahuje na omezení pohybu kapitálu do nebo ze třetích zemí zahrnujícího přímé investice, pokud vnitrostátní daňové předpisy, které byly základem tohoto omezení, byly po 31. prosinci 1993 zásadně změněny z důvodu přijetí zákona, který nabyl účinnosti, ale ještě před tím, než byl v praxi použit, byl nahrazen právní úpravou, jež je ve své podstatě totožná s úpravou použitelnou ke dni 31. prosince 1993, ledaže by použitelnost tohoto zákona byla podle vnitrostátního práva odložena, takže navzdory jeho nabytí účinnosti nebyl tento zákon použitelný na přeshraniční pohyb kapitálu uvedený v čl. 64 odst. 1 SFEU, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu. |
| --- | --- |

2)

Doložka standstill obsažená v čl. 64 odst. 1 SFEU musí být vykládána v tom smyslu, že se zákaz obsažený v čl. 63 odst. 1 SFEU vztahuje na omezení pohybu kapitálu do nebo ze třetích zemí zahrnujícího přímé investice, pokud vnitrostátní daňové předpisy, které byly základem tohoto omezení, byly po 31. prosinci 1993 zásadně změněny z důvodu přijetí zákona, který nabyl účinnosti, ale ještě před tím, než byl v praxi použit, byl nahrazen právní úpravou, jež je ve své podstatě totožná s úpravou použitelnou ke dni 31. prosince 1993, ledaže by použitelnost tohoto zákona byla podle vnitrostátního práva odložena, takže navzdory jeho nabytí účinnosti nebyl tento zákon použitelný na přeshraniční pohyb kapitálu uvedený v čl. 64 odst. 1 SFEU, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

| 3) | Článek 63 odst. 1 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání právní úpravě členského státu, podle které jsou příjmy dosažené společností usazenou ve třetí zemi, jež neplynou z vlastní činnosti této společnosti, jako jsou příjmy kvalifikované jako „mezitímní příjmy povahy kapitálového vkladu“ ve smyslu této právní úpravy, započteny úměrně drženému podílu do základu daně osoby povinné k dani — rezidenta v tomto členském státě, pokud tato osoba povinná k dani má podíl ve výši nejméně 1 % v uvedené společnosti a pokud tyto příjmy podléhají v této třetí zemi nižší úrovni zdanění než v dotyčném členském státě, ledaže by existoval právní rámec stanovující zejména smluvní závazky, jež by daňové orgány uvedeného členského státu opravňovaly k tomu, aby případně přezkoumaly věrohodnost informací o této společnosti, jež byly předloženy k prokázání, že účast uvedené osoby povinné k dani v posledně zmíněné společnosti nevyplývá z vykonstruovaného opatření. |
| --- | --- |

3)

Článek 63 odst. 1 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání právní úpravě členského státu, podle které jsou příjmy dosažené společností usazenou ve třetí zemi, jež neplynou z vlastní činnosti této společnosti, jako jsou příjmy kvalifikované jako „mezitímní příjmy povahy kapitálového vkladu“ ve smyslu této právní úpravy, započteny úměrně drženému podílu do základu daně osoby povinné k dani — rezidenta v tomto členském státě, pokud tato osoba povinná k dani má podíl ve výši nejméně 1 % v uvedené společnosti a pokud tyto příjmy podléhají v této třetí zemi nižší úrovni zdanění než v dotyčném členském státě, ledaže by existoval právní rámec stanovující zejména smluvní závazky, jež by daňové orgány uvedeného členského státu opravňovaly k tomu, aby případně přezkoumaly věrohodnost informací o této společnosti, jež byly předloženy k prokázání, že účast uvedené osoby povinné k dani v posledně zmíněné společnosti nevyplývá z vykonstruovaného opatření.

---

(1)  Úř. věst. C 221, 10.7.2017.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/11 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/11

---

Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 28. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Högsta förvaltningsdomstolen — Švédsko) — Konkurrensverket v. SJ AB

(Věc C-388/17) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Postupy při zadávání zakázek v odvětví dopravy - Směrnice 2004/17/ES - Působnost - Článek 5 - Činnosti spojené s poskytováním a provozem sítí poskytujících službu veřejnosti v oblasti železniční dopravy - Zadání veřejnoprávním železničním státním podnikem, který poskytuje dopravní služby, zakázek na služby úklidu vlaků patřících uvedenému podniku - Absence předchozího zveřejnění“)

(2019/C 139/08)

Jednací jazyk: švédština

Předkládající soud

Högsta förvaltningsdomstolen

Účastníci původního řízení

Žalobce: Konkurrensverket

Žalovaná: SJ AB

Výrok

| 1) | Článek 5 odst. 1 druhý pododstavec směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb musí být vykládán v tom smyslu, že síť v oblasti služeb železniční dopravy ve smyslu tohoto ustanovení existuje, pokud jsou dopravní služby poskytovány v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kterými se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/34/EU ze dne 21. listopadu 2012 o vytvoření jednotného evropského železničního prostoru, v železniční infrastruktuře řízené vnitrostátním orgánem, který přiděluje kapacitu této infrastruktury, i když je tento orgán povinen vyhovět žádostem železničních podniků, dokud není tato kapacita vyčerpána. |
| --- | --- |

1)

Článek 5 odst. 1 druhý pododstavec směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb musí být vykládán v tom smyslu, že síť v oblasti služeb železniční dopravy ve smyslu tohoto ustanovení existuje, pokud jsou dopravní služby poskytovány v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kterými se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/34/EU ze dne 21. listopadu 2012 o vytvoření jednotného evropského železničního prostoru, v železniční infrastruktuře řízené vnitrostátním orgánem, který přiděluje kapacitu této infrastruktury, i když je tento orgán povinen vyhovět žádostem železničních podniků, dokud není tato kapacita vyčerpána.

| 2) | Článek 5 odst. 1 první pododstavec směrnice 2004/17 musí být vykládán v tom smyslu, že činnost provozovaná železničním podnikem, která spočívá v poskytování dopravních služeb veřejnosti při výkonu práva na využívání železniční sítě, je „provozem sítí“ ve smyslu této směrnice. |
| --- | --- |

2)

Článek 5 odst. 1 první pododstavec směrnice 2004/17 musí být vykládán v tom smyslu, že činnost provozovaná železničním podnikem, která spočívá v poskytování dopravních služeb veřejnosti při výkonu práva na využívání železniční sítě, je „provozem sítí“ ve smyslu této směrnice.

---

(1)  Úř. věst. C 293, 4.9.2017.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/12 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/12

---

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Cour administrative d'appel de Versailles — Francie) — Oeuvre d’assistance aux bêtes d’abattoirs (OABA) v. Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Bionoor, Ecocert France, Institut national de l’origine et de la qualité (INAO)

(Věc C-497/17) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Článek 13 SFEU - Dobré životní podmínky zvířat - Nařízení (ES) č. 1099/2009 - Ochrana zvířat při usmrcování - Zvláštní metody porážky stanovené náboženskými obřady - Nařízení (ES) č. 834/2007 - Článek 3 a čl. 14 odst. 1 písm. b) bod viii) - Slučitelnost s ekologickou produkcí - Nařízení (ES) č. 889/2008 - Článek 57 první pododstavec - Logo Evropské unie pro ekologickou produkci“)

(2019/C 139/09)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Cour administrative d'appel de Versailles

Účastníci původního řízení

Žalobce: Oeuvre d’assistance aux bêtes d’abattoirs (OABA)

Žalovaní: Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Bionoor, Ecocert France, Institut national de l’origine et de la qualité (INAO)

Výrok

Nařízení Rady (ES) č. 834/2007 ze dne 28. června 2007 o ekologické produkci a označování ekologických produktů a o zrušení nařízení (EHS) č. 2092/91, zejména článek 3 a čl. 14 odst. 1 písm. b) bod viii), ve spojení s článkem 13 SFEU, musí být vykládáno v tom smyslu, že nepovoluje umístění loga Evropské unie pro ekologickou produkci, uvedeného v čl. 57 prvním pododstavci nařízení Komise (ES) č. 889/2008 ze dne 5. září 2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 834/2007, ve znění nařízení (EU) č. 271/2010 ze dne 24. března 2010, na výrobky pocházející ze zvířat, která byla poražena pro účely náboženských rituálů bez předchozího omráčení, za podmínek stanovených nařízením Rady (ES) č. 1099/2009 ze dne 24. září 2009 o ochraně zvířat při usmrcování, zejména jeho čl. 4 odst. 4.

---

(1)  Úř. věst. C 347, 16.10.2017.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/13 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/13

---

Rozsudek Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 28. února 2019 — Groupe Léa Nature v. Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Debonair Trading Internacional Lda

(Věc C-505/17 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Evropské unie - Nařízení (ES) č. 207/2009 - Článek 8 odst. 1 písm. b) a odst. 5 - Obrazová ochranná známka obsahující slovní prvky „SO’BiO ētic“ - Slovní a obrazové ochranné známky Společenství a národní slovní a obrazové ochranné známky obsahující slovní prvek „SO... ?“ - Námitky majitele ochranné známky - Zamítnutí zápisu“)

(2019/C 139/10)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Groupe Léa Nature (zástupce: E. Baud, avocat)

Další účastník řízení: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (zástupci: K. Markakis a D. Botis, zmocněnci), Debonair Trading Internacional Lda (zástupce: T. Alkin, Barrister)

Výrok

| 1) | Kasační opravný prostředek se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Kasační opravný prostředek se zamítá.

| 2) | Společnost Groupe Léa Nature SA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Debonair Trading Internacional Lda a Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO). |
| --- | --- |

2)

Společnost Groupe Léa Nature SA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené společností Debonair Trading Internacional Lda a Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

---

(1)  Úř. věst. C 437, 18.12.2017.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/13 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/13

---

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 27. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo — Portugalsko) — Associação Peço a Palavra a další v. Conselho de Ministros

(Věc C-563/17) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Svoboda usazování - Nařízení (ES) č. 1008/2008 - Letecká společnost - Proces reprivatizace - Prodej akcií odpovídajících nejvýše 61 % kapitálu společnosti - Podmínky - Povinnost ponechat sídlo a skutečné vedení v členském státě - Závazky veřejné služby - Povinnost zachovat a rozvíjet stávající národní operační středisko (hub)“)

(2019/C 139/11)

Jednací jazyk: portugalština

Předkládající soud

Supremo Tribunal Administrativo

Účastníci původního řízení

Žalobci: Associação Peço a Palavra, João Carlos Constantino Pereira Osório, Maria Clara Marques Pires Sarmento Franco, Sofia da Silva Santos Arauz, Maria João Galhardas Fitas

Žalovaný: Conselho de Ministros

za přítomnosti: Parpública — Participações Públicas SGPS SA, TAP — Transportes Aéreos Portugueses SGPS SA

Výrok

| 1) | Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu musí být vykládána v tom smyslu, že je irelevantní pro účely posouzení souladu určitých požadavků týkajících se činností společnosti působící v oblasti letecké dopravy, které jsou kladeny na kupujícího kvalifikovaného podílu na kapitálu této společnosti, a to zejména požadavku, podle kterého je tento kupující povinen plnit závazky veřejné služby, jakož i udržovat a rozvíjet národní operační středisko (hub) této společnosti, s unijním právem. |
| --- | --- |

1)

Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu musí být vykládána v tom smyslu, že je irelevantní pro účely posouzení souladu určitých požadavků týkajících se činností společnosti působící v oblasti letecké dopravy, které jsou kladeny na kupujícího kvalifikovaného podílu na kapitálu této společnosti, a to zejména požadavku, podle kterého je tento kupující povinen plnit závazky veřejné služby, jakož i udržovat a rozvíjet národní operační středisko (hub) této společnosti, s unijním právem.

| 2) | Článek 49 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby v zadávací dokumentaci upravující podmínky, kterým podléhá proces reprivatizace letecké společnosti, byl zahrnut:






  — | požadavek, který nabyvateli podílu, na nějž se vztahuje uvedený proces reprivatizace, ukládá, aby byl schopen zaručit, že splní závazky veřejné služby spočívající na této letecké společnosti, a |
| --- | --- | --- |

2)

Článek 49 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že nebrání tomu, aby v zadávací dokumentaci upravující podmínky, kterým podléhá proces reprivatizace letecké společnosti, byl zahrnut:

—

požadavek, který nabyvateli podílu, na nějž se vztahuje uvedený proces reprivatizace, ukládá, aby byl schopen zaručit, že splní závazky veřejné služby spočívající na této letecké společnosti, a

| — | požadavek, který uvedenému nabyvateli ukládá, aby ponechal sídlo a skutečné vedení uvedené letecké společnosti v dotčeném členském státě, jelikož přemístění hlavního místa podnikání této společnosti mimo tento členský stát by u ní vedlo ke ztrátě přepravních práv, která jí byla přiznána na základě dvoustranných dohod uzavřených mezi uvedeným členským státem a třetími zeměmi, s nimiž má tento stát zvláštní historické, kulturní a sociální vazby, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.
  Článek 49 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby byl v zadávací dokumentaci obsažen požadavek, který nabyvateli uvedeného podílu ukládá povinnost zajistit zachování a rozvoj stávajícího národního operačního střediska (hubu). |
| --- | --- |

—

požadavek, který uvedenému nabyvateli ukládá, aby ponechal sídlo a skutečné vedení uvedené letecké společnosti v dotčeném členském státě, jelikož přemístění hlavního místa podnikání této společnosti mimo tento členský stát by u ní vedlo ke ztrátě přepravních práv, která jí byla přiznána na základě dvoustranných dohod uzavřených mezi uvedeným členským státem a třetími zeměmi, s nimiž má tento stát zvláštní historické, kulturní a sociální vazby, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

Článek 49 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby byl v zadávací dokumentaci obsažen požadavek, který nabyvateli uvedeného podílu ukládá povinnost zajistit zachování a rozvoj stávajícího národního operačního střediska (hubu).

---

(1)  Úř. věst. C 424, 11.12.2017.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/14 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/14

---

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 28. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Litva) –„Bene Factum“ UAB v. Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

(Věc C-567/17) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Daňová ustanovení - Spotřební daně - Směrnice 92/83/EHS - Článek 27 odst. 1 písm. b) - Osvobození od daně - Pojem „výrobek, který není určen pro lidskou spotřebu“ - Kritéria pro posouzení“)

(2019/C 139/12)

Jednací jazyk: litevština

Předkládající soud

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: UAB „Bene Factum“

Žalovaná: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Výrok

| 1) | Článek 27 odst. 1 písm. b) směrnice Rady 92/83/EHS ze dne 19. října 1992 o harmonizaci struktury spotřebních daní z alkoholu a alkoholických nápojů musí být vykládán v tom smyslu, že se použije na líh denaturovaný v souladu s požadavky členského a obsažený v kosmetických výrobcích nebo přípravcích pro ústní hygienu, které — přestože jako takové nejsou určeny pro lidskou spotřebu — některé osoby spotřebovávají jako alkoholické nápoje. |
| --- | --- |

1)

Článek 27 odst. 1 písm. b) směrnice Rady 92/83/EHS ze dne 19. října 1992 o harmonizaci struktury spotřebních daní z alkoholu a alkoholických nápojů musí být vykládán v tom smyslu, že se použije na líh denaturovaný v souladu s požadavky členského a obsažený v kosmetických výrobcích nebo přípravcích pro ústní hygienu, které — přestože jako takové nejsou určeny pro lidskou spotřebu — některé osoby spotřebovávají jako alkoholické nápoje.

| 2) | Článek 27 odst. 1 písm. b) směrnice 92/83 musí být vykládán v tom smyslu, že se použije na líh denaturovaný v souladu s požadavky členského státu a obsažený v kosmetických výrobcích a přípravcích pro ústní hygienu, které — přestože jako takové nejsou určeny pro lidskou spotřebu — některé osoby spotřebovávají jako alkoholické nápoje, pokud osoba, která dováží tyto výrobky z členského státu za účelem, aby je jiné osoby prodaly konečným spotřebitelům v členském státě určení, a která ví, že výrobky jsou spotřebovávány i jako alkoholické nápoje, je s ohledem na tuto okolnost vyrábí a označuje tak, aby zvýšila jejich prodej. |
| --- | --- |

2)

Článek 27 odst. 1 písm. b) směrnice 92/83 musí být vykládán v tom smyslu, že se použije na líh denaturovaný v souladu s požadavky členského státu a obsažený v kosmetických výrobcích a přípravcích pro ústní hygienu, které — přestože jako takové nejsou určeny pro lidskou spotřebu — některé osoby spotřebovávají jako alkoholické nápoje, pokud osoba, která dováží tyto výrobky z členského státu za účelem, aby je jiné osoby prodaly konečným spotřebitelům v členském státě určení, a která ví, že výrobky jsou spotřebovávány i jako alkoholické nápoje, je s ohledem na tuto okolnost vyrábí a označuje tak, aby zvýšila jejich prodej.

---

(1)  Úř. věst. C 402, 27.11.2017.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/15 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/15

---

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 28. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Arbeits- und Sozialgericht Wien — Rakousko) — BUAK Bauarbeiter-Urlaubs- u. Abfertigungskasse v. Gradbeništvo Korana d.o.o.

(Věc C-579/17) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Justiční spolupráce v občanských věcech - Nařízení (EU) č. 1215/2012 - Článek 1 odst. 1 - Působnost - Občanské a obchodní věci - Článek 1 odst. 2 - Vyloučené věci - Sociální zabezpečení - Článek 53 - Žádost o vydání osvědčení o tom, že rozhodnutí vydané původním soudem je vykonatelné - Rozsudek o pohledávce, kterou tvoří příplatky za náhradu mzdy za dobu dovolené, kterou má orgán sociálního zabezpečení vůči zaměstnavateli z důvodu vysílání pracovníků - Výkon soudní činnosti soudem, jenž věc projednává“)

(2019/C 139/13)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Arbeits- und Sozialgericht Wien

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: BUAK Bauarbeiter-Urlaubs- u. Abfertigungskasse

Žalovaná: Gradbeništvo Korana d.o.o.

Výrok

Článek 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech musí být vykládán v tom smyslu, že žaloba na zaplacení pohledávky, kterou tvoří příplatky za náhradu mzdy za dobu dovolené, kterou má kolektivní orgán veřejného práva vůči zaměstnavateli z důvodu vyslání pracovníků do členského státu, ve kterém se nenachází jejich obvyklé pracoviště, nebo v rámci poskytnutí pracovních sil do tohoto členského státu, nebo vůči zaměstnavateli, jehož sídlo se nachází mimo území uvedeného členského státu z důvodu zaměstnávání pracovníků s obvyklým pracovištěm v tomto členském státě, spadá do působnosti tohoto nařízení, pokud se podmínky pro podání takové žaloby neodchylují od ustanovení obecného práva a zejména nevylučují možnost soudu, který věc projednává, přezkoumat opodstatněnost údajů, z nichž vychází určení uvedené pohledávky, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

---

(1)  Úř. věst. C 424, 11.12.2017.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/16 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/16

---

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Finanzgericht Baden-Württemberg — Německo) — Martin Wächtler v. Finanzamt Konstanz

(Věc C-581/17) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Dohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o volném pohybu osob - Přenesení místa bydliště fyzické osoby z členského státu do Švýcarska - Zdanění latentních kapitálových zisků z podílů v obchodní společnosti - Přímé daně - Volný pohyb osob samostatně výdělečně činných - Rovné zacházení“)

(2019/C 139/14)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Finanzgericht Baden-Württemberg

Účastníci původního řízení

Žalobce: Martin Wächtler

Žalovaný: Finanzamt Konstanz

Výrok

Ustanovení Dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na druhé straně o volném pohybu osob, podepsané v Lucemburku dne 21. června 1999, musí být vykládána v tom smyslu, že brání daňovému režimu členského státu, který v situaci, kdy státní příslušník členského státu, fyzická osoba, vykonávající na území Švýcarské konfederace výdělečnou činnost přenese své bydliště z členského státu, o jehož daňový režim se jedná, do Švýcarské konfederace, stanoví, že v okamžiku tohoto přenesení dochází k výběru daně z latentních kapitálových zisků z obchodních podílů vlastněných tímto státním příslušníkem, kdežto v případě zachování bydliště ve stejném členském státě se výběr daně uskuteční až v okamžiku, kdy dojde k realizaci kapitálových zisků, to znamená při zcizení dotyčných obchodních podílů.

---

(1)  Úř. věst. C 13, 15. 1. 2018.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/17 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/17

---

Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 27. února 2019 — Řecká republika v. Evropská komise

(Věc C-670/17 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Evropský orientační a záruční fond (EZOZF) - Orientační sekce - Snížení finanční podpory - Nařízení (ES) č. 1260/1999 - Operační program - Finanční opravy - Článek 39 - Právní základ - Přechodná ustanovení“)

(2019/C 139/15)

Jednací jazyk: řečtina

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Řecká republika (zástupci: G. Kanellopoulos, A. Vasilopoulou a I. Pachi, zmocněnci)

Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: D. Triantafyllou a J. Aquilina, zmocněnci)

Výrok

| 1) | Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 19. září 2017, Řecko v. Komise (T 327/15, nezveřejněný, EU:T:2017:631), se zrušuje. |
| --- | --- |

1)

Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 19. září 2017, Řecko v. Komise (T 327/15, nezveřejněný, EU:T:2017:631), se zrušuje.

| 2) | Prováděcí rozhodnutí Komise C(2015)1936 final ze dne 25. března 2015 o uplatnění finančních oprav na podporu z orientační sekce EZOZF poskytnutou na operační program CCI 2000GR061PO021 (Řecko — Cíl 1 — Obnova venkova) se zrušuje. |
| --- | --- |

2)

Prováděcí rozhodnutí Komise C(2015)1936 final ze dne 25. března 2015 o uplatnění finančních oprav na podporu z orientační sekce EZOZF poskytnutou na operační program CCI 2000GR061PO021 (Řecko — Cíl 1 — Obnova venkova) se zrušuje.

| 3) | Evropská komise ponese kromě vlastních nákladů rovněž náklady řízení vynaložené Řeckou republikou, které souvisejí jak s řízením v prvním stupni, tak s řízením o kasačním opravném prostředku. |
| --- | --- |

3)

Evropská komise ponese kromě vlastních nákladů rovněž náklady řízení vynaložené Řeckou republikou, které souvisejí jak s řízením v prvním stupni, tak s řízením o kasačním opravném prostředku.

---

(1)  Úř. věst. C 42, 5.2.2018.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/18 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/18

---

Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 28. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Oberlandesgericht Karlsruhe — Německo) — trestní řízení proti Detlefu Meynovi

(Věc C-9/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Doprava - Směrnice 2006/126/ES - Vzájemné uznávání řidičských průkazů - Odmítnutí uznat řidičský průkaz vydaný v jiném členském státě - Řidičské oprávnění prokázané na základě řidičského průkazu“)

(2019/C 139/16)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Oberlandesgericht Karlsruhe

Účastník původního trestního řízení

Detlef Meyn

Výrok

Ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/126/ES ze dne 20. prosince 2006 o řidičských průkazech musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání tomu, aby členský stát odmítl uznat řidičský průkaz, jehož držitel má obvyklé bydliště na jeho území a který byl vydán jiným členským státem, aniž byla provedena zkouška řidičské způsobilosti, na základě řidičského průkazu, jenž byl vydán jiným členským státem na základě výměny za řidičský průkaz vydaný třetím státem.

---

(1)  Úř. věst. C 134, 16.4.2018.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/18 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/18

---

Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 28. února 2019 — Alfamicro — Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda. v. Evropská komise

(Věc C-14/18 P) (1)

(„Kasační opravný prostředek - Rozhodčí doložka - Článek 272 SFEU - Pojem „žaloba na určení“ - Článek 263 SFEU - Pojem „správní rozhodnutí“ - Grantová dohoda uzavřená v rámci rámcového programu pro konkurenceschopnost a inovace (CIP) (2007 - 2013) - Zprávy o auditu konstatující nezpůsobilost některých vykázaných nákladů“)

(2019/C 139/17)

Jednací jazyk: portugalština

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Alfamicro — Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda. (zástupci: G. Gentil Anastácio a D. Pirra Xarepe, advokátky)

Další účastnice řízení: Evropská komise (zástupci: J. Estrada de Solà a M. M. Farrajota, zmocněnci)

Výrok

| 1) | Kasační opravný prostředek se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Kasační opravný prostředek se zamítá.

| 2) | Společnosti Alfamicro — Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Společnosti Alfamicro — Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 72, 26.2.2018.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/19 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/19

---

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 26. února 2019 — Ilmārs Rimšēvičs (C-202/18), Evropská centrální banka (ECB) (C-238/18) v. Lotyšská republika

(Spojené věci C-202/18 a C-238/18) (1)

(„Evropský systém centrálních bank - Žaloba založená na porušení čl. 14.2 druhého pododstavce statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky - Rozhodnutí vnitrostátního orgánu, kterým se guvernér národní centrální banky odvolává z funkce“)

(2019/C 139/18)

Jednací jazyk: lotyština

Účastníci řízení

Žalobci: Ilmārs Rimšēvičs (zástupci: S. Vārpiņš, M. Kvēps, I. Pazare, advokāti) (C-202/18), Evropská centrální banka (ECB) (zástupci: C. Zilioli a K. Kaiser a C. Kroppenstedt, zmocněnci, ve spolupráci s D. Sarmiento Ramírez-Escuderem, abogado, a V. Čuske-Jurjevou, advokāte) (C-238/18)

Žalovaná: Lotyšská republika (zástupkyně: I. Kucina a J. Davidoviča, zmocněnkyně)

Výrok

| 1) | Věci C-202/18 a C-238/18 se spojují pro účely rozsudku. |
| --- | --- |

1)

Věci C-202/18 a C-238/18 se spojují pro účely rozsudku.

| 2) | Rozhodnutí Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs (Úřad pro prevenci a potírání korupce, Lotyšsko) ze dne 19. února 2018 se v rozsahu, v němž I. Rimšēvičsovi zakazuje výkon funkce guvernéra Lotyšské centrální banky, zrušuje. |
| --- | --- |

2)

Rozhodnutí Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs (Úřad pro prevenci a potírání korupce, Lotyšsko) ze dne 19. února 2018 se v rozsahu, v němž I. Rimšēvičsovi zakazuje výkon funkce guvernéra Lotyšské centrální banky, zrušuje.

| 3) | Lotyšská republika ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou centrální bankou (ECB). |
| --- | --- |

3)

Lotyšská republika ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou centrální bankou (ECB).

---

(1)  Úř. věst. C 161, 7.5.2018.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/20 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/20

---

Rozsudek Soudního dvora (osmého senátu) ze dne 28. února 2019 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Supremo Tribunal Administrativo — Portugalsko) — Manuel Jorge Sequeira Mesquita v. Fazenda Pública

(Věc C-278/18) (1)

(„Řízení o předběžné otázce - Daň z přidané hodnoty (DPH) - Šestá směrnice 77/388/EHS - Osvobození - Článek 13 část B písm. b) - Pacht nebo nájem nemovitého majetku - Pojem - Smlouva o převodu práva využívat zemědělskou půdu tvořenou vinicemi pro zemědělské účely“)

(2019/C 139/19)

Jednací jazyk: portugalština

Předkládající soud

Supremo Tribunal Administrativo

Účastníci původního řízení

Žalobce: Manuel Jorge Sequeira Mesquita

Žalovaná: Fazenda Pública

Výrok

Článek 13 část B písm. b) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně musí být vykládán v tom smyslu, že osvobození od daně z přidané hodnoty vztahující se na pacht a nájem nemovitého majetku ve smyslu tohoto ustanovení se vztahuje na smlouvu o převodu práva využívat zemědělskou půdu tvořenou vinicemi pro zemědělské účely ve prospěch společnosti působící v odvětví pěstování vinné révy, která byla uzavřena na dobu jednoho roku s možností automatického prodloužení, za úplatu ve formě nájemného, jež je splatné na konci každého roku.

---

(1)  Úř. věst. C 259, 23.7.2018.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/20 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/20

---

Žaloba podaná dne 7. prosince 2018 — Evropská komise v. Maďarsko

(Věc C-771/18)

(2019/C 139/20)

Jednací jazyk: maďarština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Evropská komise (zástupkyně: O. Beynet a K. Talabér-Ritz, zmocněnkyně)

Žalovaný: Maďarsko

Návrhová žádání žalobkyně

Komise navrhuje, aby Soudní dvůr:

| — | určil, že Maďarsko tím, že nezohledňuje náklady skutečně vzniklé provozovatelům soustav, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 14 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu do sítě pro přeshraniční obchod s elektřinou a o zrušení nařízení (ES) č. 1228/2003 (1) a z čl. 13 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám a o zrušení nařízení (ES) č. 1775/2005 (2); |
| --- | --- |

—

určil, že Maďarsko tím, že nezohledňuje náklady skutečně vzniklé provozovatelům soustav, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z čl. 14 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu do sítě pro přeshraniční obchod s elektřinou a o zrušení nařízení (ES) č. 1228/2003 (1) a z čl. 13 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám a o zrušení nařízení (ES) č. 1775/2005 (2);

| — | určil, že Maďarsko tím, že nezavedlo vhodné mechanismy zaručující právo na opravný prostředek proti rozhodnutím národního regulačního orgánu, jak stanoví čl. 37 odst. 17 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (3) a čl. 41 odst. 17 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 2003/55/ES (4), nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z uvedených ustanovení směrnic 2009/72/ES a 2009/73/ES; |
| --- | --- |

—

určil, že Maďarsko tím, že nezavedlo vhodné mechanismy zaručující právo na opravný prostředek proti rozhodnutím národního regulačního orgánu, jak stanoví čl. 37 odst. 17 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (3) a čl. 41 odst. 17 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 2003/55/ES (4), nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z uvedených ustanovení směrnic 2009/72/ES a 2009/73/ES;

| — | uložil Maďarsku náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Maďarsku náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Článek 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 714/2009 a čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 715/2009 stanoví zásadu orientace síťových poplatků podle nákladů.

Podle zákona o elektroenergetice a zákona o plynárenství platných v Maďarsku ovšem národní regulační orgán nemůže při stanovování síťových poplatků zohlednit všechny náklady skutečně vzniklé provozovatelům soustav, jako je zvláštní daň z energetických soustav a náklady související s poplatky za bankovní transakce.

Podle Komise neexistuje žádný objektivní důvod pro to, aby národní regulační orgán nesměl při stanovování síťových poplatků zohledňovat uvedené náklady.

Podle čl. 37 odst. 17 směrnice 2009/72/ES a čl. 41 odst. 17 směrnice 2009/73/ES mají členské státy povinnost zajistit, aby na vnitrostátní úrovni existovaly vhodné mechanismy, v jejichž rámci má strana, které se rozhodnutí regulačního orgánu týká, právo podat opravný prostředek k subjektu, který je na zúčastněných stranách a jakékoli vládě nezávislý.

Komise má za to, že Maďarsko nezavedlo vhodný mechanismus zaručující právo na opravný prostředek proti rozhodnutím národního regulačního orgánu.

---

(1)  Úř. věst. 2009, L 211, s. 15.

(2)  Úř. věst. 2009, L 211, s. 36.

(3)  Úř. věst. 2009, L 211, s. 55.

(4)  Úř. věst. 2009, L 211, s. 94.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/22 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/22

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 11. prosince 2018 — WO v. Vas Megyei Kormányhivatal

(Věc C-777/18)

(2019/C 139/21)

Jednací jazyk: maďarština

Předkládající soud

Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Účastníci původního řízení

Žalobce: WO

Žalovaný: Vas Megyei Kormányhivatal

Předběžné otázky

| 1) | Je taková vnitrostátní právní úprava, jako je právní úprava, o kterou se jedná ve věci v původním řízení, která v souvislosti s náhradou nákladů na přeshraniční zdravotní péči, vylučuje možnost dodatečně povolit zdravotní péči poskytnutou v jiném členském státě bez předchozího povolení i tehdy, jestliže v případě čekání na předchozí povolení existuje skutečné nebezpečí, že se zdravotní stav pacienta nezvratně zhorší, omezením, které je v rozporu s článkem 56 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU)? |
| --- | --- |

1)

Je taková vnitrostátní právní úprava, jako je právní úprava, o kterou se jedná ve věci v původním řízení, která v souvislosti s náhradou nákladů na přeshraniční zdravotní péči, vylučuje možnost dodatečně povolit zdravotní péči poskytnutou v jiném členském státě bez předchozího povolení i tehdy, jestliže v případě čekání na předchozí povolení existuje skutečné nebezpečí, že se zdravotní stav pacienta nezvratně zhorší, omezením, které je v rozporu s článkem 56 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU)?

| 2) | Je systém povolování členského státu, který v souvislosti s náhradou nákladů na přeshraniční zdravotní péči vylučuje možnost dodatečně povolit zdravotní péči poskytnutou v jiném členském státě bez předchozího povolení i tehdy, jestliže v případě čekání na předchozí povolení existuje skutečné nebezpečí, že se zdravotní stav pacienta nezvratně zhorší, v souladu se zásadami nezbytnosti a proporcionality stanovenými v čl. 8 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/24/EU (1) ze dne 9. března 2011 o uplatňování práv pacientů v přeshraniční zdravotní péči, jakož i se zásadou volného pohybu pacientů? |
| --- | --- |

2)

Je systém povolování členského státu, který v souvislosti s náhradou nákladů na přeshraniční zdravotní péči vylučuje možnost dodatečně povolit zdravotní péči poskytnutou v jiném členském státě bez předchozího povolení i tehdy, jestliže v případě čekání na předchozí povolení existuje skutečné nebezpečí, že se zdravotní stav pacienta nezvratně zhorší, v souladu se zásadami nezbytnosti a proporcionality stanovenými v čl. 8 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/24/EU (1) ze dne 9. března 2011 o uplatňování práv pacientů v přeshraniční zdravotní péči, jakož i se zásadou volného pohybu pacientů?

| 3) | Je vnitrostátní právní úprava, která bez ohledu na zdravotní stav pacienta, který podá žádost, stanoví procesní lhůtu 31 dnů k tomu, aby příslušný orgán udělil předchozí povolení a procesní lhůtu 23 dnů k tomu, aby ji zamítl, v souladu s požadavkem přiměřené procesní lhůty, která zohledňuje konkrétní zdravotní stav, naléhavost a individuální okolnosti, jenž je stanoven v čl. 9 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/24/EU ze dne 9. března 2011 o uplatňování práv pacientů v přeshraniční zdravotní péči? Tento orgán může v souvislosti se žádostí zkoumat, zda se na poskytnutou péči vztahuje sociální zabezpečení, a pokud ano, zda tuto péči může poskytnout v rámci časové lhůty, která je lékařsky opodstatněná, poskytovatel zdravotní péče financovaný z veřejných zdrojů, zatímco v případě, že se na poskytnutou péči nevztahuje sociální zabezpečení, prozkoumá kvalitu, bezpečnost a nákladovou účinnost zdravotní péče, kterou poskytuje poskytovatel označený pacientem. |
| --- | --- |

3)

Je vnitrostátní právní úprava, která bez ohledu na zdravotní stav pacienta, který podá žádost, stanoví procesní lhůtu 31 dnů k tomu, aby příslušný orgán udělil předchozí povolení a procesní lhůtu 23 dnů k tomu, aby ji zamítl, v souladu s požadavkem přiměřené procesní lhůty, která zohledňuje konkrétní zdravotní stav, naléhavost a individuální okolnosti, jenž je stanoven v čl. 9 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/24/EU ze dne 9. března 2011 o uplatňování práv pacientů v přeshraniční zdravotní péči? Tento orgán může v souvislosti se žádostí zkoumat, zda se na poskytnutou péči vztahuje sociální zabezpečení, a pokud ano, zda tuto péči může poskytnout v rámci časové lhůty, která je lékařsky opodstatněná, poskytovatel zdravotní péče financovaný z veřejných zdrojů, zatímco v případě, že se na poskytnutou péči nevztahuje sociální zabezpečení, prozkoumá kvalitu, bezpečnost a nákladovou účinnost zdravotní péče, kterou poskytuje poskytovatel označený pacientem.

| 4) | Je třeba vykládat čl. 20 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 (2) ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení v tom smyslu, že náhrada nákladů na přeshraniční zdravotní péči může být požadována jen tehdy, jestliže pacient předtím podá žádost příslušné instituci? Nebo čl. 20 odst. 1 v takovém případě sám o sobě nevylučuje možnost podat žádost o dodatečné povolení za účelem náhrady nákladů? |
| --- | --- |

4)

Je třeba vykládat čl. 20 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 (2) ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení v tom smyslu, že náhrada nákladů na přeshraniční zdravotní péči může být požadována jen tehdy, jestliže pacient předtím podá žádost příslušné instituci? Nebo čl. 20 odst. 1 v takovém případě sám o sobě nevylučuje možnost podat žádost o dodatečné povolení za účelem náhrady nákladů?

| 5) | Vztahuje se působnost čl. 20 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení na případ, kdy pacient poté, co dostal konkrétní termín pro lékařské vyšetření a předběžný termín pro provedení případné operace nebo lékařského zákroku na den následující po dni lékařského vyšetření, vycestuje do jiného členského státu a z důvodu zdravotního stavu pacienta je operace skutečně uskutečněna? Je v tomto případě možné podat pro účely čl. 20 odst. 1 žádost o dodatečné povolení náhrady nákladů? |
| --- | --- |

5)

Vztahuje se působnost čl. 20 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení na případ, kdy pacient poté, co dostal konkrétní termín pro lékařské vyšetření a předběžný termín pro provedení případné operace nebo lékařského zákroku na den následující po dni lékařského vyšetření, vycestuje do jiného členského státu a z důvodu zdravotního stavu pacienta je operace skutečně uskutečněna? Je v tomto případě možné podat pro účely čl. 20 odst. 1 žádost o dodatečné povolení náhrady nákladů?

| 6) | Zahrnuje pojem plánované léčení ve smyslu článku 26 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 (3) ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení, případ, kdy pacient poté, co dostal konkrétní termín pro lékařské vyšetření a předběžný termín pro provedení případné operace nebo lékařského zákroku na den následující po dni lékařského vyšetření, vycestuje do jiného členského státu a z důvodu zdravotního stavu pacienta je operace skutečně uskutečněna? Je v tomto případě možné podat pro účely článku 26 žádost o dodatečné povolení náhrady nákladů? Vyžaduje právní úprava i v případě neodkladného a životně důležitého léčení uvedeného v čl. 26 odst. 3 předchozí povolení ve smyslu čl. 26 odst. 1? |
| --- | --- |

6)

Zahrnuje pojem plánované léčení ve smyslu článku 26 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 (3) ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení, případ, kdy pacient poté, co dostal konkrétní termín pro lékařské vyšetření a předběžný termín pro provedení případné operace nebo lékařského zákroku na den následující po dni lékařského vyšetření, vycestuje do jiného členského státu a z důvodu zdravotního stavu pacienta je operace skutečně uskutečněna? Je v tomto případě možné podat pro účely článku 26 žádost o dodatečné povolení náhrady nákladů? Vyžaduje právní úprava i v případě neodkladného a životně důležitého léčení uvedeného v čl. 26 odst. 3 předchozí povolení ve smyslu čl. 26 odst. 1?

---

(1)  Úř. věst. 2011, L 88, s. 45.

(2)  Úř. věst. 2004, L 166, s. 1.

(3)  Úř. věst. 2009, L 284, s. 1.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/23 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/23

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) dne 20. prosince 2018 — Telenor Magyarország Zrt. v. Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke

(Věc C-807/18)

(2019/C 139/22)

Jednací jazyk: maďarština

Předkládající soud

Fővárosi Törvényszék

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Telenor Magyarország Zrt.

Žalovaná: Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke

Předběžné otázky

| 1) | Musí být na obchodní dohodu uzavřenou mezi poskytovatelem služeb přístupu k internetu a koncovým uživatelem, na jejímž základě poskytovatel služeb účtuje koncovému uživateli nulovou cenu ve vztahu k určitým aplikacím (to znamená, že přenos dat iniciovaný danou aplikací se nezapočítává do spotřeby dat a po vyčerpání smluvního objemu dat nezpomaluje rychlost přenosu) a podle které se tento poskytovatel dopouští diskriminace omezené na podmínky obchodní dohody s konečným spotřebitelem a zaměřené na koncového uživatele, který je stranou této dohody, a nikoli na koncového uživatele, který stranou dohody není, nahlíženo z hlediska čl. 3 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2120 ze dne 25. listopadu 2015, kterým se stanoví opatření týkající se přístupu k otevřenému internetu a mění směrnice 2002/22/ES o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací a nařízení (EU) č. 531/2012 o roamingu ve veřejných mobilních komunikačních sítích v Unii (1) (dále jen „nařízení“)? |
| --- | --- |

1)

Musí být na obchodní dohodu uzavřenou mezi poskytovatelem služeb přístupu k internetu a koncovým uživatelem, na jejímž základě poskytovatel služeb účtuje koncovému uživateli nulovou cenu ve vztahu k určitým aplikacím (to znamená, že přenos dat iniciovaný danou aplikací se nezapočítává do spotřeby dat a po vyčerpání smluvního objemu dat nezpomaluje rychlost přenosu) a podle které se tento poskytovatel dopouští diskriminace omezené na podmínky obchodní dohody s konečným spotřebitelem a zaměřené na koncového uživatele, který je stranou této dohody, a nikoli na koncového uživatele, který stranou dohody není, nahlíženo z hlediska čl. 3 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2120 ze dne 25. listopadu 2015, kterým se stanoví opatření týkající se přístupu k otevřenému internetu a mění směrnice 2002/22/ES o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací a nařízení (EU) č. 531/2012 o roamingu ve veřejných mobilních komunikačních sítích v Unii (1) (dále jen „nařízení“)?

| 2) | V případě záporné odpovědi na první otázku, musí být čl. 3 odst. 3 nařízení vykládán v tom smyslu, že pro konstatování jeho porušení je — i s ohledem na bod 7 odůvodnění nařízení — nezbytné provést posouzení založené na dopadu a na trhu a umožňující určit, zda opatření přijatá poskytovatelem služeb přístupu k internetu skutečně — a pokud ano, do jaké míry — omezují práva, která čl. 3 odst. 1 nařízení přiznává koncovému uživateli? |
| --- | --- |

2)

V případě záporné odpovědi na první otázku, musí být čl. 3 odst. 3 nařízení vykládán v tom smyslu, že pro konstatování jeho porušení je — i s ohledem na bod 7 odůvodnění nařízení — nezbytné provést posouzení založené na dopadu a na trhu a umožňující určit, zda opatření přijatá poskytovatelem služeb přístupu k internetu skutečně — a pokud ano, do jaké míry — omezují práva, která čl. 3 odst. 1 nařízení přiznává koncovému uživateli?

| 3) | Bez ohledu na první a druhou předběžnou otázku, musí být čl. 3 odst. 3 nařízení vykládán vykládat v tom smyslu, že zákaz v něm stanovený je obecný a objektivní, takže na jeho základě se zakazuje jakékoli opatření řízení provozu zavádějící rozdíly mezi určitými druhy internetového obsahu, a to bez ohledu na to, zda je poskytovatel služeb přístupu k internetu zavádí v podobě dohody, obchodní praktiky nebo jiného jednání? |
| --- | --- |

3)

Bez ohledu na první a druhou předběžnou otázku, musí být čl. 3 odst. 3 nařízení vykládán vykládat v tom smyslu, že zákaz v něm stanovený je obecný a objektivní, takže na jeho základě se zakazuje jakékoli opatření řízení provozu zavádějící rozdíly mezi určitými druhy internetového obsahu, a to bez ohledu na to, zda je poskytovatel služeb přístupu k internetu zavádí v podobě dohody, obchodní praktiky nebo jiného jednání?

| 4) | V případě kladné odpovědi na třetí otázku, lze konstatovat porušení čl. 3 odst. 3 nařízení i jen na základě pouhé skutečnosti, že dochází k diskriminaci, bez nutnosti provést také posuzování trhu a dopadu, takže posouzení podle čl. 3 odst. 1 a 2 nařízení by v takovém případě bylo bezpředmětné? |
| --- | --- |

4)

V případě kladné odpovědi na třetí otázku, lze konstatovat porušení čl. 3 odst. 3 nařízení i jen na základě pouhé skutečnosti, že dochází k diskriminaci, bez nutnosti provést také posuzování trhu a dopadu, takže posouzení podle čl. 3 odst. 1 a 2 nařízení by v takovém případě bylo bezpředmětné?

---

(1)  Úř. věst. 2015, L 310, s. 1.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/24 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/24

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Španělsko) dne 21. prosince 2018 — KA v. Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) a Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

(Věc C-811/18)

(2019/C 139/23)

Jednací jazyk: španělština

Předkládající soud

Tribunal Superior de Justicia de Canarias

Účastníci původního řízení

Odvolatel: KA

Odpůrci: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) a Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

Předběžné otázky

| 1) | Má být článek 157 SFEU vykládán v tom smyslu že „příspěvek za mateřství“ vyplácený se starobním, vdovským či invalidním důchodem, jako je sporný příspěvek dotčený v původním řízení, z jehož pobírání jsou absolutně a bezpodmínečně vyloučeni otcové ve starobním důchodu, kteří mohou prokázat, že pečovali o své děti, je projevem diskriminace v oblasti odměňování mezi pracujícími matkami a pracujícími otci? |
| --- | --- |

1)

Má být článek 157 SFEU vykládán v tom smyslu že „příspěvek za mateřství“ vyplácený se starobním, vdovským či invalidním důchodem, jako je sporný příspěvek dotčený v původním řízení, z jehož pobírání jsou absolutně a bezpodmínečně vyloučeni otcové ve starobním důchodu, kteří mohou prokázat, že pečovali o své děti, je projevem diskriminace v oblasti odměňování mezi pracujícími matkami a pracujícími otci?

| 2) | Má být zákaz diskriminace z důvodu pohlaví stanovený v čl. 4 odst. 1 směrnice Rady 79/7/EHS ze dne 19. prosince 1978 o postupném zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti sociálního zabezpečení (1) vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, jako je článek 60 královského legislativního nařízení 8/2015 ze dne 30. října 2015, kterým se schvaluje přepracované znění obecného zákona o sociálním zabezpečení, který absolutně a bezpodmínečně vylučuje z bonifikace stanovené pro výpočet starobních, vdovských či invalidních důchodů otce ve starobním důchodu, kteří mohou prokázat, že pečovali o své děti? |
| --- | --- |

2)

Má být zákaz diskriminace z důvodu pohlaví stanovený v čl. 4 odst. 1 směrnice Rady 79/7/EHS ze dne 19. prosince 1978 o postupném zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti sociálního zabezpečení (1) vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, jako je článek 60 královského legislativního nařízení 8/2015 ze dne 30. října 2015, kterým se schvaluje přepracované znění obecného zákona o sociálním zabezpečení, který absolutně a bezpodmínečně vylučuje z bonifikace stanovené pro výpočet starobních, vdovských či invalidních důchodů otce ve starobním důchodu, kteří mohou prokázat, že pečovali o své děti?

| 3) | Má být článek 2 (odstavce 2, 3 a 4) a článek 5 směrnice Rady 76/207/EHS ze dne 9. února 1976 o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky (2) vykládán v tom smyslu, že brání opatření, jako je sporné opatření dotčené v původním řízení, které absolutně a bezpodmínečně vylučuje z bonifikace stanovené pro výpočet starobních, vdovských či invalidních důchodů otce ve starobním důchodu, kteří mohou prokázat, že pečovali o své děti? |
| --- | --- |

3)

Má být článek 2 (odstavce 2, 3 a 4) a článek 5 směrnice Rady 76/207/EHS ze dne 9. února 1976 o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky (2) vykládán v tom smyslu, že brání opatření, jako je sporné opatření dotčené v původním řízení, které absolutně a bezpodmínečně vylučuje z bonifikace stanovené pro výpočet starobních, vdovských či invalidních důchodů otce ve starobním důchodu, kteří mohou prokázat, že pečovali o své děti?

| 4) | Je vyloučení odvolatele z bonifikace z titulu španělského „příspěvku za mateřství“ v rozporu se zásadou zákazu diskriminace obsaženou v čl. 21 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie (2000/C 364/01)? |
| --- | --- |

4)

Je vyloučení odvolatele z bonifikace z titulu španělského „příspěvku za mateřství“ v rozporu se zásadou zákazu diskriminace obsaženou v čl. 21 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie (2000/C 364/01)?

---

(1)  Úř. věst. 1979, L 6, s. 24; Zvl. vyd. 05/01, s. 215.

(2)  Úř. věst. 1976, L 39, s. 40; Zvl. vyd. 05/01, s. 187.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/25 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/25

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španělsko) dne 28. prosince 2018 — Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real v. RH

(Věc C-836/18)

(2019/C 139/24)

Jednací jazyk: španělština

Předkládající soud

Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

Účastníci původního řízení

Odvolatel: Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

Odpůrce: RH

Předběžné otázky

| 1) | Může požadavek, že španělský občan, který nevyužil svého práva volného pohybu, musí splňovat požadavky čl. 7 odst. 1 královského nařízení 240/2007, jako nezbytnou podmínku pro přiznání práva pobytu jeho manželovi či manželce, kteří jsou státními příslušníky třetí země, podle čl. 7 odst. 2 tohoto královského nařízení, představovat — v případě, že tyto požadavky nejsou splněny — porušení článku 20 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud by v důsledku odepření tohoto práva byl španělský občan nucen opustit území Unie jako celku?
  Přitom je třeba zohlednit, že článek 68 španělského občanského zákoníku zakotvuje povinnost manželů žít společně. |
| --- | --- |

1)

Může požadavek, že španělský občan, který nevyužil svého práva volného pohybu, musí splňovat požadavky čl. 7 odst. 1 královského nařízení 240/2007, jako nezbytnou podmínku pro přiznání práva pobytu jeho manželovi či manželce, kteří jsou státními příslušníky třetí země, podle čl. 7 odst. 2 tohoto královského nařízení, představovat — v případě, že tyto požadavky nejsou splněny — porušení článku 20 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud by v důsledku odepření tohoto práva byl španělský občan nucen opustit území Unie jako celku?

Přitom je třeba zohlednit, že článek 68 španělského občanského zákoníku zakotvuje povinnost manželů žít společně.

| 2) | Porušuje každopádně, bez ohledu na výše uvedené, praxe španělského státu spočívající v automatickém uplatňování právní úpravy obsažené v článku 7 královského nařízení 240/2007 a odmítnutí udělit povolení k pobytu rodinnému příslušníkovi občana Unie, který nikdy nevyužil svobody pohybu, pouze z toho důvodu, že uvedený občan nesplnil požadavky stanovené v tomto ustanovení, aniž by bylo konkrétně a individuálně posouzeno, zda mezi tímto občanem Unie a státním příslušníkem třetí země existuje takový vztah závislosti, jenž — z jakéhokoli důvodu a s ohledem na konkrétní okolnosti — znamená, že v případě odepření práva pobytu státnímu příslušníkovi třetí země se nemůže občan Unie od svého rodinného příslušníka, na kterém je závislý, odloučit a musí opustit území Unie, za výše popsaných podmínek článek 20 SFEU?
  To vše s ohledem na judikaturu Soudního dvora Evropské unie, mimo jiné rozsudek ze dne 8. května 2018, C-82/16, K. A. a další v. Belgische Staat (1). |
| --- | --- |

2)

Porušuje každopádně, bez ohledu na výše uvedené, praxe španělského státu spočívající v automatickém uplatňování právní úpravy obsažené v článku 7 královského nařízení 240/2007 a odmítnutí udělit povolení k pobytu rodinnému příslušníkovi občana Unie, který nikdy nevyužil svobody pohybu, pouze z toho důvodu, že uvedený občan nesplnil požadavky stanovené v tomto ustanovení, aniž by bylo konkrétně a individuálně posouzeno, zda mezi tímto občanem Unie a státním příslušníkem třetí země existuje takový vztah závislosti, jenž — z jakéhokoli důvodu a s ohledem na konkrétní okolnosti — znamená, že v případě odepření práva pobytu státnímu příslušníkovi třetí země se nemůže občan Unie od svého rodinného příslušníka, na kterém je závislý, odloučit a musí opustit území Unie, za výše popsaných podmínek článek 20 SFEU?

To vše s ohledem na judikaturu Soudního dvora Evropské unie, mimo jiné rozsudek ze dne 8. května 2018, C-82/16, K. A. a další v. Belgische Staat (1).

---

(1)  Rozsudek ze dne 8. května 2018, K. A. a další v. Belgische Staat (Sloučení rodiny v Belgii) (C-82/16, EU:C:2018:308).

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/26 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/26

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nizozemsko) dne 15. ledna 2019 — trestní řízení proti XN

(Věc C-21/19)

(2019/C 139/25)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden se sídlem v Arnhemu

Účastník původního trestního řízení

XN

Předběžné otázky

| 1) | Látka, která není vedlejším produktem ve smyslu směrnice 2008/98 (1), per definitionem také není považována za vedlejší produkt živočišného původu ve smyslu nařízení č. 1069/2009 (2), a tedy není podle čl. 1 odst. 3 nařízení č. 1013/2006 (3) vyloučena z oblasti působnosti posledně uvedeného nařízení? Nebo není vyloučeno, že látka spadá do definice vedlejších produktů živočišného původu ve smyslu nařízení o vedlejších produktech živočišného původu z roku 2009, pokud tato látka nesplňuje podmínky čl. 5 odst. 1 směrnice 2008/98 a tudíž bez dalšího nespadá do působnosti nařízení č. 1013/2006? |
| --- | --- |

1)

Látka, která není vedlejším produktem ve smyslu směrnice 2008/98 (1), per definitionem také není považována za vedlejší produkt živočišného původu ve smyslu nařízení č. 1069/2009 (2), a tedy není podle čl. 1 odst. 3 nařízení č. 1013/2006 (3) vyloučena z oblasti působnosti posledně uvedeného nařízení? Nebo není vyloučeno, že látka spadá do definice vedlejších produktů živočišného původu ve smyslu nařízení o vedlejších produktech živočišného původu z roku 2009, pokud tato látka nesplňuje podmínky čl. 5 odst. 1 směrnice 2008/98 a tudíž bez dalšího nespadá do působnosti nařízení č. 1013/2006?

| 2) | Jak je nutno chápat přepravu odpadů, na něž se vztahují požadavky pro schválení podle nařízení (ES) č. 1774/2002 (4) (nyní nařízení č. 1069/2009) ve smyslu čl. 1 odst. 3 nařízení č. 1013/2006: Je tím myšlena doprava vedlejších produktů živočišného původu (z jedné země do druhé), aniž by bylo relevantní, do které kategorie tento materiál spadá? Nebo je tím myšlena doprava materiálu uvedeného v článku 48 nařízení č. 1069/2009 (dříve článek 8 nařízení č. 1774/2002), který je omezen na vedlejší produkty živočišného původu a produkty z nich získané ve smyslu tohoto ustanovení, tedy materiál kategorie 1, materiál kategorie 2 a některé z nich získané produkty včetně zpracovaných živočišných bílkovin získaných z materiálu kategorie 3? |
| --- | --- |

2)

Jak je nutno chápat přepravu odpadů, na něž se vztahují požadavky pro schválení podle nařízení (ES) č. 1774/2002 (4) (nyní nařízení č. 1069/2009) ve smyslu čl. 1 odst. 3 nařízení č. 1013/2006: Je tím myšlena doprava vedlejších produktů živočišného původu (z jedné země do druhé), aniž by bylo relevantní, do které kategorie tento materiál spadá? Nebo je tím myšlena doprava materiálu uvedeného v článku 48 nařízení č. 1069/2009 (dříve článek 8 nařízení č. 1774/2002), který je omezen na vedlejší produkty živočišného původu a produkty z nich získané ve smyslu tohoto ustanovení, tedy materiál kategorie 1, materiál kategorie 2 a některé z nich získané produkty včetně zpracovaných živočišných bílkovin získaných z materiálu kategorie 3?

| 3) | V případě, že se pod přepravou odpadů, na něž se vztahují požadavky pro schválení podle nařízení (ES) č. 1774/2002 (nyní nařízení č. 1069/2009) ve smyslu čl. 1 odst. 3 písm. d) nařízení č. 1013/2006, rozumí doprava vedlejších produktů živočišného původu (z jedné země do druhé), aniž by bylo relevantní, do které kategorie tento materiál patří, musí pak být čl. 1 odst. 3 písm. d) nařízení č. 1013/2006 dále vykládán v tom smyslu, že je tím myšlena také přeprava směsí z vedlejších produktů živočišného původu a jiných látek, a pokud ano, je relevantní poměr, v jakém jsou vedlejší produkty živočišného původu a jiné látky smíseny? Nebo vedlejší produkt živočišného původu ztrácí povahu vedlejšího produktu živočišného původu ve smyslu nařízení č. 1069/2009 a je po smíchání s jinou látkou považován za odpad ve smyslu nařízení č. 1013/2006? |
| --- | --- |

3)

V případě, že se pod přepravou odpadů, na něž se vztahují požadavky pro schválení podle nařízení (ES) č. 1774/2002 (nyní nařízení č. 1069/2009) ve smyslu čl. 1 odst. 3 písm. d) nařízení č. 1013/2006, rozumí doprava vedlejších produktů živočišného původu (z jedné země do druhé), aniž by bylo relevantní, do které kategorie tento materiál patří, musí pak být čl. 1 odst. 3 písm. d) nařízení č. 1013/2006 dále vykládán v tom smyslu, že je tím myšlena také přeprava směsí z vedlejších produktů živočišného původu a jiných látek, a pokud ano, je relevantní poměr, v jakém jsou vedlejší produkty živočišného původu a jiné látky smíseny? Nebo vedlejší produkt živočišného původu ztrácí povahu vedlejšího produktu živočišného původu ve smyslu nařízení č. 1069/2009 a je po smíchání s jinou látkou považován za odpad ve smyslu nařízení č. 1013/2006?

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (Úř. věst. 2008, L 312, s. 3).

(2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 ze dne 21. října 2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a o zrušení nařízení (ES) č. 1774/2002 (nařízení o vedlejších produktech živočišného původu) (Úř. věst. 2009, L 300, s. 1).

(3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 ze dne 14. června 2006 o přepravě odpadů (Úř. věst. 2006, L 190, s. 1).

(4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 ze dne 3. října 2002 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu (Úř. věst. 2002, L 273, s. 1; Zvl. vyd. 03/37, s. 92).

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/27 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/27

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nizozemsko) dne 15. ledna 2019 — trestní řízení proti YO

(Věc C-22/19)

(2019/C 139/26)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden se sídlem v Arnhemu

Účastník původního trestního řízení

YO

Předběžné otázky

| 1) | Látka, která není vedlejším produktem ve smyslu směrnice 2008/98 (1), per definitionem také není považována za vedlejší produkt živočišného původu ve smyslu nařízení č. 1069/2009 (2), a tedy není podle čl. 1 odst. 3 nařízení č. 1013/2006 (3) vyloučena z oblasti působnosti posledně uvedeného nařízení? Nebo není vyloučeno, že látka spadá do definice vedlejších produktů živočišného původu ve smyslu nařízení o vedlejších produktech živočišného původu z roku 2009, pokud tato látka nesplňuje podmínky čl. 5 odst. 1 směrnice 2008/98 a tudíž bez dalšího nespadá do působnosti nařízení č. 1013/2006? |
| --- | --- |

1)

Látka, která není vedlejším produktem ve smyslu směrnice 2008/98 (1), per definitionem také není považována za vedlejší produkt živočišného původu ve smyslu nařízení č. 1069/2009 (2), a tedy není podle čl. 1 odst. 3 nařízení č. 1013/2006 (3) vyloučena z oblasti působnosti posledně uvedeného nařízení? Nebo není vyloučeno, že látka spadá do definice vedlejších produktů živočišného původu ve smyslu nařízení o vedlejších produktech živočišného původu z roku 2009, pokud tato látka nesplňuje podmínky čl. 5 odst. 1 směrnice 2008/98 a tudíž bez dalšího nespadá do působnosti nařízení č. 1013/2006?

| 2) | Jak je nutno chápat přepravu odpadů, na něž se vztahují požadavky pro schválení podle nařízení (ES) č. 1774/2002 (4) (nyní nařízení č. 1069/2009) ve smyslu čl. 1 odst. 3 nařízení č. 1013/2006: Je tím myšlena doprava vedlejších produktů živočišného původu (z jedné země do druhé), aniž by bylo relevantní, do které kategorie tento materiál spadá? Nebo je tím myšlena doprava materiálu uvedeného v článku 48 nařízení č. 1069/2009 (dříve článek 8 nařízení č. 1774/2002), který je omezen na vedlejší produkty živočišného původu a produkty z nich získané ve smyslu tohoto ustanovení, tedy materiál kategorie 1, materiál kategorie 2 a některé z nich získané produkty včetně zpracovaných živočišných bílkovin získaných z materiálu kategorie 3? |
| --- | --- |

2)

Jak je nutno chápat přepravu odpadů, na něž se vztahují požadavky pro schválení podle nařízení (ES) č. 1774/2002 (4) (nyní nařízení č. 1069/2009) ve smyslu čl. 1 odst. 3 nařízení č. 1013/2006: Je tím myšlena doprava vedlejších produktů živočišného původu (z jedné země do druhé), aniž by bylo relevantní, do které kategorie tento materiál spadá? Nebo je tím myšlena doprava materiálu uvedeného v článku 48 nařízení č. 1069/2009 (dříve článek 8 nařízení č. 1774/2002), který je omezen na vedlejší produkty živočišného původu a produkty z nich získané ve smyslu tohoto ustanovení, tedy materiál kategorie 1, materiál kategorie 2 a některé z nich získané produkty včetně zpracovaných živočišných bílkovin získaných z materiálu kategorie 3?

| 3) | V případě, že se pod přepravou odpadů, na něž se vztahují požadavky pro schválení podle nařízení (ES) č. 1774/2002 (nyní nařízení č. 1069/2009) ve smyslu čl. 1 odst. 3 písm. d) nařízení č. 1013/2006, rozumí doprava vedlejších produktů živočišného původu (z jedné země do druhé), aniž by bylo relevantní, do které kategorie tento materiál patří, musí pak být čl. 1 odst. 3 písm. d) nařízení č. 1013/2006 dále vykládán v tom smyslu, že je tím myšlena také přeprava směsí z vedlejších produktů živočišného původu a jiných látek, a pokud ano, je relevantní poměr, v jakém jsou vedlejší produkty živočišného původu a jiné látky smíseny? Nebo vedlejší produkt živočišného původu ztrácí povahu vedlejšího produktu živočišného původu ve smyslu nařízení č. 1069/2009 a je po smíchání s jinou látkou považován za odpad ve smyslu nařízení č. 1013/2006? |
| --- | --- |

3)

V případě, že se pod přepravou odpadů, na něž se vztahují požadavky pro schválení podle nařízení (ES) č. 1774/2002 (nyní nařízení č. 1069/2009) ve smyslu čl. 1 odst. 3 písm. d) nařízení č. 1013/2006, rozumí doprava vedlejších produktů živočišného původu (z jedné země do druhé), aniž by bylo relevantní, do které kategorie tento materiál patří, musí pak být čl. 1 odst. 3 písm. d) nařízení č. 1013/2006 dále vykládán v tom smyslu, že je tím myšlena také přeprava směsí z vedlejších produktů živočišného původu a jiných látek, a pokud ano, je relevantní poměr, v jakém jsou vedlejší produkty živočišného původu a jiné látky smíseny? Nebo vedlejší produkt živočišného původu ztrácí povahu vedlejšího produktu živočišného původu ve smyslu nařízení č. 1069/2009 a je po smíchání s jinou látkou považován za odpad ve smyslu nařízení č. 1013/2006?

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (Úř. věst. 2008, L 312, s. 3).

(2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 ze dne 21. října 2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a o zrušení nařízení (ES) č. 1774/2002 (nařízení o vedlejších produktech živočišného původu) (Úř. věst. 2009, L 300, s. 1).

(3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 ze dne 14. června 2006 o přepravě odpadů (Úř. věst. 2006, L 190, s. 1).

(4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 ze dne 3. října 2002 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu (Úř. věst. 2002, L 273, s. 1; Zvl. vyd. 03/37, s. 92).

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/28 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/28

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Nizozemsko) dne 15. ledna 2019 — trestní řízení proti P. F. Kamstra Recycling BV

(Věc C-23/19)

(2019/C 139/27)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden se sídlem v Arnhemu

Účastnice původního trestního řízení

P. F. Kamstra Recycling BV

Předběžné otázky

| 1) | Látka, která není vedlejším produktem ve smyslu směrnice 2008/98 (1), per definitionem také není považována za vedlejší produkt živočišného původu ve smyslu nařízení č. 1069/2009 (2), a tedy není podle čl. 1 odst. 3 nařízení č. 1013/2006 (3) vyloučena z oblasti působnosti posledně uvedeného nařízení? Nebo není vyloučeno, že látka spadá do definice vedlejších produktů živočišného původu ve smyslu nařízení o vedlejších produktech živočišného původu z roku 2009, pokud tato látka nesplňuje podmínky čl. 5 odst. 1 směrnice 2008/98 a tudíž bez dalšího nespadá do působnosti nařízení č. 1013/2006? |
| --- | --- |

1)

Látka, která není vedlejším produktem ve smyslu směrnice 2008/98 (1), per definitionem také není považována za vedlejší produkt živočišného původu ve smyslu nařízení č. 1069/2009 (2), a tedy není podle čl. 1 odst. 3 nařízení č. 1013/2006 (3) vyloučena z oblasti působnosti posledně uvedeného nařízení? Nebo není vyloučeno, že látka spadá do definice vedlejších produktů živočišného původu ve smyslu nařízení o vedlejších produktech živočišného původu z roku 2009, pokud tato látka nesplňuje podmínky čl. 5 odst. 1 směrnice 2008/98 a tudíž bez dalšího nespadá do působnosti nařízení č. 1013/2006?

| 2) | Jak je nutno chápat přepravu odpadů, na něž se vztahují požadavky pro schválení podle nařízení (ES) č. 1774/2002 (4) (nyní nařízení č. 1069/2009) ve smyslu čl. 1 odst. 3 nařízení č. 1013/2006: Je tím myšlena doprava vedlejších produktů živočišného původu (z jedné země do druhé), aniž by bylo relevantní, do které kategorie tento materiál spadá? Nebo je tím myšlena doprava materiálu uvedeného v článku 48 nařízení č. 1069/2009 (dříve článek 8 nařízení č. 1774/2002), který je omezen na vedlejší produkty živočišného původu a produkty z nich získané ve smyslu tohoto ustanovení, tedy materiál kategorie 1, materiál kategorie 2 a některé z nich získané produkty včetně zpracovaných živočišných bílkovin získaných z materiálu kategorie 3? |
| --- | --- |

2)

Jak je nutno chápat přepravu odpadů, na něž se vztahují požadavky pro schválení podle nařízení (ES) č. 1774/2002 (4) (nyní nařízení č. 1069/2009) ve smyslu čl. 1 odst. 3 nařízení č. 1013/2006: Je tím myšlena doprava vedlejších produktů živočišného původu (z jedné země do druhé), aniž by bylo relevantní, do které kategorie tento materiál spadá? Nebo je tím myšlena doprava materiálu uvedeného v článku 48 nařízení č. 1069/2009 (dříve článek 8 nařízení č. 1774/2002), který je omezen na vedlejší produkty živočišného původu a produkty z nich získané ve smyslu tohoto ustanovení, tedy materiál kategorie 1, materiál kategorie 2 a některé z nich získané produkty včetně zpracovaných živočišných bílkovin získaných z materiálu kategorie 3?

| 3) | V případě, že se pod přepravou odpadů, na něž se vztahují požadavky pro schválení podle nařízení (ES) č. 1774/2002 (nyní nařízení č. 1069/2009) ve smyslu čl. 1 odst. 3 písm. d) nařízení č. 1013/2006, rozumí doprava vedlejších produktů živočišného původu (z jedné země do druhé), aniž by bylo relevantní, do které kategorie tento materiál patří, musí pak být čl. 1 odst. 3 písm. d) nařízení č. 1013/2006 dále vykládán v tom smyslu, že je tím myšlena také přeprava směsí z vedlejších produktů živočišného původu a jiných látek, a pokud ano, je relevantní poměr, v jakém jsou vedlejší produkty živočišného původu a jiné látky smíseny? Nebo vedlejší produkt živočišného původu ztrácí povahu vedlejšího produktu živočišného původu ve smyslu nařízení č. 1069/2009 a je po smíchání s jinou látkou považován za odpad ve smyslu nařízení č. 1013/2006? |
| --- | --- |

3)

V případě, že se pod přepravou odpadů, na něž se vztahují požadavky pro schválení podle nařízení (ES) č. 1774/2002 (nyní nařízení č. 1069/2009) ve smyslu čl. 1 odst. 3 písm. d) nařízení č. 1013/2006, rozumí doprava vedlejších produktů živočišného původu (z jedné země do druhé), aniž by bylo relevantní, do které kategorie tento materiál patří, musí pak být čl. 1 odst. 3 písm. d) nařízení č. 1013/2006 dále vykládán v tom smyslu, že je tím myšlena také přeprava směsí z vedlejších produktů živočišného původu a jiných látek, a pokud ano, je relevantní poměr, v jakém jsou vedlejší produkty živočišného původu a jiné látky smíseny? Nebo vedlejší produkt živočišného původu ztrácí povahu vedlejšího produktu živočišného původu ve smyslu nařízení č. 1069/2009 a je po smíchání s jinou látkou považován za odpad ve smyslu nařízení č. 1013/2006?

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (Úř. věst. 2008, L 312, s. 3).

(2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 ze dne 21. října 2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a o zrušení nařízení (ES) č. 1774/2002 (nařízení o vedlejších produktech živočišného původu) (Úř. věst. 2009, L 300, s. 1).

(3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 ze dne 14. června 2006 o přepravě odpadů (Úř. věst. 2006, L 190, s. 1).

(4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 ze dne 3. října 2002 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu (Úř. věst. 2002, L 273, s. 1; Zvl. vyd. 03/37, s. 92).

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/29 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/29

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad voor Vergunningsbetwistingen (Belgie) dne 15. ledna 2019 – A, B, C, D, E v. Gewestelijke stedenbouwkundige ambtenaar van het departement Ruimte Vlaanderen, afdeling Oost-Vlaanderen

(Věc C-24/19)

(2019/C 139/28)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Raad voor Vergunningsbetwistingen

Účastníci původního řízení

Žalobci: A, B, C, D, E

Žalovaný: Gewestelijke stedenbouwkundige ambtenaar van het departement Ruimte Vlaanderen, afdeling Oost-Vlaanderen

Předběžné otázky

Musí být článek 99 Besluit van de Vlaamse regering van 23 december 2011 tot wijziging van het besluit van de Vlaamse regering van 6 februari 1991 houdende de vaststelling van het Vlaams reglement betreffende de milieuvergunning en van het besluit van de Vlaamse regering van 1 juni 1995 houdende algemene en sectorale bepalingen inzake milieuhygiëne [vyhláška vlámské vlády ze dne 23. prosince 2011, kterou se mění vyhláška vlámské vlády ze dne 6. února 1991, kterou se stanoví vlámská pravidla týkající se enviromentálního povolení, a vyhláška vlámské vlády ze dne 1. června 1995, kterou se stanoví obecné a odvětvové předpisy v oblasti hygieny životního prostředí, dále jen „vyhláška ze dne 23. prosince 2011“] o přizpůsobení těchto vyhlášek technickému pokroku vložením oddílu 5.20.6, který se týká zařízení pro výrobu elektřiny pomocí větrné energie, do VLAREM II, a Omzendbrief „Afwegingskader en randvoorwaarden voor de inplanting van windturbines“ [oběžník „Rámec pro uvážení a podmínky pro výstavbu větrných elektráren“, dále jen „oběžník“] z roku 2006 [dále společně také jen „předmětné nástroje“], které oba obsahují různá ustanovení o výstavbě větrných elektráren, mj. rovněž bezpečnostní opatření a normy upravující stínění a hladiny zvuku stanovené podle oblastí, kterých se plánování týká, s ohledem na čl. 2 odst. a) a čl. 3 odst. 2 písm. a) směrnice SEA (1) kvalifikovány jako „plán nebo program“ ve smyslu výše uvedených ustanovení této směrnice? Je předkládající soud oprávněn zachovat právní účinky předmětných nástrojů, pokud vyjde najevo, že před vydáním těchto nástrojů mělo být provedeno posouzení vlivů na životní prostředí, takže by pak byly v rozporu s právem? V této souvislosti je třeba položit několik dílčích otázek:

| 1) | Lze za „plán nebo program“ ve smyslu čl. 2 písm. a) směrnice SEA považovat politické opatření, jako je oběžník, který je předmětem sporu v tomto řízení, u něhož pravomoc k jeho vypracování vyplývá z prostoru příslušného orgánu pro volné uvážení a jeho svobodné politické vůle, takže pro vypracování „plánů nebo programů“ není stricto sensu stanoven příslušný orgán, a pro které ani není upraven formální postup jeho vypracování? |
| --- | --- |

1)

Lze za „plán nebo program“ ve smyslu čl. 2 písm. a) směrnice SEA považovat politické opatření, jako je oběžník, který je předmětem sporu v tomto řízení, u něhož pravomoc k jeho vypracování vyplývá z prostoru příslušného orgánu pro volné uvážení a jeho svobodné politické vůle, takže pro vypracování „plánů nebo programů“ není stricto sensu stanoven příslušný orgán, a pro které ani není upraven formální postup jeho vypracování?

| 2) | Dostačuje okolnost, že politické opatření nebo obecný předpis, jako jsou předmětné nástroje, částečně omezují prostor orgánu příslušného pro vydání povolení pro uvážení k tomu, aby byly považovány za „plán nebo program“ ve smyslu čl. 2 písm. a) směrnice SEA, a to dokonce i tehdy, když nepředstavují požadavek, popř. nezbytnou podmínku pro vydání povolení ani nemají stanovit rámec pro budoucí schvalování, ačkoli unijní zákonodárce tento účel považuje za znak pojmu „plány a programy“? |
| --- | --- |

2)

Dostačuje okolnost, že politické opatření nebo obecný předpis, jako jsou předmětné nástroje, částečně omezují prostor orgánu příslušného pro vydání povolení pro uvážení k tomu, aby byly považovány za „plán nebo program“ ve smyslu čl. 2 písm. a) směrnice SEA, a to dokonce i tehdy, když nepředstavují požadavek, popř. nezbytnou podmínku pro vydání povolení ani nemají stanovit rámec pro budoucí schvalování, ačkoli unijní zákonodárce tento účel považuje za znak pojmu „plány a programy“?

| 3) | Lze za „plán nebo program“ ve smyslu čl. 2 písm. a) směrnice SEA považovat politické opatření, jako je oběžník, který je předmětem sporu v tomto řízení, které je vypracováno z důvodu právní jistoty, a tedy zcela dobrovolně, a je takový výklad případně v rozporu s judikaturou Soudního dvora, podle níž se teleologický výklad směrnice nesmí podstatně odchýlit od jednoznačně vyjádřené vůle unijního normotvůrce? |
| --- | --- |

3)

Lze za „plán nebo program“ ve smyslu čl. 2 písm. a) směrnice SEA považovat politické opatření, jako je oběžník, který je předmětem sporu v tomto řízení, které je vypracováno z důvodu právní jistoty, a tedy zcela dobrovolně, a je takový výklad případně v rozporu s judikaturou Soudního dvora, podle níž se teleologický výklad směrnice nesmí podstatně odchýlit od jednoznačně vyjádřené vůle unijního normotvůrce?

| 4) | Lze za „plán nebo program“ ve smyslu čl. 2 písm. a) směrnice SEA považovat oddíl 5.20.6 VLAREM II, který obsahuje pravidla, jejichž vydání nebylo vyžadováno, a je takový výklad případně v rozporu s judikaturou Soudního dvora, podle níž se teleologický výklad směrnice nesmí podstatně odchýlit od jednoznačně vyjádřené vůle unijního normotvůrce? |
| --- | --- |

4)

Lze za „plán nebo program“ ve smyslu čl. 2 písm. a) směrnice SEA považovat oddíl 5.20.6 VLAREM II, který obsahuje pravidla, jejichž vydání nebylo vyžadováno, a je takový výklad případně v rozporu s judikaturou Soudního dvora, podle níž se teleologický výklad směrnice nesmí podstatně odchýlit od jednoznačně vyjádřené vůle unijního normotvůrce?

| 5) | Lze za „plán nebo program“ ve smyslu čl. 2 písm. a) a čl. 3 odst. 2 směrnice SEA, „kter[ý] stanoví rámec pro budoucí schvalování záměrů“, považovat politické opatření a normativní vládní vyhlášku, jako jsou předmětné nástroje, které mají omezenou informativní povahu nebo přinejmenším nestanoví rámec, ze kterého lze vyvodit právo na provádění záměru, a které nepřiznávají právo na rámec, v němž mohou být povolovány záměry, a je takový výklad případně v rozporu s judikaturou Soudního dvora, podle níž se teleologický výklad směrnice nesmí podstatně odchýlit od jednoznačně vyjádřené vůle unijního normotvůrce? |
| --- | --- |

5)

Lze za „plán nebo program“ ve smyslu čl. 2 písm. a) a čl. 3 odst. 2 směrnice SEA, „kter[ý] stanoví rámec pro budoucí schvalování záměrů“, považovat politické opatření a normativní vládní vyhlášku, jako jsou předmětné nástroje, které mají omezenou informativní povahu nebo přinejmenším nestanoví rámec, ze kterého lze vyvodit právo na provádění záměru, a které nepřiznávají právo na rámec, v němž mohou být povolovány záměry, a je takový výklad případně v rozporu s judikaturou Soudního dvora, podle níž se teleologický výklad směrnice nesmí podstatně odchýlit od jednoznačně vyjádřené vůle unijního normotvůrce?

| 6) | Lze za „plán nebo program“ ve smyslu čl. 2 písm. a) a čl. 3 odst. 1 a 2 směrnice SEA, a tudíž za právní akty, jimiž se stanovením pravidel a kontrolních postupů, které se použijí v dotčeném odvětví, vymezuje podstatný soubor kritérií a podmínek pro schvalování a provádění jednoho nebo více záměrů, které mohou mít významný vliv na životní prostředí, považovat politické opatření, jako je oběžník EME/2006/01- RO/2006/02, který má čistě informativní povahu, nebo normativní vládní vyhlášku, jako je oddíl 5.20.6 VLAREM II, který pouze stanoví minimální standardy pro vydávání povolení a jinak zcela autonomně slouží jako obecná pravidla, přičemž oba obsahují jen omezené množství kritérií a podmínek, a ani toto opatření, ani tato vládní vyhláška nejsou samy o sobě určující pro některé z těchto kritérií ani pro některou z těchto podmínek, a tudíž by mohlo být namítáno, že vzhledem k objektivním okolnostem lze vyloučit, že mohou mít významný vliv na životní prostředí? |
| --- | --- |

6)

Lze za „plán nebo program“ ve smyslu čl. 2 písm. a) a čl. 3 odst. 1 a 2 směrnice SEA, a tudíž za právní akty, jimiž se stanovením pravidel a kontrolních postupů, které se použijí v dotčeném odvětví, vymezuje podstatný soubor kritérií a podmínek pro schvalování a provádění jednoho nebo více záměrů, které mohou mít významný vliv na životní prostředí, považovat politické opatření, jako je oběžník EME/2006/01- RO/2006/02, který má čistě informativní povahu, nebo normativní vládní vyhlášku, jako je oddíl 5.20.6 VLAREM II, který pouze stanoví minimální standardy pro vydávání povolení a jinak zcela autonomně slouží jako obecná pravidla, přičemž oba obsahují jen omezené množství kritérií a podmínek, a ani toto opatření, ani tato vládní vyhláška nejsou samy o sobě určující pro některé z těchto kritérií ani pro některou z těchto podmínek, a tudíž by mohlo být namítáno, že vzhledem k objektivním okolnostem lze vyloučit, že mohou mít významný vliv na životní prostředí?

| 7) | Může soud v případě záporné odpovědi na posledně uvedenou otázku k tomuto závěru dospět sám poté, co byla tato vyhláška nebo tyto právní pseudopředpisy (jako jsou v tomto případě normy obsažené ve VLAREM II a oběžník) vydány? |
| --- | --- |

7)

Může soud v případě záporné odpovědi na posledně uvedenou otázku k tomuto závěru dospět sám poté, co byla tato vyhláška nebo tyto právní pseudopředpisy (jako jsou v tomto případě normy obsažené ve VLAREM II a oběžník) vydány?

| 8) | Může soud nařídit zachování účinků vyhlášky nebo oběžníku, které jsou v rozporu s právem, pokud tyto protiprávní nástroje přispívají k naplnění cílů v oblasti ochrany životního prostředí, které sleduje rovněž směrnice ve smyslu článku 288 SFEU, a pokud jsou splněny podmínky stanovené pro takové zachování účinků unijním právem [jak jsou vymezeny v rozsudku ze dne 28. července 2016, Association France Nature Environnement, (C 379/15)], jestliže je jeho pravomoc založena pouze nepřímo prostřednictvím námitky, která má účinky inter partes, a jestliže z odpovědí na předběžné otázky vyplývá, že předmětné nástroje jsou v rozporu s právem? |
| --- | --- |

8)

Může soud nařídit zachování účinků vyhlášky nebo oběžníku, které jsou v rozporu s právem, pokud tyto protiprávní nástroje přispívají k naplnění cílů v oblasti ochrany životního prostředí, které sleduje rovněž směrnice ve smyslu článku 288 SFEU, a pokud jsou splněny podmínky stanovené pro takové zachování účinků unijním právem [jak jsou vymezeny v rozsudku ze dne 28. července 2016, Association France Nature Environnement, (C 379/15)], jestliže je jeho pravomoc založena pouze nepřímo prostřednictvím námitky, která má účinky inter partes, a jestliže z odpovědí na předběžné otázky vyplývá, že předmětné nástroje jsou v rozporu s právem?

| 9) | Může soud v případě, že odpověď na osmou otázku bude záporná, nařídit zachování účinků napadeného záměru, aby tak nepřímo splnil podmínky stanovené unijním právem pro zachování právních účinků plánu nebo programu, který je v rozporu se směrnicí SEA (jak jsou vymezeny v rozsudku Association France Nature Environnement)? |
| --- | --- |

9)

Může soud v případě, že odpověď na osmou otázku bude záporná, nařídit zachování účinků napadeného záměru, aby tak nepřímo splnil podmínky stanovené unijním právem pro zachování právních účinků plánu nebo programu, který je v rozporu se směrnicí SEA (jak jsou vymezeny v rozsudku Association France Nature Environnement)?

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES ze dne 27. června 2001 o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí (Úř. věst. L 197, s. 30; Zvl. vyd. 15/06, s. 157).

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/31 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/31

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) dne 23. ledna 2019 — Telenor Magyarország Zrt. v. Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke

(Věc C-39/19)

(2019/C 139/29)

Jednací jazyk: maďarština

Předkládající soud

Fővárosi Törvényszék

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Telenor Magyarország Zrt.

Žalovaná: Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke

Předběžné otázky

| 1) | Musí být na obchodní dohodu uzavřenou mezi poskytovatelem služeb přístupu k internetu a koncovým uživatelem, na jejímž základě poskytovatel služeb účtuje koncovému uživateli nulovou cenu ve vztahu k určitým aplikacím (to znamená, že přenos dat iniciovaný danou aplikací se nezapočítává do spotřeby dat a po vyčerpání smluvního objemu dat nezpomaluje rychlost přenosu) a podle které se tento poskytovatel dopouští diskriminace omezené na podmínky obchodní dohody s konečným spotřebitelem a zaměřené na koncového uživatele, který je stranou této dohody, a nikoli na koncového uživatele, který stranou dohody není, nahlíženo z hlediska čl. 3 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2120 ze dne 25. listopadu 2015, kterým se stanoví opatření týkající se přístupu k otevřenému internetu a mění směrnice 2002/22/ES o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací a nařízení (EU) č. 531/2012 o roamingu ve veřejných mobilních komunikačních sítích v Unii (1) (dále jen „nařízení“)? |
| --- | --- |

1)

Musí být na obchodní dohodu uzavřenou mezi poskytovatelem služeb přístupu k internetu a koncovým uživatelem, na jejímž základě poskytovatel služeb účtuje koncovému uživateli nulovou cenu ve vztahu k určitým aplikacím (to znamená, že přenos dat iniciovaný danou aplikací se nezapočítává do spotřeby dat a po vyčerpání smluvního objemu dat nezpomaluje rychlost přenosu) a podle které se tento poskytovatel dopouští diskriminace omezené na podmínky obchodní dohody s konečným spotřebitelem a zaměřené na koncového uživatele, který je stranou této dohody, a nikoli na koncového uživatele, který stranou dohody není, nahlíženo z hlediska čl. 3 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2120 ze dne 25. listopadu 2015, kterým se stanoví opatření týkající se přístupu k otevřenému internetu a mění směrnice 2002/22/ES o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací a nařízení (EU) č. 531/2012 o roamingu ve veřejných mobilních komunikačních sítích v Unii (1) (dále jen „nařízení“)?

| 2) | V případě záporné odpovědi na první otázku, musí být čl. 3 odst. 3 nařízení vykládán v tom smyslu, že pro konstatování jeho porušení je — i s ohledem na bod 7 odůvodnění nařízení — nezbytné provést posouzení založené na dopadu a na trhu a umožňující určit, zda opatření přijatá poskytovatelem služeb přístupu k internetu skutečně — a pokud ano, do jaké míry — omezují práva, která čl. 3 odst. 1 nařízení přiznává koncovému uživateli? |
| --- | --- |

2)

V případě záporné odpovědi na první otázku, musí být čl. 3 odst. 3 nařízení vykládán v tom smyslu, že pro konstatování jeho porušení je — i s ohledem na bod 7 odůvodnění nařízení — nezbytné provést posouzení založené na dopadu a na trhu a umožňující určit, zda opatření přijatá poskytovatelem služeb přístupu k internetu skutečně — a pokud ano, do jaké míry — omezují práva, která čl. 3 odst. 1 nařízení přiznává koncovému uživateli?

| 3) | Bez ohledu na první a druhou předběžnou otázku, musí být čl. 3 odst. 3 nařízení vykládán vykládat v tom smyslu, že zákaz v něm stanovený je bezpodmínečný, obecný a objektivní, takže na jeho základě se zakazuje jakékoli opatření řízení provozu zavádějící rozdíly mezi určitými druhy internetového obsahu, a to bez ohledu na to, zda je poskytovatel služeb přístupu k internetu zavádí v podobě dohody, obchodní praktiky nebo jiného jednání? |
| --- | --- |

3)

Bez ohledu na první a druhou předběžnou otázku, musí být čl. 3 odst. 3 nařízení vykládán vykládat v tom smyslu, že zákaz v něm stanovený je bezpodmínečný, obecný a objektivní, takže na jeho základě se zakazuje jakékoli opatření řízení provozu zavádějící rozdíly mezi určitými druhy internetového obsahu, a to bez ohledu na to, zda je poskytovatel služeb přístupu k internetu zavádí v podobě dohody, obchodní praktiky nebo jiného jednání?

| 4) | V případě kladné odpovědi na třetí otázku, lze konstatovat porušení čl. 3 odst. 3 nařízení i jen na základě pouhé skutečnosti, že dochází k diskriminaci, bez nutnosti provést také posuzování trhu a dopadu, takže posouzení podle čl. 3 odst. 1 a 2 nařízení by v takovém případě bylo bezpředmětné? |
| --- | --- |

4)

V případě kladné odpovědi na třetí otázku, lze konstatovat porušení čl. 3 odst. 3 nařízení i jen na základě pouhé skutečnosti, že dochází k diskriminaci, bez nutnosti provést také posuzování trhu a dopadu, takže posouzení podle čl. 3 odst. 1 a 2 nařízení by v takovém případě bylo bezpředmětné?

---

(1)  Úř. věst. 2015, L 310, s. 1.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/32 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/32

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 23. ledna 2019 — EY v. Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

(Věc C-40/19)

(2019/C 139/30)

Jednací jazyk: maďarština

Předkládající soud

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Účastníci původního řízení

Žalobce: EY

Žalovaný: Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

Předběžné otázky

| 1) | Musí být článek 47 Listiny základních práv a článek 31 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/3[2]/EU (1) (tzv. „procedurální směrnice“) ve spojení s články 6 a 13 evropské Úmluvy o [ochraně] lidských práv[ a základních svobod] vykládány v tom smyslu, že je možné, aby členský stát zaručil právo na účinnou právní ochranu i tehdy, když jeho soudy nemohou změnit rozhodnutí vydané v azylovém řízení, ale mohou jej jen zrušit a vrátit věc k novému řízení? |
| --- | --- |

1)

Musí být článek 47 Listiny základních práv a článek 31 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/3[2]/EU (1) (tzv. „procedurální směrnice“) ve spojení s články 6 a 13 evropské Úmluvy o [ochraně] lidských práv[ a základních svobod] vykládány v tom smyslu, že je možné, aby členský stát zaručil právo na účinnou právní ochranu i tehdy, když jeho soudy nemohou změnit rozhodnutí vydané v azylovém řízení, ale mohou jej jen zrušit a vrátit věc k novému řízení?

| 2) | Musí být článek 47 Listiny základních práv a článek 31 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/3[2]/EU (tzv. „procedurální směrnice“) rovněž ve spojení s články 6 a 13 evropské Úmluvy o [ochraně] lidských práv[ a základních svobod] vykládány v tom smyslu, že je [s nimi] v souladu právní úprava členského státu, která pro soudní řízení v azylových věcech stanoví kogentní jednotnou celkovou lhůtu šedesáti dnů bez ohledu na veškeré individuální okolnosti a bez zřetele ke zvláštnostem dané věci a k možným obtížím při dokazování? |
| --- | --- |

2)

Musí být článek 47 Listiny základních práv a článek 31 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/3[2]/EU (tzv. „procedurální směrnice“) rovněž ve spojení s články 6 a 13 evropské Úmluvy o [ochraně] lidských práv[ a základních svobod] vykládány v tom smyslu, že je [s nimi] v souladu právní úprava členského státu, která pro soudní řízení v azylových věcech stanoví kogentní jednotnou celkovou lhůtu šedesáti dnů bez ohledu na veškeré individuální okolnosti a bez zřetele ke zvláštnostem dané věci a k možným obtížím při dokazování?

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU ze dne 26. června 2013 o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany (Úř. věst. 2013, L 180, s. 60).

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/33 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/33

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) dne 24. ledna 2019 — SONAECOM, SGPS, SA v. Autoridade Tributária e Aduaneira

(Věc C-42/19)

(2019/C 139/31)

Jednací jazyk: portugalština

Předkládající soud

Supremo Tribunal Administrativo

Účastnice původního řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka): SONAECOM, SGPS, SA

Žalovaná: Autoridade Tributária e Aduaneira

Předběžné otázky

| 1) | Je v souladu s pravidly pro odpočet DPH stanovenými v šesté směrnici o DPH (1), konkrétně v jejím čl. 4 odst. 1 a 2 a čl. 17 odst. 1, 2 a 5, aby navrhovatelka Sonaecom SGPS odpočetla daň na vstupu za poradenské služby v oblasti průzkumu trhu s cílem nabýt kapitálové podíly, pokud k dotčenému nabytí nedošlo? |
| --- | --- |

1)

Je v souladu s pravidly pro odpočet DPH stanovenými v šesté směrnici o DPH (1), konkrétně v jejím čl. 4 odst. 1 a 2 a čl. 17 odst. 1, 2 a 5, aby navrhovatelka Sonaecom SGPS odpočetla daň na vstupu za poradenské služby v oblasti průzkumu trhu s cílem nabýt kapitálové podíly, pokud k dotčenému nabytí nedošlo?

| 2) | Je v souladu s pravidly pro odpočet DPH stanovenými v šesté směrnici o DPH, konkrétně v jejím čl. 4 odst. 1 a 2 a čl. 17 odst. 1, 2 a 5, aby navrhovatelka Sonaecom SGPS odpočetla daň na vstupu za úhradu provize společnosti BCP za přípravu a nastavení dluhopisů, které měly být začleněny do struktury financování společností, v nichž má podíl, a které v důsledku toho, že se příslušné investice nerealizovaly, šly v celém rozsahu k tíži společnosti Sonae, SGPS, tedy mateřské společnosti skupiny? |
| --- | --- |

2)

Je v souladu s pravidly pro odpočet DPH stanovenými v šesté směrnici o DPH, konkrétně v jejím čl. 4 odst. 1 a 2 a čl. 17 odst. 1, 2 a 5, aby navrhovatelka Sonaecom SGPS odpočetla daň na vstupu za úhradu provize společnosti BCP za přípravu a nastavení dluhopisů, které měly být začleněny do struktury financování společností, v nichž má podíl, a které v důsledku toho, že se příslušné investice nerealizovaly, šly v celém rozsahu k tíži společnosti Sonae, SGPS, tedy mateřské společnosti skupiny?

---

(1)  Šestá směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně

Úř. věst. 1977, L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/34 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/34

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugalsko) dne 24. ledna 2019 — Vodafone Portugal — Comunicações Pessoais, S.A. v. Autoridade Tributária e Aduaneira

(Věc C-43/19)

(2019/C 139/32)

Jednací jazyk: portugalština

Předkládající soud

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Vodafone Portugal — Comunicações Pessoais, S.A.

Žalovaný: Autoridade Tributária e Aduaneira

Předběžné otázky

| 1) | Mají se čl. 2 odst. 1 písm. c) a články 9, 24, 72 a 73 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 vykládat v tom smyslu, že v případě, že poskytovatel elektronických telekomunikačních služeb vyúčtuje svým bývalým zákazníkům (kterým poskytl v rámci propagačních nabídek výhody, které mohou spočívat v bezplatné instalaci nebo aktivaci služeb, přenose čísla nebo poskytnutí zařízení nebo v použití zvláštních sazeb, výměnou za jejich závazek dodržet určitou dobu vázanosti, kterou nedodrželi z důvodů, za něž jsou odpovědní) částku, která podle zákona nemůže být vyšší než náklady, které poskytovatel vynaložil v souvislosti s instalací služby, a musí být přiměřená výhodě poskytnuté zákazníkovi, která je takto označená a vyčíslená v uzavřené smlouvě, a nemůže proto automaticky odpovídat celkové výši částek splatných ke dni ukončení smlouvy, jde o poskytování služeb podléhající DPH? |
| --- | --- |

1)

Mají se čl. 2 odst. 1 písm. c) a články 9, 24, 72 a 73 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 vykládat v tom smyslu, že v případě, že poskytovatel elektronických telekomunikačních služeb vyúčtuje svým bývalým zákazníkům (kterým poskytl v rámci propagačních nabídek výhody, které mohou spočívat v bezplatné instalaci nebo aktivaci služeb, přenose čísla nebo poskytnutí zařízení nebo v použití zvláštních sazeb, výměnou za jejich závazek dodržet určitou dobu vázanosti, kterou nedodrželi z důvodů, za něž jsou odpovědní) částku, která podle zákona nemůže být vyšší než náklady, které poskytovatel vynaložil v souvislosti s instalací služby, a musí být přiměřená výhodě poskytnuté zákazníkovi, která je takto označená a vyčíslená v uzavřené smlouvě, a nemůže proto automaticky odpovídat celkové výši částek splatných ke dni ukončení smlouvy, jde o poskytování služeb podléhající DPH?

| 2) | Brání, vzhledem k výše uvedeným ustanovením, skutečnost, že jsou takové částky účtovány až po skončení smlouvy, když již poskytovatel neposkytuje zákazníkovi služby, a že po skončení smlouvy nedošlo ke konkrétní spotřebě, tomu, aby se tyto částky považovaly za protiplnění za poskytování služeb? |
| --- | --- |

2)

Brání, vzhledem k výše uvedeným ustanovením, skutečnost, že jsou takové částky účtovány až po skončení smlouvy, když již poskytovatel neposkytuje zákazníkovi služby, a že po skončení smlouvy nedošlo ke konkrétní spotřebě, tomu, aby se tyto částky považovaly za protiplnění za poskytování služeb?

| 3) | Je třeba, vzhledem k výše uvedeným ustanovením, vyloučit možnost, že uvedená částka je protiplněním za poskytování služeb z důvodu, že poskytovatel a jeho bývalí zákazníci na základě zákona předem vymezili prostřednictvím adhezní smlouvy vzorec na výpočet částky, kterou musí zákazníci zaplatit v případě, že nedodrží dobu vázanosti uvedenou ve smlouvě o poskytování služeb? |
| --- | --- |

3)

Je třeba, vzhledem k výše uvedeným ustanovením, vyloučit možnost, že uvedená částka je protiplněním za poskytování služeb z důvodu, že poskytovatel a jeho bývalí zákazníci na základě zákona předem vymezili prostřednictvím adhezní smlouvy vzorec na výpočet částky, kterou musí zákazníci zaplatit v případě, že nedodrží dobu vázanosti uvedenou ve smlouvě o poskytování služeb?

| 4) | Je třeba, vzhledem k výše uvedeným ustanovením, vyloučit možnost, že uvedená částka je protiplněním za poskytování služeb, pokud sporná částka neodpovídá částce, kterou poskytovatel získal za zbývající část doby vázanosti v případě, kdyby nedošlo k ukončení smlouvy? |
| --- | --- |

4)

Je třeba, vzhledem k výše uvedeným ustanovením, vyloučit možnost, že uvedená částka je protiplněním za poskytování služeb, pokud sporná částka neodpovídá částce, kterou poskytovatel získal za zbývající část doby vázanosti v případě, kdyby nedošlo k ukončení smlouvy?

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/35 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/35

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Landgerichts Saarbrücken (Německo) dne 29. ledna 2019 — JC v. Kreissparkasse Saarlouis

(Věc C-66/19)

(2019/C 139/33)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Landgerichts Saarbrücken

Účastníci původního řízení

Žalobce: JC

Žalovaný: Kreissparkasse Saarlouis

Předběžné otázky

| 1. | Musí být článek 10 odst. 2 písm. p) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS (1) vykládán v tom smyslu, že mezi nezbytné údaje o „období, během nějž může být takové právo [na odstoupení] vykonáno“ nebo o „jin[ých] podmínk[ách] pro výkon tohoto práva [na odstoupení]“ patří také podmínky týkající se začátku plynutí lhůty pro odstoupení od smlouvy? |
| --- | --- |

1.

Musí být článek 10 odst. 2 písm. p) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS (1) vykládán v tom smyslu, že mezi nezbytné údaje o „období, během nějž může být takové právo [na odstoupení] vykonáno“ nebo o „jin[ých] podmínk[ách] pro výkon tohoto práva [na odstoupení]“ patří také podmínky týkající se začátku plynutí lhůty pro odstoupení od smlouvy?

| 2. | V případě kladné odpovědi na první otázku:
  Brání článek 10 odst. 2 písm. p) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS takovému výkladu, že informace o právu na odstoupení od smlouvy je „jasná“ a „výstižná“, pokud ohledně začátku lhůty pro odstoupení od smlouvy sama v plném rozsahu neuvádí údaje, jejichž poskytnutí je nezbytné pro začátek lhůty, nýbrž odkazuje na vnitrostátní právní předpis — v této věci § 492 odst. 2 BGB (Bürgerliches Gesetzbuch — občanský zákoník) ve znění platném do 12.06.2014 —, které dále odkazuje na další vnitrostátní předpisy — v této věci čl. 247 §§ 3 až 13 EGBGB (Einführungsgesetz zum Bürgerlichen Gesetzbuch — úvodní zákon k občanskému zákoníku) ve znění platném do 12.06.2014 —, a spotřebitel si tedy musí přečíst mnoho ustanovení v různých zákonech, aby mu bylo jasné, jaké povinné údaje musí být poskytnuty, aby lhůta pro odstoupení od jeho úvěrové smlouvy začala plynout? |
| --- | --- |

2.

V případě kladné odpovědi na první otázku:

Brání článek 10 odst. 2 písm. p) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS takovému výkladu, že informace o právu na odstoupení od smlouvy je „jasná“ a „výstižná“, pokud ohledně začátku lhůty pro odstoupení od smlouvy sama v plném rozsahu neuvádí údaje, jejichž poskytnutí je nezbytné pro začátek lhůty, nýbrž odkazuje na vnitrostátní právní předpis — v této věci § 492 odst. 2 BGB (Bürgerliches Gesetzbuch — občanský zákoník) ve znění platném do 12.06.2014 —, které dále odkazuje na další vnitrostátní předpisy — v této věci čl. 247 §§ 3 až 13 EGBGB (Einführungsgesetz zum Bürgerlichen Gesetzbuch — úvodní zákon k občanskému zákoníku) ve znění platném do 12.06.2014 —, a spotřebitel si tedy musí přečíst mnoho ustanovení v různých zákonech, aby mu bylo jasné, jaké povinné údaje musí být poskytnuty, aby lhůta pro odstoupení od jeho úvěrové smlouvy začala plynout?

| 3. | V případě záporné odpovědi na druhou otázku (a v případě, že ohledně odkazu na vnitrostátní právní předpisy neexistují žádné zásadní pochybnosti):
  Brání článek 10 odst. 2 písm. p) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS takovému výkladu, podle nějž je informace o právu na odstoupení od smlouvy „jasná“ a „výstižná“, pokud odkaz na vnitrostátní zákonný předpis — v projednávané věci § 492 odst. 2 BGB ve znění platném od 30.07.2010 do 12.06.2014 — a další odkaz v něm obsažený — v této věci na čl. 247 §§ 3 až 13 EGBGB ve znění platném od 04.08.2011 do 12.06.2014 — nutně vede k tomu, že spotřebitel musí nad rámec pouhého přečtení zákonné normy provést právní subsumpci — například, zda mu byl úvěr poskytnut za podmínek obvyklých pro smlouvy zajištěné hypotéčním právem a jejich průběžné financování — nebo zda se jedná o propojené smlouvy, aby se dozvěděl, jaké povinné údaje musí být poskytnuty, aby lhůta pro odstoupení od jeho úvěrové smlouvy začala plynout? |
| --- | --- |

3.

V případě záporné odpovědi na druhou otázku (a v případě, že ohledně odkazu na vnitrostátní právní předpisy neexistují žádné zásadní pochybnosti):

Brání článek 10 odst. 2 písm. p) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS takovému výkladu, podle nějž je informace o právu na odstoupení od smlouvy „jasná“ a „výstižná“, pokud odkaz na vnitrostátní zákonný předpis — v projednávané věci § 492 odst. 2 BGB ve znění platném od 30.07.2010 do 12.06.2014 — a další odkaz v něm obsažený — v této věci na čl. 247 §§ 3 až 13 EGBGB ve znění platném od 04.08.2011 do 12.06.2014 — nutně vede k tomu, že spotřebitel musí nad rámec pouhého přečtení zákonné normy provést právní subsumpci — například, zda mu byl úvěr poskytnut za podmínek obvyklých pro smlouvy zajištěné hypotéčním právem a jejich průběžné financování — nebo zda se jedná o propojené smlouvy, aby se dozvěděl, jaké povinné údaje musí být poskytnuty, aby lhůta pro odstoupení od jeho úvěrové smlouvy začala plynout?

---

(1)  Úř. věst. 2008, L 133, s. 66.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/36 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/36

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) dne 30. ledna 2019 — KD v. Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

(Věc C-67/19)

(2019/C 139/34)

Jednací jazyk: maďarština

Předkládající soud

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: KD

Žalovaný: Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

Předběžné otázky

| 1) | Musí být článek 47 Listiny základních práv a článek 31 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/3[2]/EU (1) (tzv. „procedurální směrnice“) ve spojení s články 6 a 13 evropské Úmluvy o [ochraně] lidských práv[ a základních svobod] vykládány v tom smyslu, že je možné, aby členský stát zaručil právo na účinnou právní ochranu i tehdy, když jeho soudy nemohou změnit rozhodnutí vydané v azylovém řízení, ale mohou jej jen zrušit a vrátit věc k novému řízení? |
| --- | --- |

1)

Musí být článek 47 Listiny základních práv a článek 31 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/3[2]/EU (1) (tzv. „procedurální směrnice“) ve spojení s články 6 a 13 evropské Úmluvy o [ochraně] lidských práv[ a základních svobod] vykládány v tom smyslu, že je možné, aby členský stát zaručil právo na účinnou právní ochranu i tehdy, když jeho soudy nemohou změnit rozhodnutí vydané v azylovém řízení, ale mohou jej jen zrušit a vrátit věc k novému řízení?

| 2) | Musí být článek 47 Listiny základních práv a článek 31 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/3[2]/EU (tzv. „procedurální směrnice“) rovněž ve spojení s články 6 a 13 evropské Úmluvy o [ochraně] lidských práv[ a základních svobod] vykládány v tom smyslu, že je [s nimi] v souladu právní úprava členského státu, která pro soudní řízení v azylových věcech stanoví kogentní jednotnou celkovou lhůtu šedesáti dnů bez ohledu na veškeré individuální okolnosti a bez zřetele ke zvláštnostem dané věci a k možným obtížím při dokazování? |
| --- | --- |

2)

Musí být článek 47 Listiny základních práv a článek 31 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/3[2]/EU (tzv. „procedurální směrnice“) rovněž ve spojení s články 6 a 13 evropské Úmluvy o [ochraně] lidských práv[ a základních svobod] vykládány v tom smyslu, že je [s nimi] v souladu právní úprava členského státu, která pro soudní řízení v azylových věcech stanoví kogentní jednotnou celkovou lhůtu šedesáti dnů bez ohledu na veškeré individuální okolnosti a bez zřetele ke zvláštnostem dané věci a k možným obtížím při dokazování?

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU ze dne 26. června 2013 o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany (Úř. věst. 2013, L 180, s. 60).

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/36 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/36

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hof van beroep te Antwerpen (Belgie) dne 31. ledna 2019 — Belgische Staat zastoupený ministrem zaměstnání, hospodářství a spotřebitelů, pověřeným vnějším obchodem, Belgische Staat zastoupený generálním ředitelem generálního ředitelství hospodářské inspekce, generální ředitel generálního ředitelnství hospodářské inspekce v. Movic BV, Events Belgium BV, Leisure Tickets & Activities International BV

(Věc C-73/19)

(2019/C 139/35)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Hof van beroep te Antwerpen

Účastníci původního řízení

Odvolatelé: Belgische Staat zastoupený ministrem zaměstnání, hospodářství a spotřebitelů, pověřeným vnějším obchodem, Belgische Staat zastoupený generálním ředitelem generálního ředitelství hospodářské inspekce, generální ředitel generálního ředitelství hospodářské inspekce

Odpůrkyně: Movic BV, Events Belgium BV, Leisure Tickets & Activities International BV

Předběžná otázka

Je spor, jehož základem je žaloba na určení a zdržení se protiprávních tržních a obchodních praktik v neprospěch spotřebitelů podaná belgickým státem proti nizozemským společnostem podle článku 14 zákona ze dne 30. července 2013 o následném prodeji vstupenek na různé akce a článku XVII.7 WER, přičemž tyto společnosti nabízejí následný prodej vstupenek na akce konané v Belgii z Nizozemska prostřednictvím internetových stránek především belgickým zákazníkům, občanskou nebo obchodní věcí ve smyslu čl. 1 odst. 1 nařízení (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 (1) o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech, a může rozhodnutí soudu vydané v takovém sporu spadat z tohoto důvodu do oblasti působnosti tohoto nařízení?

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. 2012, L 351, s. 1).

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/37 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/37

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 22. února 2019 Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 12. prosince 2018 ve věci T-691/14, Servier a další v. Komise

(Věc C-176/19 P)

(2019/C 139/36)

Jednací jazyk: francouzština

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská komise (zástupci: B. Mongin, F. Castilla Contreras, J. Norris, C. Vollrath, zmocněnci)

Další účastnice řízení: Servier SAS, Servier Laboratories Ltd, Les Laboratoires Servier SA, Evropská federace farmaceutického průmyslu a asociací (EFPIA)

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

| — | zrušil body 1, 2 a 3 výroku rozsudku, kterými byl zrušen: i) článek 4 rozhodnutí Komise C(2014) 4955 final ze dne 9. července 2014 v řízení podle článků 101 a 102 TFUE [věc AT.39612 — Périndopril (Servier)] v rozsahu, v němž konstatuje účast společnosti Servier na dohodách se společností Krka, ii) čl. 7 odst. 4 písm. b) rozhodnutí, kterým se stanovuje pokuta uložená společnosti Servier za uzavření těchto dohod, iii) článek 6 rozhodnutí, v němž se konstatuje, že společnost Servier porušila článek 102 SFEU, a iv) čl. 7 odst. 6 rozhodnutí, kterým se stanovuje výše pokuty uložená společnosti Servier v souvislosti s tímto protiprávním jednáním; |
| --- | --- |

—

zrušil body 1, 2 a 3 výroku rozsudku, kterými byl zrušen: i) článek 4 rozhodnutí Komise C(2014) 4955 final ze dne 9. července 2014 v řízení podle článků 101 a 102 TFUE [věc AT.39612 — Périndopril (Servier)] v rozsahu, v němž konstatuje účast společnosti Servier na dohodách se společností Krka, ii) čl. 7 odst. 4 písm. b) rozhodnutí, kterým se stanovuje pokuta uložená společnosti Servier za uzavření těchto dohod, iii) článek 6 rozhodnutí, v němž se konstatuje, že společnost Servier porušila článek 102 SFEU, a iv) čl. 7 odst. 6 rozhodnutí, kterým se stanovuje výše pokuty uložená společnosti Servier v souvislosti s tímto protiprávním jednáním;

| — | zrušil uvedený rozsudek v rozsahu, v němž prohlašuje přílohy A 286 a A 287 žaloby a přílohu C 29 repliky za přípustné (body 1461, 1462 a 1463 rozsudku); |
| --- | --- |

—

zrušil uvedený rozsudek v rozsahu, v němž prohlašuje přílohy A 286 a A 287 žaloby a přílohu C 29 repliky za přípustné (body 1461, 1462 a 1463 rozsudku);

| — | vydal konečné rozhodnutí o žalobě na zrušení rozhodnutí podané společností Servier a zamítl návrhové žádání společnosti Servier znějící na zrušení článku 4, čl. 7 odst. 4 písm. b), článku 6 a čl. 7 odst. 6 rozhodnutí a vyhověl návrhu Komise směřujícímu ke konstatování nepřípustnosti příloh A 286 a A 287 žaloby podané k Tribunálu a přílohy C 29 repliky podané k Tribunálu (body 1461 až 1463 rozsudku); |
| --- | --- |

—

vydal konečné rozhodnutí o žalobě na zrušení rozhodnutí podané společností Servier a zamítl návrhové žádání společnosti Servier znějící na zrušení článku 4, čl. 7 odst. 4 písm. b), článku 6 a čl. 7 odst. 6 rozhodnutí a vyhověl návrhu Komise směřujícímu ke konstatování nepřípustnosti příloh A 286 a A 287 žaloby podané k Tribunálu a přílohy C 29 repliky podané k Tribunálu (body 1461 až 1463 rozsudku);

| — | uložil společnosti Servier náhradu veškerých nákladů řízení o projednávaném kasačním opravném prostředku |
| --- | --- |

—

uložil společnosti Servier náhradu veškerých nákladů řízení o projednávaném kasačním opravném prostředku

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Na podporu svého kasačního opravného prostředku uvádí Komise první řadu důvodů kasačního opravného prostředku v souvislosti s protiprávním jednáním v rozporu s článkem 101 SFEU [zrušení bodů 1 a 3 výroku rozsudku v rozsahu, v němž ruší článek 4, čl. 7 odst. 4 písm. b) rozhodnutí, v nichž se konstatuje, že tři dohody, které uzavřely společnost Servier a další a společnost Krka představují jediné protiprávní jednání v rozporu s článkem 101 SFEU, a společnosti Servier se ukládá pokuta].

První důvod částečného zrušení vychází z nesprávného právního posouzení, kterého se měl dopustit Tribunál, když měl za to, že společnost Krka k okamžiku dotčených dohod nebyla původcem konkurenčních tlaků na společnost Servier.

Druhý důvod vychází z nesprávného právního posouzení, kterého se měl dopustit Tribunál, když na základě analýzy obsahu a cílů licenční smlouvy tuto smlouvu považoval za podnět k tomu, aby společnost Krka přijala omezení smírného urovnání sporu.

Třetí důvod vychází z nesprávného právního posouzení, kterého se měl dopustit Tribunál při uplatnění institutu omezení hospodářské soutěže na základě účelu ve smyslu čl. 101 odst. 1 SFEU.

Čtvrtý důvod vychází z nesprávného právního posouzení, kterého se měl Tribunál dopustit v analýze záměru stran za účelem použití článku 101 SFEU.

Pátý důvod vychází z nesprávného právního posouzení, kterého se měl Tribunál dopustit tím, že zohlednil pro-soutěžní účinky licenční smlouvy na hospodářskou soutěž, které nespadají pod rozsah protiprávního jednání, které je v rozporu s čl. 101 odst. 1 SFEU a jež bylo vymezeno v rozhodnutí.

Šestý důvod vychází z nesprávného právního posouzení, kterého se měl Tribunál dopustit při analýze předmětu smlouvy o převodu.

Sedmý důvod vychází z nesprávného právního posouzení při uplatnění institutu omezení hospodářské soutěže z hlediska účinku ve smyslu čl. 101 odst. 1 SFEU.

Komise dále uvádí druhou řadu důvodů souvisejících s protiprávním jednáním v rozporu s článkem 102 SFEU (zrušení bodů 2 a 3 výroku rozsudku v rozsahu, v němž zrušují článek 6 a čl. 7 odst. 6 rozhodnutí, kterým se konstatuje, že společnost Servier jednala v rozporu s článkem 102 SFEU a společnosti Servier se ukládá pokuta).

Osmý důvod vychází z nesprávného právního posouzení, kterého se měl Tribunál dopustit ve své analýze zohlednění kritéria ceny v rámci vymezení trhu s hotovými výrobky.

Devátý důvod vychází z nesprávného právního posouzení, kterého se měl Tribunál dopustit ve své analýze zohlednění léčebné zastupitelnosti v rámci vymezení trhu s hotovými výrobky.

Desátý důvod vychází z nepřípustnosti určitých příloh.

Jedenáctý žalobní důvod vychází z nesprávného právního posouzení, kterého se měl Tribunál dopustit ve své analýze technologického trhu.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/39 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/39

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 28. února 2019 společnostmi Servier SAS, Servier Laboratories Ltd, Les Laboratoires Servier SA proti rozsudku Tribunálu (devátého rozšířeného senátu) vydanému dne 12. prosince 2018 ve věci T-691/14, Servier a další v. Komise

(Věc C-201/19 P)

(2019/C 139/37)

Jednací jazyk: francouzština

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Servier SAS, Servier Laboratories Ltd, Les Laboratoires Servier SA (zástupci: M. Utges Manley, solicitor, A. Robert, advokátka, J. Killick, J. Jourdan, T. Reymond, O. de Juvigny, advokáti)

Další účastnice řízení: Evropská unie, Evropská federace farmaceutického průmyslu a asociací (EFPIA)

Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelky“) navrhují, aby Soudní dvůr:

s ohledem na první až pátý důvod zpochybňující existenci porušení článku 101 SFEU zejména:

| — | zrušil body 4, 5 a 6 výroku rozsudku, který vynesl Tribunál dne 12. prosince 2018 ve věci T-691/14, Servier v. Komise; |
| --- | --- |

—

zrušil body 4, 5 a 6 výroku rozsudku, který vynesl Tribunál dne 12. prosince 2018 ve věci T-691/14, Servier v. Komise;

| — | zrušil čl. 1 písm. b), čl. 2 písm. b), čl. 3 písm. b) a čl. 5 písm. b) a v důsledku toho i čl. 7 odst. 1 písm. b), čl. 7 odst. 2 písm. b), čl. 7 odst. 3 písm. b) a čl. 7 odst. 5 písm. b) rozhodnutí Komise C(2014) 4955 final ze dne 9. července 2014 v řízení podle článků 101 a 102 TFUE [věc AT.39612 — Périndopril (Servier)], nebo věc vrátil Tribunálu, aby rozhodl od účincích dotčených dohod; |
| --- | --- |

—

zrušil čl. 1 písm. b), čl. 2 písm. b), čl. 3 písm. b) a čl. 5 písm. b) a v důsledku toho i čl. 7 odst. 1 písm. b), čl. 7 odst. 2 písm. b), čl. 7 odst. 3 písm. b) a čl. 7 odst. 5 písm. b) rozhodnutí Komise C(2014) 4955 final ze dne 9. července 2014 v řízení podle článků 101 a 102 TFUE [věc AT.39612 — Périndopril (Servier)], nebo věc vrátil Tribunálu, aby rozhodl od účincích dotčených dohod;

Podpůrně s ohledem na šestý důvod:

| — | zrušil body 4 a 5 výroku rozsudku v rozsahu, v němž potvrzuje závěry rozhodnutí o existenci odlišných protiprávních jednání a o uložení kumulativních pokut za dohody mezi Niche a Matrix, a v důsledku toho zrušil čl. 1 písm. b), čl. 2 písm. b), čl. 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 2 písm. b) rozhodnutí; |
| --- | --- |

—

zrušil body 4 a 5 výroku rozsudku v rozsahu, v němž potvrzuje závěry rozhodnutí o existenci odlišných protiprávních jednání a o uložení kumulativních pokut za dohody mezi Niche a Matrix, a v důsledku toho zrušil čl. 1 písm. b), čl. 2 písm. b), čl. 7 odst. 1 písm. b) a čl. 7 odst. 2 písm. b) rozhodnutí;

Podpůrněji:

| — | zrušil body 4 a 5 výroku rozsudku a čl. 7 odst. 1 písm. b), čl. 7 odst. 2 písm. b), čl. 7 odst. 3 písm. b), čl. 7 odst. 5 písm. b) rozhodnutí s ohledem na důvody 7.1 a 7.2 zpochybňující opodstatněnost a výši veškerých pokut; |
| --- | --- |

—

zrušil body 4 a 5 výroku rozsudku a čl. 7 odst. 1 písm. b), čl. 7 odst. 2 písm. b), čl. 7 odst. 3 písm. b), čl. 7 odst. 5 písm. b) rozhodnutí s ohledem na důvody 7.1 a 7.2 zpochybňující opodstatněnost a výši veškerých pokut;

| — | zrušil bod 5 výroku rozsudku a čl. 5 písm. b) a čl. 7 odst. 5 písm. b) rozhodnutí s ohledem na důvod 5.4 týkající se trvání údajného protiprávního jednání a výpočtu pokuty týkající se dohody uzavřené mezi společnostmi Servier a Lupin, a v důsledku toho stanovil pokutu v rámci výkonu pravomoci soudního přezkumu v plné jurisdikci. |
| --- | --- |

—

zrušil bod 5 výroku rozsudku a čl. 5 písm. b) a čl. 7 odst. 5 písm. b) rozhodnutí s ohledem na důvod 5.4 týkající se trvání údajného protiprávního jednání a výpočtu pokuty týkající se dohody uzavřené mezi společnostmi Servier a Lupin, a v důsledku toho stanovil pokutu v rámci výkonu pravomoci soudního přezkumu v plné jurisdikci.

Každopádně:

| — | uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Evropské komisi náhradu nákladů řízení.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

V prvním důvodu kasačního opravného prostředku, který se vztahuje na veškeré dohody, za něž byly uloženy sankce, společnost Servier tvrdí, že rozsudek je stižen nesprávným právním posouzením, jelikož vychází z extenzivního chápání pojmu protiprávní jednání z hlediska účelu, které není v souladu s judikaturou. Podle navrhovatelek nebyl v rozsudku zohledněn nedostatek zkušeností a omezení patentového práva a rozsudek vycházel z mechanického uplatnění kritérií, při kterém nebyl zohledněn kontext a ambivalentní účinky dotčených dohod o smírném urovnání.

Ve druhé důvodu kasačního opravného prostředku, který se rovněž týká veškerých dohod, společnost Servier tvrdí, že v rozsudku byla nesprávně použita judikatura týkající se pojmu potenciální hospodářská soutěž a že vychází z neoprávněného obrácení důkazního břemene.

Třetí důvod vychází z toho, že dohody, které byly uzavřeny téhož dne se společností Matrix, nejsou protisoutěžní z hlediska účelu. Podle společnosti Servier se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když tyto podniky kvalifikoval jako potenciální konkurenty a když platby považoval za škodlivé a nikoli inherentní ve vztahu k smírnému urovnání.

Ve čtvrtém důvodu společnost Servier poukazuje na nesprávná právní posouzení týkající se dohody uzavřené se společností Teva, jež vzhledem k právnímu a hospodářskému kontextu, do kterého uvedená dohoda zapadá, jejích ambivalentních účinků a komplementárního postavení jejích stran, kdy společnost Teva je na rozdíl od společnosti Servier distributorem generik ve Spojeném království, není protisoutěžní z hlediska účelu.

Pátý důvod vychází z nesprávných právních posouzení týkajících se dohody se společností. Tribunál měl posuzovat účinky dohody na základě jejího přinejmenším ambivalentního, ne-li pro-soutěžního dosahu. Podpůrně tvrdí, že vymezení doby protiprávního jednání, a tím i výpočet pokuty, jsou stiženy pochybením.

Společnost Servier podpůrně v šestém důvodu uvádí, že Tribunál měl zrušit rozhodnutí v rozsahu, v němž ukládá sankce za dohodu uzavřenou se společností Matrix vedle dohody uzavřené se společností, i když se nejednalo o odlišná protiprávní jednání.

Ještě podpůrněji se v sedmém důvodu navrhuje zrušení rozsudku v rozsahu, v němž jím byl potvrzen způsob určení pokuty.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/40 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/40

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 28. února 2019 společností Biogaran proti rozsudku Tribunálu (devátého senátu) vydanému dne 12. prosince 2018 ve věci T-677/14, Biogaran v. Komise

(Věc C-207/19 P)

(2019/C 139/38)

Jednací jazyk: francouzština

Účastnice řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Biogaran (zástupci: M. Utges Manley, solicitor, A. Robert, advokátka, O. de Juvigny, T. Reymond, J. Killick, J. Jourdan, advokáti)

Další účastnice řízení: Evropská komise

Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:

| — | zrušil v plném rozsahu rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2018 ve věci T-677/14; |
| --- | --- |

—

zrušil v plném rozsahu rozsudek Tribunálu ze dne 12. prosince 2018 ve věci T-677/14;

| — | zrušil čl. 1 písm. b) bod iv), čl. 7 odst. 1) písm. b) a článek 8 rozhodnutí Komise C(2014) 4955 final, [věc AT.39612 — Périndopril (Servier)], v rozsahu, v němž se týkají společnosti Biogaran; |
| --- | --- |

—

zrušil čl. 1 písm. b) bod iv), čl. 7 odst. 1) písm. b) a článek 8 rozhodnutí Komise C(2014) 4955 final, [věc AT.39612 — Périndopril (Servier)], v rozsahu, v němž se týkají společnosti Biogaran;

| — | uložil Komisi náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

V rámci prvního důvodu kasačního opravného prostředku společnost Biogaran tvrdí, že rozsudek vychází z nesprávného právního posouzení v rozsahu, v němž je v něm konstatována protiprávnost licence z toho důvodu, že urovnání smírem má protisoutěžní cíl. Rozsudek je podle navrhovatelky založen na extenzivním pojetí pojmu protiprávního jednání z hlediska účelu a opomíjí neexistenci zkušeností a zjevného omezení. Rozsudek je kromě toho založen na nesprávném právním posouzení, v jehož rámci nebyl zohledněn ani kontext urovnání smírem mezi Servier a Niche, ani skutečnost, že tyto subjekty nebyly potenciálními konkurenty.

V rámci druhého důvodu kasačního opravného prostředku společnost Biogaran namítá, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, pokud nahradil vlastní odůvodnění odůvodněním Komise. Tribunál má za to, že údajná pobídka společnosti Biogaran byla „rozhodující“, jelikož určila rozhodnutí společnosti Niche nevstoupit na trh. Oznámení námitek ani předmětné rozhodnutí ovšem nepotvrzují ani neprokazují, že by tato pobídka kvalifikovaná pouze jako „dodatečná“ byla „rozhodující“ při akceptování podmínek urovnání smírem společností Niche.

V rámci třetího důvodu kasačního opravného prostředku společnost Biogaran tvrdí, že Tribunál porušil zásadu proporcionality a cíle článku 101 SFEU, pokud kromě odpovědnosti její mateřské společnosti konstatoval i odpovědnost společnosti Biogaran. Vzhledem k tomu, že Tribunál rozhodl, že se mateřská společnost přímo podílela na protiprávním jednání a využila svoji pravomoc vykonávat kontrolu tak, aby její dceřiná společnost přispívala k jejímu vlastnímu protiprávnímu jednání, takže dceřiná společnost přišla o veškerou samostatnost, odpovědnost dceřiné společnosti spolu s odpovědností její mateřské společnosti nelze konstatovat, ledaže by Tribunál překročil rámec toho, co je nezbytně nutné k řádnému uplatnění pravidel hospodářské soutěže.

V rámci čtvrtého důvodu kasačního opravného prostředku má společnost Biogaran za to, že rozsudek musí být zrušen v rozsahu, v němž potvrzuje zásadu a způsob výpočtu pokuty navzdory složitosti a novosti posuzované věci a neexistenci jakékoliv rozhodující úlohy společnosti Biogaran.

---

Tribunál

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/42 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/42

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 6. března 2019 — Hamás v. Rada

(Věc T-289/15) (1)

(„Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu - Zmrazení finančních prostředků - Možnost kvalifikace orgánu třetího státu jako příslušného orgánu ve smyslu společného postoje 2001/931/SZBP - Skutkový základ rozhodnutí o zmrazení finančních prostředků - Povinnost uvést odůvodnění - Nesprávné posouzení - Právo na vlastnictví“)

(2019/C 139/39)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Hamás (Dauhá, Katar) (zástupkyně: L. Glock, advokátka)

Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: původně B. Driessen a N. Rouam, poté B. Driessen a F. Naert a nakonec B. Driessen a F. Naert a A. Sikora-Kalėda, zmocněnci)

Vedlejší účastnice podporující žalovanou: Evropská komise (zástupci: původně F. Castillo de la Torre a R. Tricot, poté F. Castillo de la Torre, L. Baumgart a C. Zadra, zmocněnci)

Předmět věci

Návrh založený na článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/521 ze dne 26. března 2015, kterým se aktualizuje a mění seznam osob, skupin a subjektů, na něž se vztahují články 2, 3 a 4 společného postoje 2001/931/SZBP o uplatnění zvláštních opatření k boji proti terorismu, a kterým se zrušuje rozhodnutí 2014/483/SZBP (Úř. věst. 2015, L 82, s. 107), a prováděcího nařízení Rady (EU) 2015/513 ze dne 26. března 2015, kterým se provádí čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 2580/2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu a kterým se zrušuje prováděcí nařízení (EU) č. 790/2014 (Úř. věst. 2015, L 82, s. 1), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobce.

Výrok rozsudku

| 1) | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá.

| 2) | Hamás ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie. |
| --- | --- |

2)

Hamás ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

| 3) | Evropská komise ponese vlastní náklady řízení. |
| --- | --- |

3)

Evropská komise ponese vlastní náklady řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 245, 27.7.2015.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/43 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/43

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Ateknea Solutions Catalonia v. Komise

(Věc T-69/16) (1)

(„Rozhodčí doložka - Smlouvy uzavírané podle šestého rámcového programu pro výzkum a technologický rozvoj (2002-2006) - Náhrada nákladů vynaložených žalobkyní včetně úroků z prodlení - Způsobilé náklady - Smluvní odpovědnost“)

(2019/C 139/40)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Ateknea Solutions Catalonia, SA (Barcelona, Španělsko) (zástupci: M. Troncoso Ferrer, C. Ruixó Claramunt a S. Moya Izquierdo, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise (zástupci: původně L. Grønfeldt a M. Siekierzyńska, poté M. Siekierzyńska a R. Lyal, zmocněnci)

Předmět věci

Návrh na základě článku 272 SFEU směřující k tomu, aby Komise žalobkyni zaplatila částku ve výši 1 258 533,89 eura, či podpůrně částku ve výši 1 025 845,29 eura.

Výrok rozsudku

| 1) | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá.

| 2) | Společnosti Ateknea Solutions Catalonia, SA se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Společnosti Ateknea Solutions Catalonia, SA se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 165, 10.5.2016.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/43 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/43

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Drex Technologies v. Rada

(Věc T-414/16) (1)

(„Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Sýrii - Zmrazení finančních prostředků - Právo na obhajobu - Právo na účinnou soudní ochranu - Povinnost uvést odůvodnění - Nesprávné posouzení - Právo na zachování osobní cti a dobré pověsti - Právo na vlastnictví - Presumpce neviny - Proporcionalita“)

(2019/C 139/41)

Jednací jazyk: francouzština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Drex Technologies SA (Tortola, Britské Panenské ostrovy) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: původně S. Kyriakopoulou, G. Étienne a A. Vitro, poté S. Kyriakopoulou, A. Vitro a V. Piessevaux, zmocněnci)

Předmět věci

Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/850 ze dne 27. května 2016, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2016, L 141, s. 125), jakož i na něj navazujících prováděcích aktů, na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/917 ze dne 29. května 2017, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2017, L 139, s. 62), a rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2018, L 131, s. 16), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobkyně.

Výrok rozsudku

| 1) | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá.

| 2) | Společnost Drex Technologies SA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie. |
| --- | --- |

2)

Společnost Drex Technologies SA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

---

(1)  Úř. věst. C 364, 3.10.2016.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/44 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/44

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Almashreq Investment Fund v. Rada

(Věc T-415/16) (1)

(„Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Sýrii - Zmrazení finančních prostředků - Právo na obhajobu - Právo na účinnou soudní ochranu - Povinnost uvést odůvodnění - Nesprávné posouzení - Právo na zachování osobní cti a dobré pověsti - Právo vlastnit majetek - Presumpce neviny - Proporcionalita“)

(2019/C 139/42)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Almashreq Investment Fund (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: původně S. Kyriakopoulou, G. Étienne a A. Vitro, poté S. Kyriakopoulou a A. Vitro, a nakonec S. Kyriakopoulou, A. Vitro a V. Piessevaux, zmocněnci)

Předmět věci

Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/850 ze dne 27. května 2016, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2016, L 141, s. 125) spolu s následnými akty přijatými k jeho provedení, dále rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/917 ze dne 29. května 2017, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2017, L 139, s. 62), a rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2018, L 131, s. 16), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobkyně.

Výrok rozsudku

| 1) | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá.

| 2) | Společnost Almashreq Investment Fund ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie. |
| --- | --- |

2)

Společnost Almashreq Investment Fund ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

---

(1)  Úř. věst. C 364, 3.10.2016.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/45 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/45

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Souruh v. Rada

(Věc T-440/16) (1)

(„Společná zahraniční a bezpečnostní politika - Omezující opatření přijatá vůči Sýrii - Zmrazení finančních prostředků - Právo na obhajobu - Právo na účinnou soudní ochranu - Povinnost uvést odůvodnění - Nesprávné posouzení - Právo na zachování osobní cti a dobré pověsti - Právo vlastnit majetek - Presumpce neviny - Proporcionalita“)

(2019/C 139/43)

Jednací jazyk: francouzština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Souruh SA (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: původně S. Kyriakopoulou, G. Étienne a A. Vitro, poté S. Kyriakopoulou a A. Vitro, a nakonec S. Kyriakopoulou, A. Vitro a V. Piessevaux, zmocněnci)

Předmět věci

Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí Rady (SZBP) 2016/850 ze dne 27. května 2016, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2016, L 141, s. 125) spolu s následnými akty přijatými k jeho provedení, dále rozhodnutí Rady (SZBP) 2017/917 ze dne 29. května 2017, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2017, L 139, s. 62), a rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii (Úř. věst. 2018, L 131, s. 16), v rozsahu, v němž se tyto akty týkají žalobkyně.

Výrok rozsudku

| 1) | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá.

| 2) | Společnost Souruh SA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie. |
| --- | --- |

2)

Společnost Souruh SA ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Radou Evropské unie.

---

(1)  Úř. věst. C 364, 3.10.2016.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/46 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/46

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 26. února 2019 — Fútbol Club Barcelona v. Komise

(Věc T-865/16) (1)

(„Státní podpory - Podpora poskytnutá španělskými orgány ve prospěch některých profesionálních fotbalových klubů - Preferenční daňová sazba uplatněná v rámci daně z příjmů klubů, kterým bylo povoleno využít postavení neziskové organizace - Rozhodnutí o neslučitelnosti státní podpory s vnitřním trhem - Svoboda usazování - Výhoda“)

(2019/C 139/44)

Jednací jazyk: španělština

Účastníci řízení

Žalobce: Fútbol Club Barcelona (Španělsko.) (zástupci: původně J. Roca Sagarra, J. del Saz Cordero, R. Vallina Hoset, A. Sellés Marco a C. Iglesias Megías, poté J. Roca Sagarra, J. del Saz Cordero, R. Vallina Hoset a A. Sellés Marco, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise (zástupci: G. Luengo, B. Stromsky a P. Němečková, zmocněnci)

Vedlejší účastník podporující žalobce: Španělské království (zástupci: původně A. Gavela Llopis a J. García-Valdecasas Dorrego, poté A. Gavela Llopis, zmocněnci)

Předmět věci

Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí Komise (EU) 2016/2391 ze dne 4. července 2016 o státní podpoře SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), kterou poskytlo Španělsko některým fotbalovým klubům (Úř. Věst. 2016, L 357, s. 1).

Výrok rozsudku

| 1) | Rozhodnutí Komise (EU) 2016/2391 ze dne 4. července 2016 o státní podpoře SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN) poskytnuté Španělskem určitým fotbalovým klubům se zrušuje. |
| --- | --- |

1)

Rozhodnutí Komise (EU) 2016/2391 ze dne 4. července 2016 o státní podpoře SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN) poskytnuté Španělskem určitým fotbalovým klubům se zrušuje.

| 2) | Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Fútbol Club Barcelona. |
| --- | --- |

2)

Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Fútbol Club Barcelona.

| 3) | Španělské království ponese vlastní náklady řízení. |
| --- | --- |

3)

Španělské království ponese vlastní náklady řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 30, 30.1.2017.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/46 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/46

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 5. března 2019 — Pethke v. EUIPO

(Věc T-169/17) (1)

(„Veřejná služba - Úředníci - Přidělení - Přeřazení vedoucího útvaru na pracovní místo hlavního administrátora - Článek 7 odstavec 1 služebního řádu - Zájem služby - Rovnocennost pracovních míst - Diskriminace na základě pohlaví - Proporcionalita - Žaloba na náhradu škody - Nepřípustnost - Nedodržení postupu před zahájením soudního řízení“)

(2019/C 139/45)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobce: Ralph Pethke (Alicante, Španělsko) (zástupce: H. Tettenborn, advokát)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Lukošiūtė, zmocněnec, ve spolupráci s B. Wägenbauren, advokátem)

Předmět věci

Návrh zakládající se na článku 270 SFEU a znějící zaprvé na zrušení rozhodnutí výkonného ředitele EUIPO ze dne 17. října 2016, kterým se mění zařazení žalobce na pracovní místo ředitele „provozního“ oddělení na zařazení na pracovní místo u „monitorovacího“ centra EUIPO a zadruhé na náhradu škody, kterou žalobce údajně utrpěl.

Výrok rozsudku

| 1) | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá.

| 2) | Ralph Pethke ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu náhrada nákladů řízení vynaložených Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO). |
| --- | --- |

2)

Ralph Pethke ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu náhrada nákladů řízení vynaložených Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO).

---

(1)  Úř. věst. C 151, 15.5.2017.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/47 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/47

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 5. března 2019 — Yellow Window v. EIGE

(Věc T-439/17) (1)

(„Veřejné zakázky na služby - Zadávací řízení - Poskytování služeb za účelem provedení studie o mrzačení ženských pohlavních orgánů - Odmítnutí nabídky uchazeče - Povinnost uvést odůvodnění - Soulad mezi komentáři a číselně vyjádřenou známkou - Mimosmluvní odpovědnost“)

(2019/C 139/46)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Yellow Window (Antverpy, Belgie) (zástupkyně: M. Velardo, advokátka)

Žalovaný: Evropský institut pro rovnost žen a mužů (zástupci: V. Ost a M. Vanderstraeten, advokáti)

Předmět věci

Zaprvé návrh založený na článku 263 SFEU a znějící na zrušení rozhodnutí EIGE ze dne 8. května 2017 o zamítnutí nabídky, kterou předložila žalobkyně v rámci otevřeného zadávacího řízení EIGE/2017/OPER/04, jakož i rozhodnutí, kterým byla vybrána nabídka předložená společností Y a kterým byla tato zakázka udělena uvedené společnosti, zadruhé návrh založený na článku 268 SFEU a znějící na náhradu škody utrpěné v důsledku těchto rozhodnutí, a zatřetí, podpůrně, návrh na odškodnění z důvodu nesrovnalostí, k nimž došlo při zadávání této zakázky.

Výrok rozsudku

| 1) | Rozhodnutí Evropského institutu pro rovnost žen a mužů (EIGE) ze dne 8. května 2017 o zamítnutí nabídky, kterou předložila společnost Yellow Window NV v rámci otevřeného zadávacího řízení EIGE/2017/OPER/04, jakož i rozhodnutí ze dne 8. května 2017, kterým byla vybrána nabídka, kterou v rámci tohoto řízení předložila společnost Y, a kterým jí byla tato veřejná zakázka udělena, se zrušují. |
| --- | --- |

1)

Rozhodnutí Evropského institutu pro rovnost žen a mužů (EIGE) ze dne 8. května 2017 o zamítnutí nabídky, kterou předložila společnost Yellow Window NV v rámci otevřeného zadávacího řízení EIGE/2017/OPER/04, jakož i rozhodnutí ze dne 8. května 2017, kterým byla vybrána nabídka, kterou v rámci tohoto řízení předložila společnost Y, a kterým jí byla tato veřejná zakázka udělena, se zrušují.

| 2) | Ve zbývající části se žaloba zamítá. |
| --- | --- |

2)

Ve zbývající části se žaloba zamítá.

| 3) | Společnost Yellow Window ponese 25 % svých vlastních nákladů řízení a EIGE ponese vlastní náklady řízení a nahradí 75 % nákladů řízení vynaložených společností Yellow Window. |
| --- | --- |

3)

Společnost Yellow Window ponese 25 % svých vlastních nákladů řízení a EIGE ponese vlastní náklady řízení a nahradí 75 % nákladů řízení vynaložených společností Yellow Window.

---

(1)  Úř. věst. C 338, 9. 10. 2017.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/48 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/48

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 5. března 2019 — Eurosupport — Fineurop support v. EIGE

(Věc T-450/17) (1)

(„Veřejné zakázky na služby - Zadávací řízení - Poskytnutí služeb souvisejících s provedením studie o mrzačení ženských pohlavních orgánů - Odmítnutí nabídky uchazeče - Povinnost uvést odůvodnění - Soulad mezi komentáři a známkou - Mimosmluvní odpovědnost“)

(2019/C 139/47)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Eurosupport — Fineurop support Srl (Milán, Itálie) (zástupce: M. Velardo, advokát)

Žalovaný: Evropský institut pro rovnost žen a mužů (zástupci: V. Ost a M. Vanderstraeten, advokáti)

Předmět věci

Zaprvé návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí EIGE ze dne 8. května 2017, kterým byla odmítnuta nabídka žalobkyně podaná v rámci zadávacího řízení EIGE/2017/OPER/04, jakož i rozhodnutí, kterým byla vybrána nabídka společnosti Y a zadána ji zakázka, zadruhé návrh na základě článku 268 SFEU znějící na náhradu újmy utrpěné v důsledku uvedených rozhodnutí a zatřetí, podpůrně, návrh na kompenzaci z důvodu nesrovnalostí, k nimž došlo při zadání uvedené zakázky

Výrok rozsudku

| 1) | O rozhodnutích Evropského institutu pro rovnost žen a mužů (EIGE) ze dne 8. května 2017, kterými byla vybrána nabídka společnosti Y podaná v rámci zadávacího řízení EIGE/2017/OPER/04 a zadána ji zakázka, již není namístě rozhodovat. |
| --- | --- |

1)

O rozhodnutích Evropského institutu pro rovnost žen a mužů (EIGE) ze dne 8. května 2017, kterými byla vybrána nabídka společnosti Y podaná v rámci zadávacího řízení EIGE/2017/OPER/04 a zadána ji zakázka, již není namístě rozhodovat.

| 2) | Rozhodnutí EIGE ze dne 8. května 2017, kterým byla odmítnuta nabídka společnosti Eurosupport — Fineurop support Srl podaná v rámci uvedeného řízení, se zrušuje. |
| --- | --- |

2)

Rozhodnutí EIGE ze dne 8. května 2017, kterým byla odmítnuta nabídka společnosti Eurosupport — Fineurop support Srl podaná v rámci uvedeného řízení, se zrušuje.

| 3) | Ve zbývající části se žaloba zamítá. |
| --- | --- |

3)

Ve zbývající části se žaloba zamítá.

| 4) | Eurosupport –Fineurop ponese 25 % vlastních nákladů řízení a EIGE ponese vlastní náklady řízení a nahradí 75 % nákladů řízení vynaložených společností Eurosupport –Fineurop support. |
| --- | --- |

4)

Eurosupport –Fineurop ponese 25 % vlastních nákladů řízení a EIGE ponese vlastní náklady řízení a nahradí 75 % nákladů řízení vynaložených společností Eurosupport –Fineurop support.

---

(1)  Úř. věst. C 357, 23.10.2017.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/49 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/49

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 27. února 2019 — Aytekin v. EUIPO — Dienne Salotti (Dienne)

(Věc T-107/18) (1)

(„Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie Dienne - Starší obrazová ochranná známka Evropské unie ENNE - Relativní důvod pro zamítnutí zápisu - Neexistence nebezpečí záměny - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (UE) 2017/1001“)

(2019/C 139/48)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobce: Erkan Aytekin (Ankara, Turecko) (zástupce: V. Martín Santos, advokát)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Folliard-Monguiral a G. Sakalaite-Orlovskiene, zmocněnci)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Dienne Salotti SRL (Altamura, Itálie) (zástupce: D. Russo, advokát)

Předmět věci

Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 15. prosince 2017 (věc R 1444/2017-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi E. Aytekinem a společností Dienne Salotti.

Výrok

| 1. | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1.

Žaloba se zamítá.

| 2. | Erkan Aytekin ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené v tomto řízení Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a společností Dienne Salotti Srl. |
| --- | --- |

2.

Erkan Aytekin ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady vynaložené v tomto řízení Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a společností Dienne Salotti Srl.

---

(1)  Úř. věst. C 134, 16.4.2018.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/50 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/50

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Pozza v. Parlament

(Věc T-216/18) (1)

(„Veřejná služba - Úředníci - Odměna - Příspěvek za práci v zahraničí - Článek 4 odstavec 1 písm. a) přílohy VII služebního řádu - Místo výkonu hlavního povolání - Převedení mezi orgány - Rozhodnutí více nepřiznat příspěvek za práci v zahraničí - Příslušnost — Legitimní očekávání“)

(2019/C 139/49)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Geoffray Pozza (Waldbillig, Lucembursko) (zástupci: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: J. Van Pottelberge a M. Windisch, zmocněnci)

Předmět věci

Návrh na základě článku 270 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí ze dne 8. června 2017, kterým Parlament rozhodl více žalobci nepřiznat příspěvek za práci v zahraničí od jeho nástupu do funkce.

Výrok rozsudku

| 1) | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá.

| 2) | Geoffray Pozzovi se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Geoffray Pozzovi se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 211, 18.6.2018.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/50 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/50

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 5. března 2019 — Meblo Trade v. EUIPO — Meblo Int (MEBLO)

(Věc T-263/18) (1)

(„Ochranná známka Evropské unie - Řízení o zrušení - Obrazová ochranná známka Evropské unie MEBLO - Řádné užívání ochranné známky - Článek 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) 2017/1001 - Důkaz o řádném užívání“)

(2019/C 139/50)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Meblo Trade d.o.o. (Záhřeb, Chorvatsko) (zástupkyně: A. Ivanova, advokátka)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: E. Markakis a H. O’Neill, zmocněnci)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Meblo Int, proizvodnja izdelkov za spanje d.o.o. (Nova Gorica, Slovinsko) (zástupce: A. Plesničar, advokát)

Předmět věci

Žaloba podaná proti rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. února 2018 (věc R 883/2017-4) týkajícímu se řízení o zrušení mezi společnostmi Meblo Trade a Meblo Int, proizvodnja izdelkov za spanje.

Výrok

| 1. | Žaloba se zamítá |
| --- | --- |

1.

Žaloba se zamítá

| 2. | Společnosti Meblo Trade d.o.o. se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2.

Společnosti Meblo Trade d.o.o. se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 231, 2.7.2018.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/51 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/51

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 6. března 2019 — Serenity Pharmaceuticals v. EUIPO — Gebro Holding (NOCUVANT)

(Věc T-321/18) (1)

(„Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie NOCUVANT - Starší slovní ochranné známky NOCUTIL - Důkaz o řádném užívání - Článek 47 odst. 2 nařízení (EU) 2017/1001 - Relativní důvod pro zamítnutí - Nebezpečí záměny - Podobnost označení - Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001“)

(2019/C 139/51)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Serenity Pharmaceuticals LLC (Milford, Pensylvánie, Spojené státy) (zástupce: J. Day, solicitor)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: A. Lukošiūtė a H. O’Neill, zmocněnci)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Gebro Holding GmbH (Fieberbrunn, Rakousko) (zástupce: M. Konzett, advokát)

Předmět věci

Žaloba podaná proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 8. března 2018 (věc R 584/2017-2) týkajícímu se námitkového řízení mezi Gebro Holding a Allergan, Inc.

Výrok

| 1. | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1.

Žaloba se zamítá.

| 2. | Společnosti Serenity Pharmaceuticals LLC se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2.

Společnosti Serenity Pharmaceuticals LLC se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 240, 9.7.2018.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/52 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/52

---

Rozsudek Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Lotte v. EUIPO — Générale Biscuit-Glico France (PEPERO original)

(Věc T-459/18) (1)

(„Ochranná známka Evropské unie - Řízení o prohlášení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Evropské unie PEPERO original - Starší národní trojrozměrná ochranná známka - Tvar podlouhlé sušenky částečně zalité v čokoládě - Prohlášení neplatnosti - Článek 8 odst. 5 nařízení (EU) 2017/1001 - Skutečné užívání starší ochranné známky - Starší trojrozměrná ochranná známka tvořená tvarem výrobku - Užívání jako ochranná známka - Neexistence změny rozlišovací způsobilosti“)

(2019/C 139/52)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Lotte Corp. (Soul, Jižní Korea) (zástupce: G. Ringeisen, advokát)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupce: A. Folliard-Monguiral, zmocněnec)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: Générale Biscuit-Glico France (Clamart, Francie) (zástupce: A. Lecomte, advokát)

Předmět věci

Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. května 2018 (věc R 913/2017-1), týkajícímu se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Générale Biscuit-Glico France a Lotte

Výrok

| 1. | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1.

Žaloba se zamítá.

| 2. | Společnosti Lotte Corp. se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2.

Společnosti Lotte Corp. se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 364, 8.10.2018.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/53 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/53

---

Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — Miserini Johansson v. EIB

(Věc T-870/16) (1)

(„Veřejná služba - Zaměstnanci EIB - Dlouhodobá nebo opakovaná nepřítomnost z důvodu nemoci, která není nemocí z povolání, nebo úrazu, který není pracovním úrazem - Snížení odměny po dvanácti měsících nepřítomnosti - Článek 33 pracovního řádu zaměstnanců EIB - Řízení o uznání nemoci jako nemoci z povolání“)

(2019/C 139/53)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Virna Miserini Johansson (Lucemburk, Lucembursko) (zástupce: A. Senes, advokát)

Žalovaná: Evropská investiční banka (zástupci: T. Gilliams, G. Faedo a K. Carr, zmocněnci, ve spolupráci s J. Currallem a B. Wägenbaurem, advokáty)

Předmět věci

Návrh na základě článku 270 SFEU a článku 50a statutu Soudního dvora Evropské unie, který zní primárně na zrušení rozhodnutí EIB ze dne 25. ledna 2016 a na náhradu majetkové a nemajetkové újmy způsobené tímto rozhodnutím a podpůrně pouze na náhradu majetkové a nemajetkové újmy požadované primárně a na úhradu nákladů spojených se zdravotními obtížemi, které jsou důsledkem velkého stresu žalobkyně a nejsou hrazeny ze systému zdravotního pojištění EIB.

Výrok

| 1) | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá.

| 2) | Virně Miserini Johansson se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Virně Miserini Johansson se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 86, 20.3.2017.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/53 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/53

---

Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — Sports Group Denmark v. EUIPO — K&L (WHISTLER)

(Věc T-836/17) (1)

(„Ochranná známka Evropské unie - Námitkové řízení - Zpětvzetí námitek - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

(2019/C 139/54)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Sports Group Denmark A/S (Ikast, Dánsko) (zástupce: E. Skovbo, advokátka)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (zástupci: D. Gája a D. Walicka, zmocněnci)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem, vystupující jako vedlejší účastnice před Tribunálem: K&L GmbH & Co. Handels-KG (Weilheim, Německo)

Předmět věci

Žaloba podaná proti rozhodnutí prvního odvolacího senátu EUIPO ze dne 18. října 2017 (věc R 311/2017-1) týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi K&L a Sports Group Denmark.

Výrok

| 1. | Není důvodné rozhodnout ve věci samé. |
| --- | --- |

1.

Není důvodné rozhodnout ve věci samé.

| 2. | Společnosti Sports Group Denmark A/S se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2.

Společnosti Sports Group Denmark A/S se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 63, 19.2.2018.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/54 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/54

---

Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — PAN Europe v. Komise

(Věc T-25/18) (1)

(„Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Nařízení (ES) č. 1367/2006 - Dokumenty týkající se látek narušujících činnost endokrinního systému - Zpětvzetí zamítavého rozhodnutí - Zveřejnění po podání žaloby - Zánik předmětu sporu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

(2019/C 139/55)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe)(Brusel, Belgie) (zástupkyně: B. Kloostra, advokátka)

Žalovaná: Evropská komise (zástupci: A. Buchet, I. Naglis a G. Gattinara, zmocněnci)

Předmět věci

Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí C(2017) 7604 final Komise ze dne 9. listopadu 2017, kterým byl odepřen přístup k dokumentům týkajícím se látek narušujících činnosti endokrinního systému.

Výrok

| 1) | O žalobě již není důvodné rozhodnout. |
| --- | --- |

1)

O žalobě již není důvodné rozhodnout.

| 2) | Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Evropské komisi se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 104, 19.3.2018.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/55 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/55

---

Usnesení Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Région de Bruxelles-Capitale v. Komise

(Věc T-178/18) (1)

(„Žaloba na neplatnost - Přípravky na ochranu rostlin - Účinná látka glyfosát - Obnovení zápisu do přílohy prováděcího nařízení (EU) č. 540/2011 - Neexistence bezprostředního dotčení - Nepřípustnost“)

(2019/C 139/56)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Région de Bruxelles-Capitale (zástupci: A. Bailleux a B. Magarinos Rey, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise (zástupci: F. Castillo de la Torre, A. Lewis, I. Naglis a G. Koleva, zmocněnci)

Předmět věci

Návrh podaný na základě článku 263 SFEU a směřující na zrušení prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/2324 ze dne 12. prosince 2017, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh obnovuje schválení účinné látky glyfosát a mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (Úř. věst. 2017, L 333, s. 10).

Výrok

| 1) | Žaloba se odmítá jako nepřípustná. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

| 2) | Není již důvodné rozhodnout o návrzích podaných Justice Pesticides, Valonského regionu, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Health & Environment Alliance (HEAL), Nature & Progrès Belgique (Nature & Progrès), SomeOfUs, WeMove Europe (WeMove.EU), společností Monsanto Europe NV/SA, Monsanto Company, Helm AG, Barclay Chemicals Manufacturing Ltd, Albaugh Europe Sàrl, Albaugh TKI D.O.O. a Albaugh UK Ltd. na vstup vedlejšího účastníka do řízení. |
| --- | --- |

2)

Není již důvodné rozhodnout o návrzích podaných Justice Pesticides, Valonského regionu, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Health & Environment Alliance (HEAL), Nature & Progrès Belgique (Nature & Progrès), SomeOfUs, WeMove Europe (WeMove.EU), společností Monsanto Europe NV/SA, Monsanto Company, Helm AG, Barclay Chemicals Manufacturing Ltd, Albaugh Europe Sàrl, Albaugh TKI D.O.O. a Albaugh UK Ltd. na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

| 3) | Région de Bruxelles-Capitale ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí. |
| --- | --- |

3)

Région de Bruxelles-Capitale ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropskou komisí.

| 4) | Région de Bruxelles-Capitale, Komise, Justice Pesticides, Valonský region, PAN Europe, HEAL, Nature & Progrès, SomeOfUs, WeMove.EU, Monsanto Europe, Monsanto Company, Helm, Barclay Chemicals Manufacturing, Albaugh Europe, Albaugh TKI D.O.O. a Albaugh UK ponesou vlastní náklady řízení související s návrhy na vstup vedlejšího účastníka do řízení. |
| --- | --- |

4)

Région de Bruxelles-Capitale, Komise, Justice Pesticides, Valonský region, PAN Europe, HEAL, Nature & Progrès, SomeOfUs, WeMove.EU, Monsanto Europe, Monsanto Company, Helm, Barclay Chemicals Manufacturing, Albaugh Europe, Albaugh TKI D.O.O. a Albaugh UK ponesou vlastní náklady řízení související s návrhy na vstup vedlejšího účastníka do řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 190, 4.6.2018.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/56 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/56

---

Usnesení Tribunálu ze dne 28. února 2019 — Gollnisch v. Parlament

(Věc T-375/18) (1)

(„Žaloba na neplatnost a náhradu škody - Institucionální právo - Evropský parlament - Činnost delegace mimo Unii - Rozhodnutí předsedy delegace pro vztahy s Japonskem - Seznam osob, kterým bylo povoleno účastnit se meziparlamentního setkání v Japonsku, na němž nebylo uvedeno jméno žalobce - Lhůta k podání žaloby - Opožděnost - Akt, který nelze napadnout žalobou - Nedodržení formálních náležitostí - Nepřípustnost“)

(2019/C 139/57)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Bruno Gollnisch (Villiers-le-Mahieu, Francie) (zástupce: B. Bonnefoy-Claudet, advokát)

Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: C. Burgos a S. Alonso de León, zmocněnci)

Předmět věci

Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení rozhodnutí předsedy delegace pro vztahy s Japonskem ze dne 20. března 2018, kterým byl stanoven seznam osob, kterým bylo povoleno účastnit se meziparlamentního setkání v Japonsku, a podpůrně na zrušení dvou implicitních rozhodnutí o zamítnutí stížností, a dále návrh na základě článku 268 SFEU a znějící na náhradu škody, kterou žalobce údajně utrpěl v důsledku tohoto aktu.

Výrok

| 1) | Žaloba se odmítá. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se odmítá.

| 2) | Bruno Gollnisch ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem |
| --- | --- |

2)

Bruno Gollnisch ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Evropským parlamentem

---

(1)  Úř. věst. C 364, 8.10.2018.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/57 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/57

---

Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — SFIE-PE v. Parlament

(Věc T-401/18) (1)

(„Žaloba na neplatnost - Institucionální právo - Stávka tlumočníků - Opatření přijatá Evropským parlamentem nařizující tlumočníkům výkon pracovních povinností - Akt, proti němuž nelze podat žaloba - Nedostatek osobního dotčení - Nepřípustnost“)

(2019/C 139/58)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Syndicat des fonctionnaires internationaux et européens — Section du Parlement européen (SFIE-PE) (Brusel, Belgie) (zástupkyně: L. Levi, advokátka)

Žalovaný: Evropský parlament (zástupci: O. Caisou-Rousseau a E. Taneva, zmocněnci)

Předmět věci

Návrh založený na článcích 263 a 268 SFEU a znějící jednak na zrušení rozhodnutí generálního ředitele Parlamentu pro personál ze dne 2. července 2018 o zajištění tlumočníků na den 3. července 2018, jakož i nadcházejících rozhodnutí generálního ředitele Parlamentu pro personál o zajištění tlumočníků na dny 4., 5., 10. a 11. července 2018, a jednak na uložení Parlamentu náhrady nemajetkové újmy způsobené těmito rozhodnutími vyhodnocenou ex aequo et bono na částku 10 000 eur.

Výrok

| 1) | Žaloba se zamítá jako nepřípustná. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá jako nepřípustná.

| 2) | O žádosti Rady Evropské unie o vstup do řízení jako vedlejší účastnice není třeba rozhodnout. |
| --- | --- |

2)

O žádosti Rady Evropské unie o vstup do řízení jako vedlejší účastnice není třeba rozhodnout.

| 3) | Syndicat des fonctionnaires internationaux et européens — Section du Parlement européen (SFIE-PE) se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů řízení o předběžných opatřeních, s výjimkou nákladů řízení souvisejících s návrhem na vstup Rady do řízení jako vedlejší účastnice. |
| --- | --- |

3)

Syndicat des fonctionnaires internationaux et européens — Section du Parlement européen (SFIE-PE) se ukládá náhrada nákladů řízení, včetně nákladů řízení o předběžných opatřeních, s výjimkou nákladů řízení souvisejících s návrhem na vstup Rady do řízení jako vedlejší účastnice.

| 4) | SFIE-PE, Evropský parlament a Rada ponesou vlastní náklady řízení související s návrhem na vstup Rady do řízení jako vedlejší účastnice. |
| --- | --- |

4)

SFIE-PE, Evropský parlament a Rada ponesou vlastní náklady řízení související s návrhem na vstup Rady do řízení jako vedlejší účastnice.

---

(1)  Úř. věst. C 364, 8.10.2018.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/57 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/57

---

Usnesení Tribunálu ze dne 28. února 2019 — eSlovensko Bratislava v. Komise

(Věc T-460/18) (1)

(„Žaloba na neplatnost - Veřejné zakázky - Započtení pohledávek - Zánik předmětu sporu - Nevydání rozhodnutí ve věci samé“)

(2019/C 139/59)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: eSlovensko Bratislava (Bratislava, Slovensko) (zástupce: B. Fridrich, advokát)

Žalovaná: Evropská komise (zástupci: O. Verheecke, J. Estrada de Solà a F. van den Berghe, zmocněnci)

Předmět

Návrh založený na článku 263 SFEU a směřující ke zrušení rozhodnutí obsaženého v dopise Komise ze dne 22. června 2018 a směřujícího k inkasování částky 229 711,16 eura formou započtení platby, kterou měla provést Výkonná agentura pro inovace a sítě (INEA) ve prospěch žalobkyně, vůči pohledávce Komise za společností eSlovensko.

Výrok

| 1) | O žalobě není již důvodné rozhodovat. |
| --- | --- |

1)

O žalobě není již důvodné rozhodovat.

| 2) | Každá z účastnic řízení ponese vlastní náklady řízení. |
| --- | --- |

2)

Každá z účastnic řízení ponese vlastní náklady řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 328, 17.9.2018.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/58 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/58

---

Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 —  ND (*1) a  OE (*1) v. Komise

(Věc T-581/18) (1)

(„Žaloba na neplatnost - Údajná diskriminace mzei evropskými úředníky a ostatními vnitrostátními příslušníky, pokud jde o metodu výpočtu čisté odměny určující sazbu některých sociálních dávek - Koordinace systémů sociálního zabezpečení - Odložení stížnosti - Nedodržení povinnosti v řízení o nesplnění povinnosti - Nepřípustnost“)

(2019/C 139/60)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobci: ND (*1),  OE (*1) (zástupce: A.Bove, advokát)

Žalovaná: Evropská komise (zástupce: D. Martin, zmocněnec)

Předmět věci

Návrh na základě článku 263 SFEU znějící na zrušení dopisu Komise ze dne 27. července 2018, který byl žalobcům doručen dne 30. července 2018, kterým Komise odložila jejich stížnost proti městu Lucemburk, Lucemburskému státu a Správnímu soudu Lucemburska.

Výrok

| 1) | Žaloba se odmítá jako nepřípustná. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se odmítá jako nepřípustná.

| 2) | ND (*1) a  OE (*1) se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

ND (*1) a  OE (*1) se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(*1)  Údaje vymazané nebo nahrazené v rámci zajištění ochrany osobních dat a/nebo důvěrné povahy.

(1)  Úř. věst. C 408, 12.11.2018.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/59 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/59

---

Usnesení předsedy Tribunálu ze dne 5. února 2019 — Trifolio-M a další v. EFSA

(Věc T-675/18 R)

(„Návrh na nařízení předběžného opatření - Přípravky na ochranu rostlin - Přezkum schválení účinné látky azadirachtin - Zamítnutí žádosti o důvěrné zacházení - Nedostatek fumus boni iuris“)

(2019/C 139/61)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Trifolio-M GmbH (Lahnau, Německo), Oxon Italia SpA (Milán, Itálie), Mitsui AgriScience International SA (Brusel, Belgie) (zástupci: C. Mereu a S. Englebert, advokáti)

Žalovaný: Evropský úřad pro bezpečnost potravin (zástupci: D. Detken a S. Gabbi, zmocněnci, ve spolupráci s S. Raesem, advokátem)

Předmět věci

Návrh podaný na základě článků 278 a 279 SFEU znějící na odklad vykonatelnosti rozhodnutí výkonného ředitele Evropského úřadu pro bezpečnost potravin ze dne 11. září 2018 o žádostech o důvěrné zacházení se závěry o vzájemném přezkumu hodnocení rizik účinné látky azadirachtin z hlediska jejího použití jako pesticidu (EFSA1LA1DEC/19777743/2018).

Výrok

| 1) | Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Návrh na nařízení předběžného opatření se zamítá.

| 2) | Usnesení ze dne 20. listopadu 2018, Trifolio-M a další v. EFSA, (T 675/18 R), se zrušuje. |
| --- | --- |

2)

Usnesení ze dne 20. listopadu 2018, Trifolio-M a další v. EFSA, (T 675/18 R), se zrušuje.

| 3) | Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení. |
| --- | --- |

3)

Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/60 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/60

---

Žaloba podaná dne 30. ledna 2019 — Cham Holding a Bena Properties v. Rada

(Věc T-55/19)

(2019/C 139/62)

Jednací jazyk: francouzština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Cham Holding Co. SA (Damašek, Sýrie) a Bena Properties Co. SA (Damašek) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:

| — | prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou; |
| --- | --- |

—

prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

| — | v důsledku toho uložil Evropské unii povinnost nahradit veškerou újmu, která žalobkyním vznikla, a to ve výši stanovené Tribunálem na základě ekvity; |
| --- | --- |

—

v důsledku toho uložil Evropské unii povinnost nahradit veškerou újmu, která žalobkyním vznikla, a to ve výši stanovené Tribunálem na základě ekvity;

| — | podpůrně nařídil jmenování znalce ke stanovení celkového rozsahu újmy, která žalobkyním vznikla; |
| --- | --- |

—

podpůrně nařídil jmenování znalce ke stanovení celkového rozsahu újmy, která žalobkyním vznikla;

| — | uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně jeden primární žalobní důvod a jeden podpůrný žalobní důvod, které vycházejí ze způsobené újmy, za niž nese odpovědnost Rada Evropské unie.

Primární žalobní důvod vychází z protiprávnosti sporných omezujících opatření, tj. rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, a následných aktů přijatých k jeho provedení. Zaprvé v nich nebyla dodržena povinnost uvést odůvodnění stanovená v článku 296 SFEU a článku 41 Listiny základních práv Evropské unie a zadruhé zasahují do práva žalobkyň na vlastnictví a na respektování jejich dobré pověsti. Toto porušení jim mělo přímo přivodit značnou nemajetkovou a majetkovou újmu spočívající jednak v zásahu do jejich dobré pověsti a jednak v přerušení smluvních vztahů, v materiálních ztrátách a ve ztrátě příjmů, za což jim přísluší náhrada.

Podpůrný žalobní důvod vychází z toho, že pro Evropskou unii platí režim objektivní odpovědnosti.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/61 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/61

---

Žaloba podaná dne 30. ledna 2019 — Syriatel Mobile Telecom v. Rada

(Věc T-56/19)

(2019/C 139/63)

Jednací jazyk: francouzština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou; |
| --- | --- |

—

prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

| — | v důsledku toho uložil Evropské unii povinnost nahradit veškerou újmu, která žalobkyni vznikla, a to ve výši stanovené Tribunálem na základě ekvity; |
| --- | --- |

—

v důsledku toho uložil Evropské unii povinnost nahradit veškerou újmu, která žalobkyni vznikla, a to ve výši stanovené Tribunálem na základě ekvity;

| — | podpůrně nařídil jmenování znalce ke stanovení celkového rozsahu újmy, která žalobkyni vznikla; |
| --- | --- |

—

podpůrně nařídil jmenování znalce ke stanovení celkového rozsahu újmy, která žalobkyni vznikla;

| — | uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jeden primární žalobní důvod a jeden podpůrný žalobní důvod, které vycházejí ze způsobené újmy, za niž nese odpovědnost Rada Evropské unie.

Primární žalobní důvod vychází z protiprávnosti sporných omezujících opatření, tj. rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, a následných aktů přijatých k jeho provedení. Zaprvé v nich nebyla dodržena povinnost uvést odůvodnění stanovená v článku 296 SFEU a článku 41 Listiny základních práv Evropské unie a zadruhé zasahují do práva žalobkyně na vlastnictví a na respektování její dobré pověsti. Toto porušení jí mělo přímo přivodit značnou nemajetkovou a majetkovou újmu spočívající jednak v zásahu do její dobré pověsti a jednak v přerušení smluvních vztahů, v materiálních ztrátách a ve ztrátě příjmů, za což jí přísluší náhrada.

Podpůrný žalobní důvod vychází z toho, že pro Evropskou unii platí režim objektivní odpovědnosti.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/61 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/61

---

Žaloba podaná dne 31. ledna 2019 — Makhlouf v. Rada

(Věc T-57/19)

(2019/C 139/64)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Rami Makhlouf (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou; |
| --- | --- |

—

prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

| — | v důsledku toho uložil Evropské unii povinnost nahradit veškerou újmu, která žalobci vznikla, a to ve výši stanovené Tribunálem na základě ekvity; |
| --- | --- |

—

v důsledku toho uložil Evropské unii povinnost nahradit veškerou újmu, která žalobci vznikla, a to ve výši stanovené Tribunálem na základě ekvity;

| — | uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce jeden primární žalobní důvod a jeden podpůrný žalobní důvod, které vycházejí ze způsobené újmy, za niž nese odpovědnost Rada Evropské unie.

Primární žalobní důvod vychází z protiprávnosti sporných omezujících opatření, tj. rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, a následných aktů přijatých k jeho provedení. Zaprvé v nich nebyla dodržena povinnost uvést odůvodnění stanovená v článku 296 SFEU a článku 41 Listiny základních práv Evropské unie a zadruhé zasahují do práva žalobce na vlastnictví a na respektování jeho dobré pověsti. Toto porušení mu mělo přímo přivodit značnou nemajetkovou a majetkovou újmu spočívající jednak v zásahu do jeho dobré pověsti a jednak v přerušení smluvních vztahů, v materiálních ztrátách a ve ztrátě příjmů, za což mu přísluší náhrada.

Podpůrný žalobní důvod vychází z toho, že pro Evropskou unii platí režim objektivní odpovědnosti.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/62 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/62

---

Žaloba podaná dne 31. ledna 2019 — Othman v. Rada

(Věc T-58/19)

(2019/C 139/65)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Razan Othman (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou; |
| --- | --- |

—

prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

| — | v důsledku toho uložil Evropské unii povinnost nahradit veškerou újmu, která žalobci vznikla, a to ve výši stanovené Tribunálem na základě ekvity; |
| --- | --- |

—

v důsledku toho uložil Evropské unii povinnost nahradit veškerou újmu, která žalobci vznikla, a to ve výši stanovené Tribunálem na základě ekvity;

| — | uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce jeden primární žalobní důvod a jeden podpůrný žalobní důvod, které vycházejí ze způsobené újmy, za niž nese odpovědnost Rada Evropské unie.

Primární žalobní důvod vychází z protiprávnosti sporných omezujících opatření, tj. rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, a následných aktů přijatých k jeho provedení. Zaprvé v nich nebyla dodržena povinnost uvést odůvodnění stanovená v článku 296 SFEU a článku 41 Listiny základních práv Evropské unie a zadruhé zasahují do práva žalobce na vlastnictví a na respektování jeho dobré pověsti. Toto porušení mu mělo přímo přivodit značnou nemajetkovou a majetkovou újmu spočívající jednak v zásahu do jeho dobré pověsti a jednak v přerušení smluvních vztahů, v materiálních ztrátách a ve ztrátě příjmů, za což mu přísluší náhrada.

Podpůrný žalobní důvod vychází z toho, že pro Evropskou unii platí režim objektivní odpovědnosti.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/63 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/63

---

Žaloba podaná dne 31. ledna 2019 — Makhlouf v. Rada

(Věc T-59/19)

(2019/C 139/66)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Ehab Makhlouf (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou; |
| --- | --- |

—

prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

| — | v důsledku toho uložil Evropské unii povinnost nahradit veškerou újmu, která žalobci vznikla, a to ve výši stanovené Tribunálem na základě ekvity; |
| --- | --- |

—

v důsledku toho uložil Evropské unii povinnost nahradit veškerou újmu, která žalobci vznikla, a to ve výši stanovené Tribunálem na základě ekvity;

| — | uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce jeden primární žalobní důvod a jeden podpůrný žalobní důvod, které vycházejí ze způsobené újmy, za niž nese odpovědnost Rada Evropské unie.

Primární žalobní důvod vychází z protiprávnosti sporných omezujících opatření, tj. rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, a následných aktů přijatých k jeho provedení. Zaprvé v nich nebyla dodržena povinnost uvést odůvodnění stanovená v článku 296 SFEU a článku 41 Listiny základních práv Evropské unie a zadruhé zasahují do práva žalobce na vlastnictví a na respektování jeho dobré pověsti. Toto porušení mu mělo přímo přivodit značnou nemajetkovou újmu spočívající v zásahu do jeho dobré pověsti v důsledku jeho zařazení na sankční seznamy, za což mu přísluší náhrada.

Podpůrný žalobní důvod vychází z toho, že pro Evropskou unii platí režim objektivní odpovědnosti.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/64 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/64

---

Žaloba podaná dne 3. února 2019 — Drex Technologies v. Rada

(Věc T-61/19)

(2019/C 139/67)

Jednací jazyk: francouzština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Drex Technologies SA (Tortola, Britské Panenské ostrovy) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou; |
| --- | --- |

—

prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

| — | v důsledku toho uložil Evropské unii povinnost nahradit veškerou újmu, která žalobkyni vznikla, a to ve výši stanovené Tribunálem na základě ekvity; |
| --- | --- |

—

v důsledku toho uložil Evropské unii povinnost nahradit veškerou újmu, která žalobkyni vznikla, a to ve výši stanovené Tribunálem na základě ekvity;

| — | podpůrně nařídil jmenování znalce ke stanovení celkového rozsahu újmy, která žalobkyni vznikla; |
| --- | --- |

—

podpůrně nařídil jmenování znalce ke stanovení celkového rozsahu újmy, která žalobkyni vznikla;

| — | uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jeden primární žalobní důvod a jeden podpůrný žalobní důvod, které vycházejí ze způsobené újmy, za niž nese odpovědnost Rada Evropské unie.

Primární žalobní důvod vychází z protiprávnosti sporných omezujících opatření, tj. rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, a následných aktů přijatých k jeho provedení. Zaprvé v nich nebyla dodržena povinnost uvést odůvodnění stanovená v článku 296 SFEU a článku 41 Listiny základních práv Evropské unie a zadruhé zasahují do práva žalobkyně na vlastnictví a na respektování její dobré pověsti. Toto porušení jí mělo přímo přivodit značnou nemajetkovou a majetkovou újmu spočívající jednak v zásahu do její dobré pověsti a jednak v přerušení smluvních vztahů, v materiálních ztrátách a ve ztrátě příjmů, za což jí přísluší náhrada.

Podpůrný žalobní důvod vychází z toho, že pro Evropskou unii platí režim objektivní odpovědnosti.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/65 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/65

---

Žaloba podaná dne 3. února 2019 — Almashreq Investment Fund v. Rada

(Věc T-62/19)

(2019/C 139/68)

Jednací jazyk: francouzština

Účastnice řízení

Žalobkyně: Almashreq Investment Fund (Damašek, Sýrie) (zástupce: E. Ruchat, advokát)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou; |
| --- | --- |

—

prohlásil žalobu za přípustnou a opodstatněnou;

| — | v důsledku toho uložil Evropské unii povinnost nahradit veškerou újmu, která žalobkyni vznikla, a to ve výši stanovené Tribunálem na základě ekvity; |
| --- | --- |

—

v důsledku toho uložil Evropské unii povinnost nahradit veškerou újmu, která žalobkyni vznikla, a to ve výši stanovené Tribunálem na základě ekvity;

| — | podpůrně nařídil jmenování znalce ke stanovení celkového rozsahu újmy, která žalobkyni vznikla; |
| --- | --- |

—

podpůrně nařídil jmenování znalce ke stanovení celkového rozsahu újmy, která žalobkyni vznikla;

| — | uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Radě Evropské unie náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně jeden primární žalobní důvod a jeden podpůrný žalobní důvod, které vycházejí ze způsobené újmy, za niž nese odpovědnost Rada Evropské unie.

Primární žalobní důvod vychází z protiprávnosti sporných omezujících opatření, tj. rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/778 ze dne 28. května 2018, kterým se mění rozhodnutí 2013/255/SZBP o omezujících opatřeních vůči Sýrii, a následných aktů přijatých k jeho provedení. Zaprvé v nich nebyla dodržena povinnost uvést odůvodnění stanovená v článku 296 SFEU a článku 41 Listiny základních práv Evropské unie a zadruhé zasahují do práva žalobkyně na vlastnictví a na respektování její dobré pověsti. Toto porušení jí mělo přímo přivodit značnou nemajetkovou a majetkovou újmu spočívající jednak v zásahu do její dobré pověsti a jednak v přerušení smluvních vztahů, v materiálních ztrátách a ve ztrátě příjmů, za což jí přísluší náhrada.

Podpůrný žalobní důvod vychází z toho, že pro Evropskou unii platí režim objektivní odpovědnosti.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/66 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/66

---

Žaloba podaná dne 5. února 2019 — CRIA a CCCMC v. Komise

(Věc T-72/19)

(2019/C 139/69)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobci: China Rubber Industry Association (CRIA) (Peking, Čína) a China Chamber of Commerce of Metals, Minerals & Chemicals Importers & Exporters (CCCMC) (Peking) (zástupci: R. Antonini, E. Monard a B. Maniatis, advokáti)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobci navrhují, aby Tribunál:

| — | zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/1690 ze dne 9. listopadu 2018, kterým se ukládají konečná vyrovnávací cla na dovoz určitých pneumatik, nových nebo protektorovaných, z kaučuku, používaných pro autobusy nebo nákladní automobily a s indexem zatížení převyšujícím 121, pocházejících z Čínské lidové republiky a kterým se mění prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/1579, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz určitých pneumatik, nových nebo protektorovaných, z kaučuku, používaných pro autobusy nebo nákladní automobily, s indexem zatížení převyšujícím 121, pocházejících z Čínské lidové republiky a kterým se zrušuje prováděcí nařízení (EU) 2018/163, v rozsahu, v němž se týká žalobců a jejich členů, a |
| --- | --- |

—

zrušil prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/1690 ze dne 9. listopadu 2018, kterým se ukládají konečná vyrovnávací cla na dovoz určitých pneumatik, nových nebo protektorovaných, z kaučuku, používaných pro autobusy nebo nákladní automobily a s indexem zatížení převyšujícím 121, pocházejících z Čínské lidové republiky a kterým se mění prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/1579, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz určitých pneumatik, nových nebo protektorovaných, z kaučuku, používaných pro autobusy nebo nákladní automobily, s indexem zatížení převyšujícím 121, pocházejících z Čínské lidové republiky a kterým se zrušuje prováděcí nařízení (EU) 2018/163, v rozsahu, v němž se týká žalobců a jejich členů, a

| — | uložil Komisi náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu své žaloby uplatňují žalobci šest žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vychází z toho, že tím, že újmu analyzuje na základě „vážených“ údajů o společnostech zařazených do vzorku, sporné nařízení porušuje čl. 2 písm. d), čl. 8 odst. 1, 4 a 7 a článek 27 [ve spojení s čl. 10 odst. 6 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1037 (dále jen „základní antisubvenční nařízení“) (1)]. I kdyby bylo vážení možné, způsob jakým bylo provedeno, vede k porušení čl. 8 odst. 1, 2 a 4 a čl. 15 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z toho, že tím, že újmu analyzuje na základě „vážených“ údajů o společnostech zařazených do vzorku, sporné nařízení porušuje čl. 2 písm. d), čl. 8 odst. 1, 4 a 7 a článek 27 [ve spojení s čl. 10 odst. 6 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1037 (dále jen „základní antisubvenční nařízení“) (1)]. I kdyby bylo vážení možné, způsob jakým bylo provedeno, vede k porušení čl. 8 odst. 1, 2 a 4 a čl. 15 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází z toho, že zahrnutí protektorovaných pneumatik neumožňuje Komisi získat jakýkoliv základ pro logický posun v jejím šetření, čímž dochází k porušení čl. 2 písm. d), čl. 8 odst. 1, 4 a 5 a čl. 9 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení. Přehlížení dělení pneumatik na nové a protektorované má za následek, že zkoumání újmy a příčinné souvislosti nespočívá na pozitivních důkazech a není objektivním posouzením, čímž dochází k porušení čl. 8 odst. 1, 4 a 5 základního antisubvenčního nařízení. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází z toho, že zahrnutí protektorovaných pneumatik neumožňuje Komisi získat jakýkoliv základ pro logický posun v jejím šetření, čímž dochází k porušení čl. 2 písm. d), čl. 8 odst. 1, 4 a 5 a čl. 9 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení. Přehlížení dělení pneumatik na nové a protektorované má za následek, že zkoumání újmy a příčinné souvislosti nespočívá na pozitivních důkazech a není objektivním posouzením, čímž dochází k porušení čl. 8 odst. 1, 4 a 5 základního antisubvenčního nařízení.

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z toho, že posouzení účinků na ceny (cenové podbízení a prodej pod cenou) a určení úrovně pro odstranění újmy jsou v rozporu s čl. 8 odst. 1 a 2 a čl. 15 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení, jelikož nezohledňují značně vyšší kilometrové náklady nové pneumatiky oproti pneumatice protektorované a opírají se o vypočítané vývozní ceny. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z toho, že posouzení účinků na ceny (cenové podbízení a prodej pod cenou) a určení úrovně pro odstranění újmy jsou v rozporu s čl. 8 odst. 1 a 2 a čl. 15 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení, jelikož nezohledňují značně vyšší kilometrové náklady nové pneumatiky oproti pneumatice protektorované a opírají se o vypočítané vývozní ceny.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že nekonzistentnosti, nesoudržnosti a absence pozitivního nebo objektivního průkazného základu analýzy příčinné souvislosti jsou v rozporu s čl. 8 odst. 1 a 5 základního antisubvenčního nařízení. Napadené nařízení navíc vhodně nezkoumá jiné známé faktory, tak aby zaručilo, že újma způsobená těmito jinými faktory nebude přičítána dumpingovým dovozům, což je v rozporu s čl. 8 odst. 1 a 6 základního antisubvenčního nařízení. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází z toho, že nekonzistentnosti, nesoudržnosti a absence pozitivního nebo objektivního průkazného základu analýzy příčinné souvislosti jsou v rozporu s čl. 8 odst. 1 a 5 základního antisubvenčního nařízení. Napadené nařízení navíc vhodně nezkoumá jiné známé faktory, tak aby zaručilo, že újma způsobená těmito jinými faktory nebude přičítána dumpingovým dovozům, což je v rozporu s čl. 8 odst. 1 a 6 základního antisubvenčního nařízení.

| 5. | Pátý žalobní důvod vychází z toho, že Komise porušila právo žalobců na obhajobu a čl. 11 odst. 7, čl. 29 odst. 1, 2 a 3 a čl. 30 odst. 2 a 4 základního antisubvenčního nařízení tím, že opomenula zveřejnit informace relevantní pro určení existence újmy a dumpingu a poskytnout k nim žalobcům přístup. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vychází z toho, že Komise porušila právo žalobců na obhajobu a čl. 11 odst. 7, čl. 29 odst. 1, 2 a 3 a čl. 30 odst. 2 a 4 základního antisubvenčního nařízení tím, že opomenula zveřejnit informace relevantní pro určení existence újmy a dumpingu a poskytnout k nim žalobcům přístup.

| 6. | Šestý žalobní důvod vychází z toho, že výše antidumpingového cla stanovená sporným nařízením je v rozporu s odpovídajícími ustanoveními nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 (základního antidumpingového nařízení (2)), jakož i s čl. 2 odst. 10 písm. b) a čl. 2 odst. 7 písm. a) uvedeného nařízení. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vychází z toho, že výše antidumpingového cla stanovená sporným nařízením je v rozporu s odpovídajícími ustanoveními nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 (základního antidumpingového nařízení (2)), jakož i s čl. 2 odst. 10 písm. b) a čl. 2 odst. 7 písm. a) uvedeného nařízení.

---

(1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1037 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (Úř. věst. 2016, L 176, s. 55).

(2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (Úř. věst. 2016, L 176, s. 21).

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/67 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/67

---

Žaloba podaná dne 12. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (We IntelliGence the World)

(Věc T-84/19)

(2019/C 139/70)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Polsko) (zástupce: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Spojené státy)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně v řízení před Tribunálem

Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie (We IntelliGence the World) — Přihláška č. 15 225 246

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2018, ve věci R 1062/2018-2

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO a společnosti MasterCard International Incorporated náhradu vlastních nákladů řízení a náhradu nákladů žalobkyně včetně nákladů řízení před EUIPO. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO a společnosti MasterCard International Incorporated náhradu vlastních nákladů řízení a náhradu nákladů žalobkyně včetně nákladů řízení před EUIPO.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

| — | porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie; |
| --- | --- |

—

porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

| — | porušení zásady rovného zacházení a zásady řádné správy; |
| --- | --- |

—

porušení zásady rovného zacházení a zásady řádné správy;

| — | porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/68 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/68

---

Žaloba podaná dne 15. února 2019 — Broughton v. Eurojust

(Věc T-87/19)

(2019/C 139/71)

Jednací jazyk: nizozemština

Účastníci řízení

Žalobce: Jon Broughton (Amsterdam, Nizozemsko) (zástupce: D. C. Coppens, advokát)

Žalovaný: Eurojust

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | podle článku 270 SFEU zrušil napadená rozhodnutí Eurojust 62/2018/AD ze dne 20. listopadu 2018, AD 2018-26 a AD 2018-27 ze dne 4. května 2018, jakož i rozhodnutí, kterým je požadováno navrácení, ze dne 4. května 2018; |
| --- | --- |

—

podle článku 270 SFEU zrušil napadená rozhodnutí Eurojust 62/2018/AD ze dne 20. listopadu 2018, AD 2018-26 a AD 2018-27 ze dne 4. května 2018, jakož i rozhodnutí, kterým je požadováno navrácení, ze dne 4. května 2018;

| — | určil, že francouzština musí být považována za jeho druhý jazyk a nizozemština za jeho třetí jazyk; |
| --- | --- |

—

určil, že francouzština musí být považována za jeho druhý jazyk a nizozemština za jeho třetí jazyk;

| — | určil, že navrácení, které je po něm požadováno, je protiprávní, aby ho zrušil a aby nařídil, aby částky, které mu Eurojust zadržel, mu byly vyplaceny; |
| --- | --- |

—

určil, že navrácení, které je po něm požadováno, je protiprávní, aby ho zrušil a aby nařídil, aby částky, které mu Eurojust zadržel, mu byly vyplaceny;

| — | nařídil Eurojust, aby ho opět uvedl do právního postavení, které existovalo před vydáním napadených rozhodnutí; |
| --- | --- |

—

nařídil Eurojust, aby ho opět uvedl do právního postavení, které existovalo před vydáním napadených rozhodnutí;

| — | uložil Eurojust náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Eurojust náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod směřuje proti všem napadeným rozhodnutím






  — | Vyšetřování nebylo provedeno ani objektivně, ani svědomitě. |
| --- | --- | --- |

1.

První žalobní důvod směřuje proti všem napadeným rozhodnutím

—

Vyšetřování nebylo provedeno ani objektivně, ani svědomitě.

| — | Skutkový stav, z něhož rozhodnutí vycházelo, nebyl zjištěn na základě svědomitého a nezávislého přezkumu. |
| --- | --- |

—

Skutkový stav, z něhož rozhodnutí vycházelo, nebyl zjištěn na základě svědomitého a nezávislého přezkumu.

| — | Rozhodnutí chybí skutkový základ. |
| --- | --- |

—

Rozhodnutí chybí skutkový základ.

| — | Zájmy žalobce nebyly, z důvodu porušení zásady „rovnosti zbraní“, dostatečně zohledněny. |
| --- | --- |

—

Zájmy žalobce nebyly, z důvodu porušení zásady „rovnosti zbraní“, dostatečně zohledněny.

| 2. | Druhý žalobní důvod směřuje proti rozhodnutím AD 2018-26 a AD 2018-27: rozhodnutím chybí skutkový základ.






  — | Skutkový stav, z něhož rozhodnutí vychází, nemůže být základem uvedených rozhodnutí. |
| --- | --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod směřuje proti rozhodnutím AD 2018-26 a AD 2018-27: rozhodnutím chybí skutkový základ.

—

Skutkový stav, z něhož rozhodnutí vychází, nemůže být základem uvedených rozhodnutí.

| — | Zjištění skutkového stavu je chybné. |
| --- | --- |

—

Zjištění skutkového stavu je chybné.

| — | Hodnocení důkazů je chybné. |
| --- | --- |

—

Hodnocení důkazů je chybné.

| 3. | Třetí žalobní důvod směřuje proti rozhodnutí, kterým je požadováno navrácení.






  — | Rozhodnutí chybí skutkový základ. |
| --- | --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod směřuje proti rozhodnutí, kterým je požadováno navrácení.

—

Rozhodnutí chybí skutkový základ.

| — | Rozhodnutí je nedostatečně odůvodněno. |
| --- | --- |

—

Rozhodnutí je nedostatečně odůvodněno.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/69 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/69

---

Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (currencymachineassistant)

(Věc T-88/19)

(2019/C 139/72)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Polsko) (zástupci: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Spojené státy)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně v řízení před Tribunálem

Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie currencymachineassistant — Přihláška č. 15 225 071

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2018, ve věci R 1059/2018-2

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO a společnosti MasterCard International Incorporated náhradu vlastních nákladů řízení a náhradu nákladů žalobkyně včetně nákladů řízení před EUIPO. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO a společnosti MasterCard International Incorporated náhradu vlastních nákladů řízení a náhradu nákladů žalobkyně včetně nákladů řízení před EUIPO.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

| — | porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie; |
| --- | --- |

—

porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

| — | porušení zásady rovného zacházení a zásady řádné správy; |
| --- | --- |

—

porušení zásady rovného zacházení a zásady řádné správy;

| — | porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/70 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/70

---

Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (robodealer)

(Věc T-89/19)

(2019/C 139/73)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zelená Hora, Polsko) (zástupci: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Spojené státy)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie (robodealer) — Přihláška č. 15 225 212

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2018, ve věci R 1058/2018-2

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO a společnosti MasterCard International Incorporated, že ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní, včetně nákladů vynaložených v řízení před EUIPO. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO a společnosti MasterCard International Incorporated, že ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní, včetně nákladů vynaložených v řízení před EUIPO.

Dovolávané žalobní důvody

| — | porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie; |
| --- | --- |

—

porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

| — | porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie; |
| --- | --- |

—

porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

| — | porušení zásady rovného zacházení a zásady řádné správy; |
| --- | --- |

—

porušení zásady rovného zacházení a zásady řádné správy;

| — | porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/72 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/72

---

Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (currencyassistant)

(Věc T-90/19)

(2019/C 139/74)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Cinkciarz.pl (Zielona Góra, Polsko) (zástupci: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Spojené státy)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie currencyassistant — Přihláška č. 15224876

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2018, ve věci R 1057/2018-2

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | rozhodl, že EUIPO a společnost MasterCard International Incorporated ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní, včetně nákladů řízení vynaložených v řízení před EUIPO. |
| --- | --- |

—

rozhodl, že EUIPO a společnost MasterCard International Incorporated ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní, včetně nákladů řízení vynaložených v řízení před EUIPO.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

| — | Porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

| — | Porušení zásad rovného zacházení a řádné správy; |
| --- | --- |

—

Porušení zásad rovného zacházení a řádné správy;

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/73 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/73

---

Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (tradingcurrencyassistant)

(Věc T-91/19)

(2019/C 139/75)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Polsko) (zástupci: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Spojené státy)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie (tradingcurrencyassistant) — Přihláška č. 15225238

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2018, ve věci R 1056/2018-2

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | rozhodl, že EUIPO a společnost MasterCard International Incorporated ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní, včetně nákladů řízení vynaložených v řízení před EUIPO. |
| --- | --- |

—

rozhodl, že EUIPO a společnost MasterCard International Incorporated ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní, včetně nákladů řízení vynaložených v řízení před EUIPO.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

| — | Porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

| — | Porušení zásad rovného zacházení a řádné správy; |
| --- | --- |

—

Porušení zásad rovného zacházení a řádné správy;

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/74 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/74

---

Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (CKPL)

(Věc T-92/19)

(2019/C 139/76)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Polsko) (zástupci: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Spojené státy)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie (CKPL) — Přihláška č. 15 368 897

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2018, ve věci R 1060/2018-2

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | rozhodl, že EUIPO a společnost MasterCard International Incorporated ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní, včetně nákladů řízení vynaložených v řízení před EUIPO. |
| --- | --- |

—

rozhodl, že EUIPO a společnost MasterCard International Incorporated ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní, včetně nákladů řízení vynaložených v řízení před EUIPO.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

| — | Porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

| — | Porušení zásad rovného zacházení a řádné správy; |
| --- | --- |

—

Porušení zásad rovného zacházení a řádné správy;

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/75 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/75

---

Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (AI moneypersonalassistant)

(Věc T-93/19)

(2019/C 139/77)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Polsko) (zástupci: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Spojené státy)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie AI moneypersonalassistant — Přihláška č. 15 225 188

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2018, ve věci R 1055/2018-2

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO a společnosti MasterCard International, Inc., že ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní, včetně nákladů řízení vynaložených v řízení před EUIPO. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO a společnosti MasterCard International, Inc., že ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní, včetně nákladů řízení vynaložených v řízení před EUIPO.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení 2017/1001 a kterým se zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430 ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení 2017/1001 a kterým se zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430 ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

| — | Porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

| — | Porušení zásad rovného zacházení a řádné správy; |
| --- | --- |

—

Porušení zásad rovného zacházení a řádné správy;

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/76 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/76

---

Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (moneyassistant)

(Věc T-94/19)

(2019/C 139/78)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Polsko) (zástupci: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Spojené státy)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně v řízení před Tribunálem

Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie moneyassistant — Přihláška č. 15 225 105

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2018, ve věci R 1054/2018-2

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO a společnosti MasterCard International Incorporated náhradu vlastních nákladů řízení a náhradu nákladů žalobkyně včetně nákladů řízení před EUIPO. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO a společnosti MasterCard International Incorporated náhradu vlastních nákladů řízení a náhradu nákladů žalobkyně včetně nákladů řízení před EUIPO.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

| — | porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie; |
| --- | --- |

—

porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

| — | porušení zásady rovného zacházení a zásady řádné správy; |
| --- | --- |

—

porušení zásady rovného zacházení a zásady řádné správy;

| — | porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/77 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/77

---

Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (AI currencypersonalassistant)

(Věc T-95/19)

(2019/C 139/79)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Polsko) (zástupci: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Spojené státy)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně v řízení před Tribunálem

Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie AI currencypersonalassistant — Přihláška č. 15 225 097

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2018, ve věci R 1053/2018-2

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO a společnosti MasterCard International Incorporated náhradu vlastních nákladů řízení a náhradu nákladů žalobkyně včetně nákladů řízení před EUIPO. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO a společnosti MasterCard International Incorporated náhradu vlastních nákladů řízení a náhradu nákladů žalobkyně včetně nákladů řízení před EUIPO.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

| — | porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie; |
| --- | --- |

—

porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

| — | porušení zásady rovného zacházení a zásady řádné správy; |
| --- | --- |

—

porušení zásady rovného zacházení a zásady řádné správy;

| — | porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/78 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/78

---

Žaloba podaná dne 14. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (CNTX Trading)

(Věc T-96/19)

(2019/C 139/80)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Polsko) (zástupci: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Spojené státy)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně v řízení před Tribunálem

Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie CNTX Trading — Přihláška č. 15 368 939

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2018, ve věci R 986/2018-2

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO a společnosti MasterCard International Incorporated náhradu vlastních nákladů řízení a náhradu nákladů žalobkyně včetně nákladů řízení před EUIPO. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO a společnosti MasterCard International Incorporated náhradu vlastních nákladů řízení a náhradu nákladů žalobkyně včetně nákladů řízení před EUIPO.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

| — | porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie; |
| --- | --- |

—

porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

| — | porušení zásady rovného zacházení a zásady řádné správy; |
| --- | --- |

—

porušení zásady rovného zacházení a zásady řádné správy;

| — | porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/79 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/79

---

Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (AIdealer)

(Věc T-97/19)

(2019/C 139/81)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Polsko) (zástupci: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Spojené státy)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně v řízení před Tribunálem

Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie AIdealer — Přihláška č. 15 216 765

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2018, ve věci R 1063/2018-2

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO a společnosti MasterCard International Incorporated náhradu vlastních nákladů řízení a náhradu nákladů žalobkyně včetně nákladů řízení před EUIPO. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO a společnosti MasterCard International Incorporated náhradu vlastních nákladů řízení a náhradu nákladů žalobkyně včetně nákladů řízení před EUIPO.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

| — | porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie; |
| --- | --- |

—

porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

| — | porušení zásady rovného zacházení a zásady řádné správy; |
| --- | --- |

—

porušení zásady rovného zacházení a zásady řádné správy;

| — | porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/81 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/81

---

Žaloba podaná dne 13. února 2019 — Cinkciarz.pl v. EUIPO — MasterCard International (CNTX)

(Věc T-98/19)

(2019/C 139/82)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Polsko) (zástupci: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: MasterCard International, Inc. (New York, New York, Spojené státy)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně v řízení před Tribunálem

Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie CNTX — Přihláška č. 15 368 954

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2018, ve věci R 1064/2018-2

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO a společnosti MasterCard International Incorporated náhradu vlastních nákladů řízení a náhradu nákladů žalobkyně včetně nákladů řízení před EUIPO. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO a společnosti MasterCard International Incorporated náhradu vlastních nákladů řízení a náhradu nákladů žalobkyně včetně nákladů řízení před EUIPO.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 71 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625 ze dne 5. března 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 o ochranné známce Evropské unie a zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/1430, ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

| — | porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie; |
| --- | --- |

—

porušení čl. 94 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ve spojení s čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie;

| — | porušení zásady rovného zacházení a zásady řádné správy; |
| --- | --- |

—

porušení zásady rovného zacházení a zásady řádné správy;

| — | porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/82 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/82

---

Žaloba podaná dne 19. února 2019 — L. Oliva Torras v. EUIPO — Mecánica del Frío (Spřahadla pro vozidla)

(Věc T-100/19)

(2019/C 139/83)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

Účastníci řízení

Žalobkyně: L. Oliva Torras, SA (Manresa, Španělsko) (zástupkyně: E. Sugrañes Coca, advokátka)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem Mecánica del Frío, SL (Cornellá de Llobregat, Španělsko)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Majitelka sporného (průmyslového) vzoru: Další účastnice řízení před odvolacím senátem

Sporný (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor Společenství (Spřahadla pro vozidla) — Zapsaný průmyslový vzor Společenství č. 2217 588-0001

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. listopadu 2018 ve věci R 1397/2017-3

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | stran neplatnosti: potvrdil závěry odvolacího senátu v této otázce a považoval řízení o prohlášení neplatnosti za zahájené z důvodů neplatnosti průmyslového vzoru Společenství v souvislosti s každým z článků 4 až 9 nařízení č. 6/2002, „Požadavky na ochranu“; |
| --- | --- |

—

stran neplatnosti: potvrdil závěry odvolacího senátu v této otázce a považoval řízení o prohlášení neplatnosti za zahájené z důvodů neplatnosti průmyslového vzoru Společenství v souvislosti s každým z článků 4 až 9 nařízení č. 6/2002, „Požadavky na ochranu“;

| — | stran priority, ze které vycházejí tvrzení o nedostatku novosti a individuální povahy: vzhledem k tomu, že srovnání provedené zrušovacím oddělením a odvolacím senátem jen na základě obrázku A (vizualizace z katalogu) je nesprávné, žalobkyně navrhuje provedení srovnání, při kterém se zohlední všechny předložené důkazy a zvláštní okolnosti projednávané věci; |
| --- | --- |

—

stran priority, ze které vycházejí tvrzení o nedostatku novosti a individuální povahy: vzhledem k tomu, že srovnání provedené zrušovacím oddělením a odvolacím senátem jen na základě obrázku A (vizualizace z katalogu) je nesprávné, žalobkyně navrhuje provedení srovnání, při kterém se zohlední všechny předložené důkazy a zvláštní okolnosti projednávané věci;

| — | ve věci samé — stran nedostatku novosti zapsaného průmyslového vzoru Společenství: prohlásil jeho neplatnost, neboť je téměř totožný, a tudíž představuje prakticky totožnou nepovolenou imitaci (průmyslového) vzoru, který na trh uvádí žalobkyně. Sporný zapsaný průmyslový vzor Společenství tudíž nesplňuje požadavek novosti, jímž je podmíněno získání ochrany prostřednictvím zápisu průmyslového vzoru Společenství; |
| --- | --- |

—

ve věci samé — stran nedostatku novosti zapsaného průmyslového vzoru Společenství: prohlásil jeho neplatnost, neboť je téměř totožný, a tudíž představuje prakticky totožnou nepovolenou imitaci (průmyslového) vzoru, který na trh uvádí žalobkyně. Sporný zapsaný průmyslový vzor Společenství tudíž nesplňuje požadavek novosti, jímž je podmíněno získání ochrany prostřednictvím zápisu průmyslového vzoru Společenství;

| — | ve věci samé — stran nedostatku individuální povahy průmyslového vzoru Společenství: prohlásil neplatnost sporného (průmyslového) vzoru Společenství pro nedostatek individuální povahy ve vztahu k (průmyslovým) vzorům dříve zveřejněným společností L. Oliva Torras, S.A., s ohledem na minimální prostor pro tvůrčí svobodu, vymezený technickou funkčností daného dílu, který se montuje do určitého konkrétního motoru vozidla, charakteristiky informovaného uživatele a podobnosti mezi srovnávanými díly; |
| --- | --- |

—

ve věci samé — stran nedostatku individuální povahy průmyslového vzoru Společenství: prohlásil neplatnost sporného (průmyslového) vzoru Společenství pro nedostatek individuální povahy ve vztahu k (průmyslovým) vzorům dříve zveřejněným společností L. Oliva Torras, S.A., s ohledem na minimální prostor pro tvůrčí svobodu, vymezený technickou funkčností daného dílu, který se montuje do určitého konkrétního motoru vozidla, charakteristiky informovaného uživatele a podobnosti mezi srovnávanými díly;

| — | ve věci samé — stran existence výluk z ochrany zapsaného průmyslového vzoru Společenství podle článku 8 nařízení č. 6/2002: prohlásil neplatnost sporného (průmyslového) vzoru Společenství z důvodu, že spadá pod zákaz stanovený v čl. 8 odst. 1 a 2, neboť vzhled (průmyslového) vzoru je podmíněn pouze jeho technickou funkcí, a pod absolutní zákaz podle článku 4 nařízení č. 6/2002, neboť je součástí složeného výrobku; |
| --- | --- |

—

ve věci samé — stran existence výluk z ochrany zapsaného průmyslového vzoru Společenství podle článku 8 nařízení č. 6/2002: prohlásil neplatnost sporného (průmyslového) vzoru Společenství z důvodu, že spadá pod zákaz stanovený v čl. 8 odst. 1 a 2, neboť vzhled (průmyslového) vzoru je podmíněn pouze jeho technickou funkcí, a pod absolutní zákaz podle článku 4 nařízení č. 6/2002, neboť je součástí složeného výrobku;

| — | ve věci samé — stran rozporu zapsaného průmyslového vzoru Společenství s článkem 9 nařízení č. 6/2002: potvrdil rozhodnutí odvolacího senátu v této otázce; |
| --- | --- |

—

ve věci samé — stran rozporu zapsaného průmyslového vzoru Společenství s článkem 9 nařízení č. 6/2002: potvrdil rozhodnutí odvolacího senátu v této otázce;

| — | v souladu s čl. 134 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu, „Obecná pravidla ukládání náhrady nákladů řízení“, rozhodl, že se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. |
| --- | --- |

—

v souladu s čl. 134 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu, „Obecná pravidla ukládání náhrady nákladů řízení“, rozhodl, že se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení článků 5, 6, 8 a 9 nařízení Rady (ES) č. 6/2002. |
| --- | --- |

—

Porušení článků 5, 6, 8 a 9 nařízení Rady (ES) č. 6/2002.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/83 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/83

---

Žaloba podaná dne 19. února 2019 — Garriga Polledo a další v. Parlament

(Věc T-102/19)

(2019/C 139/84)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobci: Salvador Garriga Polledo (Madrid, Španělsko) a 45 dalších žalobců (zástupci: A. Schmitt a A. Waisse, advokáti)

Žalovaný: Evropský parlament

Návrhová žádání

Žalobci navrhují, aby Tribunál:

| — | v případě potřeby, jako organizační procesní opatření nebo jako opatření k dokazování v daném případě uložil Evropskému parlamentu, aby předložil stanoviska právní služby Evropského parlamentu, která byla vydána dne 16. července 2018 a 3. prosince 2018, přičemž nejsou známá přesná data, avšak v každém případě to bylo před přijetím rozhodnutí předsednictva Parlamentu ze dne 10. prosince 2018, kterým se mění prováděcí opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu (Úř. věst. 2018, C 466, s. 8); |
| --- | --- |

—

v případě potřeby, jako organizační procesní opatření nebo jako opatření k dokazování v daném případě uložil Evropskému parlamentu, aby předložil stanoviska právní služby Evropského parlamentu, která byla vydána dne 16. července 2018 a 3. prosince 2018, přičemž nejsou známá přesná data, avšak v každém případě to bylo před přijetím rozhodnutí předsednictva Parlamentu ze dne 10. prosince 2018, kterým se mění prováděcí opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu (Úř. věst. 2018, C 466, s. 8);

| — | zrušil výše uvedené rozhodnutí předsednictva Parlamentu ze dne 10. prosince 2018, kterým se mění prováděcí opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu v rozsahu, v němž mění článek 76 finančního nařízení (body 5 a 6 odůvodnění, čl. 1 odst. 7 a článek 2 v rozsahu, v němž se týkají článku 76 finančního nařízení výše uvedeného rozhodnutí), nebo pokud výše uvedená ustanovení nebudou považována za oddělitelné od zbývající části napadeného aktu, zrušil výše uvedené rozhodnutí jako celek; |
| --- | --- |

—

zrušil výše uvedené rozhodnutí předsednictva Parlamentu ze dne 10. prosince 2018, kterým se mění prováděcí opatření ke statutu poslanců Evropského parlamentu v rozsahu, v němž mění článek 76 finančního nařízení (body 5 a 6 odůvodnění, čl. 1 odst. 7 a článek 2 v rozsahu, v němž se týkají článku 76 finančního nařízení výše uvedeného rozhodnutí), nebo pokud výše uvedená ustanovení nebudou považována za oddělitelné od zbývající části napadeného aktu, zrušil výše uvedené rozhodnutí jako celek;

| — | uložil Parlamentu náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Parlamentu náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobci pět žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z nedostatku pravomoci předsednictva ratione materiae.






  — | při přijímaní napadeného aktu byl porušen statut poslanců Evropského parlamentu přijatý rozhodnutím Evropského parlamentu ze dne 28. září 2005, 2005/684/ES, Euratom, (Úř. věst. 2005, L 262, s. 1) (dále jen „statut“). Napadený akt je mimo jiné v rozporu s ustanoveními článku 27 statutu, který ukládá zachovávat „nabytá práva“ a „budoucí nároky“. |
| --- | --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z nedostatku pravomoci předsednictva ratione materiae.

—

při přijímaní napadeného aktu byl porušen statut poslanců Evropského parlamentu přijatý rozhodnutím Evropského parlamentu ze dne 28. září 2005, 2005/684/ES, Euratom, (Úř. věst. 2005, L 262, s. 1) (dále jen „statut“). Napadený akt je mimo jiné v rozporu s ustanoveními článku 27 statutu, který ukládá zachovávat „nabytá práva“ a „budoucí nároky“.

| — | napadený akt ukládá novou daň zavedením zvláštního poplatku ve výši 5 % nominální částky důchodu, ačkoliv zavedení daně nespadá do pravomoci úřadu podle čl. 223 odst. 1 písm. 2 SFEU. |
| --- | --- |

—

napadený akt ukládá novou daň zavedením zvláštního poplatku ve výši 5 % nominální částky důchodu, ačkoliv zavedení daně nespadá do pravomoci úřadu podle čl. 223 odst. 1 písm. 2 SFEU.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení podstatných náležitostí.






  — | žalobci předsednictvu vytýkají, že při přijetí napadeného aktu nedodrželo platná pravidla uložená článkem 223 SFEU. |
| --- | --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení podstatných náležitostí.

—

žalobci předsednictvu vytýkají, že při přijetí napadeného aktu nedodrželo platná pravidla uložená článkem 223 SFEU.

| — | napadený akt je nedostatečně odůvodněný a porušuje tak povinnost uvést odůvodnění upravenou v čl. 296 druhém pododstavci SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie. |
| --- | --- |

—

napadený akt je nedostatečně odůvodněný a porušuje tak povinnost uvést odůvodnění upravenou v čl. 296 druhém pododstavci SFEU a čl. 41 odst. 2 písm. c) Listiny základních práv Evropské unie.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení nabytých práv a budoucích nároků a zásady legitimního očekávání.






  — | napadený akt porušuje nabytá práva a budoucí nároky vyplývající z obecných právních zásad i ze statutu, který výslovně stanoví, že budou zachována „v plném rozsahu“ (článek 27). |
| --- | --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z porušení nabytých práv a budoucích nároků a zásady legitimního očekávání.

—

napadený akt porušuje nabytá práva a budoucí nároky vyplývající z obecných právních zásad i ze statutu, který výslovně stanoví, že budou zachována „v plném rozsahu“ (článek 27).

| — | napadený akt porušuje zásadu legitimního očekávání. |
| --- | --- |

—

napadený akt porušuje zásadu legitimního očekávání.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality a zásad rovného zacházení a zákazu diskriminace.






  — | porušení práv žalobkyň jsou nepřiměřená cílům sledovaným napadeným aktem. |
| --- | --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality a zásad rovného zacházení a zákazu diskriminace.

—

porušení práv žalobkyň jsou nepřiměřená cílům sledovaným napadeným aktem.

| — | napadený akt je třeba zrušit, neboť porušuje zásady rovného zacházení a zákazu diskriminace. |
| --- | --- |

—

napadený akt je třeba zrušit, neboť porušuje zásady rovného zacházení a zákazu diskriminace.

| 5. | Pátý žalobní důvod vycházející z porušení zásady právní jistoty a neexistence přechodných opatření.






  — | napadený akt porušuje zásadu právní jistoty, jelikož má protiprávně retroaktivní účinky. |
| --- | --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vycházející z porušení zásady právní jistoty a neexistence přechodných opatření.

—

napadený akt porušuje zásadu právní jistoty, jelikož má protiprávně retroaktivní účinky.

| — | napadený akt porušuje zásadu právní jistoty, jelikož nepřijal přechodná opatření. |
| --- | --- |

—

napadený akt porušuje zásadu právní jistoty, jelikož nepřijal přechodná opatření.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/84 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/84

---

Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Mende Omalanga v. Rada

(Věc T-103/19)

(2019/C 139/85)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Lambert Mende Omalanga (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois a A. Guillerme, advokáti)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 11 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 11 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP;

| — | zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 11 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005; |
| --- | --- |

—

zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 11 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005;

| — | určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. a) rozhodnutí 2010/788/SZBP a čl. 2b odst. 1 písm. a) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní; |
| --- | --- |

—

určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. a) rozhodnutí 2010/788/SZBP a čl. 2b odst. 1 písm. a) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní;

| — | uložil Radě náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Radě náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vychází z porušení práva na obhajobu včetně porušení povinnosti uvést odůvodnění, které by mohlo odůvodnit opatření a zaručit účinnou soudní ochranu, jakož i z porušení práva být vyslechnut. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vychází z porušení práva na obhajobu včetně porušení povinnosti uvést odůvodnění, které by mohlo odůvodnit opatření a zaručit účinnou soudní ochranu, jakož i z porušení práva být vyslechnut.

| 2. | Druhý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení, pokud jde o zapojení žalobce do jednání, která bránila konsenzuálnímu a mírovému řešení, které by umožnilo konání voleb v Demokratické republice Kongo. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vychází ze zjevně nesprávného posouzení, pokud jde o zapojení žalobce do jednání, která bránila konsenzuálnímu a mírovému řešení, které by umožnilo konání voleb v Demokratické republice Kongo.

| 3. | Třetí žalobní důvod vychází z porušení práva na soukromý život a zásady proporcionality. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vychází z porušení práva na soukromý život a zásady proporcionality.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vychází z nepoužitelnosti čl. 3 odst. 2 písm. a) rozhodnutí Rady 2010/788/SZBP ze dne 20. prosince 2010 o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo a o zrušení společného postoje 2008/369/SZBP (Úř. věst. 2010, L 336, s. 30) a čl. 2a odst. 1 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 1183/2005 ze dne 18. července 2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2005, L 193, s. 1). Žalobce v tomto ohledu tvrdí, že takové právní kritérium, jaké je definováno v těchto článcích a o které se opírá zařazení jeho jména na dotčené seznamy, odporuje zásadě předvídatelnosti unijních aktů a zásadě proporcionality, jelikož svěřuje Radě svévolnou a diskreční posuzovací pravomoc. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vychází z nepoužitelnosti čl. 3 odst. 2 písm. a) rozhodnutí Rady 2010/788/SZBP ze dne 20. prosince 2010 o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo a o zrušení společného postoje 2008/369/SZBP (Úř. věst. 2010, L 336, s. 30) a čl. 2a odst. 1 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 1183/2005 ze dne 18. července 2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (Úř. věst. 2005, L 193, s. 1). Žalobce v tomto ohledu tvrdí, že takové právní kritérium, jaké je definováno v těchto článcích a o které se opírá zařazení jeho jména na dotčené seznamy, odporuje zásadě předvídatelnosti unijních aktů a zásadě proporcionality, jelikož svěřuje Radě svévolnou a diskreční posuzovací pravomoc.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/85 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/85

---

Žaloba podaná dne 19. února 2019 — Dermavita v. EUIPO — Allergan Holdings France (JUVÉDERM)

(Věc T-104/19)

(2019/C 139/86)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Dermavita Co. Ltd (Bejrút, Libanon) (zástupce: G. Paricheva, advokátka)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice v řízení před odvolacím senátem: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Francie)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Majitel sporné ochranné známky: Další účastnice v řízení před odvolacím senátem

Sporná ochranná známka: Slovní ochranná známka Evropské unie „JUVÉDERM — Ochranná známka Evropské unie č. 5 807 169

Řízení před EUIPO: Řízení o zrušení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu EUIPO ze dne 19. prosince 2018, ve věci R 2630/2017-4

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | rozhodl, že EUIPO a další účastnice v řízení před odvolacím senátem ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní ve všech fázích řízení o zrušení a řízení o odvolání, včetně nákladů tohoto řízení. |
| --- | --- |

—

rozhodl, že EUIPO a další účastnice v řízení před odvolacím senátem ponesou vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní ve všech fázích řízení o zrušení a řízení o odvolání, včetně nákladů tohoto řízení.

Dovolávaný žalobní důvod

| — | Porušení článku 18 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení článku 18 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/86 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/86

---

Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Louis Vuitton Malletier v. EUIPO — Wisniewski (Znázornění šachovnicového vzoru)

(Věc T-105/19)

(2019/C 139/87)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobce: Louis Vuitton Malletier (Paříž, Francie) (zástupci: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, N. Parrotta a F. Rossi, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastník řízení před odvolacím senátem: Norbert Wisniewski (Varšava, Polsko)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobce

Sporná ochranná známka: Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie pro obrazovou ochrannou známku znázorňující šachovnicový vzor — Mezinárodní zápis s vyznačením Evropské unie č. 2 829 851

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 22. listopadu 2018, ve věci R 274/2017-2

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení vynaložených žalobcem v tomto řízení; |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení vynaložených žalobcem v tomto řízení;

| — | uložil Norbertu Wisniewskiemu náhradu nákladů řízení vynaložených žalobcem v tomto řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Norbertu Wisniewskiemu náhradu nákladů řízení vynaložených žalobcem v tomto řízení.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

| — | Porušení čl. 7 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 7 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

| — | Porušení čl. 59 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 59 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

| — | Porušení čl. 59 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 59 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/87 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/87

---

Žaloba podaná dne 20. února 2019 — ACRE v. Parlament

(Věc T-107/19)

(2019/C 139/88)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Aliance konzervativců a reformistů v Evropě (ACRE) (Brusel, Belgie) (zástupci: E. Plasschaert a E. Montens, advokáti)

Žalovaný: Evropský parlament

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 10. prosince 2018 obsažené v dopise ze dne 12. prosince 2018, v němž je uveden odkaz D202862 o konečném příspěvku žalobkyně na rok 2017 v rozsahu, v němž:






  — | překvalifikoval částku týkající se studie nazvané „Survey on attitude on UK minority groups in the EU“, konkrétně 108 985,58 eur jako nezpůsobilé výdaje, které musí být nahrazeny na základě údajného nesouladu s článkem 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2004/2003 ze dne 4. listopadu 2003 o statutu a financování politických stran na evropské úrovni a pravidly pro jejich financování (1) |
| --- | --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 10. prosince 2018 obsažené v dopise ze dne 12. prosince 2018, v němž je uveden odkaz D202862 o konečném příspěvku žalobkyně na rok 2017 v rozsahu, v němž:

—

překvalifikoval částku týkající se studie nazvané „Survey on attitude on UK minority groups in the EU“, konkrétně 108 985,58 eur jako nezpůsobilé výdaje, které musí být nahrazeny na základě údajného nesouladu s článkem 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2004/2003 ze dne 4. listopadu 2003 o statutu a financování politických stran na evropské úrovni a pravidly pro jejich financování (1)

| — | překvalifikoval částku týkající se konference nazvané „UK Trade Partnership Conference“, konkrétně 122 295,10 eur jako nezpůsobilé výdaje, které musí být nahrazeny na základě údajného nesouladu s článkem 7 nařízení č. 2004/2003; |
| --- | --- |

—

překvalifikoval částku týkající se konference nazvané „UK Trade Partnership Conference“, konkrétně 122 295,10 eur jako nezpůsobilé výdaje, které musí být nahrazeny na základě údajného nesouladu s článkem 7 nařízení č. 2004/2003;

| — | překvalifikoval částku týkající se konference nazvané „Conservative International — Miami Conference of 26-27 May 2017“, konkrétně 249 589,17 eur jako nezpůsobilé výdaje, které musí být nahrazeny na základě údajného nesouladu s článkem 8 nařízení č. 2004/2003; |
| --- | --- |

—

překvalifikoval částku týkající se konference nazvané „Conservative International — Miami Conference of 26-27 May 2017“, konkrétně 249 589,17 eur jako nezpůsobilé výdaje, které musí být nahrazeny na základě údajného nesouladu s článkem 8 nařízení č. 2004/2003;

| — | překvalifikoval částku týkající se „Conservative International — Kampala Conference of 13-15 July 2017“, konkrétně 91 546,58 eur jako nezpůsobilé výdaje, které musí být nahrazeny na základě údajného nesouladu s článkem 8 nařízení č. 2004/2003; |
| --- | --- |

—

překvalifikoval částku týkající se „Conservative International — Kampala Conference of 13-15 July 2017“, konkrétně 91 546,58 eur jako nezpůsobilé výdaje, které musí být nahrazeny na základě údajného nesouladu s článkem 8 nařízení č. 2004/2003;

| — | stanovil, že zaplacení členského poplatku ve výši 133 043,80 eur stranou „Prosperita Arménie“ podléhá omezení 12 000 eur na dary; a uložil žalobci vrátit tomuto členovi rozdíl převyšující 12 000 eur tj. 121 043,80 eur |
| --- | --- |

—

stanovil, že zaplacení členského poplatku ve výši 133 043,80 eur stranou „Prosperita Arménie“ podléhá omezení 12 000 eur na dary; a uložil žalobci vrátit tomuto členovi rozdíl převyšující 12 000 eur tj. 121 043,80 eur

| — | zrušil rozhodnutí o příspěvku č. FINS-2019-5 v rozsahu, v němž určuje, že veškerá platba předběžného financování poskytnutá Evropským parlamentem ve výši 4 422 345,48 eur je podmíněna tím, že před 15. lednem 2019 bude zaplacena i) částka 535 609,48 eur Evropskému parlamentu, ii) jakákoli částka neoprávněně přijatá jakoukoli třetí stranou této třetí straně a v důsledku toho zrušilo článek 1.5.1 zvláštních podmínek souvisejících s rozhodnutím o uvedeném příspěvku; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí o příspěvku č. FINS-2019-5 v rozsahu, v němž určuje, že veškerá platba předběžného financování poskytnutá Evropským parlamentem ve výši 4 422 345,48 eur je podmíněna tím, že před 15. lednem 2019 bude zaplacena i) částka 535 609,48 eur Evropskému parlamentu, ii) jakákoli částka neoprávněně přijatá jakoukoli třetí stranou této třetí straně a v důsledku toho zrušilo článek 1.5.1 zvláštních podmínek souvisejících s rozhodnutím o uvedeném příspěvku;

| — | uložil žalovanému náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalovanému náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu první části svých návrhových žádání předkládá žalobkyně třináct žalobních důvodů.

Žalobní důvody týkající se skutečností napadených v rozhodnutí:

| 1. | První žalobní důvod vycházející z porušení zásady řádné správy, článků 7 a 8 rozhodnutí kanceláře Evropského parlamentu ze dne 29. března 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2004/2003 o statutu a financování politických stran na evropské úrovni a pravidly pro jejich financování, článku II.14.1 rozhodnutí o poskytnutí příspěvku na rok 2017, jakož i porušení práv na obhajobu žalobkyně. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z porušení zásady řádné správy, článků 7 a 8 rozhodnutí kanceláře Evropského parlamentu ze dne 29. března 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2004/2003 o statutu a financování politických stran na evropské úrovni a pravidly pro jejich financování, článku II.14.1 rozhodnutí o poskytnutí příspěvku na rok 2017, jakož i porušení práv na obhajobu žalobkyně.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z čl. 9 odst. 3 nařízení č. 2004/2003.
  Žalobní důvody týkající se překvalifikování částky 108 985,58 eur jako nezpůsobilé výdaje, které musí být nahrazeny: |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z čl. 9 odst. 3 nařízení č. 2004/2003.

Žalobní důvody týkající se překvalifikování částky 108 985,58 eur jako nezpůsobilé výdaje, které musí být nahrazeny:

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z porušení článku 7 nařízení č. 2004/2003 a v každém případě ze zjevně nesprávného posouzení. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z porušení článku 7 nařízení č. 2004/2003 a v každém případě ze zjevně nesprávného posouzení.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení obecné unijní zásady právní jistoty. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení obecné unijní zásady právní jistoty.

| 5. | Pátý žalobní důvod vycházející z porušení obecné unijní zásady rovného zacházení.
  Žalobní důvody týkající se překvalifikování částky 122 295,10 eur jako nezpůsobilé výdaje, které musí být nahrazeny: |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vycházející z porušení obecné unijní zásady rovného zacházení.

Žalobní důvody týkající se překvalifikování částky 122 295,10 eur jako nezpůsobilé výdaje, které musí být nahrazeny:

| 6. | Šestý žalobní důvod vycházející z porušení článku 7 nařízení č. 2004/2003 a v každém případě ze zjevně nesprávného posouzení. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vycházející z porušení článku 7 nařízení č. 2004/2003 a v každém případě ze zjevně nesprávného posouzení.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vycházející z porušení obecné unijní zásady rovného zacházení.
  Žalobní důvody týkající se překvalifikování částky 249 589,17 eur a částky 91 546,58 eur jako nezpůsobilé výdaje, které musí být nahrazeny: |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vycházející z porušení obecné unijní zásady rovného zacházení.

Žalobní důvody týkající se překvalifikování částky 249 589,17 eur a částky 91 546,58 eur jako nezpůsobilé výdaje, které musí být nahrazeny:

| 8. | Osmý žalobní důvod vycházející z porušení článku 8 nařízení č. 2004/2003, čl. 10 odst. 4 SEU, článku 204a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, EUROATOM) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, jakož i článků 11 a 12 Listiny základních práv Evropské unie a v každém případě ze zjevně nesprávného posouzení. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod vycházející z porušení článku 8 nařízení č. 2004/2003, čl. 10 odst. 4 SEU, článku 204a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, EUROATOM) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, jakož i článků 11 a 12 Listiny základních práv Evropské unie a v každém případě ze zjevně nesprávného posouzení.

| 9. | Devátý žalobní důvod vycházející z porušení obecné unijní zásady právní jistoty. |
| --- | --- |

9.

Devátý žalobní důvod vycházející z porušení obecné unijní zásady právní jistoty.

| 10. | Desátý žalobní důvod vycházející z porušení obecné unijní zásady rovného zacházení a nediskriminace.
  Žalobní důvody týkající se překvalifikování částky 133 043,80 eur a výzva k zaplacení částky 121 043,80 eur: |
| --- | --- |

10.

Desátý žalobní důvod vycházející z porušení obecné unijní zásady rovného zacházení a nediskriminace.

Žalobní důvody týkající se překvalifikování částky 133 043,80 eur a výzva k zaplacení částky 121 043,80 eur:

| 11. | Jedenáctý žalobní důvod vycházející z porušení článku 7 nařízení č. 2004/2003 a v každém případě ze zjevně nesprávného posouzení. |
| --- | --- |

11.

Jedenáctý žalobní důvod vycházející z porušení článku 7 nařízení č. 2004/2003 a v každém případě ze zjevně nesprávného posouzení.

| 12. | Dvanáctý žalobní důvod vycházející z porušení obecné unijní zásady právní jistoty. |
| --- | --- |

12.

Dvanáctý žalobní důvod vycházející z porušení obecné unijní zásady právní jistoty.

| 13. | Třináctý žalobní důvod vycházející z porušení obecné unijní zásady rovného zacházení a nediskriminace. |
| --- | --- |

13.

Třináctý žalobní důvod vycházející z porušení obecné unijní zásady rovného zacházení a nediskriminace.

Na podporu druhé části svých návrhových žádání žalobkyně uplatňuje dva žalobní důvody:

| 1. | První žalobní důvod vycházející z porušení zásady řádné správy, článku 19 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 1141/2014 ze dne 22. října 2014 o statutu a financování evropských politických stran a evropských politických nadací (2), jakož i práva na obhajobu žalobkyně. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z porušení zásady řádné správy, článku 19 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 1141/2014 ze dne 22. října 2014 o statutu a financování evropských politických stran a evropských politických nadací (2), jakož i práva na obhajobu žalobkyně.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 6 odst. 1 rozhodnutí kanceláře Evropského parlamentu ze dne 28. května 2018, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 1141/2014 o statutu a financování evropských politických stran a evropských politických nadací. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení čl. 6 odst. 1 rozhodnutí kanceláře Evropského parlamentu ze dne 28. května 2018, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 1141/2014 o statutu a financování evropských politických stran a evropských politických nadací.

---

(1)  Úř. věst. 2003, L 297, s. 1.

(2)  Úř. věst. 2014, L 317, s. 1.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/90 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/90

---

Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Kerry Luxembourg v. EUIPO — Döhler (TasteSense By Kerry)

(Věc T-108/19)

(2019/C 139/89)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Kerry Luxembourg Sàrl (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: A. von Mühlendahl a H. Hartwig, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Döhler GmbH (Darmstadt, Německo)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie obsahující slovní prvek TasteSense By Kerry — Přihláška č. 15 820 509

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. listopadu 2018, ve věci R 1179/2018-2

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | zamítl námitky vznesené společností Döhler GmbH proti zápisu ochranné známky TasteSense By Kerry č. 15 820 509; |
| --- | --- |

—

zamítl námitky vznesené společností Döhler GmbH proti zápisu ochranné známky TasteSense By Kerry č. 15 820 509;

| — | uložil EUIPO a společnosti Döhler, vstoupí-li do tohoto řízení v postavení vedlejší účastnice, náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO a společnosti Döhler, vstoupí-li do tohoto řízení v postavení vedlejší účastnice, náhradu nákladů řízení.

Dovolávaný žalobní důvod

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/91 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/91

---

Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Kerry Luxembourg v. EUIPO — Döhler (TasteSense)

(Věc T-109/19)

(2019/C 139/90)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Kerry Luxembourg Sàrl (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: A. von Mühlendahl a H. Hartwig, advokáti)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Döhler GmbH (Darmstadt, Německo)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

Sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Evropské unie obsahující slovní prvek TasteSense — Přihláška č. 15 820 525

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 27. listopadu 2018, ve věci R 1178/2018-2

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | zamítl námitky vznesené společností Döhler GmbH proti zápisu ochranné známky TasteSense By Kerry č. 15 820 529; |
| --- | --- |

—

zamítl námitky vznesené společností Döhler GmbH proti zápisu ochranné známky TasteSense By Kerry č. 15 820 529;

| — | uložil EUIPO a společnosti Döhler, vstoupí-li do tohoto řízení v postavení vedlejší účastnice, náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO a společnosti Döhler, vstoupí-li do tohoto řízení v postavení vedlejší účastnice, náhradu nákladů řízení.

Dovolávaný žalobní důvod

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/92 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/92

---

Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Kazembe Musonda v. Rada

(Věc T-110/19)

(2019/C 139/91)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Jean-Claude Kazembe Musonda (Lubumbashi, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois a A. Guillerme, advokáti)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 10 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 10 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP;

| — | zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 10 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005; |
| --- | --- |

—

zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 10 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005;

| — | určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. b) rozhodnutí 2010/788/SZBP a čl. 2b odst. 1 písm. b) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní; |
| --- | --- |

—

určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. b) rozhodnutí 2010/788/SZBP a čl. 2b odst. 1 písm. b) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní;

| — | uložil Radě náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Radě náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody, které jsou v zásadě totožné nebo podobné žalobním důvodům uplatněným v rámci věci T-103/19, Mende Omalanga v. Rada.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/92 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/92

---

Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Boshab v. Rada

(Věc T-111/19)

(2019/C 139/92)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Évariste Boshab (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois, a A. Guillerme, advokáti)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 8 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 8 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP;

| — | zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 8 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005; |
| --- | --- |

—

zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 8 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005;

| — | určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. b) rozhodnutí 2010/788/SZBP a čl. 2b odst. 1 písm. b) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní; |
| --- | --- |

—

určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. b) rozhodnutí 2010/788/SZBP a čl. 2b odst. 1 písm. b) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní;

| — | uložil Radě náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Radě náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody, které jsou v zásadě totožné nebo podobné žalobním důvodům uplatněným v rámci věci T-103/19, Mende Omalanga v. Rada.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/93 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/93

---

Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Kibelisa Ngambasai v. Rada

(Věc T-112/19)

(2019/C 139/93)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Roger Kibelisa Ngambasai (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois, a A. Guillerme, advokáti)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 6 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 6 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP;

| — | zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 13 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005; |
| --- | --- |

—

zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 13 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005;

| — | určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. b) rozhodnutí 2010/788/SZBP a čl. 2b odst. 1 písm. b) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní; |
| --- | --- |

—

určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. b) rozhodnutí 2010/788/SZBP a čl. 2b odst. 1 písm. b) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní;

| — | uložil Radě náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Radě náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody, které jsou v zásadě totožné nebo podobné žalobním důvodům uplatněným v rámci věci T-103/19, Mende Omalanga v. Rada.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/94 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/94

---

Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Kampete v. Rada

(Věc T-113/19)

(2019/C 139/94)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Ilunga Kampete (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois a A. Guillerme, advokáti)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 1 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 1 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP;

| — | zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 1 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005; |
| --- | --- |

—

zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 1 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005;

| — | určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. b) rozhodnutí 2010/788/SZBP a čl. 2b odst. 1 písm. b) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní; |
| --- | --- |

—

určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. b) rozhodnutí 2010/788/SZBP a čl. 2b odst. 1 písm. b) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní;

| — | uložil Radě náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Radě náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody, které jsou v zásadě totožné nebo podobné žalobním důvodům uplatněným v rámci věci T-103/19, Mende Omalanga v. Rada.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/95 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/95

---

Žaloba podaná dne 19. února 2019 — Bacardi v. EUIPO — La Fée (ANGEL’S ENVY)

(Věc T-115/19)

(2019/C 139/95)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Bacardi Co. Ltd (Vaduz, Lichtenštejnsko) (zástupkyně: A. Parassina, advokátka)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: La Fée LLP (Hertfordahire, Spojené království)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatelka sporné ochranné známky: Žalobkyně

Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie ANGEL’S ENVY — Přihláška č. 13 896 551

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 7. prosince 2018, ve věci R 338/2018-2

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | zamítl námitky proti zápisu slovně-obrazové ochranné známky č. 13 896 551 pro výrobky zařazené do třídy 33; |
| --- | --- |

—

zamítl námitky proti zápisu slovně-obrazové ochranné známky č. 13 896 551 pro výrobky zařazené do třídy 33;

| — | předal EUIPO rozsudek Tribunálu Evropské unie; |
| --- | --- |

—

předal EUIPO rozsudek Tribunálu Evropské unie;

| — | uložil společnosti La Fée LLP náhradu všech nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil společnosti La Fée LLP náhradu všech nákladů řízení.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení článku 95 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Porušení článku 95 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

| — | Porušení čl. 27 odst. 2 až 4 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 27 odst. 2 až 4 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625;

| — | Porušení článku 11 Listiny základních práv Evropské unie; |
| --- | --- |

—

Porušení článku 11 Listiny základních práv Evropské unie;

| — | Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/96 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/96

---

Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Kande Mupompa v. Rada

(Věc T-116/19)

(2019/C 139/96)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Alex Kande Mupompa (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois, a A. Guillerme, advokáti)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 9 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 9 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP;

| — | zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 9 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005; |
| --- | --- |

—

zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 9 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005;

| — | určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. a) rozhodnutí 2010/788/SZBP a čl. 2b odst. 1 písm. a) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní; |
| --- | --- |

—

určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. a) rozhodnutí 2010/788/SZBP a čl. 2b odst. 1 písm. a) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní;

| — | uložil Radě náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Radě náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody, které jsou v zásadě totožné nebo podobné žalobním důvodům uplatněným v rámci věci T-103/19, Mende Omalanga v. Rada.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/96 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/96

---

Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Kahimbi Kasagwe v. Rada

(Věc T-117/19)

(2019/C 139/97)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Delphin Kahimbi Kasagwe (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois, a A. Guillerme, advokáti)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 7 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 7 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP;

| — | zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 7 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005; |
| --- | --- |

—

zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 7 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005;

| — | určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. a) rozhodnutí 2010/788/SZBP a čl. 2b odst. 1 písm. a) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní; |
| --- | --- |

—

určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. a) rozhodnutí 2010/788/SZBP a čl. 2b odst. 1 písm. a) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní;

| — | uložil Radě náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Radě náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody, které jsou v zásadě totožné nebo podobné žalobním důvodům uplatněným v rámci věci T-103/19, Mende Omalanga v. Rada.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/97 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/97

---

Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Amisi Kumba v. Rada

(Věc T-118/19)

(2019/C 139/98)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Gabriel Amisi Kumba (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois, a A. Guillerme, advokáti)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 2 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 2 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP;

| — | zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 2 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005; |
| --- | --- |

—

zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 2 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005;

| — | určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. a) rozhodnutí 2010/788/SZBP a čl. 2b odst. 1 písm. a) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní; |
| --- | --- |

—

určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. a) rozhodnutí 2010/788/SZBP a čl. 2b odst. 1 písm. a) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní;

| — | uložil Radě náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Radě náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody, které jsou v zásadě totožné nebo podobné žalobním důvodům uplatněným v rámci věci T-103/19, Mende Omalanga v. Rada.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/98 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/98

---

Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Mutondo v. Rada

(Věc T-119/19)

(2019/C 139/99)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Kalev Mutondo (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois a A. Guillerme, advokáti)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 14 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 14 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP;

| — | zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 14 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005; |
| --- | --- |

—

zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 14 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005;

| — | určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. a) a b) rozhodnutí 2010/788/SZBP a čl. 2b odst. 1 písm. a) a b) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní; |
| --- | --- |

—

určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. a) a b) rozhodnutí 2010/788/SZBP a čl. 2b odst. 1 písm. a) a b) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní;

| — | uložil Radě náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Radě náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody, které jsou v zásadě totožné nebo podobné žalobním důvodům uplatněným v rámci věci T-103/19, Mende Omalanga v. Rada.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/99 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/99

---

Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Numbi v. Rada

(Věc T-120/19)

(2019/C 139/100)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: John Numbi (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois, a A. Guillerme, advokáti)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 5 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 5 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP;

| — | zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 5 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005; |
| --- | --- |

—

zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 5 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005;

| — | určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. a) rozhodnutí 2010/788/SZBP a čl. 2b odst. 1 písm. a) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní; |
| --- | --- |

—

určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. a) rozhodnutí 2010/788/SZBP a čl. 2b odst. 1 písm. a) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní;

| — | uložil Radě náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Radě náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody, které jsou v zásadě totožné nebo podobné žalobním důvodům uplatněným v rámci věci T-103/19, Mende Omalanga v. Rada.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/99 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/99

---

Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Ruhorimbere v. Rada

(Věc T-121/19)

(2019/C 139/101)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Éric Ruhorimbere (Mbuji-Mayi, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois a A. Guillerme, advokáti)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 12 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 12 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP;

| — | zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 12 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005; |
| --- | --- |

—

zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 12 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005;

| — | určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. b) rozhodnutí 2010/788/SZBP a čl. 2b odst. 1 písm. b) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní; |
| --- | --- |

—

určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. b) rozhodnutí 2010/788/SZBP a čl. 2b odst. 1 písm. b) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní;

| — | uložil Radě náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Radě náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody, které jsou v zásadě totožné nebo podobné žalobním důvodům uplatněným v rámci věci T-103/19, Mende Omalanga v. Rada.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/100 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/100

---

Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Ramazani Shadary v. Rada

(Věc T-122/19)

(2019/C 139/102)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Emmanuel Ramazani Shadary (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois, a A. Guillerme, advokáti)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 13 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 13 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP;

| — | zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 13 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005; |
| --- | --- |

—

zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodu 13 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005;

| — | určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. b) rozhodnutí 2010/788/SZBP, a čl. 2b odst. 1 písm. b) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní; |
| --- | --- |

—

určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. b) rozhodnutí 2010/788/SZBP, a čl. 2b odst. 1 písm. b) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní;

| — | uložil Radě náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Radě náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody, které jsou v zásadě totožné nebo podobné žalobním důvodům uplatněným v rámci věci T-103/19, Mende Omalanga v. Rada.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/101 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/101

---

Žaloba podaná dne 20. února 2019 — Kanyama v. Rada

(Věc T-123/19)

(2019/C 139/103)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Célestin Kanyama (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois, a A. Guillerme, advokáti)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodě 4 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodě 4 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP;

| — | zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodě 4 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005; |
| --- | --- |

—

zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodě 4 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005;

| — | určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. b) rozhodnutí 2010/788/SZBP, a čl. 2b odst. 1 písm. b) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní; |
| --- | --- |

—

určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. b) rozhodnutí 2010/788/SZBP, a čl. 2b odst. 1 písm. b) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní;

| — | uložil Radě náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Radě náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody, které jsou v zásadě totožné nebo podobné žalobním důvodům uplatněným v rámci věci T-103/19, Mende Omalanga v. Rada.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/102 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/102

---

Žaloba podaná dne 20. února — Ilunga Luyoyo v. Rada

(Věc T-124/19)

(2019/C 139/104)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Ferdinand Ilunga Luyoyo (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (zástupci: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois, a A. Guillerme, advokáti)

Žalovaná: Rada Evropské unie

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodě 3 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí Rady (SZBP) 2018/1940 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodě 3 přílohy II rozhodnutí 2010/788/SZBP;

| — | zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodě 3 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005; |
| --- | --- |

—

zrušil prováděcí nařízení Rady (EU) 2018/1931 ze dne 10. prosince 2018 v rozsahu, v němž je žalobce ponechán v bodě 3 přílohy Ia nařízení (ES) č. 1183/2005;

| — | určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. a) rozhodnutí 2010/788/SZBP a čl. 2b odst. 1 písm. a) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní; |
| --- | --- |

—

určil, že ustanovení čl. 3 odst. 2 písm. a) rozhodnutí 2010/788/SZBP a čl. 2b odst. 1 písm. a) nařízení (ES) 1183/2005/ES jsou protiprávní;

| — | uložil Radě náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Radě náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobce čtyři žalobní důvody, které jsou v zásadě totožné nebo podobné žalobním důvodům uplatněným v rámci věci T-103/19, Mende Omalanga v. Rada.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/102 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/102

---

Žaloba podaná dne 21. února 2019 — Dyson a další v. Komise

(Věc T-127/19)

(2019/C 139/105)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobci: Dyson Ltd (Malmesbury, Spojené království) a 14 dalších žalobců (zástupci: E. Batchelor, T. Selwyn Sharpe a M. Healy, Solicitors)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobci navrhují, aby Tribunál:

| — | prohlásil, že žalovaná je odpovědná za újmu, kterou údajně utrpěly žalobkyně v důsledku přijetí nařízení Komise v přenesené působnosti (EU) č. 665/2013 ze dne 3. května 2013 (1) ve výši:






  — | 176 100 000 eur včetně vyrovnávacích úroků za hypotetickou srovnávací situaci spočívající v chybějícím označení ode dne vstupu nařízení v přenesené působnosti č. 665/2013 v platnost do 19. ledna 2019, kdy bylo nařízení v přenesené působnosti o energetických štítcích zrušeno; nebo |
| --- | --- | --- |

—

prohlásil, že žalovaná je odpovědná za újmu, kterou údajně utrpěly žalobkyně v důsledku přijetí nařízení Komise v přenesené působnosti (EU) č. 665/2013 ze dne 3. května 2013 (1) ve výši:

—

176 100 000 eur včetně vyrovnávacích úroků za hypotetickou srovnávací situaci spočívající v chybějícím označení ode dne vstupu nařízení v přenesené působnosti č. 665/2013 v platnost do 19. ledna 2019, kdy bylo nařízení v přenesené působnosti o energetických štítcích zrušeno; nebo

| — | 127 100 000 eur, včetně vyrovnávacích úroků za hypotetickou srovnávací situaci plné schránky vysavače ode dne vstupu nařízení v přenesené působnosti č. 665/2013 v platnost do 19. ledna 2019, kdy bylo nařízení v přenesené působnosti o energetických štítcích zrušeno; a |
| --- | --- |

—

127 100 000 eur, včetně vyrovnávacích úroků za hypotetickou srovnávací situaci plné schránky vysavače ode dne vstupu nařízení v přenesené působnosti č. 665/2013 v platnost do 19. ledna 2019, kdy bylo nařízení v přenesené působnosti o energetických štítcích zrušeno; a

| — | uložil žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládají žalobkyně pět žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že žalovaná porušila čl. 10 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU ze dne 19. května 2010 (2) a že překročila svou pravomoc vyplývající z článku 290 SFEU tím, že přijala zkušební metodu prázdné schránky vysavače v nařízení v přenesené působnosti č. 665/2013.
  Žalovaná porušila základní prvek čl. 10 odst. 1 směrnice 2010/30 a překročila svou pravomoc v rozporu s článkem 290 SFEU. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že žalovaná porušila čl. 10 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU ze dne 19. května 2010 (2) a že překročila svou pravomoc vyplývající z článku 290 SFEU tím, že přijala zkušební metodu prázdné schránky vysavače v nařízení v přenesené působnosti č. 665/2013.

Žalovaná porušila základní prvek čl. 10 odst. 1 směrnice 2010/30 a překročila svou pravomoc v rozporu s článkem 290 SFEU.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že žalovaná porušila základní zásadu rovného zacházení tím, že přijala nařízení v přenesené působnosti č. 665/2013, které diskriminuje bez objektivního důvodu mezi tradičními vysavači se sáčky a vysavači bez sáčků využívajícími „cyklonovou“ technologii, jako jsou vysavače žalobkyní. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že žalovaná porušila základní zásadu rovného zacházení tím, že přijala nařízení v přenesené působnosti č. 665/2013, které diskriminuje bez objektivního důvodu mezi tradičními vysavači se sáčky a vysavači bez sáčků využívajícími „cyklonovou“ technologii, jako jsou vysavače žalobkyní.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že žalovaná porušila základní zásadu řádné správy nebo svou povinnost náležité péče tím, že přijala zkušební metodu týkající se prázdné schránky vysavače, která i) porušuje základní prvek směrnice 2010/30; ii) diskriminuje jednotlivé základní technologie; a iii) nehodnotí s náležitou péčí a nestranností zkušební metody týkající se plné schránky vysavače, které byly k dispozici v daném okamžiku. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že žalovaná porušila základní zásadu řádné správy nebo svou povinnost náležité péče tím, že přijala zkušební metodu týkající se prázdné schránky vysavače, která i) porušuje základní prvek směrnice 2010/30; ii) diskriminuje jednotlivé základní technologie; a iii) nehodnotí s náležitou péčí a nestranností zkušební metody týkající se plné schránky vysavače, které byly k dispozici v daném okamžiku.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že žalovaná porušila základní právo žalobkyň na svobodný výkon obchodní činnosti.
  Žalovaná přijala nařízení, které zvýhodňuje tradiční vysavače se sáčkem, jejichž výkon se snižuje při naplnění schránky prachem, v neprospěch vysavačů, které využívají „cyklonovou“ technologii, jako jsou vysavače žalobkyň, jejichž výkon je zachován po celou dobu užívání. To omezuje možnost žalobkyň vykonávat svou činnost a nacházet se ve spravedlivé hospodářské soutěži s konkurenty, jejichž přístroje mají po naplnění schránky vysavače prachem nižší výkon, což je „maskováno“ štítkem žalované, který je udělen za zkoušky s prázdnou schránkou vysavače. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že žalovaná porušila základní právo žalobkyň na svobodný výkon obchodní činnosti.

Žalovaná přijala nařízení, které zvýhodňuje tradiční vysavače se sáčkem, jejichž výkon se snižuje při naplnění schránky prachem, v neprospěch vysavačů, které využívají „cyklonovou“ technologii, jako jsou vysavače žalobkyň, jejichž výkon je zachován po celou dobu užívání. To omezuje možnost žalobkyň vykonávat svou činnost a nacházet se ve spravedlivé hospodářské soutěži s konkurenty, jejichž přístroje mají po naplnění schránky vysavače prachem nižší výkon, což je „maskováno“ štítkem žalované, který je udělen za zkoušky s prázdnou schránkou vysavače.

| 5. | Pátý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že tato zásadní porušení unijního práva vedla ke vzniku významné hmotné a nehmotně újmy žalobkyň, za kterou by měla být žalované uložena povinnost nahradit žalobkyním újmu. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vycházející ze skutečnosti, že tato zásadní porušení unijního práva vedla ke vzniku významné hmotné a nehmotně újmy žalobkyň, za kterou by měla být žalované uložena povinnost nahradit žalobkyním újmu.

---

(1)  Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 665/2013 ze dne 3. května 2013, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU, pokud jde o uvádění spotřeby energie na energetických štítcích vysavačů (Úř. věst. L 192 ze dne 13.7.2013, s. 1).

(2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU ze dne 19. května 2010 o uvádění spotřeby energie a jiných zdrojů na energetických štítcích výrobků spojených se spotřebou energie a v normalizovaných informacích o výrobku (Úř. věst. L 153 ze dne 18.6.2010, s. 1).

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/104 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/104

---

Žaloba podaná dne 26. února 2019 — Spadafora v. Komise

(Věc T-130/19)

(2019/C 139/106)

Jednací jazyk: italština

Účastníci řízení

Žalobce: Sergio Spadafora (Brusel, Belgie) (zástupce: G. Belotti, advokát)

Žalovaná: Evropská komise

Návrhová žádání

Žalobce navrhuje, aby Tribunál:

| — | zrušil rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2018, kterým generální ředitel OLAF zamítl stížnost žalobce podanou dne 24. června 2018; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2018, kterým generální ředitel OLAF zamítl stížnost žalobce podanou dne 24. června 2018;

| — | zrušil rozhodnutí přijaté generálním ředitelem OLAF jednajícím jako orgán oprávněný ke jmenování, pokud jde o jmenování vedoucího oddělení OLAF.C4 („Právní poradenství“) ode dne 1. června 2018; |
| --- | --- |

—

zrušil rozhodnutí přijaté generálním ředitelem OLAF jednajícím jako orgán oprávněný ke jmenování, pokud jde o jmenování vedoucího oddělení OLAF.C4 („Právní poradenství“) ode dne 1. června 2018;

| — | uložil Komisi, aby nahradila majetkovou a nemajetkovou újmu vzniklou žalobci; |
| --- | --- |

—

uložil Komisi, aby nahradila majetkovou a nemajetkovou újmu vzniklou žalobci;

| — | uložil Komisi náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Předmětem projednávané žaloby je především rozhodnutí o jmenování ode dne 1. června 2018 vedoucího oddělení „Právní poradenství“ ředitelství „Podpora vyšetřování“ OLAF a rozhodnutí o zamítnutí stížnosti, kterou proti tomuto rozhodnutí o jmenování podal žalobce na základě čl. 90 odst. 2 služebního řádu.

Na podporu žaloby předkládá žalobce tři žalobní důvody.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z čl. 8 odst. 1 a 2 rozhodnutí Komise C (2016) 3288 finale.






  — | Žalobce v tomto ohledu tvrdí, že orgán oprávněný ke jmenování v rozporu s čl. 8 odst. 1 výše uvedeného rozhodnutí Komise nezohlednil pro účely výběru vedoucího oddělení hodnocení uvedená ve zprávách nezávislé poradenské společnosti. |
| --- | --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z čl. 8 odst. 1 a 2 rozhodnutí Komise C (2016) 3288 finale.

—

Žalobce v tomto ohledu tvrdí, že orgán oprávněný ke jmenování v rozporu s čl. 8 odst. 1 výše uvedeného rozhodnutí Komise nezohlednil pro účely výběru vedoucího oddělení hodnocení uvedená ve zprávách nezávislé poradenské společnosti.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z porušení povinnost nestrannosti.






  — | Žalobce v tomto ohledu tvrdí, že v projednávaném případě nebyl dodržen článek 41 Listiny základních práv Evropské unie, neboť dotčené rozhodnutí o jmenování vedoucího oddělení bylo cílem sledovaným na základě předchozího protiprávního záměru žalované místo toho, aby bylo legitimním výsledkem spravedlivého výběrového řízení. Předchozí protiprávní záměr žalované je tvořen dvěma základními prvky: i) upřednostňování konkurentky žalobce; ii) porušení rozsudku ze dne 5. prosince 2017, (T-250/16 P, nezveřejněný, EU:T:2017:866) vydaného kasačním senátem Tribunálu. |
| --- | --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z porušení povinnost nestrannosti.

—

Žalobce v tomto ohledu tvrdí, že v projednávaném případě nebyl dodržen článek 41 Listiny základních práv Evropské unie, neboť dotčené rozhodnutí o jmenování vedoucího oddělení bylo cílem sledovaným na základě předchozího protiprávního záměru žalované místo toho, aby bylo legitimním výsledkem spravedlivého výběrového řízení. Předchozí protiprávní záměr žalované je tvořen dvěma základními prvky: i) upřednostňování konkurentky žalobce; ii) porušení rozsudku ze dne 5. prosince 2017, (T-250/16 P, nezveřejněný, EU:T:2017:866) vydaného kasačním senátem Tribunálu.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z čl. 8 odst. 2 písm. a) rozhodnutí Komise C(2016) 3288 finale, který stanoví „avant de procéder à une nomination, le directeur général concerné consulte le Commissaire de tutelle“, jelikož orgán oprávněný ke jmenování nedodržel tento konzultační postup a naopak s jednou nebo několika osobami se dohodl na uchazeči, kterého je třeba jmenovat jako vedoucího oddělení. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z čl. 8 odst. 2 písm. a) rozhodnutí Komise C(2016) 3288 finale, který stanoví „avant de procéder à une nomination, le directeur général concerné consulte le Commissaire de tutelle“, jelikož orgán oprávněný ke jmenování nedodržel tento konzultační postup a naopak s jednou nebo několika osobami se dohodl na uchazeči, kterého je třeba jmenovat jako vedoucího oddělení.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/105 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/105

---

Žaloba podaná dne 28. února 2019 — Off-White v. EUIPO (OFF-WHITE)

(Věc T-133/19)

(2019/C 139/107)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Off-White LLC (Springfield, Illinois, Spojené státy) (zástupce: M. Decker, advokátka)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Sporná ochranná známka: Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie OFF-WHITE — Přihláška č. 17 360 009

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 14. prosince 2018, ve věci R 580/2018-2

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | v každém případě uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, včetně nákladů, které společnost OFF-WHITE LLC vynaložila v rámci řízení před Tribunálem a před odvolacím senátem EUIPO. |
| --- | --- |

—

v každém případě uložil EUIPO náhradu nákladů řízení, včetně nákladů, které společnost OFF-WHITE LLC vynaložila v rámci řízení před Tribunálem a před odvolacím senátem EUIPO.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Napadené rozhodnutí nezohlednilo předchozí praxi a je v rozporu se zásadami řádné správy, právní jistoty a rovného zacházení. |
| --- | --- |

—

Napadené rozhodnutí nezohlednilo předchozí praxi a je v rozporu se zásadami řádné správy, právní jistoty a rovného zacházení.

| — | Porušení čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 41 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie.

| — | Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/106 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/106

---

Žaloba podaná dne 4. března 2019 — Pilatus Bank v. ECB

(Věc T-139/19)

(2019/C 139/108)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Pilatus Bank plc (Ta’Xbiex, Malta) (zástupci: O. Behrends, M. Kirchner a L. Feddern, advokáti)

Žalovaná: Evropská centrální banka

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | rozhodl, že napadené rozhodnutí je neplatné podle článku 264 SFEU, přičemž ECB tímto rozhodnutím odmítla převzít přímý dohled nad žalobkyní podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu (SSMR). (1) |
| --- | --- |

—

rozhodl, že napadené rozhodnutí je neplatné podle článku 264 SFEU, přičemž ECB tímto rozhodnutím odmítla převzít přímý dohled nad žalobkyní podle čl. 6 odst. 5 písm. b) nařízení o jednotném mechanismu dohledu (SSMR). (1)

| — | uložil ECB náhradu nákladů řízení podle článku 134 a 135 jednacího řádu Tribunálu. |
| --- | --- |

—

uložil ECB náhradu nákladů řízení podle článku 134 a 135 jednacího řádu Tribunálu.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Na podporu žaloby předkládá žalobkyně devět žalobních důvodů.

| 1. | První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že ECB vycházela z nesprávného předpokladu, že již nemá pravomoc dohledu nad žalobkyní v návaznosti na skutečnost, že žalobkyni byla licence odebrána. |
| --- | --- |

1.

První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že ECB vycházela z nesprávného předpokladu, že již nemá pravomoc dohledu nad žalobkyní v návaznosti na skutečnost, že žalobkyni byla licence odebrána.

| 2. | Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení ECB má povinnost převzít obezřetnostní dohled, neboť musí zajistit nejvyšší úroveň dohledu. |
| --- | --- |

2.

Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení ECB má povinnost převzít obezřetnostní dohled, neboť musí zajistit nejvyšší úroveň dohledu.

| 3. | Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že došlo k porušení práva na účinnou ochranu a zásady rovných zbraní. |
| --- | --- |

3.

Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že došlo k porušení práva na účinnou ochranu a zásady rovných zbraní.

| 4. | Čtvrtý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že došlo k porušení zásady legitimního očekávání a právní jistoty. |
| --- | --- |

4.

Čtvrtý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že došlo k porušení zásady legitimního očekávání a právní jistoty.

| 5. | Pátý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že došlo k porušení zásady proporcionality. |
| --- | --- |

5.

Pátý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že došlo k porušení zásady proporcionality.

| 6. | Šestý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že došlo k zneužití pravomoci. |
| --- | --- |

6.

Šestý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že došlo k zneužití pravomoci.

| 7. | Sedmý žalobní důvod vycházející z nedostatečného odůvodnění. |
| --- | --- |

7.

Sedmý žalobní důvod vycházející z nedostatečného odůvodnění.

| 8. | Osmý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že bylo porušeno právo být slyšen. |
| --- | --- |

8.

Osmý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že bylo porušeno právo být slyšen.

| 9. | Devátý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že byla porušena zásada nemo auditor. |
| --- | --- |

9.

Devátý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že byla porušena zásada nemo auditor.

---

(1)  Nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (Úř. věst. 2013, L 287, s. 63).

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/107 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/107

---

Žaloba podaná dne 7. března 2019 — Kludi v. EUIPO — Adlon Brand (ADLON)

(Věc T-144/19)

(2019/C 139/109)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Kludi GmbH & Co. KG (Menden, Německo) (zástupce: A. Zafar, advokát)

Žalovaný: Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Adlon Brand GmbH & Co. KG (Düren, Německo)

Údaje týkající se řízení před EUIPO

Přihlašovatel sporné ochranné známky: Žalobkyně

Sporná ochranná známka: Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie „ADLON“ — Přihláška č. 11 115 961

Řízení před EUIPO: Námitkové řízení

Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 26. listopadu 2018, ve věci R 1500/2018-2

Návrhová žádání

Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:

| — | napadené rozhodnutí zrušil; |
| --- | --- |

—

napadené rozhodnutí zrušil;

| — | uložil EUIPO náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.

Dovolávané žalobní důvody

| — | Porušení čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 8 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001;

| — | Porušení článku 7 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625; |
| --- | --- |

—

Porušení článku 7 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625;

| — | Porušení čl. 27 odst. 4 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625; |
| --- | --- |

—

Porušení čl. 27 odst. 4 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/625;

| — | Porušení dispoziční zásady. |
| --- | --- |

—

Porušení dispoziční zásady.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/108 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/108

---

Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — Seigneur v. ECB

(Věc T-674/16) (1)

(2019/C 139/110)

Jednací jazyk: francouzština

Předseda osmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

---

(1)  Úř. věst. C 419, 14.11.2016.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/108 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/108

---

Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — Bowles v. ECB

(Věc T-677/16) (1)

(2019/C 139/111)

Jednací jazyk: francouzština

Předseda osmého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

---

(1)  Úř. věst. C 419, 14.11.2016.

---

| 15.4.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 139/109 |
| --- | --- | --- | --- |

15.4.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 139/109

---

Usnesení Tribunálu ze dne 27. února 2019 — Government of Gibraltar v. Komise

(Věc T-783/16) (1)

(2019/C 139/112)

Jednací jazyk: angličtina

Předseda sedmého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

---

(1)  Úř. věst. C 22, 23.1.2017.

---