# Europeiska unionens C 148/2019

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 148 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 62 årgången29 april 2019 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 148

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

62 årgången29 april 2019

---

| Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- |
| | IV   Upplysningar |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Europeiska unionens domstol |
| 2019/C 148/01 | Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning | 1 |

Innehållsförteckning

Sida

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska unionens domstol

2019/C 148/01

Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning

Europeiska unionens officiella tidning

1

---

| | V   Yttranden |
| --- | --- |
| | DOMSTOLSFÖRFARANDEN |
| | CDJ |
| 2019/C 148/02 | Mål C-420/16 P: Domstolens dom (första avdelningen) av den 7 mars 2019 — Balázs-Árpád Izsák, Attila Dabis mot Europeiska kommissionen, Ungern, Republiken Grekland, Rumänien, Republiken Slovakien (Överklagande — Institutionell rätt — Medborgarinitiativ — Förordning (EU) nr 211/2011 — Registrering av ett föreslaget medborgarinitiativ — Artikel 4.2 b — Villkoret att det föreslagna medborgarinitiativet inte uppenbart faller utanför Europeiska kommissionens befogenhet att lägga fram ett förslag till unionsrättsakt för att genomföra fördragen — Bevisbörda — Ekonomisk, social och territoriell sammanhållning — Artikel 174 FEUF — Medborgarinitiativet Sammanhållningspolitik för jämlikhet mellan regionerna och bevarande av de regionala kulturerna — Begäran om registrering — Vägran av kommissionen) | 2 |
| 2019/C 148/03 | Mål C-349/17: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 5 mars 2019 (begäran om förhandsavgörande från Tallinna Ringkonnakohus — Estland) — Eesti Pagar AS mot Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium (Begäran om förhandsavgörande — Statligt stöd — Förordning (EG) nr 800/2008 (allmän gruppundantagsförordning) — Artikel 8.2 — Stöd som har stimulanseffekt — Begreppet ’arbetet med projektet inleds’ — De nationella myndigheternas befogenheter — Olagligt stöd — Europeiska kommissionen eller en nationell domstol har inte meddelat något beslut — De nationella myndigheternas skyldighet att på eget initiativ återkräva ett olagligt stöd — Rättslig grund — Artikel 108.3 FEUF — Den allmänna unionsrättsliga principen om skydd för berättigade förväntningar — Den behöriga nationella myndighetens beslut att bevilja ett stöd enligt förordning nr 800/2008 — Kännedom om de omständigheter som medför att stödansökan inte kan beviljas — Uppkomst av berättigade förväntningar — Föreligger inte — Preskription — Stöd som medfinansieras av en strukturfond — Tillämplig lagstiftning — Förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 — Nationell lagstiftning — Ränta — Skyldighet att kräva ränta — Rättslig grund — Artikel 108.3 FEUF — Tillämplig lagstiftning — Nationell lagstiftning — Effektivitetsprincipen) | 3 |
| 2019/C 148/04 | Mål C-643/17: Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 7 mars 2019 (begäran om förhandsavgörande från Supremo Tribunal Administrativo — Portugal) — Suez II Water Technologies & Solutions Portugal, Unipessoal Lda, tidgare GE Power Controls Portugal Unipessoal, Lda mot Fazenda Pública (Begäran om förhandsavgörande — Tullunion — Förordning (EEG) nr 2913/92 — Artikel 37 — Gemenskapens tullkodex — Förordning (EEG) nr 2454/93 — Artikel 313 — Varors tullstatus — Presumtion att varor har status som gemenskapsvaror) | 4 |
| 2019/C 148/05 | Mål C-693/17 P: Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 6 mars 2019 — BMB sp. z o.o. mot Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO), Ferrero SpA (Överklagande — Gemenskapsformgivning — Förordning (EG) nr 6/2002 — Artikel 25.1 e — Ogiltighetsförfarande — Registrerad gemenskapsformgivning som återger en godisask — Ogiltigförklaring) | 5 |
| 2019/C 148/06 | Mål C-728/17 P: Domstolens dom (första avdelningen) av den 7 mars 2019 — Europeiska kommissionen mot Alain Laurent Brouillard (Överklagande — Personalmål — Rekrytering — Uttagningsprov — Villkoren för tillträde till uttagningsprov — Krav på examensbevis och utbildningsnivå — Allmänt uttagningsprov EPSO/AD/306/15 — Första urval på handlingarna — Utbildningsnivå motsvarande en fullständig juridisk utbildning från en belgisk, fransk eller luxemburgisk institution för högre utbildning — Masterexamen 2 i juridik, ekonomi och administration, med inriktning på privaträtt och med specialisering som juristlingvist — Utfärdad efter bekräftelse på förvärvad kompetens — Nekad tillträde till uttagningsprov) | 6 |
| 2019/C 148/07 | Mål C-392/18 P: Överklagande ingett den 13 juni 2018 av Mauro Bettani av det beslut som tribunalen (sjätte avdelningen) meddelade den 24 april 2018 i mål T-80/18, Bettani mot kommissionen | 6 |
| 2019/C 148/08 | Mål C-757/18 P: Överklagande ingett den 3 december 2018 av M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M-Sansz Kft.) av det beslut som tribunalen (sjunde avdelningen) meddelade den 28 september 2018 i mål T-709/17, M-Sansz mot kommissionen | 7 |
| 2019/C 148/09 | Mål C-809/18 P: Överklagande ingett den 20 december 2018 av Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet av den dom som tribunalen (andra avdelningen) meddelade den 15 oktober 2018 i mål T-7/17, John Mills mot EUIPO | 8 |
| 2019/C 148/10 | Mål C-818/18: Överklagande ingett den 21 december 2018 av The Yokohama Rubber Co. Ltd av den dom som tribunalen (sjunde avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 24 oktober 2018 i mål T-447/16, Pirelli Tyre mot EUIPO | 9 |
| 2019/C 148/11 | Mål C-825/18 P: Överklagande ingett den 28 december 2018 av Mamas and Papas Ltd av den dom som tribunalen (andra avdelningen) meddelade den 23 oktober 2018 i mål T-672/17, Mamas and Papas mot EUIPO | 11 |
| 2019/C 148/12 | Mål C-6/19: Överklagande ingett den 4 januari 2019 av Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet av den dom som tribunalen (sjunde avdelningen, i utökad sammansättning) meddelade den 24 oktober 2018 i mål T-447/16, Pirelli Tyre mot EUIPO | 12 |
| 2019/C 148/13 | Mål C-13/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Audiencia Provincial de Zaragoza (Spanien) den 9 januari 2019 — Ibercaja Banco, S.A. mot TJ och UK | 13 |
| 2019/C 148/14 | Mål C-48/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesfinanzhof (Tyskland) den 25 januari 2019 — X-GmbH mot Finanzamt Z | 14 |
| 2019/C 148/15 | Mål C-56/19 P: Överklagande ingett den 25 januari 2019 av RFA International, LP av den dom som tribunalen (nionde avdelningen) meddelade den 15 november 2018 i mål T-113/15, RFA International mot kommissionen | 15 |
| 2019/C 148/16 | Mål C-57/19 P: Överklagande ingett den 25 januari 2019 av Europeiska kommissionen av den dom som tribunalen (tredje avdelningen) meddelade den 15 november 2018 i mål T-793/14, Tempus Energy and Tempus Energy Technology mot kommissionen | 16 |
| 2019/C 148/17 | Mål C-74/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa — Juízo Local Cível de Lisboa — Juiz 18 (Portugal) den 31 januari 2019 — LE mot Transportes Aéreos Portugueses, SA | 18 |
| 2019/C 148/18 | Mål C-80/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litauen) den 4 februari 2019 — E.E. | 18 |
| 2019/C 148/19 | Mål C-105/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Monomeles Protodikeio Serron (Grekland) den 8 februari 2019 — WP mot Trapeza Peiraios AE | 20 |
| 2019/C 148/20 | Mål C-113/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Cour administrative (Luxemburg) den 12 februari 2019 — Luxaviation SA mot Ministre de l'Environnement | 21 |
| 2019/C 148/21 | Mål C-117/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Litauen) den 15 februari 2019 — AB Linas Agro mot Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos | 22 |
| 2019/C 148/22 | Mål C-130/19: Talan väckt den 15 februari 2019 — Europeiska unionens revisionsrätt mot Karel Pinxten | 24 |
| 2019/C 148/23 | Mål C-144/19 P: Överklagande ingett den 20 februari 2019 av Lupin Ltd av den dom som tribunalen (nionde avdelningen) meddelade den 12 december 2018 i mål T-680/14, Lupin mot kommissionen | 24 |
| 2019/C 148/24 | Mål C-145/19 P: Överklagande ingett den 20 februari 2019 av Mohamed Hosni Elsayed Mubarak av den dom som tribunalen (femte avdelningen) meddelade den 12 december 2018 i mål T-358/17, Mubarak mot rådet | 26 |
| 2019/C 148/25 | Mål C-146/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenien) den 21 februari 2019 — SCT, d.d., i konkurs mot Republiken Slovenien | 27 |
| 2019/C 148/26 | Mål C-149/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Okresný súd Bratislava (Republiken Slovakien) den 22 februari 2019 — Brottmål mot R.B. | 28 |
| 2019/C 148/27 | Mål C-151/19 P: Överklagande ingett den 21 februari 2019 av Europeiska kommissionen av den dom som tribunalen (nionde avdelningen) meddelade den 12 december 2018 i mål T-684/14: Krka mot kommissionen | 29 |
| 2019/C 148/28 | Mål C-161/19: Talan väckt den 22 februari 2019 — Europeiska kommissionen mot Republiken Österrike | 30 |
| 2019/C 148/29 | Mål C-164/19 P: Överklagande ingett den 22 februari 2019 av Niche Generics Ltd av den dom som tribunalen (nionde avdelningen) meddelade den 12 december 2018 i mål T-701/14, Niche Generics mot kommissionen | 31 |
| 2019/C 148/30 | Mål C-165/19 P: Överklagande ingett den 22 februari 2019 av Slovak Telekom, a.s. av den dom som tribunalen (nionde avdelningen utökad sammansättning) meddelade den 12 december 2018 i mål T-851/14, Slovak Telekom mot kommissionen | 32 |
| 2019/C 148/31 | Mål C-166/19 P: Överklagande ingett den 22 februari 2019 av Unichem Laboratories Ltd av den dom som tribunalen (nionde avdelningen) meddelade den 12 december 2018 i mål T-705/14, Unichem Laboratories mot kommissionen | 33 |
| 2019/C 148/32 | Mål C-173/19 P: Överklagande ingett den 25 februari 2019 av Scandlines Danmark ApS och Scandlines Deutschland GmbH av det beslut som tribunalen (sjätte avdelningen) meddelade den 13 december 2018 i mål T-890/16, Scandlines Danmark och Scandlines Deutschland mot kommissionen | 34 |
| 2019/C 148/33 | Mål C-174/19 P: Överklagande ingett den 25 februari 2019 av Scandlines Danmark ApS och Scandlines Deutschland GmbH av den dom som tribunalen (sjätte avdelningen) meddelade den 13 december 2018 i mål T-630/15, Scandlines Danmark och Scandlines Deutschland mot kommissionen | 35 |
| 2019/C 148/34 | Mål C-175/19 P: Överklagande ingett den 25 februari 2019 av Stena Line Scandinavia AB av den dom som tribunalen (sjätte avdelningen) meddelade den 13 december 2018 i mål T-631/15, Stena Line Scandinavia mot kommissionen | 37 |
| 2019/C 148/35 | Mål C-183/19 P: Överklagande ingett den 22 februari 2019 av Fruits de Ponent, S.C.C.L. av den dom som tribunalen (tredje avdelningen) meddelade den 13 december 2018 i mål T-290/16, Fruits de Ponent mot kommissionen | 38 |
| | GCEU |
| 2019/C 148/36 | Mål T-716/14: Tribunalens dom av den 7 mars 2019 — Tweedale mot EFSA (Tillgång till handlingar — Förordning (EG) nr 1049/2001 — Handlingar rörande toxikologiska studier som upprättats i samband med förfarandet för förnyat godkännande av det verksamma ämnet glyfosat — Delvist avslag på ansökan om tillgång — Undantag avseende skyddet för affärsintressen — Övervägande allmänintresse — Förordning (EG) nr 1367/2006 — Begreppet information som rör miljöutsläpp) | 40 |
| 2019/C 148/37 | Mål T-135/15: Tribunalens dom av den 12 mars 2019 — Italien mot kommissionen (EGFJ — Utgifter som undantagits från finansiering — Utgifter som Italien har haft — Tillfällig ordning för omstrukturering av sockerindustrin — Förordning (EG) nr 320/2006 — Förordning (EG) nr 968/2006 — Förordning (EG) nr 1290/2005 — Frist på 24 månader — Begreppet flerårig åtgärd — Villkor för beviljande av omstruktureringsstöd — Begreppet produktionsanläggning — Kvalificering av silor — Begreppet fullständig demontering — Bilaga 2 till dokument VI/5330/97 — Svårigheter att tolka unionsbestämmelser — Lojalt samarbete — Berättigade förväntningar — Ne bis in idem — Slaktbidrag — Informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter — Dröjsmål med betalning — Bevis för att särskilda omständigheter rörande förvaltningen föreligger — Likabehandling — Översättningsfel i en av språkversionerna av en unionsförordning — Huruvida den finansiella korrigeringen kan tillskrivas medlemsstaten) | 41 |
| 2019/C 148/38 | Mål T-139/15: Tribunalens dom av den 12 mars 2019 — Ungern mot kommissionen (EUGFJ — Garantisektionen — EGFJ — Socker — Tillfällig ordning för omstrukturering av sockerindustrin i Europeiska gemenskapen — Förordning (EG) nr 320/2006 — Förordning (EG) nr 968/2006 — Utgifter som undantagits från finansiering — Betalningar som verkställts av Ungern — Villkor för att bevilja stöd för fullständig nedmontering och stöd för delvis nedmontering — Begreppet produktionsanläggningar — Bedömning av användningen av silor vid tidpunkten för ingivande av ansökan om stöd — Begreppet fullständig nedmontering — Bilaga 2 till dokument VI/5330/97 — Svårigheter att tolka unionens bestämmelser — Lojalt samarbete) | 42 |
| 2019/C 148/39 | Mål T-156/15: Tribunalens dom av den 12 mars 2019 — Frankrike mot kommissionen (EGFJ och Ejflu — Utgifter som undantagits från finansiering — Betalningar som verkställts av Frankrike — Arealrelaterat stödsystem — Processrättsliga skyddsregler — Förordning (EG) nr 885/2006 — Begreppet permanent betesmark — Förordning (EG) nr 1120/2009 — Nationellt kontrollsystem som grundas på en definition av foderarealer som inte är förenlig med unionsbestämmelserna — Samtliga utgifter undantas — Proportionalitet — Utvecklingsprogram för den franska landsbygden — Stödåtgärder för landsbygdsutveckling — Områden med naturbetingade svårigheter — Förordning (EG) nr 1975/2006 — Förordning (EU) nr 65/2011 — Schablonmässig finansiell korrigering — Kontroller på plats — Djurtäthetskrav — Räkning av djur — Tillfällig ordning för omstrukturering av sockerindustrin — Förordning (EG) nr 320/2006 — Förordning (EG) nr 968/2006 — Villkoren för att bevilja omstruktureringsstöd — Begreppet produktionsanläggning — Bedömning av användningen av silor vid tidpunkten för ingivande av ansökan om stöd — Begreppet fullständig nedmontering — Proportionalitet — Likabehandling — Bilaga 2 till handling VI/5330/97) | 43 |
| 2019/C 148/40 | Mål T-730/16: Tribunalens dom av den 13 mars 2019 — Espírito Santo Financial Group mot ECB (Tillgång till handlingar — Beslut 2004/258/EG — Handlingar som rör ECB:s beslut av den 1 augusti 2014 avseende Banco Espírito Santo, SA — Delvis avslag på ansökan om tillgång — Undantag för sekretessen vid överläggningar i ECB:s beslutande organ — Undantag för unionens eller en medlemsstats finansiella, monetära eller ekonomiska politik — Undantag för det finansiella systemets stabilitet i unionen eller i en medlemsstat — Undantag avseende skydd affärsintressen — Undantag för handlingar för internt bruk — Motiveringsskyldighet) | 44 |
| 2019/C 148/41 | Mål T-799/16: Tribunalens dom av den 12 mars 2019 — Xiaomi mot EUIPO — Dudingen Develops (MI) (EU-varumärke — Invändningsförfarande — Ansökan om registrering som EU-varumärke av figurmärket MI — Det äldre EU-figurmärket MI — Relativt registreringshinder — Artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 207/2009 (nu artikel 8.1 b i förordning (EU) 2017/1001) — Motiveringsskyldighet — Artikel 75 i förordning nr 207/2009 (nu artikel 94 i förordning 2017/1001) | 45 |
| 2019/C 148/42 | Mål T-837/16: Tribunalens dom av den 7 mars 2019 — Sverige mot kommissionen (Reach — Kommissionens beslut om beviljande av tillstånd för användning av blysulfokromat, gul, och blykromatmolybdatsulfat, röd — Artikel 60.4 och 60.5 i förordning (EG) nr 1907/2006 — Bedömning av huruvida alternativ saknas — Felaktig rättstillämpning) | 46 |
| 2019/C 148/43 | Mål T-59/17: Tribunalens dom av den 7 mars 2019 — L mot parlamentet (Personalmål — Ackrediterad parlamentsassistent — Uppsägning av anställningsavtalet — Förtroendeförlust — Extern verksamhet — Uppenbart oriktig bedömning — Begäran om skadestånd) | 47 |
| 2019/C 148/44 | Mål T-329/17: Tribunalens dom av den 7 mars 2019 — Hautala m.fl. mot Efsa (Tillgång till handlingar — Förordning (EG) nr 1049/2001 — Handlingar rörande studier av cancerogenitet vilka upprättats i samband med förfarandet för förnyat godkännande av det verksamma ämnet glyfosat — Delvis avslag på ansökan om tillgång — Undantag avseende skydd för affärsintressen — Övervägande allmänintresse — Förordning (EG) nr 1367/2006 — Begreppet information som rör miljöutsläpp) | 47 |
| 2019/C 148/45 | Mål T-446/17: Tribunalens dom av den 12 mars 2019 — TK mot parlamentet (Personalmål — Tillfälligt anställda — Ändring av tilldelade uppgifter — Begreppet placering — Kallelse till intervju — Begreppet förfarande — Påstående om mobbning — Begäran om bistånd — Ansvar — Ideell skada) | 48 |
| 2019/C 148/46 | Mål T-798/17: Tribunalens dom av den 12 mars 2019 — De Masi och Varoufakis mot ECB (Tillgång till handlingar — Beslut 2004/258/EG — Handling rubricerad ’Svar på frågor angående tolkningen av artikel 14.4 i protokollet om stadgan för ECBS och ECB’ — Avslag på ansökan om tillgång — Undantag avseende skydd för juridisk rådgivning — Undantag avseende skydd för handlingar för internt bruk — Övervägande allmänintresse) | 49 |
| 2019/C 148/47 | Mål T-26/18: Tribunalens dom av den 12 mars 2019 — Frankrike mot kommissionen (EGFJ och EJFLU — Utgifter som ska undantas från EU-finansiering — Betalningar som verkställts av Frankrike — Individuella och schablonmässiga finansiella korrigeringar — Arealrelaterat stödsystem — System för identifiering av jordbruksskiften — Fastställande av stödberättigande arealer — Hållande av jordbruksmark i god jordbrukshävd och bevarande av miljön — Landskapselement — Hedmark och snårskog — Nationellt kontrollsystem som bygger på en definition som inte är förenlig med stödberättigade arealer — Proportionalitet — Motiveringsskyldighet — Kontroll av överensstämmelse — Mest sannolika felet — Felaktig rättstillämpning) | 50 |
| 2019/C 148/48 | Mål T-106/18: Tribunalens dom av den 7 mars 2019 — Laverana mot EUIPO — Agroecopark (VERA GREEN) (EU-varumärke — Invändningsförfarande — Ansökan om registrering som EU-varumärke av ordmärket VERA GREEN — Äldre EU-ordmärke LAVERA — Relativt registreringshinder — Risk för förväxling föreligger inte — Artikel 8.1 b i förordning (EU) 2017/1001) | 51 |
| 2019/C 148/49 | Mål T-297/18: Tribunalens dom av den 13 mars 2019 — Wirecard Technologies mot EUIPO — Striatum Ventures (supr) (EU-varumärke — Ogiltighetsförfarande — EU-ordmärket supr — Det äldre Benelux-ordmärket Zupr — Relativt registreringshinder — Risk för förväxling — Känneteckenslikhet — Artikel 60.1 a och artikel 8.1 b i förordning (EU) 2017/1001) | 51 |
| 2019/C 148/50 | Mål T-463/18: Tribunalens dom av den 12 mars 2019 — Novartis mot EUIPO (SMARTSURFACE) (EU-varumärke — Ansökan om registrering som EU-varumärke av ordmärket SMARTSURFACE — Absolut registreringshinder — Beskrivande karaktär — Artikel 7.1 c i förordning (EU) 2017/1001 — Särskiljningsförmåga saknas — Artikel 7.1 b i förordning 2017/1001) | 52 |
| 2019/C 148/51 | Mål T-326/18: Tribunalens beslut av den 8 mars 2019 — Herrero Torres mot EUIPO — DZ Licores (CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES) (EU-varumärke — Invändningsförfarande — Ansökan om registrering som EU-varumärke av figurmärket CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES — Äldre nationella figurmärket Carajillo — Relativt registreringshinder — Risk för förväxling — Artikel 8.1 b i förordning 2017/2001 — Uppenbart att talan helt saknar rättslig grund) | 53 |
| 2019/C 148/52 | Mål T-125/19: Överklagande ingett den 20 februari 2019 — Clem & Jo Optique mot EUIPO — C&A (C&J) | 54 |
| 2019/C 148/53 | Mål T-126/19: Talan väckt den 21 februari 2019 — Krajowa Izba Gospodarcza Chłodnictwa i Klimatyzacji mot kommissionen | 54 |
| 2019/C 148/54 | Mål T-131/19: Talan väckt den 25 februari 2019 — Oosterbosch mot parlamentet | 55 |
| 2019/C 148/55 | Mål T-132/19: Talan väckt den 26 februari 2019 — Ashworth mot parlamentet | 56 |
| 2019/C 148/56 | Mål T-135/19: Överklagande ingett den 1 mars 2019 — Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals mot EUIPO — Dalmat (LaTV3D) | 58 |
| 2019/C 148/57 | Mål T-137/19: Talan väckt den 28 februari 2019 — Souruh mot rådet | 58 |
| 2019/C 148/58 | Mål T-138/19: Talan väckt den 14 februari 2019 — WH mot EUIPO | 59 |
| 2019/C 148/59 | Mål T-141/19: Talan väckt den 4 mars 2019 — Sabo m.fl. mot parlamentet och rådet | 60 |
| 2019/C 148/60 | Mål T-142/19: Överklagande ingett den 1 mars 2019 — Nosio mot EUIPO — Passi (PASSIATA) | 60 |
| 2019/C 148/61 | Mål T-143/19: Talan väckt den 2 mars 2019 — Solar Ileias Bompaina mot kommissionen | 61 |
| 2019/C 148/62 | Mål T-147/19: Överklagande ingett den 6 mars 2019 — Flovax mot EUIPO — Dagniaux och Gervais Danone (GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923) | 62 |
| 2019/C 148/63 | Mål T-156/19: Överklagande ingett den 12 mars 2019 — Koenig & Bauer mot EUIPO (we’re on it) | 63 |
| 2019/C 148/64 | Mål T-507/16: Tribunalens beslut av den 1 mars 2019 — Baradel m.fl. mot EIF | 64 |
| 2019/C 148/65 | Mål T-760/18: Tribunalens beslut av den 15 februari 2019 — Intercontinental Exchange Holdings mot EUIPO — New York Mercantile Exchange (NYMEX BRENT) | 64 |

V   Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

CDJ

2019/C 148/02

Mål C-420/16 P: Domstolens dom (första avdelningen) av den 7 mars 2019 — Balázs-Árpád Izsák, Attila Dabis mot Europeiska kommissionen, Ungern, Republiken Grekland, Rumänien, Republiken Slovakien (Överklagande — Institutionell rätt — Medborgarinitiativ — Förordning (EU) nr 211/2011 — Registrering av ett föreslaget medborgarinitiativ — Artikel 4.2 b — Villkoret att det föreslagna medborgarinitiativet inte uppenbart faller utanför Europeiska kommissionens befogenhet att lägga fram ett förslag till unionsrättsakt för att genomföra fördragen — Bevisbörda — Ekonomisk, social och territoriell sammanhållning — Artikel 174 FEUF — Medborgarinitiativet Sammanhållningspolitik för jämlikhet mellan regionerna och bevarande av de regionala kulturerna — Begäran om registrering — Vägran av kommissionen)

2

2019/C 148/03

Mål C-349/17: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 5 mars 2019 (begäran om förhandsavgörande från Tallinna Ringkonnakohus — Estland) — Eesti Pagar AS mot Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium (Begäran om förhandsavgörande — Statligt stöd — Förordning (EG) nr 800/2008 (allmän gruppundantagsförordning) — Artikel 8.2 — Stöd som har stimulanseffekt — Begreppet ’arbetet med projektet inleds’ — De nationella myndigheternas befogenheter — Olagligt stöd — Europeiska kommissionen eller en nationell domstol har inte meddelat något beslut — De nationella myndigheternas skyldighet att på eget initiativ återkräva ett olagligt stöd — Rättslig grund — Artikel 108.3 FEUF — Den allmänna unionsrättsliga principen om skydd för berättigade förväntningar — Den behöriga nationella myndighetens beslut att bevilja ett stöd enligt förordning nr 800/2008 — Kännedom om de omständigheter som medför att stödansökan inte kan beviljas — Uppkomst av berättigade förväntningar — Föreligger inte — Preskription — Stöd som medfinansieras av en strukturfond — Tillämplig lagstiftning — Förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 — Nationell lagstiftning — Ränta — Skyldighet att kräva ränta — Rättslig grund — Artikel 108.3 FEUF — Tillämplig lagstiftning — Nationell lagstiftning — Effektivitetsprincipen)

3

2019/C 148/04

Mål C-643/17: Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 7 mars 2019 (begäran om förhandsavgörande från Supremo Tribunal Administrativo — Portugal) — Suez II Water Technologies & Solutions Portugal, Unipessoal Lda, tidgare GE Power Controls Portugal Unipessoal, Lda mot Fazenda Pública (Begäran om förhandsavgörande — Tullunion — Förordning (EEG) nr 2913/92 — Artikel 37 — Gemenskapens tullkodex — Förordning (EEG) nr 2454/93 — Artikel 313 — Varors tullstatus — Presumtion att varor har status som gemenskapsvaror)

4

2019/C 148/05

Mål C-693/17 P: Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 6 mars 2019 — BMB sp. z o.o. mot Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO), Ferrero SpA (Överklagande — Gemenskapsformgivning — Förordning (EG) nr 6/2002 — Artikel 25.1 e — Ogiltighetsförfarande — Registrerad gemenskapsformgivning som återger en godisask — Ogiltigförklaring)

5

2019/C 148/06

Mål C-728/17 P: Domstolens dom (första avdelningen) av den 7 mars 2019 — Europeiska kommissionen mot Alain Laurent Brouillard (Överklagande — Personalmål — Rekrytering — Uttagningsprov — Villkoren för tillträde till uttagningsprov — Krav på examensbevis och utbildningsnivå — Allmänt uttagningsprov EPSO/AD/306/15 — Första urval på handlingarna — Utbildningsnivå motsvarande en fullständig juridisk utbildning från en belgisk, fransk eller luxemburgisk institution för högre utbildning — Masterexamen 2 i juridik, ekonomi och administration, med inriktning på privaträtt och med specialisering som juristlingvist — Utfärdad efter bekräftelse på förvärvad kompetens — Nekad tillträde till uttagningsprov)

6

2019/C 148/07

Mål C-392/18 P: Överklagande ingett den 13 juni 2018 av Mauro Bettani av det beslut som tribunalen (sjätte avdelningen) meddelade den 24 april 2018 i mål T-80/18, Bettani mot kommissionen

6

2019/C 148/08

Mål C-757/18 P: Överklagande ingett den 3 december 2018 av M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M-Sansz Kft.) av det beslut som tribunalen (sjunde avdelningen) meddelade den 28 september 2018 i mål T-709/17, M-Sansz mot kommissionen

7

2019/C 148/09

Mål C-809/18 P: Överklagande ingett den 20 december 2018 av Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet av den dom som tribunalen (andra avdelningen) meddelade den 15 oktober 2018 i mål T-7/17, John Mills mot EUIPO

8

2019/C 148/10

Mål C-818/18: Överklagande ingett den 21 december 2018 av The Yokohama Rubber Co. Ltd av den dom som tribunalen (sjunde avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 24 oktober 2018 i mål T-447/16, Pirelli Tyre mot EUIPO

9

2019/C 148/11

Mål C-825/18 P: Överklagande ingett den 28 december 2018 av Mamas and Papas Ltd av den dom som tribunalen (andra avdelningen) meddelade den 23 oktober 2018 i mål T-672/17, Mamas and Papas mot EUIPO

11

2019/C 148/12

Mål C-6/19: Överklagande ingett den 4 januari 2019 av Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet av den dom som tribunalen (sjunde avdelningen, i utökad sammansättning) meddelade den 24 oktober 2018 i mål T-447/16, Pirelli Tyre mot EUIPO

12

2019/C 148/13

Mål C-13/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Audiencia Provincial de Zaragoza (Spanien) den 9 januari 2019 — Ibercaja Banco, S.A. mot TJ och UK

13

2019/C 148/14

Mål C-48/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesfinanzhof (Tyskland) den 25 januari 2019 — X-GmbH mot Finanzamt Z

14

2019/C 148/15

Mål C-56/19 P: Överklagande ingett den 25 januari 2019 av RFA International, LP av den dom som tribunalen (nionde avdelningen) meddelade den 15 november 2018 i mål T-113/15, RFA International mot kommissionen

15

2019/C 148/16

Mål C-57/19 P: Överklagande ingett den 25 januari 2019 av Europeiska kommissionen av den dom som tribunalen (tredje avdelningen) meddelade den 15 november 2018 i mål T-793/14, Tempus Energy and Tempus Energy Technology mot kommissionen

16

2019/C 148/17

Mål C-74/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa — Juízo Local Cível de Lisboa — Juiz 18 (Portugal) den 31 januari 2019 — LE mot Transportes Aéreos Portugueses, SA

18

2019/C 148/18

Mål C-80/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litauen) den 4 februari 2019 — E.E.

18

2019/C 148/19

Mål C-105/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Monomeles Protodikeio Serron (Grekland) den 8 februari 2019 — WP mot Trapeza Peiraios AE

20

2019/C 148/20

Mål C-113/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Cour administrative (Luxemburg) den 12 februari 2019 — Luxaviation SA mot Ministre de l'Environnement

21

2019/C 148/21

Mål C-117/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Litauen) den 15 februari 2019 — AB Linas Agro mot Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

22

2019/C 148/22

Mål C-130/19: Talan väckt den 15 februari 2019 — Europeiska unionens revisionsrätt mot Karel Pinxten

24

2019/C 148/23

Mål C-144/19 P: Överklagande ingett den 20 februari 2019 av Lupin Ltd av den dom som tribunalen (nionde avdelningen) meddelade den 12 december 2018 i mål T-680/14, Lupin mot kommissionen

24

2019/C 148/24

Mål C-145/19 P: Överklagande ingett den 20 februari 2019 av Mohamed Hosni Elsayed Mubarak av den dom som tribunalen (femte avdelningen) meddelade den 12 december 2018 i mål T-358/17, Mubarak mot rådet

26

2019/C 148/25

Mål C-146/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenien) den 21 februari 2019 — SCT, d.d., i konkurs mot Republiken Slovenien

27

2019/C 148/26

Mål C-149/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Okresný súd Bratislava (Republiken Slovakien) den 22 februari 2019 — Brottmål mot R.B.

28

2019/C 148/27

Mål C-151/19 P: Överklagande ingett den 21 februari 2019 av Europeiska kommissionen av den dom som tribunalen (nionde avdelningen) meddelade den 12 december 2018 i mål T-684/14: Krka mot kommissionen

29

2019/C 148/28

Mål C-161/19: Talan väckt den 22 februari 2019 — Europeiska kommissionen mot Republiken Österrike

30

2019/C 148/29

Mål C-164/19 P: Överklagande ingett den 22 februari 2019 av Niche Generics Ltd av den dom som tribunalen (nionde avdelningen) meddelade den 12 december 2018 i mål T-701/14, Niche Generics mot kommissionen

31

2019/C 148/30

Mål C-165/19 P: Överklagande ingett den 22 februari 2019 av Slovak Telekom, a.s. av den dom som tribunalen (nionde avdelningen utökad sammansättning) meddelade den 12 december 2018 i mål T-851/14, Slovak Telekom mot kommissionen

32

2019/C 148/31

Mål C-166/19 P: Överklagande ingett den 22 februari 2019 av Unichem Laboratories Ltd av den dom som tribunalen (nionde avdelningen) meddelade den 12 december 2018 i mål T-705/14, Unichem Laboratories mot kommissionen

33

2019/C 148/32

Mål C-173/19 P: Överklagande ingett den 25 februari 2019 av Scandlines Danmark ApS och Scandlines Deutschland GmbH av det beslut som tribunalen (sjätte avdelningen) meddelade den 13 december 2018 i mål T-890/16, Scandlines Danmark och Scandlines Deutschland mot kommissionen

34

2019/C 148/33

Mål C-174/19 P: Överklagande ingett den 25 februari 2019 av Scandlines Danmark ApS och Scandlines Deutschland GmbH av den dom som tribunalen (sjätte avdelningen) meddelade den 13 december 2018 i mål T-630/15, Scandlines Danmark och Scandlines Deutschland mot kommissionen

35

2019/C 148/34

Mål C-175/19 P: Överklagande ingett den 25 februari 2019 av Stena Line Scandinavia AB av den dom som tribunalen (sjätte avdelningen) meddelade den 13 december 2018 i mål T-631/15, Stena Line Scandinavia mot kommissionen

37

2019/C 148/35

Mål C-183/19 P: Överklagande ingett den 22 februari 2019 av Fruits de Ponent, S.C.C.L. av den dom som tribunalen (tredje avdelningen) meddelade den 13 december 2018 i mål T-290/16, Fruits de Ponent mot kommissionen

38

GCEU

2019/C 148/36

Mål T-716/14: Tribunalens dom av den 7 mars 2019 — Tweedale mot EFSA (Tillgång till handlingar — Förordning (EG) nr 1049/2001 — Handlingar rörande toxikologiska studier som upprättats i samband med förfarandet för förnyat godkännande av det verksamma ämnet glyfosat — Delvist avslag på ansökan om tillgång — Undantag avseende skyddet för affärsintressen — Övervägande allmänintresse — Förordning (EG) nr 1367/2006 — Begreppet information som rör miljöutsläpp)

40

2019/C 148/37

Mål T-135/15: Tribunalens dom av den 12 mars 2019 — Italien mot kommissionen (EGFJ — Utgifter som undantagits från finansiering — Utgifter som Italien har haft — Tillfällig ordning för omstrukturering av sockerindustrin — Förordning (EG) nr 320/2006 — Förordning (EG) nr 968/2006 — Förordning (EG) nr 1290/2005 — Frist på 24 månader — Begreppet flerårig åtgärd — Villkor för beviljande av omstruktureringsstöd — Begreppet produktionsanläggning — Kvalificering av silor — Begreppet fullständig demontering — Bilaga 2 till dokument VI/5330/97 — Svårigheter att tolka unionsbestämmelser — Lojalt samarbete — Berättigade förväntningar — Ne bis in idem — Slaktbidrag — Informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter — Dröjsmål med betalning — Bevis för att särskilda omständigheter rörande förvaltningen föreligger — Likabehandling — Översättningsfel i en av språkversionerna av en unionsförordning — Huruvida den finansiella korrigeringen kan tillskrivas medlemsstaten)

41

2019/C 148/38

Mål T-139/15: Tribunalens dom av den 12 mars 2019 — Ungern mot kommissionen (EUGFJ — Garantisektionen — EGFJ — Socker — Tillfällig ordning för omstrukturering av sockerindustrin i Europeiska gemenskapen — Förordning (EG) nr 320/2006 — Förordning (EG) nr 968/2006 — Utgifter som undantagits från finansiering — Betalningar som verkställts av Ungern — Villkor för att bevilja stöd för fullständig nedmontering och stöd för delvis nedmontering — Begreppet produktionsanläggningar — Bedömning av användningen av silor vid tidpunkten för ingivande av ansökan om stöd — Begreppet fullständig nedmontering — Bilaga 2 till dokument VI/5330/97 — Svårigheter att tolka unionens bestämmelser — Lojalt samarbete)

42

2019/C 148/39

Mål T-156/15: Tribunalens dom av den 12 mars 2019 — Frankrike mot kommissionen (EGFJ och Ejflu — Utgifter som undantagits från finansiering — Betalningar som verkställts av Frankrike — Arealrelaterat stödsystem — Processrättsliga skyddsregler — Förordning (EG) nr 885/2006 — Begreppet permanent betesmark — Förordning (EG) nr 1120/2009 — Nationellt kontrollsystem som grundas på en definition av foderarealer som inte är förenlig med unionsbestämmelserna — Samtliga utgifter undantas — Proportionalitet — Utvecklingsprogram för den franska landsbygden — Stödåtgärder för landsbygdsutveckling — Områden med naturbetingade svårigheter — Förordning (EG) nr 1975/2006 — Förordning (EU) nr 65/2011 — Schablonmässig finansiell korrigering — Kontroller på plats — Djurtäthetskrav — Räkning av djur — Tillfällig ordning för omstrukturering av sockerindustrin — Förordning (EG) nr 320/2006 — Förordning (EG) nr 968/2006 — Villkoren för att bevilja omstruktureringsstöd — Begreppet produktionsanläggning — Bedömning av användningen av silor vid tidpunkten för ingivande av ansökan om stöd — Begreppet fullständig nedmontering — Proportionalitet — Likabehandling — Bilaga 2 till handling VI/5330/97)

43

2019/C 148/40

Mål T-730/16: Tribunalens dom av den 13 mars 2019 — Espírito Santo Financial Group mot ECB (Tillgång till handlingar — Beslut 2004/258/EG — Handlingar som rör ECB:s beslut av den 1 augusti 2014 avseende Banco Espírito Santo, SA — Delvis avslag på ansökan om tillgång — Undantag för sekretessen vid överläggningar i ECB:s beslutande organ — Undantag för unionens eller en medlemsstats finansiella, monetära eller ekonomiska politik — Undantag för det finansiella systemets stabilitet i unionen eller i en medlemsstat — Undantag avseende skydd affärsintressen — Undantag för handlingar för internt bruk — Motiveringsskyldighet)

44

2019/C 148/41

Mål T-799/16: Tribunalens dom av den 12 mars 2019 — Xiaomi mot EUIPO — Dudingen Develops (MI) (EU-varumärke — Invändningsförfarande — Ansökan om registrering som EU-varumärke av figurmärket MI — Det äldre EU-figurmärket MI — Relativt registreringshinder — Artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 207/2009 (nu artikel 8.1 b i förordning (EU) 2017/1001) — Motiveringsskyldighet — Artikel 75 i förordning nr 207/2009 (nu artikel 94 i förordning 2017/1001)

45

2019/C 148/42

Mål T-837/16: Tribunalens dom av den 7 mars 2019 — Sverige mot kommissionen (Reach — Kommissionens beslut om beviljande av tillstånd för användning av blysulfokromat, gul, och blykromatmolybdatsulfat, röd — Artikel 60.4 och 60.5 i förordning (EG) nr 1907/2006 — Bedömning av huruvida alternativ saknas — Felaktig rättstillämpning)

46

2019/C 148/43

Mål T-59/17: Tribunalens dom av den 7 mars 2019 — L mot parlamentet (Personalmål — Ackrediterad parlamentsassistent — Uppsägning av anställningsavtalet — Förtroendeförlust — Extern verksamhet — Uppenbart oriktig bedömning — Begäran om skadestånd)

47

2019/C 148/44

Mål T-329/17: Tribunalens dom av den 7 mars 2019 — Hautala m.fl. mot Efsa (Tillgång till handlingar — Förordning (EG) nr 1049/2001 — Handlingar rörande studier av cancerogenitet vilka upprättats i samband med förfarandet för förnyat godkännande av det verksamma ämnet glyfosat — Delvis avslag på ansökan om tillgång — Undantag avseende skydd för affärsintressen — Övervägande allmänintresse — Förordning (EG) nr 1367/2006 — Begreppet information som rör miljöutsläpp)

47

2019/C 148/45

Mål T-446/17: Tribunalens dom av den 12 mars 2019 — TK mot parlamentet (Personalmål — Tillfälligt anställda — Ändring av tilldelade uppgifter — Begreppet placering — Kallelse till intervju — Begreppet förfarande — Påstående om mobbning — Begäran om bistånd — Ansvar — Ideell skada)

48

2019/C 148/46

Mål T-798/17: Tribunalens dom av den 12 mars 2019 — De Masi och Varoufakis mot ECB (Tillgång till handlingar — Beslut 2004/258/EG — Handling rubricerad ’Svar på frågor angående tolkningen av artikel 14.4 i protokollet om stadgan för ECBS och ECB’ — Avslag på ansökan om tillgång — Undantag avseende skydd för juridisk rådgivning — Undantag avseende skydd för handlingar för internt bruk — Övervägande allmänintresse)

49

2019/C 148/47

Mål T-26/18: Tribunalens dom av den 12 mars 2019 — Frankrike mot kommissionen (EGFJ och EJFLU — Utgifter som ska undantas från EU-finansiering — Betalningar som verkställts av Frankrike — Individuella och schablonmässiga finansiella korrigeringar — Arealrelaterat stödsystem — System för identifiering av jordbruksskiften — Fastställande av stödberättigande arealer — Hållande av jordbruksmark i god jordbrukshävd och bevarande av miljön — Landskapselement — Hedmark och snårskog — Nationellt kontrollsystem som bygger på en definition som inte är förenlig med stödberättigade arealer — Proportionalitet — Motiveringsskyldighet — Kontroll av överensstämmelse — Mest sannolika felet — Felaktig rättstillämpning)

50

2019/C 148/48

Mål T-106/18: Tribunalens dom av den 7 mars 2019 — Laverana mot EUIPO — Agroecopark (VERA GREEN) (EU-varumärke — Invändningsförfarande — Ansökan om registrering som EU-varumärke av ordmärket VERA GREEN — Äldre EU-ordmärke LAVERA — Relativt registreringshinder — Risk för förväxling föreligger inte — Artikel 8.1 b i förordning (EU) 2017/1001)

51

2019/C 148/49

Mål T-297/18: Tribunalens dom av den 13 mars 2019 — Wirecard Technologies mot EUIPO — Striatum Ventures (supr) (EU-varumärke — Ogiltighetsförfarande — EU-ordmärket supr — Det äldre Benelux-ordmärket Zupr — Relativt registreringshinder — Risk för förväxling — Känneteckenslikhet — Artikel 60.1 a och artikel 8.1 b i förordning (EU) 2017/1001)

51

2019/C 148/50

Mål T-463/18: Tribunalens dom av den 12 mars 2019 — Novartis mot EUIPO (SMARTSURFACE) (EU-varumärke — Ansökan om registrering som EU-varumärke av ordmärket SMARTSURFACE — Absolut registreringshinder — Beskrivande karaktär — Artikel 7.1 c i förordning (EU) 2017/1001 — Särskiljningsförmåga saknas — Artikel 7.1 b i förordning 2017/1001)

52

2019/C 148/51

Mål T-326/18: Tribunalens beslut av den 8 mars 2019 — Herrero Torres mot EUIPO — DZ Licores (CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES) (EU-varumärke — Invändningsförfarande — Ansökan om registrering som EU-varumärke av figurmärket CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES — Äldre nationella figurmärket Carajillo — Relativt registreringshinder — Risk för förväxling — Artikel 8.1 b i förordning 2017/2001 — Uppenbart att talan helt saknar rättslig grund)

53

2019/C 148/52

Mål T-125/19: Överklagande ingett den 20 februari 2019 — Clem & Jo Optique mot EUIPO — C&A (C&J)

54

2019/C 148/53

Mål T-126/19: Talan väckt den 21 februari 2019 — Krajowa Izba Gospodarcza Chłodnictwa i Klimatyzacji mot kommissionen

54

2019/C 148/54

Mål T-131/19: Talan väckt den 25 februari 2019 — Oosterbosch mot parlamentet

55

2019/C 148/55

Mål T-132/19: Talan väckt den 26 februari 2019 — Ashworth mot parlamentet

56

2019/C 148/56

Mål T-135/19: Överklagande ingett den 1 mars 2019 — Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals mot EUIPO — Dalmat (LaTV3D)

58

2019/C 148/57

Mål T-137/19: Talan väckt den 28 februari 2019 — Souruh mot rådet

58

2019/C 148/58

Mål T-138/19: Talan väckt den 14 februari 2019 — WH mot EUIPO

59

2019/C 148/59

Mål T-141/19: Talan väckt den 4 mars 2019 — Sabo m.fl. mot parlamentet och rådet

60

2019/C 148/60

Mål T-142/19: Överklagande ingett den 1 mars 2019 — Nosio mot EUIPO — Passi (PASSIATA)

60

2019/C 148/61

Mål T-143/19: Talan väckt den 2 mars 2019 — Solar Ileias Bompaina mot kommissionen

61

2019/C 148/62

Mål T-147/19: Överklagande ingett den 6 mars 2019 — Flovax mot EUIPO — Dagniaux och Gervais Danone (GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923)

62

2019/C 148/63

Mål T-156/19: Överklagande ingett den 12 mars 2019 — Koenig & Bauer mot EUIPO (we’re on it)

63

2019/C 148/64

Mål T-507/16: Tribunalens beslut av den 1 mars 2019 — Baradel m.fl. mot EIF

64

2019/C 148/65

Mål T-760/18: Tribunalens beslut av den 15 februari 2019 — Intercontinental Exchange Holdings mot EUIPO — New York Mercantile Exchange (NYMEX BRENT)

64

---

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska unionens domstol

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/1 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/1

---

Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning

(2019/C 148/01)

Senaste offentliggörandet

EUT C 139, 15.4.2019

Senaste listan över offentliggöranden

EUT C 131, 8.4.2019

EUT C 122, 1.4.2019

EUT C 112, 25.3.2019

EUT C 103, 18.3.2019

EUT C 93, 11.3.2019

EUT C 82, 4.3.2019

Dessa texter är tillgängliga på

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

CDJ

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/2 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/2

---

Domstolens dom (första avdelningen) av den 7 mars 2019 — Balázs-Árpád Izsák, Attila Dabis mot Europeiska kommissionen, Ungern, Republiken Grekland, Rumänien, Republiken Slovakien

(Mål C-420/16 P)( (1))

(Överklagande - Institutionell rätt - Medborgarinitiativ - Förordning (EU) nr 211/2011 - Registrering av ett föreslaget medborgarinitiativ - Artikel 4.2 b - Villkoret att det föreslagna medborgarinitiativet inte uppenbart faller utanför Europeiska kommissionens befogenhet att lägga fram ett förslag till unionsrättsakt för att genomföra fördragen - Bevisbörda - Ekonomisk, social och territoriell sammanhållning - Artikel 174 FEUF - Medborgarinitiativet ”Sammanhållningspolitik för jämlikhet mellan regionerna och bevarande av de regionala kulturerna” - Begäran om registrering - Vägran av kommissionen)

(2019/C 148/02)

Rättegångsspråk: ungerska

Parter

Klagande: Balázs-Árpád Izsák, Attila Dabis (ombud: D. Sobor, ügyvéd)

Övriga parter i målet: Europeiska kommissionen (ombud: K. Banks, K. Talabér-Ritz, H. Krämer och B.-R. Killmann), Ungern (ombud: M. Z. Fehér), Republiken Grekland, Rumänien (ombud: R. H. Radu, C. R. Canțăr, C.-M. Florescu, L. Lițu och E. Gane), Republiken Slovakien (ombud: B. Ricziová)

Domslut

| 1) | Europeiska unionens tribunals dom av den 10 maj 2016, Izsák och Dabis/kommissionen (T-529/13, EU:T:2016:282) upphävs. |
| --- | --- |

1)

Europeiska unionens tribunals dom av den 10 maj 2016, Izsák och Dabis/kommissionen (T-529/13, EU:T:2016:282) upphävs.

| 2) | Kommissionens beslut C(2013) 4975 final av den 25 juli 2013 om att avslå ansökan om registrering av det föreslagna medborgarinitiativet ”Sammanhållningspolitik för jämlikhet mellan regionerna och bevarande av regionala kulturer”, ogiltigförklaras. |
| --- | --- |

2)

Kommissionens beslut C(2013) 4975 final av den 25 juli 2013 om att avslå ansökan om registrering av det föreslagna medborgarinitiativet ”Sammanhållningspolitik för jämlikhet mellan regionerna och bevarande av regionala kulturer”, ogiltigförklaras.

| 3) | Europeiska kommissionen ska ersätta rättegångskostnaderna både i förfarandet i första instans och i målet om överklagande. |
| --- | --- |

3)

Europeiska kommissionen ska ersätta rättegångskostnaderna både i förfarandet i första instans och i målet om överklagande.

| 4) | Ungern, Rumänien och Republiken Slovakien ska bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

4)

Ungern, Rumänien och Republiken Slovakien ska bära sina rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 392, 24.10.2016.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/3 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/3

---

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 5 mars 2019 (begäran om förhandsavgörande från Tallinna Ringkonnakohus — Estland) — Eesti Pagar AS mot Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium

(Mål C-349/17)( (1))

(Begäran om förhandsavgörande - Statligt stöd - Förordning (EG) nr 800/2008 (allmän gruppundantagsförordning) - Artikel 8.2 - Stöd som har stimulanseffekt - Begreppet ’arbetet med projektet inleds’ - De nationella myndigheternas befogenheter - Olagligt stöd - Europeiska kommissionen eller en nationell domstol har inte meddelat något beslut - De nationella myndigheternas skyldighet att på eget initiativ återkräva ett olagligt stöd - Rättslig grund - Artikel 108.3 FEUF - Den allmänna unionsrättsliga principen om skydd för berättigade förväntningar - Den behöriga nationella myndighetens beslut att bevilja ett stöd enligt förordning nr 800/2008 - Kännedom om de omständigheter som medför att stödansökan inte kan beviljas - Uppkomst av berättigade förväntningar - Föreligger inte - Preskription - Stöd som medfinansieras av en strukturfond - Tillämplig lagstiftning - Förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 - Nationell lagstiftning - Ränta - Skyldighet att kräva ränta - Rättslig grund - Artikel 108.3 FEUF - Tillämplig lagstiftning - Nationell lagstiftning - Effektivitetsprincipen)

(2019/C 148/03)

Rättegångsspråk: estniska

Hänskjutande domstol

Tallinna Ringkonnakohus

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Eesti Pagar AS

Motpart: Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium

Domslut

| 1) | Artikel 8.2 i kommissionens förordning (EG) nr 800/2008 av den 6 augusti 2008 genom vilken vissa kategorier av stöd förklaras förenliga med den gemensamma marknaden enligt artiklarna [107 och 108 FEUF] (allmän gruppundantagsförordning) ska tolkas på så sätt att ”arbetet med projektet eller verksamheten”, i den mening som avses i denna bestämmelse, har inletts om en första beställning av utrustning för projektet eller verksamheten har gjorts genom ett ovillkorligt och rättsligt bindande åtagande innan ansökan om stöd lämnats in, oavsett vilka de eventuella kostnaderna för att frånträda åtagandet är. |
| --- | --- |

1)

Artikel 8.2 i kommissionens förordning (EG) nr 800/2008 av den 6 augusti 2008 genom vilken vissa kategorier av stöd förklaras förenliga med den gemensamma marknaden enligt artiklarna [107 och 108 FEUF] (allmän gruppundantagsförordning) ska tolkas på så sätt att ”arbetet med projektet eller verksamheten”, i den mening som avses i denna bestämmelse, har inletts om en första beställning av utrustning för projektet eller verksamheten har gjorts genom ett ovillkorligt och rättsligt bindande åtagande innan ansökan om stöd lämnats in, oavsett vilka de eventuella kostnaderna för att frånträda åtagandet är.

| 2) | Artikel 108.3 FEUF ska tolkas på så sätt att den nationella myndigheten är skyldig att på eget initiativ återkräva ett stöd som den har beviljat enligt förordning nr 800/2008, om den efter beviljandet konstaterar att villkoren enligt denna förordning inte var uppfyllda. |
| --- | --- |

2)

Artikel 108.3 FEUF ska tolkas på så sätt att den nationella myndigheten är skyldig att på eget initiativ återkräva ett stöd som den har beviljat enligt förordning nr 800/2008, om den efter beviljandet konstaterar att villkoren enligt denna förordning inte var uppfyllda.

| 3) | Unionsrätten ska tolkas på så sätt att den omständigheten att en nationell myndighet beviljar ett stöd genom felaktig tillämpning av förordning nr 800/2008 inte kan ge upphov till berättigade förväntningar hos mottagaren av stödet på att detta är rättsenligt. |
| --- | --- |

3)

Unionsrätten ska tolkas på så sätt att den omständigheten att en nationell myndighet beviljar ett stöd genom felaktig tillämpning av förordning nr 800/2008 inte kan ge upphov till berättigade förväntningar hos mottagaren av stödet på att detta är rättsenligt.

| 4) | Unionsrätten ska tolkas på så sätt att den preskriptionstid som gäller för återkrav av ett olagligt stöd, när en nationell myndighet har beviljat ett stöd från en strukturfond genom felaktig tillämpning av förordning nr 800/2008, är fyra år enligt artikel 3.1 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, om tillämpningsvillkoren i denna förordning är uppfyllda, eller, i annat fall, den preskriptionstid som föreskrivs i tillämplig nationell rätt. |
| --- | --- |

4)

Unionsrätten ska tolkas på så sätt att den preskriptionstid som gäller för återkrav av ett olagligt stöd, när en nationell myndighet har beviljat ett stöd från en strukturfond genom felaktig tillämpning av förordning nr 800/2008, är fyra år enligt artikel 3.1 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, om tillämpningsvillkoren i denna förordning är uppfyllda, eller, i annat fall, den preskriptionstid som föreskrivs i tillämplig nationell rätt.

| 5) | Unionsrätten ska tolkas på så sätt att om en nationell myndighet på eget initiativ återkräver ett stöd som den har beviljat felaktigt enligt förordning nr 800/2008, ankommer det på denna myndighet att kräva ränta från stödmottagaren enligt reglerna i tillämplig nationell rätt. Det krävs härvidlag enligt artikel 108.3 FEUF att dessa regler säkerställer att det olagliga stödet återkrävs i sin helhet och, följaktligen, att stödmottagaren bland annat åläggs att betala ränta för hela den period under vilken han eller hon har erhållit stödet, med en räntesats som motsvarar den ränta som skulle ha tillämpats om vederbörande hade tvingats låna det aktuella stödbeloppet på marknaden under nämnda period. |
| --- | --- |

5)

Unionsrätten ska tolkas på så sätt att om en nationell myndighet på eget initiativ återkräver ett stöd som den har beviljat felaktigt enligt förordning nr 800/2008, ankommer det på denna myndighet att kräva ränta från stödmottagaren enligt reglerna i tillämplig nationell rätt. Det krävs härvidlag enligt artikel 108.3 FEUF att dessa regler säkerställer att det olagliga stödet återkrävs i sin helhet och, följaktligen, att stödmottagaren bland annat åläggs att betala ränta för hela den period under vilken han eller hon har erhållit stödet, med en räntesats som motsvarar den ränta som skulle ha tillämpats om vederbörande hade tvingats låna det aktuella stödbeloppet på marknaden under nämnda period.

---

(1)  EUT C 269, 14.8.2017.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/4 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/4

---

Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 7 mars 2019 (begäran om förhandsavgörande från Supremo Tribunal Administrativo — Portugal) — Suez II Water Technologies & Solutions Portugal, Unipessoal Lda, tidgare GE Power Controls Portugal Unipessoal, Lda mot Fazenda Pública

(Mål C-643/17)( (1))

(Begäran om förhandsavgörande - Tullunion - Förordning (EEG) nr 2913/92 - Artikel 37 - Gemenskapens tullkodex - Förordning (EEG) nr 2454/93 - Artikel 313 - Varors tullstatus - Presumtion att varor har status som gemenskapsvaror)

(2019/C 148/04)

Rättegångsspråk: portugisiska

Hänskjutande domstol

Supremo Tribunal Administrativo

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Suez II Water Technologies & Solutions Portugal, Unipessoal Lda, tidigare GE Power Controls Portugal Unipessoal, Lda

Motpart: Fazenda Pública

Domslut

Artikel 313 i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen, i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 75/98 av den 12 januari 1998 ska tolkas så, att varor, såsom de som är aktuella i det nationella målet, vilka levereras och faktureras av bolag som är etablerade i tredjeländer till ett bolag som är etablerat i unionens tullområde, för att användas där, ska anses ha förts in till unionens tullområde i den mening som avses i artikel 37 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 82/97 av den 19 december 1996, och de ska därför anses omfattas av det undantag som föreskrivs i artikel 313.2 a i förordning nr 2454/93, i dess lydelse enligt förordning nr 75/98, eftersom endast varor beträffande vilka det har styrkts att de genomgått förfaranden för övergång till fri omsättning i unionens tullområde kan ha status som gemenskapsvaror.

---

(1)  EUT C 52, 12.2.2018.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/5 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/5

---

Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 6 mars 2019 — BMB sp. z o.o. mot Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO), Ferrero SpA

(Mål C-693/17 P)( (1))

(Överklagande - Gemenskapsformgivning - Förordning (EG) nr 6/2002 - Artikel 25.1 e - Ogiltighetsförfarande - Registrerad gemenskapsformgivning som återger en godisask - Ogiltigförklaring)

(2019/C 148/05)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: BMB sp. z o.o. (ombud: K. Czubkowski, radca prawny)

Övrig part i målet: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) (ombud: S. Hanne och D. Walicka), Ferrero SpA (ombud: M. Kefferpütz, Rechtsanwalt)

Domslut

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | BMB sp. z o.o. ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

BMB sp. z o.o. ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 124, 23.4.2018.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/6 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/6

---

Domstolens dom (första avdelningen) av den 7 mars 2019 — Europeiska kommissionen mot Alain Laurent Brouillard

(Mål C-728/17 P)( (1))

(Överklagande - Personalmål - Rekrytering - Uttagningsprov - Villkoren för tillträde till uttagningsprov - Krav på examensbevis och utbildningsnivå - Allmänt uttagningsprov EPSO/AD/306/15 - Första urval på handlingarna - Utbildningsnivå motsvarande en fullständig juridisk utbildning från en belgisk, fransk eller luxemburgisk institution för högre utbildning - Masterexamen 2 i juridik, ekonomi och administration, med inriktning på privaträtt och med specialisering som juristlingvist - Utfärdad efter ”bekräftelse på förvärvad kompetens” - Nekad tillträde till uttagningsprov)

(2019/C 148/06)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Klagande: Europeiska kommissionen (ombud: P. Mihaylova och G. Gattinara)

Övrig part i målet: Alain Laurent Brouillard (ombud: H. Brouillard)

Domslut

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | Europeiska kommissionen ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Europeiska kommissionen ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 112, 26.3.2018.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/6 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/6

---

Överklagande ingett den 13 juni 2018 av Mauro Bettani av det beslut som tribunalen (sjätte avdelningen) meddelade den 24 april 2018 i mål T-80/18, Bettani mot kommissionen

(Mål C-392/18 P)

(2019/C 148/07)

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Klagande: Mauro Bettani (ombud: M. Bettani, avvocato)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen

Genom beslut av den 7 mars 2019 ogillade domstolen (sjätte avdelningen) överklagandet och förpliktade Mauro Bettani att bära sina egna rättegångskostnader.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/7 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/7

---

Överklagande ingett den 3 december 2018 av M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M-Sansz Kft.) av det beslut som tribunalen (sjunde avdelningen) meddelade den 28 september 2018 i mål T-709/17, M-Sansz mot kommissionen

(Mål C-757/18 P)

(2019/C 148/08)

Rättegångsspråk: ungerska

Parter

Klagande: M-Sansz Kereskedelmi, Termelő és Szolgáltató Kft. (M-Sansz Kft.) (ombud: L. Ravasz)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen

Klagandens yrkanden

M-Sansz Kft. yrkar att domstolen ska

| — | upphäva det beslut som tribunalen (sjunde avdelningen) meddelade den 28 september 2018 i mål T-709/17, varigenom invändningen om rättegångshinder från svaranden i nämnda mål förkastades, och varigenom sökandens talan bifölls, vilket innebar att tribunalen förklarade ‒ vad avser kommissionens beslut i ärendena SA.29432 (CP 290/2009) och SA.45498 (FC/2016) ‒ att ovannämnda beslut inte innebar en förklaring att det statliga stödet ska anses förenligt med den inre marknaden, i den mening som avses i artikel 107.1 FEUF, samt att de angripna besluten, vad avser mål nr 23.P.25.843/2016, som är anhängigt vid Fővárosi Törvényszék (Domstolen för centrala Budapest, Ungern), inte utgör rättsakter som är avsedda att ha rättsverkan gentemot sökanden — med motiveringen att sökanden inte är direkt och personligen berörd — på grund av att sökanden yrkat ersättning på grund av det statliga stödet strider mot artikel 107.1 FEUF och inte mot artikel 107.3 FEUF, samt vidare bifalla talan i första instans genom att konstatera att de angripna besluten är ogiltiga, eftersom det stöd de ungerska myndigheterna beviljat strider mot artikel 107.1 FEUF, om de, vad avser den del av talan som grundas på artikel 107.1 FEUF, anses utgöra rättsakter som är avsedda att ha rättsverkan gentemot klaganden, |
| --- | --- |

—

upphäva det beslut som tribunalen (sjunde avdelningen) meddelade den 28 september 2018 i mål T-709/17, varigenom invändningen om rättegångshinder från svaranden i nämnda mål förkastades, och varigenom sökandens talan bifölls, vilket innebar att tribunalen förklarade ‒ vad avser kommissionens beslut i ärendena SA.29432 (CP 290/2009) och SA.45498 (FC/2016) ‒ att ovannämnda beslut inte innebar en förklaring att det statliga stödet ska anses förenligt med den inre marknaden, i den mening som avses i artikel 107.1 FEUF, samt att de angripna besluten, vad avser mål nr 23.P.25.843/2016, som är anhängigt vid Fővárosi Törvényszék (Domstolen för centrala Budapest, Ungern), inte utgör rättsakter som är avsedda att ha rättsverkan gentemot sökanden — med motiveringen att sökanden inte är direkt och personligen berörd — på grund av att sökanden yrkat ersättning på grund av det statliga stödet strider mot artikel 107.1 FEUF och inte mot artikel 107.3 FEUF, samt vidare bifalla talan i första instans genom att konstatera att de angripna besluten är ogiltiga, eftersom det stöd de ungerska myndigheterna beviljat strider mot artikel 107.1 FEUF, om de, vad avser den del av talan som grundas på artikel 107.1 FEUF, anses utgöra rättsakter som är avsedda att ha rättsverkan gentemot klaganden,

| — | för det fall domstolen inte anser sig kunna avgöra målet i sak, upphäva tribunalens ovannämnda beslut och återförvisa målet till tribunalen för avgörande i första instans, och |
| --- | --- |

—

för det fall domstolen inte anser sig kunna avgöra målet i sak, upphäva tribunalens ovannämnda beslut och återförvisa målet till tribunalen för avgörande i första instans, och

| — | för det fall att domstolen meddelar ett avgörande vad rör yrkandena i första strecksatsen, förplikta motparten att bära sina egna rättegångskostander i första instans och i målet om överklagande. |
| --- | --- |

—

för det fall att domstolen meddelar ett avgörande vad rör yrkandena i första strecksatsen, förplikta motparten att bära sina egna rättegångskostander i första instans och i målet om överklagande.

Grunder och huvudargument

Åsidosättande av artikel 263 TFUE samt de bestämmelser och den rättspraxis som anges i fetstil, enligt följande:

Det ungerska klagandebolaget ingav två klagomål som behandlades i ärendena SA.29432 och SA.45498. Det gjorde i dessa klagomål gällande att det förelåg ett rättsstridigt statligt stöd samt en diskriminering av den kategori av företag som sökandebolaget ingår i. De stödmottagande företagen och de diskriminerade företagen driver båda verksamhet av samma slag i Ungern, de är verksamma i samma region i Ungern och företagen anställer båda personer med funktionshinder. Det statliga stödet har på ett rättsstridigt sätt bestämts till ett överdrivet högt belopp. Klaganden menar att kommissionen i dessa ärenden inte meddelat några beslut och framförallt inte beslut som har rättsverkningar mot klaganden. I det nationella förfarande som berörs av talan (mål nr 23.P.25.843/2016, anhängigt vid Fővárosi Törvényszék (Domstolen för centrala Budapest, Ungern)), har klaganden yrkat ersättning för den skada denne orsakats av det rättsstridiga statliga stödet; utgången i förevarande mål har således helt klart inverkan på den dom som där ska meddelas. Det är av vikt att rättsakter som i strikt juridisk mening inte utgör beslut från kommissionens sida inte avgör utgången i ett nationellt mål. Dessa beslut innebar inte en förklaring att det statliga stödet ska anses förenligt med den inre marknaden, i den mening som avses i artikel 107.1 FEUF, och de utgör inte rättsakter som är avsedda att ha rättsverkan gentemot klaganden — denne är således inte direkt och personligen berörd — på grund av att klaganden yrkat ersättning på grund av det statliga stödet strider mot artikel 107.1 FEUF och inte mot artikel 107.3 FEUF.

Klaganden uppfyller i förevarande fall de kriterier som anges i domen av den 15 juli 1963, Plaumann/kommissionen (25/62, EU:C:1963:17). Klaganden har visat att denne är ˮen ”berörd part”, i den mening som avses i artikel 263 fjärde stycket FEUF, och i den mening som avses i artikel 108.2 FEUF och artikel 1 b i förordning 2015/1589 (1)”, och i målet kommissionen/Kronoply och Kronotex (dom av den 24 maj 2011, C-83/09 P, EU:C:2011:341) har domstolen förklarat att en näringsidkare inte ens behöver vara konkurrent till en annan för att anses ägna sig åt samma verksamhet.

Åsidosättande av processuella rättigheter (åsidosättande av bestämmelser som anges i fetstil), enligt följande:

När tribunalen inte godtog den tabell som klaganden ingett som bevis för att den ska anses som en berörd part, borde den ha tillämpat artiklarna 83.1‒83.3, 88.1, 89.1, 89.2 a‒c, 89.3 a och d, 89.4 och 92.1 i sina rättegångsregler, och borde ha bett klaganden om upplysningar i denna fråga. Tribunalen gjorde fel som inte på eget initiativ agerade. Vidare framgår det av Sargentini-rapporten, som också behandlar den aktuella perioden, att Ungern åsidosatt rättsstagliga principer, däribland vad gäller ekonomiska frågor (se punkterna 12, 13, 22 och 23).

---

(1)  Rådets förordning (EU) 2015/1589 av den 13 juli 2015 om genomförandebestämmelser för artikel 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUT L 248, 2015, s. 9).

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/8 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/8

---

Överklagande ingett den 20 december 2018 av Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet av den dom som tribunalen (andra avdelningen) meddelade den 15 oktober 2018 i mål T-7/17, John Mills mot EUIPO

(Mål C-809/18 P)

(2019/C 148/09)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (ombud: A. Lukošiūtė)

Övriga parter i målet: John Mills Ltd, Jerome Alexander Consulting Corp.

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| — | upphäva den överklagade domen, |
| --- | --- |

—

upphäva den överklagade domen,

| — | förplikta John Mills Ltd att ersätta myndighetens rättegångskostnader. |
| --- | --- |

—

förplikta John Mills Ltd att ersätta myndighetens rättegångskostnader.

Grunder och huvudargument

Åsidosättande av artikel 8.3 i förordning 207/2009 (1)

| — | Tribunalen gjorde en felaktig tolkning av artikel 8.3 i förordning 207/2009 genom att begränsa dess räckvidd till begreppet ”identitet” mellan kännetecken och tillskriva den artikeln den betydelse som hör till artikel 8.1 a i förordning 207/2009. |
| --- | --- |

—

Tribunalen gjorde en felaktig tolkning av artikel 8.3 i förordning 207/2009 genom att begränsa dess räckvidd till begreppet ”identitet” mellan kännetecken och tillskriva den artikeln den betydelse som hör till artikel 8.1 a i förordning 207/2009.

| — | Tribunalen tog inte tillräckligt mycket hänsyn till syftet med artikel 8.3 i förordning 207/2009 — det vill säga att förhindra att varumärkesinnehavarens ombud missbrukar varumärket, eftersom ombudet kan använda de kunskaper och den erfarenhet som han eller hon har förvärvat under den tid vederbörande stod i affärsförbindelse med innehavaren och, följaktligen, på ett otillbörligt sätt dra nytta av de ansträngningar och den investering som gjorts av varumärkesinnehavaren själv — när den prioriterade en diskutabel bokstavstolkning, trots att EU-domstolen konsekvent har tillämpat ett teleologiskt synsätt vad gäller tolkningen av EU:s varumärkesrätt. |
| --- | --- |

—

Tribunalen tog inte tillräckligt mycket hänsyn till syftet med artikel 8.3 i förordning 207/2009 — det vill säga att förhindra att varumärkesinnehavarens ombud missbrukar varumärket, eftersom ombudet kan använda de kunskaper och den erfarenhet som han eller hon har förvärvat under den tid vederbörande stod i affärsförbindelse med innehavaren och, följaktligen, på ett otillbörligt sätt dra nytta av de ansträngningar och den investering som gjorts av varumärkesinnehavaren själv — när den prioriterade en diskutabel bokstavstolkning, trots att EU-domstolen konsekvent har tillämpat ett teleologiskt synsätt vad gäller tolkningen av EU:s varumärkesrätt.

| — | En bokstavstolkning leder inte heller till slutsatsen att artikel 8.3 i förordning 207/2009 är tillämplig enbart på identiska varumärken. Det är därför tillräckligt om kännetecknen i fråga sammanfallar i delar som det äldre varumärkets särskiljningsförmåga i huvudsak motsvarar. Det korrekta kriteriet vid bedömningen av de motstående varumärkena med tillämpning av artikel 8.3 i förordning 207/2009 är, med detta som grund, huruvida registreringsansökan återger de huvudsakliga delarna av det äldre varumärket på ett sådant sätt att det är uppenbart att sökanden missbrukar den rättmätige ägarens rättigheter till sitt varumärke. Det illojala ombudet skulle i själva verket befinna sig i en sådan ställning att han eller hon kan förhindra inte bara att den ursprungliga ägaren gör ytterligare en registrering av det äldre varumärket inom EU, utan även att den ursprungliga innehavaren använder det äldre varumärket inom EU. |
| --- | --- |

—

En bokstavstolkning leder inte heller till slutsatsen att artikel 8.3 i förordning 207/2009 är tillämplig enbart på identiska varumärken. Det är därför tillräckligt om kännetecknen i fråga sammanfallar i delar som det äldre varumärkets särskiljningsförmåga i huvudsak motsvarar. Det korrekta kriteriet vid bedömningen av de motstående varumärkena med tillämpning av artikel 8.3 i förordning 207/2009 är, med detta som grund, huruvida registreringsansökan återger de huvudsakliga delarna av det äldre varumärket på ett sådant sätt att det är uppenbart att sökanden missbrukar den rättmätige ägarens rättigheter till sitt varumärke. Det illojala ombudet skulle i själva verket befinna sig i en sådan ställning att han eller hon kan förhindra inte bara att den ursprungliga ägaren gör ytterligare en registrering av det äldre varumärket inom EU, utan även att den ursprungliga innehavaren använder det äldre varumärket inom EU.

Åsidosättande av artikel 36 i EU-domstolens stadga

| — | Den överklagade domen är behäftad med ett motstridigt resonemang såtillvida att det i domen å ena sidan godtas att känntecken är identiska när ett av dem återger det andra utan någon ändring eller något tillägg, och å andra sidan godtas att de också är identiska när det görs flera ändringar utan att särskiljningsförmågan påverkas (se punkterna 38–40 i den överklagade domen). Ett sådant resonemang är motstridigt eftersom samma ”identitetsbegrepp” tillämpas på olika rättsliga och faktiska situationer och på ett felaktigt sätt ges två olika innehåll. |
| --- | --- |

—

Den överklagade domen är behäftad med ett motstridigt resonemang såtillvida att det i domen å ena sidan godtas att känntecken är identiska när ett av dem återger det andra utan någon ändring eller något tillägg, och å andra sidan godtas att de också är identiska när det görs flera ändringar utan att särskiljningsförmågan påverkas (se punkterna 38–40 i den överklagade domen). Ett sådant resonemang är motstridigt eftersom samma ”identitetsbegrepp” tillämpas på olika rättsliga och faktiska situationer och på ett felaktigt sätt ges två olika innehåll.

| — | Tribunalen angav inga skäl till varför de motstående kännetecknen inte faller under artikel 8.3 i förordning 207/2009 till följd av tillämpningen av det kriterium som det introducerade i punkt 39 i den överklagade domen. |
| --- | --- |

—

Tribunalen angav inga skäl till varför de motstående kännetecknen inte faller under artikel 8.3 i förordning 207/2009 till följd av tillämpningen av det kriterium som det introducerade i punkt 39 i den överklagade domen.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 207/2009 av den 26 februari 2009 om gemenskapsvarumärken (EUT L 78, 2009, s. 1).

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/9 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/9

---

Överklagande ingett den 21 december 2018 av The Yokohama Rubber Co. Ltd av den dom som tribunalen (sjunde avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 24 oktober 2018 i mål T-447/16, Pirelli Tyre mot EUIPO

(Mål C-818/18)

(2019/C 148/10)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: The Yokohama Rubber Co. Ltd (ombud: D. Martucci, F. Boscariol de Roberto, avvocati)

Övriga parter i målet: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet och Pirelli Tyre SpA

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| — | upphäva den överklagade domen, |
| --- | --- |

—

upphäva den överklagade domen,

| — | om nödvändigt, återförvisa målet till tribunalen, och |
| --- | --- |

—

om nödvändigt, återförvisa målet till tribunalen, och

| — | förplikta Pirelli Tyre S.p.A. att ersätta rättegångskostnaderna, inklusive de kostnader som uppkommit i förfarandena vid tribunalen och överklagandenämnden. |
| --- | --- |

—

förplikta Pirelli Tyre S.p.A. att ersätta rättegångskostnaderna, inklusive de kostnader som uppkommit i förfarandena vid tribunalen och överklagandenämnden.

Grunder och huvudargument

Den första delen av den första grunden: Utgör varumärket formen på varan i den mening som avses i artikel 7.1 e ii) i förordning nr 40/94 (1)?

Tribunalen angav att även om den grafiska återgivning som utgör det omtvistade kännetecknet inte uppvisar några konturer och inte getts någon ytterligare beskrivning hade Pirellli inte ifrågasatt att vissa av dess däckmodeller har en skåra på slitbanan i form av det omtvistade kännetecknet. Möjligheten för den behöriga myndigheten att beakta de beståndsdelar som är viktiga för att identifiera de väsentliga särdragen hos ett tredimensionellt kännetecken angavs dessutom ha utvidgats till att även omfatta tvådimensionella tecken. Tribunalen avslutade sitt resonemang med att påstå att ”det omtvistade varumärket, om det analyseras på ett objektivt och konkret sätt, inte återger en bild av en slitbana [utan] återger på sin höjd en enskild skåra i en slitbana”. Domstolen har slagit fast att rättspraxis avseende tredimensionella varumärken som utgörs av utseendet av varan eller en del av varan även är tillämplig när, såsom i förevarande fall, det sökta varumärket är ett figurmärke som utgörs av den tvådimensionella återgivningen av varan eller en del av varan. I ett sådant fall utgörs varumärket inte heller av ett kännetecken utan samband med utseendet av de varor som omfattas av det. Den grafiska återgivningen av det omtvistade varumärket återger på ett exakt sätt formen på den vara (det vill säga mönstret) som det ska användas för eller på den vara som det föreligger ett tekniskt samband med. Tribunalens förklaring att kännetecknet inte är en betydande del av varan är godtycklig och strider mot domstolens och tribunalens praxis. Den fråga som ska avgöras är inte huruvida kännetecknet utgör en betydande del av varan utan huruvida kännetecknet är en del av varan.

Den andra delen av den första grunden: Lade överklagandenämnden till beståndsdelar i denna form vilka inte utgör en del av tecknet och som således är utomstående eller främmande?

Tribunalen hävdade att överklagandenämnden avvek från den form som återgavs genom det omtvistade kännetecknet och ändrade denna. Överklagandenämnden har med andra ord ändrat kännetecknets natur, genom att göra gällande eller förutsätta att det innehåller utomstående eller främmande inslag eller egenskaper. I själva verket har överklagandenämnden inte lag till några beståndsdelar i kännetecknet utan har bedömt formen på själva varan och inte en abstrakt form. Om kännetecknet, såsom tribunalen har påstått, är en trogen återgivning av en del av den vara som omfattas av kännetecknet, är det nödvändigt att analysera egenskaperna hos den form som följer av den grafiska återgivningen utifrån den berörda varans funktion. Klaganden anser att tribunalen förefaller slå fast att EUIPO har försökt hitta dolda egenskaper som inte är synliga i den återgivna formen. Även om den bedömningen otvivelaktigt prima facie bör begränsas till en analys av den form som följer av ansökan, medför kopplingen mellan den formen (skåran) och varans (däckets) funktion att det är nödvändigt att beakta ytterligare information. Enligt klagandena är analysen av kännetecknet, såsom det beskrivs i ansökan, enkel att göra på grund av att varumärket anges på varan som en seriemässig återgivning av kännetecknet. Den fråga som uppkommer är därför ”huruvida beskrivningen obestridligen utgör en återgivning av en betydande del eller en liten del av varan.

Den andra grunden: Huruvida tribunalen har missuppfattat de faktiska omständigheterna

Tribunalen misstog sig vid bedömningen av samtliga omständigheter och handlingar som getts in av Yokohama. Klagandena har angett exakt vilken bevisning som påstås ha missuppfattats av tribunalen och har visat de bedömningsfel som, enligt klagandena, orsakat denna missuppfattning. Denna missuppfattning framgår uppenbart av handlingarna i domstolens akt, utan att det är nödvändigt att göra en ny bedömning av omständigheterna och bevisningen.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 40/94 av den 20 december 1993 om gemenskapsvarumärken (EGT L 11, 1994, s. 1; svensk specialutgåva, område 17, volym 2, s. 3).

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/11 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/11

---

Överklagande ingett den 28 december 2018 av Mamas and Papas Ltd av den dom som tribunalen (andra avdelningen) meddelade den 23 oktober 2018 i mål T-672/17, Mamas and Papas mot EUIPO

(Mål C-825/18 P)

(2019/C 148/11)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Mamas and Papas Ltd (ombud: S. Malynicz QC, B. Whitehead, J. Dainty, Solicitors)

Övrig part i målet: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| — | upphäva den dom som tribunalen meddelade i mål T-672/17, Mamas and Papas Ltd/EUIPO, |
| --- | --- |

—

upphäva den dom som tribunalen meddelade i mål T-672/17, Mamas and Papas Ltd/EUIPO,

| — | pröva frågan om tidigare tillgängliggörande, |
| --- | --- |

—

pröva frågan om tidigare tillgängliggörande,

| — | återförvisa målet till Europeiska unionens tribunal för en prövning av de yrkanden som anförts i tribunalens men som ännu inte har prövats, |
| --- | --- |

—

återförvisa målet till Europeiska unionens tribunal för en prövning av de yrkanden som anförts i tribunalens men som ännu inte har prövats,

| — | förplikta EUIPO att bära sina rättegångskostnader och ersätta klagandens rättegångskostnader. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att bära sina rättegångskostnader och ersätta klagandens rättegångskostnader.

Grunder och huvudargument

Tribunalen har gjort en felaktig rättstillämpning vad gäller EUIPO:s befogenhet enligt artikel 63.1 varumärkesförordningen att pröva sakförhållandena i fråga om tillgängliggörande av en formgivning (1). När det av innehavaren av en formgivning uttryckligen har bekräftat att formgivningen har tillgängliggjorts, kan inte EUIPO nå en annan slutsats i den frågan.

Vidare och i vilket fall som helst, vad gäller tribunalens prövning av bevisningen för tillgängliggörande missuppfattade den bevisningen och gjorde en felaktig bedömning av omständigheterna, och beslutet är därför behäftat med allvarliga fel vad gäller bedömningen av de handlingar som ingetts till den, vilket klart framgår av handlingarna i målet.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 6/2002 av den 12 december 2001 om gemenskapsformgivning (EGT L 3, 2002, s.1).

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/12 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/12

---

Överklagande ingett den 4 januari 2019 av Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet av den dom som tribunalen (sjunde avdelningen, i utökad sammansättning) meddelade den 24 oktober 2018 i mål T-447/16, Pirelli Tyre mot EUIPO

(Mål C-6/19)

(2019/C 148/12)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) (ombud: J. Ivanauskas)

Övriga parter i målet: Pirelli Tyre SpA, The Yokohama Rubber Co. Ltd

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| — | ogiltigförklara den överklagade domen, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara den överklagade domen, och

| — | förplikta Pirelli Tyre SpA att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Pirelli Tyre SpA att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

EUIPO har som enda grund anfört ett åsidosättande av artikel 7.1 e ii I förordning nr 40/94 (1).

| — | Genom att kräva att ett tecken som visar en del av en produkt, för att omfattas av artikel 7.1 e ii i förordning nr 40/94, kvantitativt och kvalitativt måste representera en betydande del av den produkten, har tribunalen missförstått villkoren för detta registreringshinder. |
| --- | --- |

—

Genom att kräva att ett tecken som visar en del av en produkt, för att omfattas av artikel 7.1 e ii i förordning nr 40/94, kvantitativt och kvalitativt måste representera en betydande del av den produkten, har tribunalen missförstått villkoren för detta registreringshinder.

| — | Tribunalen ansåg felaktigt att en enda skåra som återges i det ifrågasatta tecknet inte fyller någon teknisk funktion, i den mening som avses i artikel 7.1 e ii i förordning nr 40/94, eftersom den på ett däcks slitbanemönster återfinns tillsammans med andra beståndsdelar. För det första kräver artikel 7.1 e ii i förordning nr 40/94 en prövning av det tekniska resultat som uppnåtts av det utmärkande draget hos den produkt som representeras av det aktuella tecknet, i stället för det tekniska resultat som uppnås av hela produkten. För det andra är det i den mening som avses i artikel 7.1 e ii i förordning nr 40/94 utan betydelse huruvida en enda skåra som representeras i det omtvistade tecknet kombineras med andra beståndsdelar av ett däcks slitbanemönster, eftersom den har ett eget tekniskt resultat och bidrar till att däckets slitbana fungerar. |
| --- | --- |

—

Tribunalen ansåg felaktigt att en enda skåra som återges i det ifrågasatta tecknet inte fyller någon teknisk funktion, i den mening som avses i artikel 7.1 e ii i förordning nr 40/94, eftersom den på ett däcks slitbanemönster återfinns tillsammans med andra beståndsdelar. För det första kräver artikel 7.1 e ii i förordning nr 40/94 en prövning av det tekniska resultat som uppnåtts av det utmärkande draget hos den produkt som representeras av det aktuella tecknet, i stället för det tekniska resultat som uppnås av hela produkten. För det andra är det i den mening som avses i artikel 7.1 e ii i förordning nr 40/94 utan betydelse huruvida en enda skåra som representeras i det omtvistade tecknet kombineras med andra beståndsdelar av ett däcks slitbanemönster, eftersom den har ett eget tekniskt resultat och bidrar till att däckets slitbana fungerar.

| — | Tribunalen har felaktigt antagit att registreringen av en enda skåra som representeras i det ifrågasatta tecknet inte kunde hindra Pirellis konkurrenter från att tillverka och marknadsföra däck med identiska eller liknande skåror. Även om ett däcksmönster består av kombinationen och samspelet mellan olika beståndsdelar, skulle åtminstone en del av allmänheten kunna identifiera olika typer av skåror som finns på ett däckmönster. |
| --- | --- |

—

Tribunalen har felaktigt antagit att registreringen av en enda skåra som representeras i det ifrågasatta tecknet inte kunde hindra Pirellis konkurrenter från att tillverka och marknadsföra däck med identiska eller liknande skåror. Även om ett däcksmönster består av kombinationen och samspelet mellan olika beståndsdelar, skulle åtminstone en del av allmänheten kunna identifiera olika typer av skåror som finns på ett däckmönster.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 40/94 av den 20 december 1993 om gemenskapsvarumärken (EGT L 11, 1994, s. 1).

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/13 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/13

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Audiencia Provincial de Zaragoza (Spanien) den 9 januari 2019 — Ibercaja Banco, S.A. mot TJ och UK

(Mål C-13/19)

(2019/C 148/13)

Rättegångsspråk: spanska

Hänskjutande domstol

Audiencia Provincial de Zaragoza

Parter i det nationella målet

Klagande: Ibercaja Banco, S.A.

Motpart: TJ och UK

Tolkningsfrågor

| 1) | Kan ändringen av villkoret om räntegolv under de förutsättningar som rådde när avtalet ingicks — såsom beskrivs ovan i redogörelsen för de faktiska omständigheterna — anses utgöra ett allmänt avtalsvillkor mot bakgrund av artikel 3 i direktiv 93/13 (1)? |
| --- | --- |

1)

Kan ändringen av villkoret om räntegolv under de förutsättningar som rådde när avtalet ingicks — såsom beskrivs ovan i redogörelsen för de faktiska omständigheterna — anses utgöra ett allmänt avtalsvillkor mot bakgrund av artikel 3 i direktiv 93/13 (1)?

| 2) | Kan, under samma omständigheter, konsumentens utfästelse om att avstå från att väcka talan vid domstol mot banken anses utgöra ett allmänt avtalsvillkor? Med andra ord kan ett avtalsvillkor av allmän karaktär som har formulerats av näringsidkaren och vars innehåll inte förklaras för konsumenten anses utgöra ett allmänt avtalsvillkor? |
| --- | --- |

2)

Kan, under samma omständigheter, konsumentens utfästelse om att avstå från att väcka talan vid domstol mot banken anses utgöra ett allmänt avtalsvillkor? Med andra ord kan ett avtalsvillkor av allmän karaktär som har formulerats av näringsidkaren och vars innehåll inte förklaras för konsumenten anses utgöra ett allmänt avtalsvillkor?

| 3) | Ska, under sådana omständigheter, kraven enligt artiklarna 3 och 4 i direktiv 93/13 på att avtalsvillkoren ska vara klara, transparenta och formulerade på ett sätt som gör att konsumenten kan få verklig förståelse av vilken ekonomisk börda de innebär, att information om avtalsvillkoren ska lämnas före avtalets ingående och att dessa ska ha varit föremål för individuell förhandling anses vara uppfyllda när följderna av nämnda allmänna villkor är av stor betydelse för konsumenten? |
| --- | --- |

3)

Ska, under sådana omständigheter, kraven enligt artiklarna 3 och 4 i direktiv 93/13 på att avtalsvillkoren ska vara klara, transparenta och formulerade på ett sätt som gör att konsumenten kan få verklig förståelse av vilken ekonomisk börda de innebär, att information om avtalsvillkoren ska lämnas före avtalets ingående och att dessa ska ha varit föremål för individuell förhandling anses vara uppfyllda när följderna av nämnda allmänna villkor är av stor betydelse för konsumenten?

| 4) | Ska kravet på att information ska lämnas före avtalets ingående, för att fastställa huruvida ett avtalsvillkor är oskäligt (artiklarna 4 och 5 i direktiv [93/13]), anses vara lika högt eller till och med högre när parterna avtalar om jämkning av ett villkor som kan antas vara ogiltigt (konkreta ekonomiska följder av jämkningen, information om rättspraxis som rör frågan och dess konkreta verkningar etc.)? |
| --- | --- |

4)

Ska kravet på att information ska lämnas före avtalets ingående, för att fastställa huruvida ett avtalsvillkor är oskäligt (artiklarna 4 och 5 i direktiv [93/13]), anses vara lika högt eller till och med högre när parterna avtalar om jämkning av ett villkor som kan antas vara ogiltigt (konkreta ekonomiska följder av jämkningen, information om rättspraxis som rör frågan och dess konkreta verkningar etc.)?

| 5) | För att ett villkor som kan antas vara ogiltigt ska kunna jämkas, ska konsumentens handskrivna kopia där jämkningen av villkoret återges anses räcka för att uppfylla kraven enligt artiklarna 4 och 5 i direktiv [93/13] på att information ska lämnas före avtalets ingående och avtalsvillkoren ska vara klart formulerade? |
| --- | --- |

5)

För att ett villkor som kan antas vara ogiltigt ska kunna jämkas, ska konsumentens handskrivna kopia där jämkningen av villkoret återges anses räcka för att uppfylla kraven enligt artiklarna 4 och 5 i direktiv [93/13] på att information ska lämnas före avtalets ingående och avtalsvillkoren ska vara klart formulerade?

| 6) | Ska det förhållandet att initiativet till jämkning eller förlikning kommer från banken och att konsumenten inte får ta med sig dokumentet från bankkontoret om denne inte har undertecknat det anses vara omständigheter som är särskilt relevanta vid bedömningen av huruvida jämkningsklausulen är oskälig (artiklarna 4 och 5 i direktiv [93/13])? |
| --- | --- |

6)

Ska det förhållandet att initiativet till jämkning eller förlikning kommer från banken och att konsumenten inte får ta med sig dokumentet från bankkontoret om denne inte har undertecknat det anses vara omständigheter som är särskilt relevanta vid bedömningen av huruvida jämkningsklausulen är oskälig (artiklarna 4 och 5 i direktiv [93/13])?

| 7) | Kan ett avtalsvillkor som kan antas vara ogiltigt på grund av att det är oskäligt jämkas (principen om att oskäliga avtalsvillkor inte är bindande)? |
| --- | --- |

7)

Kan ett avtalsvillkor som kan antas vara ogiltigt på grund av att det är oskäligt jämkas (principen om att oskäliga avtalsvillkor inte är bindande)?

| 8) | Är det beträffande ett avtalsvillkor som kan antas vara ogiltigt på grund av att det är oskäligt möjligt för konsumenten att avstå från rätten att väcka talan vid domstol (artikel 3 i direktiv [93/13], jämförd med punkt 1 q i bilagan till direktivet, och principen om att oskäliga avtalsvillkor inte är bindande, som anges i artikel 6 i direktivet)? |
| --- | --- |

8)

Är det beträffande ett avtalsvillkor som kan antas vara ogiltigt på grund av att det är oskäligt möjligt för konsumenten att avstå från rätten att väcka talan vid domstol (artikel 3 i direktiv [93/13], jämförd med punkt 1 q i bilagan till direktivet, och principen om att oskäliga avtalsvillkor inte är bindande, som anges i artikel 6 i direktivet)?

| 9) | För det fall den frågan besvaras jakande: Måste kravet på att information ska lämnas före avtalets ingående vara lika högt eller högre än det som gäller vid tidpunkten för ingåendet av det ursprungliga avtalet? |
| --- | --- |

9)

För det fall den frågan besvaras jakande: Måste kravet på att information ska lämnas före avtalets ingående vara lika högt eller högre än det som gäller vid tidpunkten för ingåendet av det ursprungliga avtalet?

| 10) | Innebär kravet på att information ska lämnas före avtalets ingående (artiklarna 4 och 5 i direktiv [93/13]) att dokumentationskraven för ett avtalsvillkor om avstående från rätten väcka talan vid domstol inte får vara av underordnad betydelse (artiklarna 3, 4 och 5 i direktivet [93/13])? |
| --- | --- |

10)

Innebär kravet på att information ska lämnas före avtalets ingående (artiklarna 4 och 5 i direktiv [93/13]) att dokumentationskraven för ett avtalsvillkor om avstående från rätten väcka talan vid domstol inte får vara av underordnad betydelse (artiklarna 3, 4 och 5 i direktivet [93/13])?

| 11) | Ska det förhållandet att en jämkning av avtalsvillkor som kan antas vara ogiltiga anses vara giltig och en utfästelse från konsumenten om att avstå från att väcka talan vid domstol och yrka att avtalsvillkoren ska ogiltigförklaras och lämnas utan verkan anses stå i strid med den avskräckande verkan gentemot näringsidkaren [som direktiv 93/13 är avsett att ha] (artikel 7 i direktiv [93/13] och [dom av den 21 december 2016 (2), Gutiérrez Naranjo m.fl., C-154/15])? |
| --- | --- |

11)

Ska det förhållandet att en jämkning av avtalsvillkor som kan antas vara ogiltiga anses vara giltig och en utfästelse från konsumenten om att avstå från att väcka talan vid domstol och yrka att avtalsvillkoren ska ogiltigförklaras och lämnas utan verkan anses stå i strid med den avskräckande verkan gentemot näringsidkaren [som direktiv 93/13 är avsett att ha] (artikel 7 i direktiv [93/13] och [dom av den 21 december 2016 (2), Gutiérrez Naranjo m.fl., C-154/15])?

| 12) | Ska artiklarna 3 och 4 i direktiv 93/13 tolkas på så sätt att ett avtalsvillkor som kan antas vara ogiltigt på grund av att det är oskäligt kan vara bindande för den berörda konsumenten genom att näringsidkaren efter ingåendet av avtalet som innehåller det potentiellt ogiltiga avtalsvillkoret avtalar med konsumenten om att näringsidkaren ska underlåta att tillämpa det oskäliga avtalsvillkoret i utbyte mot en motprestation från konsumenten. Med andra ord ges det ogiltiga avtalsvillkoret verkan genom ett avtal med konsumenten om att ersätta det ogiltiga avtalsvillkoret med ett annat som är mer gynnsamt för konsumenten. Skulle ett avtal av detta slag kunna stå i strid med artikel 6.1 i direktiv [93/13]? |
| --- | --- |

12)

Ska artiklarna 3 och 4 i direktiv 93/13 tolkas på så sätt att ett avtalsvillkor som kan antas vara ogiltigt på grund av att det är oskäligt kan vara bindande för den berörda konsumenten genom att näringsidkaren efter ingåendet av avtalet som innehåller det potentiellt ogiltiga avtalsvillkoret avtalar med konsumenten om att näringsidkaren ska underlåta att tillämpa det oskäliga avtalsvillkoret i utbyte mot en motprestation från konsumenten. Med andra ord ges det ogiltiga avtalsvillkoret verkan genom ett avtal med konsumenten om att ersätta det ogiltiga avtalsvillkoret med ett annat som är mer gynnsamt för konsumenten. Skulle ett avtal av detta slag kunna stå i strid med artikel 6.1 i direktiv [93/13]?

| 13) | Ska ett sådant agerande från bankens sida som det som beskrivs ovan i redogörelsen för de faktiska omständigheterna anses omfattas av förbudet mot otillbörligt agerande och otillbörliga affärsmetoder i förhållande till konsumenter, som anges i skäl 14 och artiklarna 6 och 7 i direktiv 2005/29 (3) |
| --- | --- |

13)

Ska ett sådant agerande från bankens sida som det som beskrivs ovan i redogörelsen för de faktiska omständigheterna anses omfattas av förbudet mot otillbörligt agerande och otillbörliga affärsmetoder i förhållande till konsumenter, som anges i skäl 14 och artiklarna 6 och 7 i direktiv 2005/29 (3)

---

(1)  Rådets direktiv 93/13/EEG av den 5 april 1993 om oskäliga villkor i konsumentavtal (EGT L 95, 1993, s. 29; svensk specialutgåva, område 15, volym 12, s. 169).

(2)  Dom av den 21 december 2016, Gutiérrez Naranjo m.fl. (C-154/15, C-307/15 och C-308/15, EU:C:2016:980).

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/29/EG av den 11 maj 2005 om otillbörliga affärsmetoder som tillämpas av näringsidkare gentemot konsumenter på den inre marknaden och om ändring av rådets direktiv 84/450/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 97/7/EG, 98/27/EG och 2002/65/EG samt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2006/2004 (EUT L 149, 2005, s. 22).

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/14 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/14

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesfinanzhof (Tyskland) den 25 januari 2019 — X-GmbH mot Finanzamt Z

(Mål C-48/19)

(2019/C 148/14)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Bundesfinanzhof

Parter i det nationella målet

Klagande: X-GmbH

Motpart: Finanzamt Z

Tolkningsfrågor

| 1) | Föreligger det under sådana omständigheter som de som är aktuella i det nationella målet, där en beskattningsbar person på uppdrag av olika försäkringskassor tillhandahåller rådgivning per telefon inom olika hälso- och sjukdomsrelaterade områden, en verksamhet på vilken artikel 132.1 c i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (1) är tillämplig? |
| --- | --- |

1)

Föreligger det under sådana omständigheter som de som är aktuella i det nationella målet, där en beskattningsbar person på uppdrag av olika försäkringskassor tillhandahåller rådgivning per telefon inom olika hälso- och sjukdomsrelaterade områden, en verksamhet på vilken artikel 132.1 c i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (1) är tillämplig?

| 2) | Är det under sådana omständigheter som de som är aktuella i det nationella målet med avseende på de tjänster som anges i fråga 1 samt för transaktioner inom ramen för uppföljningsprogram för patienter tillräckligt för att styrka den yrkesutbildning som krävs, att rådgivningen per telefon genomförs av ”hälsokonsulter” (kvalificerad medicinsk personal, sjuksköterskor) och att en läkare konsulteras i ungefär en tredjedel av fallen? |
| --- | --- |

2)

Är det under sådana omständigheter som de som är aktuella i det nationella målet med avseende på de tjänster som anges i fråga 1 samt för transaktioner inom ramen för uppföljningsprogram för patienter tillräckligt för att styrka den yrkesutbildning som krävs, att rådgivningen per telefon genomförs av ”hälsokonsulter” (kvalificerad medicinsk personal, sjuksköterskor) och att en läkare konsulteras i ungefär en tredjedel av fallen?

---

(1)  EUT L 347, 2006, s. 1.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/15 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/15

---

Överklagande ingett den 25 januari 2019 av RFA International, LP av den dom som tribunalen (nionde avdelningen) meddelade den 15 november 2018 i mål T-113/15, RFA International mot kommissionen

(Mål C-56/19 P)

(2019/C 148/15)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: RFA International, LP (ombud: B. Evtimov, адвокат, M. Krestiyanova, avocate, D. O'Keeffe, Solicitor, N. Tuominen, E. Borovikov, avocats)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| — | i första hand, upphäva den överklagade domen, och |
| --- | --- |

—

i första hand, upphäva den överklagade domen, och

| — | själv slutligt avgöra målet, om detta är färdigt för avgörande. |
| --- | --- |

—

själv slutligt avgöra målet, om detta är färdigt för avgörande.

| — | i andra hand, återförvisa målet till tribunalen för ny prövning, och |
| --- | --- |

—

i andra hand, återförvisa målet till tribunalen för ny prövning, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta kostnaderna för förfarandet vid EU-domstolen och de kostnader som uppkommit vid tribunalen. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta kostnaderna för förfarandet vid EU-domstolen och de kostnader som uppkommit vid tribunalen.

Grunder och huvudargument

Det aktuella överklagandet avser endast den del av tribunalens dom som avser klagandens andra grund i första instans.

Tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning när den tolkade artikel 11.9 och 11.10 i grundförordningen (1) och när den definierade det tillåtna utrymmet för skönsmässig bedömning som kommissionen har vid bedömningen av de komplexa situationer som omfattas av dessa bestämmelser. Klaganden yrkar att EU-domstolen ska upphäva den överklagade domen på följande grunder.

Tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning i två fall vad gäller grundförordningen.

| a) | Tribunalen tolkade för det första artikel 11.9 i grundförordningen felaktigt. Enligt artikel 11.9 i grundförordningen ska kommissionen vid varje undersökning avseende översyn, med beaktande av artikel 2, under förutsättning att omständigheterna är oförändrade, tillämpa samma metoder som vid den undersökning som ledde till införandet av tullen i fråga. När kommissionen bedömde huruvida antidumpningstullarna hade återspeglats korrekt i återförsäljningspriserna gjorde den inte detta utifrån de återförsäljningspriser som hade fastställts i den undersökning som resulterade i den ursprungliga förordningen utan utifrån rådande tillverkningskostnader i Ryssland. Detta innebär att samma metoder inte har tillämpats i den mening som avses i artikel 11.9 i grundförordningen. Kommissionen påpekade att omständigheterna hade förändrats mycket sedan den första undersökningen och de ryska exportörernas tillverkningskostnader hade ökat med cirka 100 procent. Det förhållandet att kostnaderna hade ökat var emellertid redan fallet och detta var även känt under undersökningsperioden 2008-2010 avseende återbetalning. |
| --- | --- |

a)

Tribunalen tolkade för det första artikel 11.9 i grundförordningen felaktigt. Enligt artikel 11.9 i grundförordningen ska kommissionen vid varje undersökning avseende översyn, med beaktande av artikel 2, under förutsättning att omständigheterna är oförändrade, tillämpa samma metoder som vid den undersökning som ledde till införandet av tullen i fråga. När kommissionen bedömde huruvida antidumpningstullarna hade återspeglats korrekt i återförsäljningspriserna gjorde den inte detta utifrån de återförsäljningspriser som hade fastställts i den undersökning som resulterade i den ursprungliga förordningen utan utifrån rådande tillverkningskostnader i Ryssland. Detta innebär att samma metoder inte har tillämpats i den mening som avses i artikel 11.9 i grundförordningen. Kommissionen påpekade att omständigheterna hade förändrats mycket sedan den första undersökningen och de ryska exportörernas tillverkningskostnader hade ökat med cirka 100 procent. Det förhållandet att kostnaderna hade ökat var emellertid redan fallet och detta var även känt under undersökningsperioden 2008-2010 avseende återbetalning.

| b) | Tribunalen tolkade för det andra artikel 11.10 i grundförordningen felaktigt genom att tillämpa ett felaktigt rättsligt test. Det rättsliga test som tillämpats av tribunalen innebär att det enda sättet att bevisa att antidumpningstullarna återspeglas i exportpriserna är genom att lägga fram DDP (2) -prisuppgifter och att visa att inte endast antidumpningstullarna återspeglades i de nya priserna utan även alla eventuella tillverkningskostnader. Ett sådant krav uppställs varken artikel 11.10 i grundförordningen eller i kommissionens tillkännagivande om återbetalning av antidumpningstullar (3). |
| --- | --- |

b)

Tribunalen tolkade för det andra artikel 11.10 i grundförordningen felaktigt genom att tillämpa ett felaktigt rättsligt test. Det rättsliga test som tillämpats av tribunalen innebär att det enda sättet att bevisa att antidumpningstullarna återspeglas i exportpriserna är genom att lägga fram DDP (2) -prisuppgifter och att visa att inte endast antidumpningstullarna återspeglades i de nya priserna utan även alla eventuella tillverkningskostnader. Ett sådant krav uppställs varken artikel 11.10 i grundförordningen eller i kommissionens tillkännagivande om återbetalning av antidumpningstullar (3).

Tribunalen gjorde slutligen en väsentligt felaktig bedömning av de faktiska omständigheterna i följande fall:

| a) | De ökade tillverkningskostnaderna blev enbart synliga under den första och den andra undersökningsperioden och innebar således att omständigheterna hade förändrats, vilket motiverade tillämpningen av andra metoder. Kommissionen kände nämligen redan till kostnadsökningen under den ursprungliga undersökningsperioden och 2008-2010 års undersökningar avseende återbetalning. |
| --- | --- |

a)

De ökade tillverkningskostnaderna blev enbart synliga under den första och den andra undersökningsperioden och innebar således att omständigheterna hade förändrats, vilket motiverade tillämpningen av andra metoder. Kommissionen kände nämligen redan till kostnadsökningen under den ursprungliga undersökningsperioden och 2008-2010 års undersökningar avseende återbetalning.

| b) | Tillämpningen av andra metoder var motiverad, då detta skapade lika villkor och inte ledde till diskriminering mellan aktörer som skulle komma att omfattas av samma åtgärder. Samtliga ryska tillverkare hade nämligen fått samma kostnadsökningar. |
| --- | --- |

b)

Tillämpningen av andra metoder var motiverad, då detta skapade lika villkor och inte ledde till diskriminering mellan aktörer som skulle komma att omfattas av samma åtgärder. Samtliga ryska tillverkare hade nämligen fått samma kostnadsökningar.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (EUT L 343, 2009, s. 51).

(2)  Delivery duty paid (levererat förtullat).

(3)  EUT C 164, 2014, s. 9.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/16 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/16

---

Överklagande ingett den 25 januari 2019 av Europeiska kommissionen av den dom som tribunalen (tredje avdelningen) meddelade den 15 november 2018 i mål T-793/14, Tempus Energy and Tempus Energy Technology mot kommissionen

(Mål C-57/19 P)

(2019/C 148/16)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Europeiska kommissionen (ombud: É. Gippini Fournier och P. Němečková)

Övriga parter i målet: Tempus Energy Ltd, Tempus Energy Technology Ltd, Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| — | upphäva den dom som tribunalen (tredje avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 15 november 2018, vilken delgavs kommissionen nästföljande dag, i mål T-793/14, Tempus Energy Ltd och Tempus Energy Technology Ltd mot Europeiska kommissionen, och |
| --- | --- |

—

upphäva den dom som tribunalen (tredje avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 15 november 2018, vilken delgavs kommissionen nästföljande dag, i mål T-793/14, Tempus Energy Ltd och Tempus Energy Technology Ltd mot Europeiska kommissionen, och

| — | avslå yrkandet om ogiltigförklaring av kommissionens beslut C(2014)5083 final (1) av den 23 juli 2014 om att inte göra invändningar avseende stödsystemet för kapacitetsmarknaden i Förenade kungariket, |
| --- | --- |

—

avslå yrkandet om ogiltigförklaring av kommissionens beslut C(2014)5083 final (1) av den 23 juli 2014 om att inte göra invändningar avseende stödsystemet för kapacitetsmarknaden i Förenade kungariket,

alternativt

| — | upphäva den dom som tribunalen (tredje avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 15 november 2018, vilken delgavs kommissionen nästföljande dag, i mål T-793/14, Tempus Energy Ltd och Tempus Energy Technology Ltd mot Europeiska kommissionen, och |
| --- | --- |

—

upphäva den dom som tribunalen (tredje avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 15 november 2018, vilken delgavs kommissionen nästföljande dag, i mål T-793/14, Tempus Energy Ltd och Tempus Energy Technology Ltd mot Europeiska kommissionen, och

| — | återförvisa målet till tribunalen för prövning av det andra yrkandet i första instans, |
| --- | --- |

—

återförvisa målet till tribunalen för prövning av det andra yrkandet i första instans,

och, i vart fall, förplikta sökandena i första instans att ersätta rättegångskostnaderna i första och andra instans.

Grunder och huvudargument

Till stöd för överklagandet har klaganden åberopat en grund: Tribunalen gjorde en felaktig tolkning av artikel 108.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och artikel 4.2 och 4.3 i rådets förordning (EU) 2015/1589 (2) av den 13 juli 2015 om genomförandebestämmelser för artikel 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, genom att slå fast att den anmälda stödåtgärden ledde till allvarligt tvivel vad gäller åtgärdens förenlighet med den inre marknaden.

Eftersom tribunalen grundade sin bedömning på ett antal indicier avseende allvarliga svårigheter, är den enda grunden indelad i två delgrunder avseende var och en av de två serier av indicier som undersökts i den överklagade domen:

| — | Första delgrunden: Tribunalen gjorde fel när den, som en huvudindikator för tvivel, beaktade längden av och omständigheterna kring de kontakter som föregick anmälan samt det faktum att åtgärden var komplex och ny. |
| --- | --- |

—

Första delgrunden: Tribunalen gjorde fel när den, som en huvudindikator för tvivel, beaktade längden av och omständigheterna kring de kontakter som föregick anmälan samt det faktum att åtgärden var komplex och ny.

| — | Andra delgrunden: Tribunalen gjorde fel när den kritiserade kommissionen för brister i undersökningen av vissa aspekter av kapacitetsmarknaden i Förenade kungariket. |
| --- | --- |

—

Andra delgrunden: Tribunalen gjorde fel när den kritiserade kommissionen för brister i undersökningen av vissa aspekter av kapacitetsmarknaden i Förenade kungariket.

---

(1)  Tillstånd till statligt stöd enligt artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt — Fall i vilka kommissionen inte gör några invändningar (EUT C 348, 2014, s. 5).

(2)  EUT L 248, 2015, s. 9.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/18 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/18

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa — Juízo Local Cível de Lisboa — Juiz 18 (Portugal) den 31 januari 2019 — LE mot Transportes Aéreos Portugueses, SA

(Mål C-74/19)

(2019/C 148/17)

Rättegångsspråk: portugisiska

Hänskjutande domstol

Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa — Juízo Local Cível de Lisboa — Juiz 18

Parter i det nationella målet

Kärande: LE

Svarande: Transportes Aéreos Portugueses, SA

Tolkningsfrågor

| 1) | Omfattar begreppet ”extraordinära omständigheter” i skäl 14 i förordning (EG) nr 261/2004 (1) den omständigheten att en passagerare under en flygning biter andra passagerare och angriper de besättningsmedlemmar som försöker lugna honom, så att det enligt flygplanets kapten motiverar en omdirigering till närmaste flygplats för att låta nämnda passagerare stiga av och lasta av hans bagage, vilket gör att flygplanets ankomst till bestämmelseorten blir försenad? |
| --- | --- |

1)

Omfattar begreppet ”extraordinära omständigheter” i skäl 14 i förordning (EG) nr 261/2004 (1) den omständigheten att en passagerare under en flygning biter andra passagerare och angriper de besättningsmedlemmar som försöker lugna honom, så att det enligt flygplanets kapten motiverar en omdirigering till närmaste flygplats för att låta nämnda passagerare stiga av och lasta av hans bagage, vilket gör att flygplanets ankomst till bestämmelseorten blir försenad?

| 2) | Kan lufttrafikföretaget befrias från ansvar för den försenade avgången för ett flygplan på återresan, på vilket den passagerare som framställt ett krav (nu kärande) har stigit ombord, på grund av en ”extraordinär omständighet” som uppkommit på den omedelbart föregående ditresan med samma flygplan? |
| --- | --- |

2)

Kan lufttrafikföretaget befrias från ansvar för den försenade avgången för ett flygplan på återresan, på vilket den passagerare som framställt ett krav (nu kärande) har stigit ombord, på grund av en ”extraordinär omständighet” som uppkommit på den omedelbart föregående ditresan med samma flygplan?

| 3) | Vidtog lufttrafikföretaget (svaranden i målet) alla rimliga åtgärder utan att förseningen kunde undvikas, i den mening som avses i artikel 5.3 i förordning nr 261/2004, då det analyserade och drog slutsatsen att den redan uppenbara förseningen inte skulle ha kunnat undvikas även om att annat flygplan hade skickats, och då det hänvisade den mellanlandande passageraren (käranden i målet) till flygningen dagen därpå, eftersom det företaget bara har en flygning per dag till passagerarens slutliga bestämmelseort? |
| --- | --- |

3)

Vidtog lufttrafikföretaget (svaranden i målet) alla rimliga åtgärder utan att förseningen kunde undvikas, i den mening som avses i artikel 5.3 i förordning nr 261/2004, då det analyserade och drog slutsatsen att den redan uppenbara förseningen inte skulle ha kunnat undvikas även om att annat flygplan hade skickats, och då det hänvisade den mellanlandande passageraren (käranden i målet) till flygningen dagen därpå, eftersom det företaget bara har en flygning per dag till passagerarens slutliga bestämmelseort?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 261/2004 av den 11 februari 2004 om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om upphävande av förordning (EEG) nr 295/91 (EUT L 46, 2004, s. 1).

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/18 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/18

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litauen) den 4 februari 2019 — E.E.

(Mål C-80/19)

(2019/C 148/18)

Rättegångsspråk: litauiska

Hänskjutande domstol

Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

Parter i det nationella målet

Klagande: E.E.

Övriga parter: Kauno miesto 4-ojo notaro biuro notarė Virginija Jarienė, K.-D. E.

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska en sådan situation som den i förevarande mål — där en litauisk medborgare som eventuellt hade hemvist i en annan medlemsstat vid sin död, men i vart fall aldrig hade brutit banden med sitt hemland, och som före sin död bland annat hade upprättat ett testamente i Litauen och testamenterat alla sina tillgångar till sin arvtagare, en litauisk medborgare, och det när arvsförfarandet inleddes fastställdes att hela dödsboet bestod av fast egendom belägen endast i Litauen, och en medborgare i den andra medlemsstaten, som överlevde sin maka, i klara ordalag uttryckte sin avsikt att avstå från alla anspråk på den avlidnas dödsbo, inte deltog i domstolsförfarandena i Litauen och samtyckte till att domstolarna i Litauen skulle vara behöriga och litauisk rätt tillämpas — anses utgöra en situation med arv med gränsöverskridande verkan i den mening som avses i förordning nr 650/2012 och på vilken denna förordning ska tillämpas? |
| --- | --- |

1)

Ska en sådan situation som den i förevarande mål — där en litauisk medborgare som eventuellt hade hemvist i en annan medlemsstat vid sin död, men i vart fall aldrig hade brutit banden med sitt hemland, och som före sin död bland annat hade upprättat ett testamente i Litauen och testamenterat alla sina tillgångar till sin arvtagare, en litauisk medborgare, och det när arvsförfarandet inleddes fastställdes att hela dödsboet bestod av fast egendom belägen endast i Litauen, och en medborgare i den andra medlemsstaten, som överlevde sin maka, i klara ordalag uttryckte sin avsikt att avstå från alla anspråk på den avlidnas dödsbo, inte deltog i domstolsförfarandena i Litauen och samtyckte till att domstolarna i Litauen skulle vara behöriga och litauisk rätt tillämpas — anses utgöra en situation med arv med gränsöverskridande verkan i den mening som avses i förordning nr 650/2012 och på vilken denna förordning ska tillämpas?

| 2) | Ska en litauisk notarie, som inleder ett arvsärende, utfärdar ett arvsintyg och vidtar andra åtgärder som är nödvändiga för att arvtagaren ska kunna hävda sina rättigheter, anses utgöra en ”domstol” i den mening som avses i artikel 3.2 i förordning nr 650/2012 (1), med hänsyn till den omständigheten att notarier i sin verksamhet respekterar principerna om opartiskhet och oberoende, deras beslut är bindande för dem eller för rättsliga myndigheter och deras handlingar kan bli föremål för rättslig prövning? |
| --- | --- |

2)

Ska en litauisk notarie, som inleder ett arvsärende, utfärdar ett arvsintyg och vidtar andra åtgärder som är nödvändiga för att arvtagaren ska kunna hävda sina rättigheter, anses utgöra en ”domstol” i den mening som avses i artikel 3.2 i förordning nr 650/2012 (1), med hänsyn till den omständigheten att notarier i sin verksamhet respekterar principerna om opartiskhet och oberoende, deras beslut är bindande för dem eller för rättsliga myndigheter och deras handlingar kan bli föremål för rättslig prövning?

| 3) | Om fråga 2 besvaras jakande, ska då arvsintyg som utfärdas av litauiska notarier anses utgöra domar i den mening som avses i artikel 3.1 g i förordning nr 650/2012, och måste behörighet därför fastställas för att dessa ska kunna utfärdas? |
| --- | --- |

3)

Om fråga 2 besvaras jakande, ska då arvsintyg som utfärdas av litauiska notarier anses utgöra domar i den mening som avses i artikel 3.1 g i förordning nr 650/2012, och måste behörighet därför fastställas för att dessa ska kunna utfärdas?

| 4) | Om fråga 2 besvaras nekande, ska då artiklarna 4 och 59 i förordning nr 650/2012 (tillsammans eller var för sig, men inte begränsat till dessa artiklar) tolkas på så sätt att de innebär att litauiska notarier har rätt att utfärda arvsintyg utan att följa allmänna behörighetsregler och att sådana intyg ska anses utgöra officiella handlingar som också ger upphov till rättsliga följder i andra medlemsstater? |
| --- | --- |

4)

Om fråga 2 besvaras nekande, ska då artiklarna 4 och 59 i förordning nr 650/2012 (tillsammans eller var för sig, men inte begränsat till dessa artiklar) tolkas på så sätt att de innebär att litauiska notarier har rätt att utfärda arvsintyg utan att följa allmänna behörighetsregler och att sådana intyg ska anses utgöra officiella handlingar som också ger upphov till rättsliga följder i andra medlemsstater?

| 5) | Ska artikel 4 i förordning nr 650/2012 (eller andra bestämmelser i denna) tolkas på så sätt att den avlidne bara kan ha hemvist i en enda specifik medlemsstat? |
| --- | --- |

5)

Ska artikel 4 i förordning nr 650/2012 (eller andra bestämmelser i denna) tolkas på så sätt att den avlidne bara kan ha hemvist i en enda specifik medlemsstat?

| 6) | Ska artiklarna 4, 5, 7 och 22 i förordning nr 650/2012 (tillsammans eller var för sig, men inte begränsat till dessa artiklar) tolkas och tillämpas på så sätt att det kan konstateras att de berörda parterna i förevarande mål, enligt de omständigheter som har angetts i fråga 1, avtalade om att domstolarna i Litauen skulle vara behöriga och att litauisk rätt skulle tillämpas? |
| --- | --- |

6)

Ska artiklarna 4, 5, 7 och 22 i förordning nr 650/2012 (tillsammans eller var för sig, men inte begränsat till dessa artiklar) tolkas och tillämpas på så sätt att det kan konstateras att de berörda parterna i förevarande mål, enligt de omständigheter som har angetts i fråga 1, avtalade om att domstolarna i Litauen skulle vara behöriga och att litauisk rätt skulle tillämpas?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 650/2012 av den 4 juli 2012 om behörighet, tillämplig lag, erkännande och verkställighet av domar samt godkännande och verkställighet av officiella handlingar i samband med arv och om inrättandet av ett europeiskt arvsintyg (EUT L 201, 2012, s. 107).

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/20 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/20

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Monomeles Protodikeio Serron (Grekland) den 8 februari 2019 — WP mot Trapeza Peiraios AE

(Mål C-105/19)

(2019/C 148/19)

Rättegångsspråk: grekiska

Hänskjutande domstol

Monomeles Protodikeio Serron

Parter i det nationella målet

Klagande: WP

Motpart: Trapeza Peiraios AE

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska artikel 6.1 i direktiv 93/13 (1) tolkas på så sätt att den innebär att en processuell offentligrättslig regel inrättas som kräver att nationella domstolar, även i det skede där de är skyldiga att utfärda en betalningsorder, ex officio prövar huruvida ett avtalsvillkor är oskäligt som gäller mellan en leverantör och en konsument, med beaktande av följande: i det grekiska rättssystemet, i enlighet med artiklarna 623, 624, 628 och 629 i civilprocesslagen (kodikas politikis dikonomias), föreligger det inte någon sådan skyldighet och dessutom utfärdas betalningsordern inom ramen för ett icke kontradiktoriskt förfarande efter en formell kontroll av handlingar, däribland kreditavtalet, det är den grekiska staten som är behörig att utfärda en betalningsorder, betalningsordern är omedelbart verkställbar, på grundval av vilken leverantören efter tre (3) dagar kan inleda ett verkställighetsförfarande som inte kan vilandeförklaras? |
| --- | --- |

1)

Ska artikel 6.1 i direktiv 93/13 (1) tolkas på så sätt att den innebär att en processuell offentligrättslig regel inrättas som kräver att nationella domstolar, även i det skede där de är skyldiga att utfärda en betalningsorder, ex officio prövar huruvida ett avtalsvillkor är oskäligt som gäller mellan en leverantör och en konsument, med beaktande av följande: i det grekiska rättssystemet, i enlighet med artiklarna 623, 624, 628 och 629 i civilprocesslagen (kodikas politikis dikonomias), föreligger det inte någon sådan skyldighet och dessutom utfärdas betalningsordern inom ramen för ett icke kontradiktoriskt förfarande efter en formell kontroll av handlingar, däribland kreditavtalet, det är den grekiska staten som är behörig att utfärda en betalningsorder, betalningsordern är omedelbart verkställbar, på grundval av vilken leverantören efter tre (3) dagar kan inleda ett verkställighetsförfarande som inte kan vilandeförklaras?

| 2) | Ska artikel 6.1 i direktiv 93/13 tolkas på så sätt att den innebär att en processuell offentligrättslig regel inrättas som kräver att nationella domstolar inte utfärdar betalningsorder när det lagts fram dokumenterad bevisning för den domstol som utfärdar betalningsföreläggandet som visar att krediterna följer av allmänna avtalsvillkor (CCG) som redan har förklarats ogiltiga, eftersom de är oskäliga, i tidigare domstolsavgöranden, i samband med talan om förbudsföreliggande som väckts av konsumentorganisationer och som följer av ministerbeslut Z1-798/25-06-2008 (FEK B 1353/11-07-2008), som innehåller ett nationellt register över oskäliga avtalsvillkor [i ändrad och kompletterad lydelse i ministerbeslut Z1-21/17-01-2011 och vilket förvaltningsdomstolen (Symvoulio tis Epikrateias) förklarade förenligt med avgörande nr 1210/2010, efter att ha beaktat dels avgörandena nr 1219/2001 och nr 430/2005 av författningsdomstolen (Areios Pagos), avgörandena nr 5253/2003 och 6291/2000 av appellationsdomstolen i Aten (Efeteio Athinon), avgörandena nr 1119/2002 och nr 1208/1998 av domstolen i första instans i Aten (Polymeles Protodikeio Athinon), vilka redan är slutgiltiga, och avgörandet nr 961/2007 av Polymeles Protodikio Athinon, med avseende på den del som är slutgiltig, dels den omständigheten att verkningarna av den rättskraft som dessa avgöranden har är av överordnat allmänintresse med avseende på en välfungerande marknad och konsumentskydd (artikel 10.2 i lag 2251/1994); genom nämnda ministerbeslut beslutades att ”det är förbjudet att i de avtal som föreskrivs mellan kreditinstitut och konsumenter inkludera allmänna avtalsvillkor som redan har förklarats oskäliga i slutgiltiga rättsliga avgöranden med avseende på åtgärder som vidtagits av konsumentorganisationer” och däri angavs de allmänna avtalsvillkor som redan förklarats ogiltiga, då de är oskäliga, som en följd av kollektiva åtgärder som vidtagits av konsumentorganisationer mot banker i deras egenskap av tjänsteleverantörer], vid beaktande av att det är domstolar som är behöriga att utfärda betalningsorder — närmare bestämt Eirinodikeia (fredsdomare) och Protodikeia (domstolar i första instans) — och att betalningsordern utgör en omedelbart verkställbar titel på grundval av vilken tjänsteleverantören efter tre (3) dagar kan inleda ett verkställighetsförfarande som inte kan vilandeförklaras? |
| --- | --- |

2)

Ska artikel 6.1 i direktiv 93/13 tolkas på så sätt att den innebär att en processuell offentligrättslig regel inrättas som kräver att nationella domstolar inte utfärdar betalningsorder när det lagts fram dokumenterad bevisning för den domstol som utfärdar betalningsföreläggandet som visar att krediterna följer av allmänna avtalsvillkor (CCG) som redan har förklarats ogiltiga, eftersom de är oskäliga, i tidigare domstolsavgöranden, i samband med talan om förbudsföreliggande som väckts av konsumentorganisationer och som följer av ministerbeslut Z1-798/25-06-2008 (FEK B 1353/11-07-2008), som innehåller ett nationellt register över oskäliga avtalsvillkor [i ändrad och kompletterad lydelse i ministerbeslut Z1-21/17-01-2011 och vilket förvaltningsdomstolen (Symvoulio tis Epikrateias) förklarade förenligt med avgörande nr 1210/2010, efter att ha beaktat dels avgörandena nr 1219/2001 och nr 430/2005 av författningsdomstolen (Areios Pagos), avgörandena nr 5253/2003 och 6291/2000 av appellationsdomstolen i Aten (Efeteio Athinon), avgörandena nr 1119/2002 och nr 1208/1998 av domstolen i första instans i Aten (Polymeles Protodikeio Athinon), vilka redan är slutgiltiga, och avgörandet nr 961/2007 av Polymeles Protodikio Athinon, med avseende på den del som är slutgiltig, dels den omständigheten att verkningarna av den rättskraft som dessa avgöranden har är av överordnat allmänintresse med avseende på en välfungerande marknad och konsumentskydd (artikel 10.2 i lag 2251/1994); genom nämnda ministerbeslut beslutades att ”det är förbjudet att i de avtal som föreskrivs mellan kreditinstitut och konsumenter inkludera allmänna avtalsvillkor som redan har förklarats oskäliga i slutgiltiga rättsliga avgöranden med avseende på åtgärder som vidtagits av konsumentorganisationer” och däri angavs de allmänna avtalsvillkor som redan förklarats ogiltiga, då de är oskäliga, som en följd av kollektiva åtgärder som vidtagits av konsumentorganisationer mot banker i deras egenskap av tjänsteleverantörer], vid beaktande av att det är domstolar som är behöriga att utfärda betalningsorder — närmare bestämt Eirinodikeia (fredsdomare) och Protodikeia (domstolar i första instans) — och att betalningsordern utgör en omedelbart verkställbar titel på grundval av vilken tjänsteleverantören efter tre (3) dagar kan inleda ett verkställighetsförfarande som inte kan vilandeförklaras?

| 3) | Ska artiklarna 6.1, 7.1 och 8 i direktiv 93/13 tolkas på så sätt rättskraften för avgöranden genom vilka talan om förbudsförelägganden bifalls som väckts av konsumentorganisationer mot tjänsteleverantörer medför det ytterligare kravet — i syfte att avgörandena ska vara allmängiltiga (erga omnes) (i enlighet med artikel 10.20 i lag nr 2251/1994) — att parterna ska vara desamma och så även de faktiska och de rättsliga omständigheterna, såsom följer av den nationella processrätten i artikel 324 i civilprocesslagen (kodikas politikis dikonomias), med den följden att rättskraften för avgöranden genom vilka kollektiva talan om förbudsförelägganden bifalls inte får utsträckas till att omfatta och gälla för varje enskilt fall där en nationell domstol har att pröva en talan som väcks av en konsument mot en tjänsteleverantör? |
| --- | --- |

3)

Ska artiklarna 6.1, 7.1 och 8 i direktiv 93/13 tolkas på så sätt rättskraften för avgöranden genom vilka talan om förbudsförelägganden bifalls som väckts av konsumentorganisationer mot tjänsteleverantörer medför det ytterligare kravet — i syfte att avgörandena ska vara allmängiltiga (erga omnes) (i enlighet med artikel 10.20 i lag nr 2251/1994) — att parterna ska vara desamma och så även de faktiska och de rättsliga omständigheterna, såsom följer av den nationella processrätten i artikel 324 i civilprocesslagen (kodikas politikis dikonomias), med den följden att rättskraften för avgöranden genom vilka kollektiva talan om förbudsförelägganden bifalls inte får utsträckas till att omfatta och gälla för varje enskilt fall där en nationell domstol har att pröva en talan som väcks av en konsument mot en tjänsteleverantör?

---

(1)  Rådets direktiv 93/13/EEG av den 5 april 1993 om oskäliga villkor i konsumentavtal (EGT L 95, 1993, s. 29; svensk specialutgåva, område 15, volym 12, s. 169).

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/21 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/21

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Cour administrative (Luxemburg) den 12 februari 2019 — Luxaviation SA mot Ministre de l'Environnement

(Mål C-113/19)

(2019/C 148/20)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Cour administrative

Parter i det nationella målet

Klagande: Luxaviation SA

Motpart: Ministre de l'Environnement

Tolkningsfrågor

| 1. | Ska artikel 12.3 i direktiv 2003/87/EG (1), i vilken det föreskrivs att medlemsstaterna ska se till att verksamhetsutövarna överlämnar sina utsläppsrätter, jämförd med artikel 41 i stadgan, i vilken principen om en god förvaltningssed stadgas, tolkas så att den innebär att den behöriga nationella myndigheten ska genomföra enskilda kontroller av att skyldigheten att senast den 30 april det berörda året överlämna utsläppsrätterna uppfylls, när denna myndighet har behörighet att utöva tillsyn över ett begränsat antal operatörer, i det aktuella fallet 25 verksamhetsutövare på nationell nivå? |
| --- | --- |

1.

Ska artikel 12.3 i direktiv 2003/87/EG (1), i vilken det föreskrivs att medlemsstaterna ska se till att verksamhetsutövarna överlämnar sina utsläppsrätter, jämförd med artikel 41 i stadgan, i vilken principen om en god förvaltningssed stadgas, tolkas så att den innebär att den behöriga nationella myndigheten ska genomföra enskilda kontroller av att skyldigheten att senast den 30 april det berörda året överlämna utsläppsrätterna uppfylls, när denna myndighet har behörighet att utöva tillsyn över ett begränsat antal operatörer, i det aktuella fallet 25 verksamhetsutövare på nationell nivå?

| 2. | a. | Ska en ofullbordad överlämning av utsläppsrätter, såsom den som är aktuell i förevarande mål, där verksamhetsutövaren har förlitat sig på en elektronisk bekräftelse på att överföringsprocessen slutförts, tolkas så att den, hos denna verksamhetsutövare i god tro rimligen kan ha gett upphov till berättigade förväntningar med avseende på att vederbörande hade slutfört det överlämnande som föreskrivs i artikel 6.2 e i direktiv 2003/87/EG? |
| --- | --- | --- |

2.

a.

Ska en ofullbordad överlämning av utsläppsrätter, såsom den som är aktuell i förevarande mål, där verksamhetsutövaren har förlitat sig på en elektronisk bekräftelse på att överföringsprocessen slutförts, tolkas så att den, hos denna verksamhetsutövare i god tro rimligen kan ha gett upphov till berättigade förväntningar med avseende på att vederbörande hade slutfört det överlämnande som föreskrivs i artikel 6.2 e i direktiv 2003/87/EG?

| b. | Kan den berättigade karaktären hos dessa förväntningar, mot bakgrund av svaret på den andra tolkningsfrågan, anses vara mer styrkt för en verksamhetsutövare i god tro när, under föregående övervakningsår, den nationella myndigheten spontant kontaktat denna verksamhetsutövare för att, några dagar före utgången av den frist som föreskrivs i artikel 6.2 e i direktiv 2003/87/EG, erinra om att förfarandet för överlämnande av ännu inte hade slutförts och således låta vederbörande rimligen anta att den hade uppfyllt sina överlämningsskyldigheter för det pågående året i avsaknad av en direkt kontakt från samma myndighet påföljande år? |
| --- | --- |

b.

Kan den berättigade karaktären hos dessa förväntningar, mot bakgrund av svaret på den andra tolkningsfrågan, anses vara mer styrkt för en verksamhetsutövare i god tro när, under föregående övervakningsår, den nationella myndigheten spontant kontaktat denna verksamhetsutövare för att, några dagar före utgången av den frist som föreskrivs i artikel 6.2 e i direktiv 2003/87/EG, erinra om att förfarandet för överlämnande av ännu inte hade slutförts och således låta vederbörande rimligen anta att den hade uppfyllt sina överlämningsskyldigheter för det pågående året i avsaknad av en direkt kontakt från samma myndighet påföljande år?

| c. | Kan principen om skydd för berättigade förväntningar, mot bakgrund av de svar som lämnats på de två föregående frågorna, analyserade individuellt eller tillsammans, tolkas så att den utgör ett fall av force majeure som gör det möjligt att helt eller delvis undanta en verksamhetsutövare i god tro från den påföljd som föreskrivs i artikel 16.3 i direktiv 2003/87/EG? |
| --- | --- |

c.

Kan principen om skydd för berättigade förväntningar, mot bakgrund av de svar som lämnats på de två föregående frågorna, analyserade individuellt eller tillsammans, tolkas så att den utgör ett fall av force majeure som gör det möjligt att helt eller delvis undanta en verksamhetsutövare i god tro från den påföljd som föreskrivs i artikel 16.3 i direktiv 2003/87/EG?

| 3. | a. | Utgör artikel 49.3 i stadgan, i vilken proportionalitetsprincipen stadgas, hinder för att schablonmässigt fastställa avgiften vid underlåtenhet att överlämna utsläppsrätter enligt artikel 16.3 i direktiv 2003787/EG, när denna bestämmelse inte tillåter åläggande av en påföljd som står i proportion till den överträdelse som verksamhetsutövaren har gjort sig skyldig till? |
| --- | --- | --- |

3.

a.

Utgör artikel 49.3 i stadgan, i vilken proportionalitetsprincipen stadgas, hinder för att schablonmässigt fastställa avgiften vid underlåtenhet att överlämna utsläppsrätter enligt artikel 16.3 i direktiv 2003787/EG, när denna bestämmelse inte tillåter åläggande av en påföljd som står i proportion till den överträdelse som verksamhetsutövaren har gjort sig skyldig till?

| b. | För det fall föregående fråga ska besvaras nekande, ska principen om likabehandling som stadgas i artikel 20 i stadgan, [liksom] den allmänna principen om god tro och principen att svek omintetgör allt (fraus omnia corrumpit), tolkas så att de utgör hinder, när det gäller den schablonavgift som ska åläggas med tillämpning av artikel 16.3 i direktiv 2003/87/EG, med automatiskt tillägg av det offentliggörande som föreskrivs i artikel 20.7 [i lagen av den 23 december 2004, för att en operatör i god tro som endast har varit vårdslös, och som dessutom har trott att den uppfyllt sina skyldigheter avseende överlämnande av utsläppsrätter vid det relevanta slutdatumet den 30 april, behandlas på samma sätt som en bedräglig verksamhetsutövare? |
| --- | --- |

b.

För det fall föregående fråga ska besvaras nekande, ska principen om likabehandling som stadgas i artikel 20 i stadgan, [liksom] den allmänna principen om god tro och principen att svek omintetgör allt (fraus omnia corrumpit), tolkas så att de utgör hinder, när det gäller den schablonavgift som ska åläggas med tillämpning av artikel 16.3 i direktiv 2003/87/EG, med automatiskt tillägg av det offentliggörande som föreskrivs i artikel 20.7 [i lagen av den 23 december 2004, för att en operatör i god tro som endast har varit vårdslös, och som dessutom har trott att den uppfyllt sina skyldigheter avseende överlämnande av utsläppsrätter vid det relevanta slutdatumet den 30 april, behandlas på samma sätt som en bedräglig verksamhetsutövare?

| c. | För det fall föregående fråga ska besvaras nekande, är tillämpningen av en schablonavgift, som en nationell domstol inte kan ändra utom i fall av force majeure, [liksom] den automatiska påföljd som avser offentliggörande, förenlig med artikel 47 i stadgan som garanterar rätten till ett effektivt rättsmedel? |
| --- | --- |

c.

För det fall föregående fråga ska besvaras nekande, är tillämpningen av en schablonavgift, som en nationell domstol inte kan ändra utom i fall av force majeure, [liksom] den automatiska påföljd som avser offentliggörande, förenlig med artikel 47 i stadgan som garanterar rätten till ett effektivt rättsmedel?

| d. | För det fall föregående fråga ska besvaras nekande, motsvarar inte införandet av en fast straffavgift på grundval av en av unionslagstiftaren uttryckt önskan därom [liksom] den automatiska påföljden avseende offentliggörande, utan beaktande av proportionalitetsprincipen annat än i tydliga fall av force majeure, en nationell domstols abdikering inför unionslagstiftarens eventuella vilja och en otillbörlig avsaknad av möjligheten till domstolsprövning mot bakgrund av artiklarna 47 och 49.3 i stadgan? |
| --- | --- |

d.

För det fall föregående fråga ska besvaras nekande, motsvarar inte införandet av en fast straffavgift på grundval av en av unionslagstiftaren uttryckt önskan därom [liksom] den automatiska påföljden avseende offentliggörande, utan beaktande av proportionalitetsprincipen annat än i tydliga fall av force majeure, en nationell domstols abdikering inför unionslagstiftarens eventuella vilja och en otillbörlig avsaknad av möjligheten till domstolsprövning mot bakgrund av artiklarna 47 och 49.3 i stadgan?

| e. | Innebär inte, mot bakgrund av svaret på föregående fråga, avsaknaden av möjligheten till domstolsprövning i en nationell domstol, när det gäller den schablonavgift som föreskrivs i artikel 16.3 i direktiv 2003/87, [liksom] den automatiska påföljd avseende offentliggörande som föreskrivs i artikel 20.7 [i lagen av den 23 december 2004 att den väsentligen framgångsrika dialog som inletts mellan EU-domstolen och de nationella högsta domstolarna bryts till följd av en lösning, som EU-domstolen redan har fastställt ska gälla utom i tydliga fall av force majeure, och som innebär att det blir omöjligt för en nationell högsta domstol att föra en effektiv dialog och för vilken det endast återstår att tillämpa påföljden, så snart det har påvisats att den aktuella situationen inte är ett fall av force majeur? |
| --- | --- |

e.

Innebär inte, mot bakgrund av svaret på föregående fråga, avsaknaden av möjligheten till domstolsprövning i en nationell domstol, när det gäller den schablonavgift som föreskrivs i artikel 16.3 i direktiv 2003/87, [liksom] den automatiska påföljd avseende offentliggörande som föreskrivs i artikel 20.7 [i lagen av den 23 december 2004 att den väsentligen framgångsrika dialog som inletts mellan EU-domstolen och de nationella högsta domstolarna bryts till följd av en lösning, som EU-domstolen redan har fastställt ska gälla utom i tydliga fall av force majeure, och som innebär att det blir omöjligt för en nationell högsta domstol att föra en effektiv dialog och för vilken det endast återstår att tillämpa påföljden, så snart det har påvisats att den aktuella situationen inte är ett fall av force majeur?

| 4. | Kan begreppet force majeure, mot bakgrund av de svar som lämnats på föregående frågor, tolkas så att det inbegriper den överdrivna stränghet som visats mot en verksamhetsutövare i god tro, när betalningen av schablonavgiften, som avses i artikel 16.3 i direktiv 2003/87/EG, [liksom] den automatiska sanktion som föreskrivs i artikel 20.7 [i lagen av den 23 december 2004 innebär en ekonomisk risk och en betydande kreditförlust som kan leda till uppsägning av dess personal eller till och med till konkurs för bolaget? |
| --- | --- |

4.

Kan begreppet force majeure, mot bakgrund av de svar som lämnats på föregående frågor, tolkas så att det inbegriper den överdrivna stränghet som visats mot en verksamhetsutövare i god tro, när betalningen av schablonavgiften, som avses i artikel 16.3 i direktiv 2003/87/EG, [liksom] den automatiska sanktion som föreskrivs i artikel 20.7 [i lagen av den 23 december 2004 innebär en ekonomisk risk och en betydande kreditförlust som kan leda till uppsägning av dess personal eller till och med till konkurs för bolaget?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG (EUT L 275, s. 32).

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/22 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/22

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Litauen) den 15 februari 2019 — AB Linas Agro mot Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

(Mål C-117/19)

(2019/C 148/21)

Rättegångsspråk: litauiska

Hänskjutande domstol

Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės

Parter i det nationella målet

Klagande: AB Linas Agro

Motpart: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

Tolkningsfrågor

| 1. | Ska påståendena i ingressen till förordning nr 945/2005, (1) särskilt skälen 20–23, att om kvävehalten i den berörda produkten överstiger 28 viktprocent innehåller den följaktligen alltid mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, betraktas som ett fast antagande som gör det möjligt att dra slutsatsen att om den berörda produkten (ammoniumnitratgödselmedel) innehåller 28 procent eller mer kväve (N), innehåller den alltid mer än 80 procent ammoniumnitrat (AN)? |
| --- | --- |

1.

Ska påståendena i ingressen till förordning nr 945/2005, (1) särskilt skälen 20–23, att om kvävehalten i den berörda produkten överstiger 28 viktprocent innehåller den följaktligen alltid mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, betraktas som ett fast antagande som gör det möjligt att dra slutsatsen att om den berörda produkten (ammoniumnitratgödselmedel) innehåller 28 procent eller mer kväve (N), innehåller den alltid mer än 80 procent ammoniumnitrat (AN)?

| 2. | Är detta antagande tillämpligt på de nya typer av berörd produkt som anges i förordning nr 945/2005, det vill säga på NPK-gödselmedel med en kvävehalt (N) som är lika med eller högre än 28 viktprocent, med ett förhållande ungefär 1:1 mellan ammoniumkväve och nitratkväve och en halt av fosfor (P) och/eller kalium (K) på högst 12 viktprocent, till exempel gödselmedlet NPK 30-4-4, som är i fråga i förevarande mål? |
| --- | --- |

2.

Är detta antagande tillämpligt på de nya typer av berörd produkt som anges i förordning nr 945/2005, det vill säga på NPK-gödselmedel med en kvävehalt (N) som är lika med eller högre än 28 viktprocent, med ett förhållande ungefär 1:1 mellan ammoniumkväve och nitratkväve och en halt av fosfor (P) och/eller kalium (K) på högst 12 viktprocent, till exempel gödselmedlet NPK 30-4-4, som är i fråga i förevarande mål?

| 3. | Om frågorna i punkterna 16 och 17 besvaras jakande, har det ovannämnda antagandet i förordning nr 945/2005 då bindande rättslig verkan, det vill säga kan det åberopas när det gäller klassificering enligt Taric-numren av de NPK-gödselmedel som anges i punkt 17, och följaktligen för en tillämpning av de åtgärder (antidumpningstull) som är i kraft, även om införande av en slutgiltig antidumpningstull i artikel 1.1 och 1.3 i förordning 945/2005 (och följaktligen artikel 1.1 och 1.2 c i förordning nr 999/2014, (2) som gällde när importförfarandena i fråga slutfördes) inte kopplas till halten av det kemiska ämnet kväve (N) i en produkt, utan till halten av den kemiska föreningen ammoniumnitrat (AN) och halten av fosfor och kalium i en produkt? |
| --- | --- |

3.

Om frågorna i punkterna 16 och 17 besvaras jakande, har det ovannämnda antagandet i förordning nr 945/2005 då bindande rättslig verkan, det vill säga kan det åberopas när det gäller klassificering enligt Taric-numren av de NPK-gödselmedel som anges i punkt 17, och följaktligen för en tillämpning av de åtgärder (antidumpningstull) som är i kraft, även om införande av en slutgiltig antidumpningstull i artikel 1.1 och 1.3 i förordning 945/2005 (och följaktligen artikel 1.1 och 1.2 c i förordning nr 999/2014, (2) som gällde när importförfarandena i fråga slutfördes) inte kopplas till halten av det kemiska ämnet kväve (N) i en produkt, utan till halten av den kemiska föreningen ammoniumnitrat (AN) och halten av fosfor och kalium i en produkt?

| 4. | Kan antagandet i punkt 16 åberopas när halten ammoniumnitrat i gödselmedlen beräknas (bestäms) för klassificering enligt Taric-numren av de NPK-gödselmedel som avses i punkt 17 och, följaktligen, för tillämpning av de åtgärder (antidumpningstull) som är i kraft — med hänsyn till de mål som anges i skälen 35 och 36 i förordning nr 945/2005, nämligen att tillämpa de gällande åtgärderna på de nya produkttyperna i enlighet med proportionalitetsprincipen och att förenkla tullförfarandet och tillämpningen av en lämplig tullsats som motsvarar den mängd av den berörda produkten som ingår i sammansättningen? Beräknas (bestäms) med andra ord, efter det att kvävehalten (N) i de NPK-gödselmedel som anges i punkt 17 har bestämts (med ledning av de dokument som importören har tillhandahållit [Orig. s. 5] vid tullklareringen eller under laboratorietester), halten ammoniumnitrat med hänsyn till förhållandet mellan ammoniumnitratinnehållet (AN) och kväveinnehållet (N) som definieras i skäl 20 i förordning nr 945/2005, vilket beror på grundämnenas atomvikt och är 2,86, utan att ytterligare laboratorietester utförs för att fastställa den exakta halten ammoniumnitrat? |
| --- | --- |

4.

Kan antagandet i punkt 16 åberopas när halten ammoniumnitrat i gödselmedlen beräknas (bestäms) för klassificering enligt Taric-numren av de NPK-gödselmedel som avses i punkt 17 och, följaktligen, för tillämpning av de åtgärder (antidumpningstull) som är i kraft — med hänsyn till de mål som anges i skälen 35 och 36 i förordning nr 945/2005, nämligen att tillämpa de gällande åtgärderna på de nya produkttyperna i enlighet med proportionalitetsprincipen och att förenkla tullförfarandet och tillämpningen av en lämplig tullsats som motsvarar den mängd av den berörda produkten som ingår i sammansättningen? Beräknas (bestäms) med andra ord, efter det att kvävehalten (N) i de NPK-gödselmedel som anges i punkt 17 har bestämts (med ledning av de dokument som importören har tillhandahållit [Orig. s. 5] vid tullklareringen eller under laboratorietester), halten ammoniumnitrat med hänsyn till förhållandet mellan ammoniumnitratinnehållet (AN) och kväveinnehållet (N) som definieras i skäl 20 i förordning nr 945/2005, vilket beror på grundämnenas atomvikt och är 2,86, utan att ytterligare laboratorietester utförs för att fastställa den exakta halten ammoniumnitrat?

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 945/2005 av den 21 juni 2005 om ändring av förordning (EG) nr 658/2002 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av ammoniumnitrat med ursprung i Ryssland och förordning (EG) nr 132/2001 rörande införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av ammoniumnitrat med ursprung i bland annat Ukraina, till följd av en partiell interimsöversyn i enlighet med artikel 11.3 i förordning (EG) nr 384/96 (EUT L 160, 2005, s. 1).

(2)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 999/2014 av den 23 september 2014 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av ammoniumnitrat med ursprung i Ryssland till följd av en översyn vid giltighetstidens utgång i enlighet med artikel 11.2 i rådets förordning (EG) nr 1225/2009 (EUT L 280, 2014, s. 19).

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/24 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/24

---

Talan väckt den 15 februari 2019 — Europeiska unionens revisionsrätt mot Karel Pinxten

(Mål C-130/19)

(2019/C 148/22)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Europeiska unionens revisionsrätt (ombud: C. Lesauvage, E. von Bardeleben och J. Vermer)

Svarande: Karel Pinxten

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

| — | fastställa att Karel Pinxten inte längre fullgör de skyldigheter som följer av hans ämbete enligt artiklarna 285 och 286 FEUF och de regler som antagits med tillämpning av dessa artiklar, och följaktligen |
| --- | --- |

—

fastställa att Karel Pinxten inte längre fullgör de skyldigheter som följer av hans ämbete enligt artiklarna 285 och 286 FEUF och de regler som antagits med tillämpning av dessa artiklar, och följaktligen

| — | fastställa den sanktion som föreskrivs i artikel 286.6 FEUF, varvid revisionsrätten överlåter åt domstolen att fastställa omfattningen av sanktionen, samt |
| --- | --- |

—

fastställa den sanktion som föreskrivs i artikel 286.6 FEUF, varvid revisionsrätten överlåter åt domstolen att fastställa omfattningen av sanktionen, samt

| — | förplikta Karel Pinxten att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Karel Pinxten att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Revisionsrätten kritiserar Karel Pinxten för att ha

| — | för det första, missbrukat revisionsrättens medel för att finansiera verksamheter som saknar koppling till eller är oförenliga med hans ämbete som ledamot, |
| --- | --- |

—

för det första, missbrukat revisionsrättens medel för att finansiera verksamheter som saknar koppling till eller är oförenliga med hans ämbete som ledamot,

| — | för det andra, använt skatteförmåner på ett sätt som utgör missbruk och är rättsstridigt, |
| --- | --- |

—

för det andra, använt skatteförmåner på ett sätt som utgör missbruk och är rättsstridigt,

| — | för det tredje, gjort falska skadeanmälningar till försäkringen i samband med påstådda olyckor med det tjänstefordon som står till hans förfogande, |
| --- | --- |

—

för det tredje, gjort falska skadeanmälningar till försäkringen i samband med påstådda olyckor med det tjänstefordon som står till hans förfogande,

| — | för det fjärde, drivit förvaltningsverksamhet i ett kommersiellt bolag och intensiv politisk verksamhet i ett politiskt parti trots att han utövade ett ämbete vid revisionsrätten, |
| --- | --- |

—

för det fjärde, drivit förvaltningsverksamhet i ett kommersiellt bolag och intensiv politisk verksamhet i ett politiskt parti trots att han utövade ett ämbete vid revisionsrätten,

| — | för det femte, gett upphov till en situation med intressekonflikt genom att erbjuda en tjänst till den som ansvarar för en granskad enhet. |
| --- | --- |

—

för det femte, gett upphov till en situation med intressekonflikt genom att erbjuda en tjänst till den som ansvarar för en granskad enhet.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/24 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/24

---

Överklagande ingett den 20 februari 2019 av Lupin Ltd av den dom som tribunalen (nionde avdelningen) meddelade den 12 december 2018 i mål T-680/14, Lupin mot kommissionen

(Mål C-144/19 P)

(2019/C 148/23)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Lupin Ltd (ombud: S. Smith, A. White, Solicitors, M. Hoskins QC, V. Wakefield, Barrister)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| — | upphäva den överklagade domen i den del tribunalen behandlade Lupin och Krka olika, och |
| --- | --- |

—

upphäva den överklagade domen i den del tribunalen behandlade Lupin och Krka olika, och

| — | i enlighet med artikel 61 i stadgan för Europeiska unionens domstol, avgöra målet slutligt samt upphäva eller minska de böter som kommissionen ålagt Lupin. |
| --- | --- |

—

i enlighet med artikel 61 i stadgan för Europeiska unionens domstol, avgöra målet slutligt samt upphäva eller minska de böter som kommissionen ålagt Lupin.

Grunder och huvudargument

| 1. | Den första grunden avser att tribunalen, i den överklagade domen, gjorde en felaktig rättstillämpning genom att fastställa att det förlikningsavtal avseende patent som Lupin och Servier ingått den 30 januari 2007 skulle anses utgöra en så kallad syftesöverträdelse enligt artikel 101.1 FEUF. Till utveckling av denna grund anför klaganden särskilt följande:






  a. | Tribunalen gjorde en oriktig bedömning i fråga om vilket rättsligt test som ska tillämpas för att fastställa huruvida det är fråga om en syftesöverträdelse, särskilt mot bakgrund av de rättsprinciper som domstolen slagit fast i domen i mål C-67/13 P, Cartes Bancaire. |
| --- | --- | --- |

1.

Den första grunden avser att tribunalen, i den överklagade domen, gjorde en felaktig rättstillämpning genom att fastställa att det förlikningsavtal avseende patent som Lupin och Servier ingått den 30 januari 2007 skulle anses utgöra en så kallad syftesöverträdelse enligt artikel 101.1 FEUF. Till utveckling av denna grund anför klaganden särskilt följande:

a.

Tribunalen gjorde en oriktig bedömning i fråga om vilket rättsligt test som ska tillämpas för att fastställa huruvida det är fråga om en syftesöverträdelse, särskilt mot bakgrund av de rättsprinciper som domstolen slagit fast i domen i mål C-67/13 P, Cartes Bancaire.

| b. | Tribunalen underlät att beakta att inverkan på konkurrensen av konkurrensklausuler och klausuler om att inte bestrida immateriella rättigheter i förlikningsavtal är densamma oavsett förekomsten av eventuella incitament. |
| --- | --- |

b.

Tribunalen underlät att beakta att inverkan på konkurrensen av konkurrensklausuler och klausuler om att inte bestrida immateriella rättigheter i förlikningsavtal är densamma oavsett förekomsten av eventuella incitament.

| c. | Tribunalen underlät, i strid med rättssäkerhetsprincipen, att pröva eller förklara skillnaden mellan motiverade och omotiverade omvända betalningar. |
| --- | --- |

c.

Tribunalen underlät, i strid med rättssäkerhetsprincipen, att pröva eller förklara skillnaden mellan motiverade och omotiverade omvända betalningar.

| d. | Tribunalen slog felaktigt fast att förekomsten av ett ”incitament” till en tillverkare av generiska läkemedel innebär att det kan anses föreligga en syftesöverträdelse. Inte heller det förhållandet att en tillverkare av generiska läkemedel fått en ”förmån” motiverar en sådan bedömning. |
| --- | --- |

d.

Tribunalen slog felaktigt fast att förekomsten av ett ”incitament” till en tillverkare av generiska läkemedel innebär att det kan anses föreligga en syftesöverträdelse. Inte heller det förhållandet att en tillverkare av generiska läkemedel fått en ”förmån” motiverar en sådan bedömning.

| e. | Tribunalen gjorde en felaktig rättstillämpning genom att slå fast att den tvetydiga utformningen av begränsningarna enligt avtalet skulle tolkas på så sätt att de även gällde produkter som inte omfattades av det mellan parterna omtvistade patentet.
  Det förelåg inte någon resultatöverträdelse |
| --- | --- |

e.

Tribunalen gjorde en felaktig rättstillämpning genom att slå fast att den tvetydiga utformningen av begränsningarna enligt avtalet skulle tolkas på så sätt att de även gällde produkter som inte omfattades av det mellan parterna omtvistade patentet.

Det förelåg inte någon resultatöverträdelse

| 2. | Tribunalen fann att Lupins bestridande av kommissionens konstaterande av att det förelegat en resultatöverträdelse var verkningslöst, eftersom tribunalen hade fastställt kommissionens konstaterande av att det förelegat en syftesöverträdelse. Den andra grunden avser att om domstolen skulle finna att bedömningen att det förelegat en syftesöverträdelse var felaktig, ska den avgöra målet slutligt och upphäva den överklagade domen i den del den avser kommissionens konstaterande av att det förelegat en resultatöverträdelse. Till utveckling av denna grund anför klaganden särskilt följande:






  a. | Kommissionen gjorde en felaktig rättstillämpning genom att lägga begreppen omvänd betalning och/eller betydande incitament till grund för sin bedömning. |
| --- | --- | --- |

2.

Tribunalen fann att Lupins bestridande av kommissionens konstaterande av att det förelegat en resultatöverträdelse var verkningslöst, eftersom tribunalen hade fastställt kommissionens konstaterande av att det förelegat en syftesöverträdelse. Den andra grunden avser att om domstolen skulle finna att bedömningen att det förelegat en syftesöverträdelse var felaktig, ska den avgöra målet slutligt och upphäva den överklagade domen i den del den avser kommissionens konstaterande av att det förelegat en resultatöverträdelse. Till utveckling av denna grund anför klaganden särskilt följande:

a.

Kommissionen gjorde en felaktig rättstillämpning genom att lägga begreppen omvänd betalning och/eller betydande incitament till grund för sin bedömning.

| b. | Kommissionen borde ha prövat frågan om resultatöverträdelse mot bakgrund av principen om accessoriska begränsningar och/eller mot bakgrund av de principer som fastställdes i domen i mål C-309/99, Wouters, och/eller artikel 102 FEUF. |
| --- | --- |

b.

Kommissionen borde ha prövat frågan om resultatöverträdelse mot bakgrund av principen om accessoriska begränsningar och/eller mot bakgrund av de principer som fastställdes i domen i mål C-309/99, Wouters, och/eller artikel 102 FEUF.

| c. | Kommissionens bedömning av Serviers ställning på marknaden i den mening som avses i artikel 101.1 FEUF hade överförts direkt från dess bedömning av dominerande ställning enligt artikel 102 FEUF, vilken har ogiltigförklarats (dom i mål T 691/14, Servier mot kommissionen).
  Böter |
| --- | --- |

c.

Kommissionens bedömning av Serviers ställning på marknaden i den mening som avses i artikel 101.1 FEUF hade överförts direkt från dess bedömning av dominerande ställning enligt artikel 102 FEUF, vilken har ogiltigförklarats (dom i mål T 691/14, Servier mot kommissionen).

Böter

| 3. | Den tredje grunden avser att tribunalen gjorde en felaktig rättstillämpning, med avseende på böterna, i samband med bedömningen av huruvida det var fråga om en ny överträdelse. |
| --- | --- |

3.

Den tredje grunden avser att tribunalen gjorde en felaktig rättstillämpning, med avseende på böterna, i samband med bedömningen av huruvida det var fråga om en ny överträdelse.

| 4. | Den fjärde grunden avser att tribunalen gjorde en felaktig rättstillämpning i fråga om skyldigheten att beakta såväl den påstådda överträdelsens allvar som hur länge den pågått vid fastställandet av böter. |
| --- | --- |

4.

Den fjärde grunden avser att tribunalen gjorde en felaktig rättstillämpning i fråga om skyldigheten att beakta såväl den påstådda överträdelsens allvar som hur länge den pågått vid fastställandet av böter.

| 5. | Den femte grunden avser att tribunalen gjorde en felaktig rättstillämpning genom att inte beakta värdet av de patentansökningar som överförts från Servier till Lupin vid fastställandet av böterna. |
| --- | --- |

5.

Den femte grunden avser att tribunalen gjorde en felaktig rättstillämpning genom att inte beakta värdet av de patentansökningar som överförts från Servier till Lupin vid fastställandet av böterna.

| 6. | Den sjätte grunden, som är beroende av huruvida kommissionen vinner framgång med sitt överklagande av tribunalens dom i mål T-684/14, Krka, avser att tribunalen gjorde en felaktig rättstillämpning när den fann att kommissionens behandling av Lupin, jämfört med behandlingen av Krka, inte stred mot likabehandlingsprincipen. |
| --- | --- |

6.

Den sjätte grunden, som är beroende av huruvida kommissionen vinner framgång med sitt överklagande av tribunalens dom i mål T-684/14, Krka, avser att tribunalen gjorde en felaktig rättstillämpning när den fann att kommissionens behandling av Lupin, jämfört med behandlingen av Krka, inte stred mot likabehandlingsprincipen.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/26 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/26

---

Överklagande ingett den 20 februari 2019 av Mohamed Hosni Elsayed Mubarak av den dom som tribunalen (femte avdelningen) meddelade den 12 december 2018 i mål T-358/17, Mubarak mot rådet

(Mål C-145/19 P)

(2019/C 148/24)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (ombud: D. Anderson QC, B. Kennelly QC, J. Pobjoy, Barrister, G. Martin, C. Enderby Smith, F. Holmey, Solicitors)

Övrig part i målet: Europeiska unionens råd

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| 1. | upphäva den överklagade domen, |
| --- | --- |

1.

upphäva den överklagade domen,

| 2. | pröva målet i sak och ogiltigförklara de omtvistade rättsakterna i den del de rör klaganden, |
| --- | --- |

2.

pröva målet i sak och ogiltigförklara de omtvistade rättsakterna i den del de rör klaganden,

| 3. | i andra hand, återförvisa målet till tribunalen för avgörande i enlighet med domstolens rättsliga bedömning, |
| --- | --- |

3.

i andra hand, återförvisa målet till tribunalen för avgörande i enlighet med domstolens rättsliga bedömning,

| 4. | förplikta rådet att ersätta klagandens rättegångskostnader i såväl första som andra instans. |
| --- | --- |

4.

förplikta rådet att ersätta klagandens rättegångskostnader i såväl första som andra instans.

Grunder och huvudargument

Genom den första grunden gör klaganden gällande att tribunalen gjorde en felaktig bedömning när den fann att rådet inte behövde kontrollera huruvida de egyptiska myndigheterna hade iakttagit hans grundläggande rättigheter enligt unionsrätten.

Såvitt avser den andra grunden görs det gällande att tribunalen gjorde en felaktig bedömning när den fann att rådet inte behövde kontrollera att de rättsliga förfarandena och utredningarna rörande klaganden avser handlingar som kan äventyra rättsstatsprincipen i Egypten.

Som tredje grund görs det gällande att tribunalen gjorde en felaktig bedömning när den slog fast att rådet inte hade gjort en uppenbart riktig bedömning genom att grunda sig på dom i mål nr 8897 (målet om renovering av privat villa).

Vad gäller den fjärde grunden hävdar klaganden att tribunalen gjorde en felaktig bedömning när den fann att rådet inte hade gjort en uppenbart oriktig bedömning genom att grunda sig på domarna i mål nr 756 (påstådda gåvor från Al-Ahram Establishment) och i mål nr 53 (påstådda gåvor från Dar Ek Tahrir).

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/27 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/27

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenien) den 21 februari 2019 — SCT, d.d., i konkurs mot Republiken Slovenien

(Mål C-146/19)

(2019/C 148/25)

Rättegångsspråk: slovenska

Hänskjutande domstol

Vrhovno sodišče Republike Slovenije

Parter i det nationella målet

Klagande: SCT, d.d., i konkurs

Motpart: Republiken Slovenien

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska artikel 90.2 i mervärdesskattedirektivet tolkas så, att den tillåter ett undantag från rätten till nedsättning av beskattningsunderlaget för mervärdesskatt även vid slutgiltigt helt utebliven betalning, om nämnda slutgiltigt helt uteblivna betalning följer av att en beskattningsbar person inte har vidtagit erforderliga åtgärder, exempelvis såsom i förevarande fall där den beskattningsbara personen inte har anmält en fordran inom ramen för det konkursförfarande som har inletts gentemot dennes gäldenär? |
| --- | --- |

1)

Ska artikel 90.2 i mervärdesskattedirektivet tolkas så, att den tillåter ett undantag från rätten till nedsättning av beskattningsunderlaget för mervärdesskatt även vid slutgiltigt helt utebliven betalning, om nämnda slutgiltigt helt uteblivna betalning följer av att en beskattningsbar person inte har vidtagit erforderliga åtgärder, exempelvis såsom i förevarande fall där den beskattningsbara personen inte har anmält en fordran inom ramen för det konkursförfarande som har inletts gentemot dennes gäldenär?

| 2) | Även om ett sådant undantag från rätten till nedsättning av beskattningsunderlaget för mervärdesskatt är tillåtet, har en beskattningsbar person då ändå rätt till nedsättning av nämnda underlag till följd av helt utebliven betalning, om den beskattningsbara personen kan styrka att dessa fordringar inte skulle ha fått täckning även om de hade anmälts inom ramen för konkursförfarandet, eller om denne inkommer med bevis för att det förelåg rimliga skäl för att inte anmäla fordringarna? |
| --- | --- |

2)

Även om ett sådant undantag från rätten till nedsättning av beskattningsunderlaget för mervärdesskatt är tillåtet, har en beskattningsbar person då ändå rätt till nedsättning av nämnda underlag till följd av helt utebliven betalning, om den beskattningsbara personen kan styrka att dessa fordringar inte skulle ha fått täckning även om de hade anmälts inom ramen för konkursförfarandet, eller om denne inkommer med bevis för att det förelåg rimliga skäl för att inte anmäla fordringarna?

| 3) | Har artikel 90.1 i mervärdesskattedirektivet direkt effekt även för det fall att den nationella lagstiftaren har överskridit gränserna för möjligheterna till undantag i artikel 90.2? |
| --- | --- |

3)

Har artikel 90.1 i mervärdesskattedirektivet direkt effekt även för det fall att den nationella lagstiftaren har överskridit gränserna för möjligheterna till undantag i artikel 90.2?

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/28 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/28

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Okresný súd Bratislava (Republiken Slovakien) den 22 februari 2019 — Brottmål mot R.B.

(Mål C-149/19)

(2019/C 148/26)

Rättegångsspråk: slovakiska

Hänskjutande domstol

Okresný súd Bratislava V

Tilltalad i det nationella målet

R.B.

Tolkningsfrågor

| 1) | Är det förenligt med artiklarna 4 och 8.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/13/EU (1) av 2012-05-22 om rätten till information vid straffrättsliga förfaranden (direktiv 2012/13/EU), rätten till frihet och säkerhet i artikel 6 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, rätten till försvar i artikel 48.2 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan) och rätten till en rättvis rättegång i artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna när de nationella myndigheterna skriftligen inte tillhandahåller den frihetsberövade alla (eller fullständiga) uppgifter som anges i artikel 4.2 i direktiv 2012/13/EU (särskilt rätten att få tillgång till handlingar i målet) under tiden för frihetsberövandet, och inte gör det möjligt för den frihetsberövade att angripa underlåtenheten att tillhandahålla information i enlighet med artikel 8.2 i direktiv 2012/13/EU? För det fall den frågan besvaras nekande, påverkar detta åsidosättande av EU-rätten, i något skede av det straffrättsliga förfarandet, lagenligheten av frihetsberövandet i det fall den frihetsberövade har häktats och kvarblir i häkte? |
| --- | --- |

1)

Är det förenligt med artiklarna 4 och 8.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/13/EU (1) av 2012-05-22 om rätten till information vid straffrättsliga förfaranden (direktiv 2012/13/EU), rätten till frihet och säkerhet i artikel 6 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, rätten till försvar i artikel 48.2 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan) och rätten till en rättvis rättegång i artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna när de nationella myndigheterna skriftligen inte tillhandahåller den frihetsberövade alla (eller fullständiga) uppgifter som anges i artikel 4.2 i direktiv 2012/13/EU (särskilt rätten att få tillgång till handlingar i målet) under tiden för frihetsberövandet, och inte gör det möjligt för den frihetsberövade att angripa underlåtenheten att tillhandahålla information i enlighet med artikel 8.2 i direktiv 2012/13/EU? För det fall den frågan besvaras nekande, påverkar detta åsidosättande av EU-rätten, i något skede av det straffrättsliga förfarandet, lagenligheten av frihetsberövandet i det fall den frihetsberövade har häktats och kvarblir i häkte?

| 2) | Är en nationell bestämmelse som inte gör det möjligt för domstolen att döma till ett lägre fängelsestraff än 20 år, utan möjlighet att beakta principen om att straff och påföljder ska vara individuella — såsom 172.3 § i Trestný zákon (den slovakiska strafflagen), som avser olaglig narkotikahandel — förenlig med artikel 4 i rådets rambeslut 2004/757/RIF (2) av den 25 oktober 2004 om minimibestämmelser för brottsrekvisit och påföljder för olaglig narkotikahandel, med principen om lojalt samarbete i artikel 4.3 i fördraget om Europeiska unionen, med artikel 267 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, med artiklarna 82 och 83 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, med rätten till en rättvis rättegång i artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, med principen om proportionalitet i fråga om straff i artikel 49.3 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och med proportionalitetsprincipen, principen om enhetlighet, effektivitetsprincipen och principen om unionsrättens företräde? Är det för att besvara denna fråga relevant att den olagliga narkotikahandeln inte utfördes av någon kriminell organisation i den mening som avses i unionsrätten? |
| --- | --- |

2)

Är en nationell bestämmelse som inte gör det möjligt för domstolen att döma till ett lägre fängelsestraff än 20 år, utan möjlighet att beakta principen om att straff och påföljder ska vara individuella — såsom 172.3 § i Trestný zákon (den slovakiska strafflagen), som avser olaglig narkotikahandel — förenlig med artikel 4 i rådets rambeslut 2004/757/RIF (2) av den 25 oktober 2004 om minimibestämmelser för brottsrekvisit och påföljder för olaglig narkotikahandel, med principen om lojalt samarbete i artikel 4.3 i fördraget om Europeiska unionen, med artikel 267 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, med artiklarna 82 och 83 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, med rätten till en rättvis rättegång i artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, med principen om proportionalitet i fråga om straff i artikel 49.3 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och med proportionalitetsprincipen, principen om enhetlighet, effektivitetsprincipen och principen om unionsrättens företräde? Är det för att besvara denna fråga relevant att den olagliga narkotikahandeln inte utfördes av någon kriminell organisation i den mening som avses i unionsrätten?

---

(1)  EUT L 142, 2012, s.1.

(2)  EUT L 335, 2004, s.8.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/29 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/29

---

Överklagande ingett den 21 februari 2019 av Europeiska kommissionen av den dom som tribunalen (nionde avdelningen) meddelade den 12 december 2018 i mål T-684/14: Krka mot kommissionen

(Mål C-151/19 P)

(2019/C 148/27)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Europeiska kommissionen (ombud: B. Mongin, F. Castilla Contreras och C. Vollrath samt D. Bailey, Barrister)

Övrig part i målet: Krka Tovarna Zdravil d.d.

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| — | upphäva punkterna 1–4 i domslutet i den dom som meddelades av Europeiska unionens tribunal i mål T-684/14, |
| --- | --- |

—

upphäva punkterna 1–4 i domslutet i den dom som meddelades av Europeiska unionens tribunal i mål T-684/14,

| — | återförvisa målet till Europeiska unionens tribunal enligt artikel 61 i domstolsstadgan, |
| --- | --- |

—

återförvisa målet till Europeiska unionens tribunal enligt artikel 61 i domstolsstadgan,

| — | förplikta Krka att ersätta kommissionens rättegångskostnader. |
| --- | --- |

—

förplikta Krka att ersätta kommissionens rättegångskostnader.

Grunder och huvudargument

Den första grunden avser tribunalens felaktiga rättstillämpning då den fann att Krka inte var en källa till konkurrenstryck för Servier vid tiden för de aktuella avtalen.

Den andra grunden avser tribunalens felaktiga rättstillämpning då den bedömde huruvida innehållet i och ändamålet med licensavtalen utgjorde ett incitament för Krka att godta begränsningarna i förlikningsavtalet.

Den tredje grunden avser en felaktig rättstillämpning vid tillämpningen av begreppet konkurrensbegränsande syfte i den mening som avses i artikel 101 FEUF.

Den fjärde grunden avser tribunalens felaktiga rättstillämpning då den analyserade parternas avsikter med avseende på tillämpningen av artikel 101 FEUF.

Den femte grunden avser tribunalens felaktiga rättstillämpning då den beaktade licensens konkurrensfrämjande verkan på marknader som inte omfattas av den överträdelse av artikel 101.1 FEUF som slogs fast i beslutet.

Den sjätte grunden avser tribunalens felaktiga rättstillämpning då den bedömde föremålet för överlåtelseavtalet.

Den sjunde grunden avser tribunalens felaktiga rättstillämpning då den tillämpade begreppet konkurrensbegränsande resultat i den mening som avses i artikel 101.1 FEUF.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/30 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/30

---

Talan väckt den 22 februari 2019 — Europeiska kommissionen mot Republiken Österrike

(Mål C-161/19)

(2019/C 148/28)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: C. Hermes und M. Noll-Ehlers)

Svarande: Republiken Österrike

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

| — | fastställa att Republiken Österrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 7.4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG av den 30 november 2009 om bevarande av vilda fåglar (1) genom att tillåta vårjakt på morkulla i delstaten Niederösterreich, och |
| --- | --- |

—

fastställa att Republiken Österrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 7.4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG av den 30 november 2009 om bevarande av vilda fåglar (1) genom att tillåta vårjakt på morkulla i delstaten Niederösterreich, och

| — | förplikta Republiken Österrike att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Republiken Österrike att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Förevarande talan om fördragsbrott avser Republiken Österrikes beslut att tillåta vårjakt på arten morkulla (Scopolax rusticola) i delstaten Niederösterreich. Jakt på hanar är tillåten där under perioden den 1 mars–15 april under parningstiden med som mest 1410 morkullor (sedan februari 2017: 759 exemplar).

Enligt kommissionens uppfattning strider de aktuella bestämmelserna mot förbudet mot vårjakt i artikel 7.4 i direktiv 209/147.

Republiken Österrike gör gällande att bestämmelserna omfattas av undantagsbestämmelsen i artikel 9.1 c i direktiv 2009/147. Enligt den bestämmelsen får medlemsstaterna, om det inte finns någon annan lämplig lösning, medge undantag från artikel 7.4, f ör att under strängt kontrollerade förhållanden och på selektiv grund tillåta fångst, hållande i fångenskap eller annan förnuftig användning av vissa fåglar i litet antal. Enligt domstolens fasta praxis ankommer det på medlemsstaten att visa att förutsättningarna för undantag är uppfyllda.

Kommissionen anser att Republiken Österriken varken har visat att det inte finns någon annan lämplig lösning enligt artikel 9.1, eller att den högsta tillåtna fångstmängdenligt österrikiska bestämmelserna motsvarar ett ”litet antal” enligt artikel 9.1 c i direktivet. Höstjakt förefaller vara ett lämpligt alternativ, eftersom det finns ett stort antal morkullor i jaktområdena i Niederösterreich även under hösten. Republiken Österrike har inte åberopat någon övertygande bevisning till stöd för att vårjakt på morkulla skulle vara skonsammare än höstjakt. Dessutom är beräkningen av ett ”litet antal” felaktig eftersom de österrikiska myndigheterna har grundat sig på oriktiga referenspopulationer.

---

(1)  EUT L 20, 2010, s. 7.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/31 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/31

---

Överklagande ingett den 22 februari 2019 av Niche Generics Ltd av den dom som tribunalen (nionde avdelningen) meddelade den 12 december 2018 i mål T-701/14, Niche Generics mot kommissionen

(Mål C-164/19 P)

(2019/C 148/29)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Niche Generics Ltd (ombud: F. Carlin, Barrister, M. Healy, Solicitor, B. Hoorelbeke, advocaat, S. Mobley, Solicitor, H. Sheraton, Solicitor, A. Robertson QC)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| — | upphäva den överklagade domen i dess helhet |
| --- | --- |

—

upphäva den överklagade domen i dess helhet

| — | ogiltigförklara det omtvistade beslutet i dess helhet, i den mån det avser Niche, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det omtvistade beslutet i dess helhet, i den mån det avser Niche, och

| — | förplikta kommissionen att bära sina rättegångskostnader och ersätta Niches rättegångskostnader i samband med detta förfarande och förfarandet vid tribunalen. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att bära sina rättegångskostnader och ersätta Niches rättegångskostnader i samband med detta förfarande och förfarandet vid tribunalen.

Grunder och huvudargument

Niche har gjort gällande att tribunalen gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning i följande avseenden:

| — | För det första gjorde tribunalen en felaktig rättstillämpning genom att inte tillämpa det objektiva oumbärlighetskriteriet i domen i målet BAT. |
| --- | --- |

—

För det första gjorde tribunalen en felaktig rättstillämpning genom att inte tillämpa det objektiva oumbärlighetskriteriet i domen i målet BAT.

| — | För det andra, för det fall förlikningsavtal omfattas av artikel 101 FEUF, gjorde tribunalen en felaktig rättstillämpning genom att felaktigt fastställa Niches förlikningsavtal som en överträdelse genom dess syfte. |
| --- | --- |

—

För det andra, för det fall förlikningsavtal omfattas av artikel 101 FEUF, gjorde tribunalen en felaktig rättstillämpning genom att felaktigt fastställa Niches förlikningsavtal som en överträdelse genom dess syfte.

| — | För det tredje åsidosatte tribunalen motiveringsskyldigheten enligt artikel 36 i domstolens stadga när den underkände Unichems tolkning av förlikningsavtalet utan att pröva dess rättsliga argument. |
| --- | --- |

—

För det tredje åsidosatte tribunalen motiveringsskyldigheten enligt artikel 36 i domstolens stadga när den underkände Unichems tolkning av förlikningsavtalet utan att pröva dess rättsliga argument.

| — | För det fjärde gjorde tribunalen en felaktig rättstillämpning genom att dra slutsatsen att Niche var en potentiell konkurrent till Servier. |
| --- | --- |

—

För det fjärde gjorde tribunalen en felaktig rättstillämpning genom att dra slutsatsen att Niche var en potentiell konkurrent till Servier.

| — | För det femteåsidosatte tribunalen den grundläggande principen om likabehandling genom att behandla Unichems och Niches situation annorlunda jämfört med tillverkare av generiska läkemedel i jämförbara situationer och felaktigt karakterisera Niches förlikningsavtal som en överträdelse av artikel 101.1 FEUF genom sitt syfte. |
| --- | --- |

—

För det femteåsidosatte tribunalen den grundläggande principen om likabehandling genom att behandla Unichems och Niches situation annorlunda jämfört med tillverkare av generiska läkemedel i jämförbara situationer och felaktigt karakterisera Niches förlikningsavtal som en överträdelse av artikel 101.1 FEUF genom sitt syfte.

| — | För det sjätte gjorde tribunalen en felaktig rättstillämpning genom att inte fastställa att förlikningsavtalet uppfyllde undantagskriterierna enligt artikel 101.3 FEUF. |
| --- | --- |

—

För det sjätte gjorde tribunalen en felaktig rättstillämpning genom att inte fastställa att förlikningsavtalet uppfyllde undantagskriterierna enligt artikel 101.3 FEUF.

| — | För det sjunde gjorde tribunalen en felaktig rättstillämpning genom att felaktigt tillämpa det juridiska kriteriet för att fastställa huruvida Unichems och Niches rätt till försvar och/eller principen om god förvaltningssed åsidosatts. |
| --- | --- |

—

För det sjunde gjorde tribunalen en felaktig rättstillämpning genom att felaktigt tillämpa det juridiska kriteriet för att fastställa huruvida Unichems och Niches rätt till försvar och/eller principen om god förvaltningssed åsidosatts.

| — | För det åttonde åsidosatte tribunalen den unionsrättsliga grundläggande proportionalitetsprincipen genom att fastställa en bötesnivå som är oproportionerlig i förhållande till Niches ekonomiska tillgångar. |
| --- | --- |

—

För det åttonde åsidosatte tribunalen den unionsrättsliga grundläggande proportionalitetsprincipen genom att fastställa en bötesnivå som är oproportionerlig i förhållande till Niches ekonomiska tillgångar.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/32 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/32

---

Överklagande ingett den 22 februari 2019 av Slovak Telekom, a.s. av den dom som tribunalen (nionde avdelningen utökad sammansättning) meddelade den 12 december 2018 i mål T-851/14, Slovak Telekom mot kommissionen

(Mål C-165/19 P)

(2019/C 148/30)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Slovak Telekom, a.s. (ombud: D. Geradin, Rechtsanwalt, R. O'Donoghue QC)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen, Slovanet, a.s.

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| — | upphäva tribunalens dom helt eller delvis, |
| --- | --- |

—

upphäva tribunalens dom helt eller delvis,

| — | ogiltigförklara det omtvistade beslutet helt eller delvis, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det omtvistade beslutet helt eller delvis,

| — | i andra hand, upphäva eller ytterligare minska de böter som ålagts ST och |
| --- | --- |

—

i andra hand, upphäva eller ytterligare minska de böter som ålagts ST och

| — | förplikta kommissionen att betala samtliga rättegångskostnader i samband med förevarande överklagande och förfarandet vid tribunalen. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att betala samtliga rättegångskostnader i samband med förevarande överklagande och förfarandet vid tribunalen.

Grunder och huvudargument

| — | Första grunden: Felaktig rättstillämpning och/eller uppenbart oriktig bedömning eller bristande motivering rörande försäljningsvägran






  — | Första delgrunden: ST har hävdat att tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning när den konstaterande att villkoren i domen i målet Bronner för leveransvägran enligt artikel 102 FEUF inte är tillämpliga när det finns äldre föreskrifter om skyldighet att lämna tillträde. Vidare gjorde tribunalen sig skyldig till felaktig rättstillämpning när den fann att villkoret i domen i målet Bronner rörande ”oumbärlighet” inte måste vara uppfyllt, eftersom äldre föreskrifter redan hade fastställt ”behovet av tillträde till sökandens accessnät” och att kommissionen följaktligen inte var tvungen att (på nytt) undersöka ”oumbärligheten” enligt artikel 102 FEUF. |
| --- | --- | --- |

—

Första grunden: Felaktig rättstillämpning och/eller uppenbart oriktig bedömning eller bristande motivering rörande försäljningsvägran

—

Första delgrunden: ST har hävdat att tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning när den konstaterande att villkoren i domen i målet Bronner för leveransvägran enligt artikel 102 FEUF inte är tillämpliga när det finns äldre föreskrifter om skyldighet att lämna tillträde. Vidare gjorde tribunalen sig skyldig till felaktig rättstillämpning när den fann att villkoret i domen i målet Bronner rörande ”oumbärlighet” inte måste vara uppfyllt, eftersom äldre föreskrifter redan hade fastställt ”behovet av tillträde till sökandens accessnät” och att kommissionen följaktligen inte var tvungen att (på nytt) undersöka ”oumbärligheten” enligt artikel 102 FEUF.

| — | Andra delgrunden: ST anser att tribunalens konstaterande att domen i målet TeliaSonera stöder bedömningen att ST:s försäljningsvägran inte kräver ett styrkande av att villkoren i domen i målet Bronner är uppfyllda utgör felaktig rättstillämpning. |
| --- | --- |

—

Andra delgrunden: ST anser att tribunalens konstaterande att domen i målet TeliaSonera stöder bedömningen att ST:s försäljningsvägran inte kräver ett styrkande av att villkoren i domen i målet Bronner är uppfyllda utgör felaktig rättstillämpning.

| — | Tredje delgrunden: ST anser att tribunalens bedömning att tribunalens dom i målet Clearstream skulle särskiljas från ST-fallet, eftersom Clearstream-domen, i motsats till ST:s fall, inte rörde ett tidigare statsmonopol eller en skyldighet att lämna tillträde enligt äldre föreskrifter, utgör en felaktig rättstillämpning. |
| --- | --- |

—

Tredje delgrunden: ST anser att tribunalens bedömning att tribunalens dom i målet Clearstream skulle särskiljas från ST-fallet, eftersom Clearstream-domen, i motsats till ST:s fall, inte rörde ett tidigare statsmonopol eller en skyldighet att lämna tillträde enligt äldre föreskrifter, utgör en felaktig rättstillämpning.

| — | Fjärde delgrunden: ST anser att tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning och/eller uppenbart oriktig bedömning eller bristande motivering genom sitt konstaterande att en implicit vägran inte nödvändigtvis är mindre allvarlig än en faktisk vägran, och att det är nödvändigt att göra en bedömning från fall till fall. |
| --- | --- |

—

Fjärde delgrunden: ST anser att tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning och/eller uppenbart oriktig bedömning eller bristande motivering genom sitt konstaterande att en implicit vägran inte nödvändigtvis är mindre allvarlig än en faktisk vägran, och att det är nödvändigt att göra en bedömning från fall till fall.

| — | Femte delgrunden: ST anser att tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning och/eller en uppenbart oriktig bedömning när den konstaterade att det förhållandet att ST var ett tidigare statsmonopol utgjorde en rättslig grund för att inte tillämpa villkoren i domen i målet Bronner i det aktuella fallet. |
| --- | --- |

—

Femte delgrunden: ST anser att tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning och/eller en uppenbart oriktig bedömning när den konstaterade att det förhållandet att ST var ett tidigare statsmonopol utgjorde en rättslig grund för att inte tillämpa villkoren i domen i målet Bronner i det aktuella fallet.

| — | Andra grunden: ST har gjort gällande att tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning när den konstaterande att kommissionen inte åsidosatt klagandens rätt till försvar genom att inte redovisa metoden, principerna och uppgifterna till ST när det gäller beräkningen av den långsiktiga genomsnittliga marginalkostnaden och inte tillät ST att yttra sig före beslutet och inom en tidsram som gav ST en ändamålsenlig möjlighet att utöva sin rätt till försvar. |
| --- | --- |

—

Andra grunden: ST har gjort gällande att tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning när den konstaterande att kommissionen inte åsidosatt klagandens rätt till försvar genom att inte redovisa metoden, principerna och uppgifterna till ST när det gäller beräkningen av den långsiktiga genomsnittliga marginalkostnaden och inte tillät ST att yttra sig före beslutet och inom en tidsram som gav ST en ändamålsenlig möjlighet att utöva sin rätt till försvar.

| — | Tredje grunden: ST har gjort gällande att tribunalens skäl att underkänna klagandens ”optimeringsjusteringar” innebar felaktig rättstillämpning genom att det utgjorde en felaktig tillämpning av det rättsliga begreppet avseende en lika effektiv operatör på de särskilda omständigheterna i förevarande fall. |
| --- | --- |

—

Tredje grunden: ST har gjort gällande att tribunalens skäl att underkänna klagandens ”optimeringsjusteringar” innebar felaktig rättstillämpning genom att det utgjorde en felaktig tillämpning av det rättsliga begreppet avseende en lika effektiv operatör på de särskilda omständigheterna i förevarande fall.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/33 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/33

---

Överklagande ingett den 22 februari 2019 av Unichem Laboratories Ltd av den dom som tribunalen (nionde avdelningen) meddelade den 12 december 2018 i mål T-705/14, Unichem Laboratories mot kommissionen

(Mål C-166/19 P)

(2019/C 148/31)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Unichem Laboratories Ltd (ombud: F. Carlin, Barrister, M. Healy, Solicitor, B. Hoorelbeke, advocaat, S. Mobley, Solicitor, H. Sheraton, Solicitor, A. Robertson QC)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| — | upphäva den överklagade domen i dess helhet |
| --- | --- |

—

upphäva den överklagade domen i dess helhet

| — | ogiltigförklara det omtvistade beslutet i dess helhet, i den mån det avser Unichem, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det omtvistade beslutet i dess helhet, i den mån det avser Unichem, och

| — | förplikta kommissionen att bära sina rättegångskostnader och ersätta Unichems rättegångskostnader i samband med detta förfarande och förfarandet vid tribunalen. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att bära sina rättegångskostnader och ersätta Unichems rättegångskostnader i samband med detta förfarande och förfarandet vid tribunalen.

Grunder och huvudargument

Unichem har gjort gällande att tribunalen gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning i följande avseenden:

| — | För det första gjorde tribunalen en felaktig rättstillämpning genom att slå fast att kommissionen var behörig att fatta beslut enligt artikel 101.1 FEUF gentemot Unichem, med hänsyn till att tribunalen
  tillämpade det juridiska kriteriet för att fastställa huruvida det föreligger en enda ekonomisk enhet felaktigt, och
  felaktigt hävdade att Unichem var direkt ansvarigt såsom en av parterna till förlikningsavtalet. |
| --- | --- |

—

För det första gjorde tribunalen en felaktig rättstillämpning genom att slå fast att kommissionen var behörig att fatta beslut enligt artikel 101.1 FEUF gentemot Unichem, med hänsyn till att tribunalen

tillämpade det juridiska kriteriet för att fastställa huruvida det föreligger en enda ekonomisk enhet felaktigt, och

felaktigt hävdade att Unichem var direkt ansvarigt såsom en av parterna till förlikningsavtalet.

| — | För det andra gjorde tribunalen en felaktig rättstillämpning genom att inte tillämpa det objektiva oumbärlighetskriteriet i domen i målet BAT. |
| --- | --- |

—

För det andra gjorde tribunalen en felaktig rättstillämpning genom att inte tillämpa det objektiva oumbärlighetskriteriet i domen i målet BAT.

| — | För det tredje, för det fall förlikningsavtal omfattas av artikel 101 FEUF, gjorde tribunalen en felaktig rättstillämpning genom att felaktigt fastställa Niches förlikningsavtal som en överträdelse genom dess syfte. |
| --- | --- |

—

För det tredje, för det fall förlikningsavtal omfattas av artikel 101 FEUF, gjorde tribunalen en felaktig rättstillämpning genom att felaktigt fastställa Niches förlikningsavtal som en överträdelse genom dess syfte.

| — | För det fjärde åsidosatte tribunalen motiveringsskyldigheten enligt artikel 36 i domstolens stadga när den underkände Unichems tolkning av förlikningsavtalet utan att pröva dess rättsliga argument. |
| --- | --- |

—

För det fjärde åsidosatte tribunalen motiveringsskyldigheten enligt artikel 36 i domstolens stadga när den underkände Unichems tolkning av förlikningsavtalet utan att pröva dess rättsliga argument.

| — | För det femte gjorde tribunalen en felaktig rättstillämpning genom att dra slutsatsen att Niche och Unichem var en potentiell konkurrent till Servier. |
| --- | --- |

—

För det femte gjorde tribunalen en felaktig rättstillämpning genom att dra slutsatsen att Niche och Unichem var en potentiell konkurrent till Servier.

| — | För det sjätte åsidosatte tribunalen den grundläggande principen om likabehandling genom att behandla Unichems och Niches situation annorlunda jämfört med generiska läkemedel i jämförbara situationer och felaktigt karakterisera Niches förlikningsavtal som en överträdelse av artikel 101.1 FEUF genom sitt syfte. |
| --- | --- |

—

För det sjätte åsidosatte tribunalen den grundläggande principen om likabehandling genom att behandla Unichems och Niches situation annorlunda jämfört med generiska läkemedel i jämförbara situationer och felaktigt karakterisera Niches förlikningsavtal som en överträdelse av artikel 101.1 FEUF genom sitt syfte.

| — | För det sjunde gjorde tribunalen en felaktig rättstillämpning genom att inte fastställa att förlikningsavtalet uppfyllde undantagskriterierna enligt artikel 101.1 tredje stycket FEUF. |
| --- | --- |

—

För det sjunde gjorde tribunalen en felaktig rättstillämpning genom att inte fastställa att förlikningsavtalet uppfyllde undantagskriterierna enligt artikel 101.1 tredje stycket FEUF.

| — | För det åttonde gjorde tribunalen en felaktig rättstillämpning genom att felaktigt tillämpa det juridiska kriteriet för att fastställa huruvida Unichems och Niches rätt till försvar och/eller principen om god förvaltningssed åsidosatts. |
| --- | --- |

—

För det åttonde gjorde tribunalen en felaktig rättstillämpning genom att felaktigt tillämpa det juridiska kriteriet för att fastställa huruvida Unichems och Niches rätt till försvar och/eller principen om god förvaltningssed åsidosatts.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/34 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/34

---

Överklagande ingett den 25 februari 2019 av Scandlines Danmark ApS och Scandlines Deutschland GmbH av det beslut som tribunalen (sjätte avdelningen) meddelade den 13 december 2018 i mål T-890/16, Scandlines Danmark och Scandlines Deutschland mot kommissionen

(Mål C-173/19 P)

(2019/C 148/32)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Scandlines Danmark ApS och Scandlines Deutschland GmbH (ombud: advokat L. Sandberg-Mørch)

Övriga parter i målet: Europeiska kommissionen, Konungariket Danmark

Klagandenas yrkanden

Klagandena yrkar att domstolen ska

| — | upphäva tribunalens beslut av den 13 december 2018 i mål T-890/16 i den mån det strider mot tribunalens dom i mål T-630/15 vad gäller kommissionsbeslutets egenskap av bekräftande rättsakt avseende de ytterligare byggåtgärderna, |
| --- | --- |

—

upphäva tribunalens beslut av den 13 december 2018 i mål T-890/16 i den mån det strider mot tribunalens dom i mål T-630/15 vad gäller kommissionsbeslutets egenskap av bekräftande rättsakt avseende de ytterligare byggåtgärderna,

| — | förplikta motparten att bära sina egna rättegångskostnader och ersätta klagandenas kostnader. |
| --- | --- |

—

förplikta motparten att bära sina egna rättegångskostnader och ersätta klagandenas kostnader.

Grunder och huvudargument

Klagandena har åberopat två grunder till stöd för överklagandet:

| — | Första grunden: Tribunalen gjorde sig skyldig till en felaktig rättstillämpning när den antog det överklagade beslutet på grundval av en bedömning som står helt i strid med den slutsats som tribunalen drog i domen i mål T-630/15. |
| --- | --- |

—

Första grunden: Tribunalen gjorde sig skyldig till en felaktig rättstillämpning när den antog det överklagade beslutet på grundval av en bedömning som står helt i strid med den slutsats som tribunalen drog i domen i mål T-630/15.

| — | Andra grunden: Tribunalen gjorde sig skyldig till en felaktig rättstillämpning när den antog det överklagade beslutet med en motivering som innehåller självmotsägelser. |
| --- | --- |

—

Andra grunden: Tribunalen gjorde sig skyldig till en felaktig rättstillämpning när den antog det överklagade beslutet med en motivering som innehåller självmotsägelser.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/35 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/35

---

Överklagande ingett den 25 februari 2019 av Scandlines Danmark ApS och Scandlines Deutschland GmbH av den dom som tribunalen (sjätte avdelningen) meddelade den 13 december 2018 i mål T-630/15, Scandlines Danmark och Scandlines Deutschland mot kommissionen

(Mål C-174/19 P)

(2019/C 148/33)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Scandlines Danmark ApS, Scandlines Deutschland GmbH (ombud: advokat L. Sandberg-Mørch)

Övriga parter i målet: Europeiska kommissionen, Konungariket Danmark, Föreningen Svensk Sjöfart, Naturschutzbund Deutschland (NABU) eV

Klagandenas yrkanden

Klagandena yrkar att domstolen ska

| — | upphäva den dom som tribunalen meddelade den 13 december 2018 i mål T-630/15, i den del den avslog klagandens yrkanden om att de stödåtgärder som beviljats A/S Femern Landanlæg utgjorde stöd, att kostnader för Hinterland Connections inte utgjorde stödberättigade kostnader så att det stöd som beviljats Femern A/S var förenligt med den inre markanden, att de stödåtgärder som beviljats Femern A/S inte hade en stimulanseffekt, att de stödåtgärder som beviljats Femern A/S inte orsakade otillbörlig snedvridning av konkurrensen, samt att de nya yrkanden som klaganden framställt inte kunde tas upp till prövning, |
| --- | --- |

—

upphäva den dom som tribunalen meddelade den 13 december 2018 i mål T-630/15, i den del den avslog klagandens yrkanden om att de stödåtgärder som beviljats A/S Femern Landanlæg utgjorde stöd, att kostnader för Hinterland Connections inte utgjorde stödberättigade kostnader så att det stöd som beviljats Femern A/S var förenligt med den inre markanden, att de stödåtgärder som beviljats Femern A/S inte hade en stimulanseffekt, att de stödåtgärder som beviljats Femern A/S inte orsakade otillbörlig snedvridning av konkurrensen, samt att de nya yrkanden som klaganden framställt inte kunde tas upp till prövning,

| — | förplikta motparterna att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta motparterna att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sitt överklagande åberopar klagandena sju grunder

| — | Den första grunden avser att tribunalen gjorde en oriktig bedömning, i strid med artiklarna 107.1 och 108.2 FEUF, då den fann att kommissionen inte gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning och med rätta fastställt att de statliga garantier och de statliga lån som beviljats A/S Femern Landanlæg för danska järnvägsförbindelser till inlandet inte skulle snedvrida konkurrensen, eftersom den relevanta markanden inte var konkurrensutsatt.
  Klagandena anser att tribunalens felaktiga slutsats i detta avseende beror på fyra fall av felaktig rättstillämpning, motsvarande fyra delgrunder:






  a) | Tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning då den fann att de statliga garantier och statliga lån som A/S Femern Landanlæg beviljats inte kunde påverka konkurrensen, trots att Fixed Link (som drivs av Femern A/S) och Danish rail Hinterland Connections (som drivs av Femern Landanlæg) tillsammans utgör ett integrerat projekt, och trots att de statliga garantierna och de statliga lån som Femern A/S beviljats redan har ansetts kunna snedvrida konkurrensen. |
| --- | --- | --- |

—

Den första grunden avser att tribunalen gjorde en oriktig bedömning, i strid med artiklarna 107.1 och 108.2 FEUF, då den fann att kommissionen inte gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning och med rätta fastställt att de statliga garantier och de statliga lån som beviljats A/S Femern Landanlæg för danska järnvägsförbindelser till inlandet inte skulle snedvrida konkurrensen, eftersom den relevanta markanden inte var konkurrensutsatt.

Klagandena anser att tribunalens felaktiga slutsats i detta avseende beror på fyra fall av felaktig rättstillämpning, motsvarande fyra delgrunder:

a)

Tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning då den fann att de statliga garantier och statliga lån som A/S Femern Landanlæg beviljats inte kunde påverka konkurrensen, trots att Fixed Link (som drivs av Femern A/S) och Danish rail Hinterland Connections (som drivs av Femern Landanlæg) tillsammans utgör ett integrerat projekt, och trots att de statliga garantierna och de statliga lån som Femern A/S beviljats redan har ansetts kunna snedvrida konkurrensen.

| b) | Tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning då den fann att marknaden för förvaltningen av järnvägars infrastruktur i Danmark ”de lege” inte är konkurrensutsatt. |
| --- | --- |

b)

Tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning då den fann att marknaden för förvaltningen av järnvägars infrastruktur i Danmark ”de lege” inte är konkurrensutsatt.

| c) | Tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning då den fann att marknaden för förvaltningen av järnvägars infrastruktur i Danmark ”de facto” inte är konkurrensutsatt. |
| --- | --- |

c)

Tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning då den fann att marknaden för förvaltningen av järnvägars infrastruktur i Danmark ”de facto” inte är konkurrensutsatt.

| d) | Marknaderna för konstruktion och underhåll av järnvägarnas infrastruktur, vilka är konkurrensutsatta, är separata i förhållande till marknaden för förvaltning och drift, i strikt bemärkelse, av järnvägarnas infrastruktur. |
| --- | --- |

d)

Marknaderna för konstruktion och underhåll av järnvägarnas infrastruktur, vilka är konkurrensutsatta, är separata i förhållande till marknaden för förvaltning och drift, i strikt bemärkelse, av järnvägarnas infrastruktur.

| — | Den andra grunden avser att tribunalen gjorde en oriktig bedömning, i strid med artiklarna 107.1 och 108.2, då den fann att kommissionen inte gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning och med rätta fastställt att de statliga garantierna och de statliga lån som beviljats A/S Femern Landanlæg för att finansiera danska järnvägsförbindelser till inlandet inte skulle påverka handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

—

Den andra grunden avser att tribunalen gjorde en oriktig bedömning, i strid med artiklarna 107.1 och 108.2, då den fann att kommissionen inte gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning och med rätta fastställt att de statliga garantierna och de statliga lån som beviljats A/S Femern Landanlæg för att finansiera danska järnvägsförbindelser till inlandet inte skulle påverka handeln mellan medlemsstaterna.

| — | Den tredje grunden avser att tribunalen gjorde en oriktig bedömning, i strid med artiklarna 107.3 b och 108.2 FEUF, då den fann att kostnaderna för Hinterland Connections kunde inkluderas i beräkningen av den högst tillåtna stödnivån för Fixed Link (inom ramen för förenlighetsprövningen), trots att tribunalen slagit fast att den finansiering som beviljats Hinterland Connections inte utgjorde statligt stöd. |
| --- | --- |

—

Den tredje grunden avser att tribunalen gjorde en oriktig bedömning, i strid med artiklarna 107.3 b och 108.2 FEUF, då den fann att kostnaderna för Hinterland Connections kunde inkluderas i beräkningen av den högst tillåtna stödnivån för Fixed Link (inom ramen för förenlighetsprövningen), trots att tribunalen slagit fast att den finansiering som beviljats Hinterland Connections inte utgjorde statligt stöd.

| — | Den fjärde grunden avser att tribunalen gjorde en oriktig bedömning, i strid med artiklarna 107.3 b FEUF och 108.2 FEUF, då den fann att kommissionen inte gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning och med rätta fastställt att stödet till Femern A/S hade en stimulanseffekt. |
| --- | --- |

—

Den fjärde grunden avser att tribunalen gjorde en oriktig bedömning, i strid med artiklarna 107.3 b FEUF och 108.2 FEUF, då den fann att kommissionen inte gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning och med rätta fastställt att stödet till Femern A/S hade en stimulanseffekt.

| — | Den femte grunden avser att tribunalen gjorde en oriktig bedömning, i strid med artiklarna 107.3 b FEFU och 108.2 FEUF, då den fann att kommissionen inte hade gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning och med rätta fastställt att de danska myndigheterna hade presenterat ett lämpligt kontrafaktiskt scenario för prövningen av huruvida stödet var nödvändigt. |
| --- | --- |

—

Den femte grunden avser att tribunalen gjorde en oriktig bedömning, i strid med artiklarna 107.3 b FEFU och 108.2 FEUF, då den fann att kommissionen inte hade gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning och med rätta fastställt att de danska myndigheterna hade presenterat ett lämpligt kontrafaktiskt scenario för prövningen av huruvida stödet var nödvändigt.

| — | Den sjätte grunden avser att tribunalen gjorde en oriktig bedömning då den fann att det stöd som beviljats Femern A/S inte orsakade otillbörlig snedvridning av konkurrensen. |
| --- | --- |

—

Den sjätte grunden avser att tribunalen gjorde en oriktig bedömning då den fann att det stöd som beviljats Femern A/S inte orsakade otillbörlig snedvridning av konkurrensen.

| — | Den sjunde grunden avser att tribunalen gjorde en oriktig bedömning då den fann att klagandens nya yrkanden avseende ytterligare konstruktionsåtgärder inte kunde tas upp till prövning, av det skälet att de inte hade godkänts enligt kommissionens beslut av den 23 juli 2015. |
| --- | --- |

—

Den sjunde grunden avser att tribunalen gjorde en oriktig bedömning då den fann att klagandens nya yrkanden avseende ytterligare konstruktionsåtgärder inte kunde tas upp till prövning, av det skälet att de inte hade godkänts enligt kommissionens beslut av den 23 juli 2015.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/37 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/37

---

Överklagande ingett den 25 februari 2019 av Stena Line Scandinavia AB av den dom som tribunalen (sjätte avdelningen) meddelade den 13 december 2018 i mål T-631/15, Stena Line Scandinavia mot kommissionen

(Mål C-175/19 P)

(2019/C 148/34)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Stena Line Scandinavia AB (ombud: L. Sandberg-Mørch, advokat, P. Alexiadis, Solicitor)

Övriga parter i målet: Europeiska kommissionen, Konungariket Danmark, Föreningen Svensk Sjöfart

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| — | upphäva den dom som tribunalen meddelade den 13 december 2018 i mål T-631/15, i den del den avslog klagandens första och tredje yrkanden avseende de stödåtgärder som beviljats Femern Landanlæg, andra och tredje yrkanden avseende påståendet att kommissionen hade gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning eller inte haft fog för sin ståndpunkt beträffande stödets stimulanseffekt, det kontrafaktiska scenario som kommissionen lade till grund för prövningen av huruvida stödet var nödvändigt, samt konstaterandet att det stöd som beviljats Femern A/S inte orsakade otillbörlig snedvridning av konkurrensen, |
| --- | --- |

—

upphäva den dom som tribunalen meddelade den 13 december 2018 i mål T-631/15, i den del den avslog klagandens första och tredje yrkanden avseende de stödåtgärder som beviljats Femern Landanlæg, andra och tredje yrkanden avseende påståendet att kommissionen hade gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning eller inte haft fog för sin ståndpunkt beträffande stödets stimulanseffekt, det kontrafaktiska scenario som kommissionen lade till grund för prövningen av huruvida stödet var nödvändigt, samt konstaterandet att det stöd som beviljats Femern A/S inte orsakade otillbörlig snedvridning av konkurrensen,

| — | förplikta motparterna att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta motparterna att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sitt överklagande åberopar klaganden sex grunder.

| — | Den första grunden avser att tribunalen gjorde en oriktig bedömning, i strid med artiklarna 107.1 och 108.2 FEUF, då den fann att kommissionen inte gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning och med rätta fastställt att de statliga garantier och de statliga lån som beviljats A/S Femern Landanlæg för danska järnvägsförbindelser till inlandet inte skulle snedvrida konkurrensen, eftersom den relevanta markanden inte var konkurrensutsatt.
  Klagandena anser att tribunalens felaktiga slutsats i detta avseende beror på fyra fall av felaktig rättstillämpning, motsvarande fyra delgrunder:






  a) | Tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning då den fann att de statliga garantier och statliga lån som A/S Femern Landanlæg beviljats inte kunde påverka konkurrensen, trots att Fixed Link (som drivs av Femern A/S) och Danish rail Hinterland Connections (som drivs av Femern Landanlæg) tillsammans utgör ett integrerat projekt, och trots att de statliga garantierna och de statliga lån som Femern A/S beviljats redan har ansetts kunna snedvrida konkurrensen. |
| --- | --- | --- |

—

Den första grunden avser att tribunalen gjorde en oriktig bedömning, i strid med artiklarna 107.1 och 108.2 FEUF, då den fann att kommissionen inte gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning och med rätta fastställt att de statliga garantier och de statliga lån som beviljats A/S Femern Landanlæg för danska järnvägsförbindelser till inlandet inte skulle snedvrida konkurrensen, eftersom den relevanta markanden inte var konkurrensutsatt.

Klagandena anser att tribunalens felaktiga slutsats i detta avseende beror på fyra fall av felaktig rättstillämpning, motsvarande fyra delgrunder:

a)

Tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning då den fann att de statliga garantier och statliga lån som A/S Femern Landanlæg beviljats inte kunde påverka konkurrensen, trots att Fixed Link (som drivs av Femern A/S) och Danish rail Hinterland Connections (som drivs av Femern Landanlæg) tillsammans utgör ett integrerat projekt, och trots att de statliga garantierna och de statliga lån som Femern A/S beviljats redan har ansetts kunna snedvrida konkurrensen.

| b) | Tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning då den fann att marknaden för förvaltningen av järnvägars infrastruktur i Danmark ”de lege” inte är konkurrensutsatt. |
| --- | --- |

b)

Tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning då den fann att marknaden för förvaltningen av järnvägars infrastruktur i Danmark ”de lege” inte är konkurrensutsatt.

| c) | Tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning då den fann att marknaden för förvaltningen av järnvägars infrastruktur i Danmark ”de facto” inte är konkurrensutsatt. |
| --- | --- |

c)

Tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning då den fann att marknaden för förvaltningen av järnvägars infrastruktur i Danmark ”de facto” inte är konkurrensutsatt.

| d) | Marknaderna för konstruktion och underhåll av järnvägarnas infrastruktur, vilka är konkurrensutsatta, är separata i förhållande till marknaden för förvaltning och drift, i strikt bemärkelse, av järnvägarnas infrastruktur. |
| --- | --- |

d)

Marknaderna för konstruktion och underhåll av järnvägarnas infrastruktur, vilka är konkurrensutsatta, är separata i förhållande till marknaden för förvaltning och drift, i strikt bemärkelse, av järnvägarnas infrastruktur.

| — | Den andra grunden avser att tribunalen gjorde en oriktig bedömning, i strid med artiklarna 107.1 och 108.2, då den fann att kommissionen inte gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning och med rätta fastställt att de statliga garantierna och de statliga lån som beviljats A/S Femern Landanlæg för att finansiera danska järnvägsförbindelser till inlandet inte skulle påverka handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

—

Den andra grunden avser att tribunalen gjorde en oriktig bedömning, i strid med artiklarna 107.1 och 108.2, då den fann att kommissionen inte gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning och med rätta fastställt att de statliga garantierna och de statliga lån som beviljats A/S Femern Landanlæg för att finansiera danska järnvägsförbindelser till inlandet inte skulle påverka handeln mellan medlemsstaterna.

| — | Den tredje grunden avser att tribunalen gjorde en oriktig bedömning, i strid med artiklarna 107.3 b och 108.2 FEUF, då den fann att kostnaderna för Hinterland Connections kunde inkluderas i beräkningen av den högst tillåtna stödnivån för Fixed Link (inom ramen för förenlighetsprövningen), trots att tribunalen slagit fast att den finansiering som beviljats Hinterland Connections inte utgjorde statligt stöd. |
| --- | --- |

—

Den tredje grunden avser att tribunalen gjorde en oriktig bedömning, i strid med artiklarna 107.3 b och 108.2 FEUF, då den fann att kostnaderna för Hinterland Connections kunde inkluderas i beräkningen av den högst tillåtna stödnivån för Fixed Link (inom ramen för förenlighetsprövningen), trots att tribunalen slagit fast att den finansiering som beviljats Hinterland Connections inte utgjorde statligt stöd.

| — | Den fjärde grunden avser att tribunalen gjorde en oriktig bedömning, i strid med artiklarna 107.3 b FEUF och 108.2 FEUF, då den fann att kommissionen inte gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning och med rätta fastställt att stödet till Femern A/S hade en stimulanseffekt. |
| --- | --- |

—

Den fjärde grunden avser att tribunalen gjorde en oriktig bedömning, i strid med artiklarna 107.3 b FEUF och 108.2 FEUF, då den fann att kommissionen inte gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning och med rätta fastställt att stödet till Femern A/S hade en stimulanseffekt.

| — | Den femte grunden avser att tribunalen gjorde en oriktig bedömning, i strid med artiklarna 107.3 b FEFU och 108.2 FEUF, då den fann att kommissionen inte hade gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning och med rätta fastställt att de danska myndigheterna hade presenterat ett lämpligt kontrafaktiskt scenario för prövningen av huruvida stödet var nödvändigt. |
| --- | --- |

—

Den femte grunden avser att tribunalen gjorde en oriktig bedömning, i strid med artiklarna 107.3 b FEFU och 108.2 FEUF, då den fann att kommissionen inte hade gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning och med rätta fastställt att de danska myndigheterna hade presenterat ett lämpligt kontrafaktiskt scenario för prövningen av huruvida stödet var nödvändigt.

| — | Den sjätte grunden avser att tribunalen gjorde en oriktig bedömning då den fann att det stöd som beviljats Femern A/S inte orsakade otillbörlig snedvridning av konkurrensen. |
| --- | --- |

—

Den sjätte grunden avser att tribunalen gjorde en oriktig bedömning då den fann att det stöd som beviljats Femern A/S inte orsakade otillbörlig snedvridning av konkurrensen.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/38 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/38

---

Överklagande ingett den 22 februari 2019 av Fruits de Ponent, S.C.C.L. av den dom som tribunalen (tredje avdelningen) meddelade den 13 december 2018 i mål T-290/16, Fruits de Ponent mot kommissionen

(Mål C-183/19 P)

(2019/C 148/35)

Rättegångsspråk: spanska

Parter

Klagande: Fruits de Ponent, S.C.C.L. (ombud: M. Roca Junyent, R. Vallina Hoset och A. Sellés Marco, abogados)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen ska

| — | upphäva den dom som tribunalen (tredje avdelningen) meddelade den 13 december 2018 i mål T-290/16, Fruits de Ponent mot kommissionen, (1) |
| --- | --- |

—

upphäva den dom som tribunalen (tredje avdelningen) meddelade den 13 december 2018 i mål T-290/16, Fruits de Ponent mot kommissionen, (1)

| — | i första hand, i enlighet med artikel 61 första stycket i stadgan för Europeiska unionens domstol, om domstolen finner att målet är färdigt för avgörande, (i) avgöra målet och bifalla klagandens yrkanden och (ii) förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna i målet vid tribunalen och i målet om överklagande, eller |
| --- | --- |

—

i första hand, i enlighet med artikel 61 första stycket i stadgan för Europeiska unionens domstol, om domstolen finner att målet är färdigt för avgörande, (i) avgöra målet och bifalla klagandens yrkanden och (ii) förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna i målet vid tribunalen och i målet om överklagande, eller

| — | i andra hand, om domstolen finner att målet inte är färdigt för avgörande, (i) återförvisa målet till tribunalen för förnyad prövning och (ii) besluta att frågan om rättegångskostnaderna anstår. |
| --- | --- |

—

i andra hand, om domstolen finner att målet inte är färdigt för avgörande, (i) återförvisa målet till tribunalen för förnyad prövning och (ii) besluta att frågan om rättegångskostnaderna anstår.

Grunder och huvudargument

| 1. | Den första grunden avser att tribunalen, i den överklagade domen, har åsidosatt artikel 39 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. (2) Åsidosättandet består i att tribunalen i) vid bedömningen av förekomsten av en tillräckligt klar överträdelse tillämpade irrelevanta kriterier, ii) inte fann att när kommissionen vidtar åtgärder vid allvarliga marknadsstörningar inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken, bör ett av målen vara att jordbrukarnas levnadsstandard ska bibehållas (artikel 39.1 b FEUF), iii) inte fann att kommissionen ska samla in andra uppgifter än de som föreskrivs i lagstiftningen, och iv) slog fast att kommissionen inte ska samla in uppgifter om de priser betalats till jordbrukarna. |
| --- | --- |

1.

Den första grunden avser att tribunalen, i den överklagade domen, har åsidosatt artikel 39 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. (2) Åsidosättandet består i att tribunalen i) vid bedömningen av förekomsten av en tillräckligt klar överträdelse tillämpade irrelevanta kriterier, ii) inte fann att när kommissionen vidtar åtgärder vid allvarliga marknadsstörningar inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken, bör ett av målen vara att jordbrukarnas levnadsstandard ska bibehållas (artikel 39.1 b FEUF), iii) inte fann att kommissionen ska samla in andra uppgifter än de som föreskrivs i lagstiftningen, och iv) slog fast att kommissionen inte ska samla in uppgifter om de priser betalats till jordbrukarna.

| 2. | Den andra grunden avser att tribunalen, i den överklagade domen, har missuppfattat de faktiska omständigheterna genom att bedöma bevisningen på ett uppenbart felaktigt sätt, (ii) åsidosatt bevisbördeprinciperna genom att betrakta vissa faktiska omständigheter som styrkta, trots att de stred mot den anförda bevisningen och (iii) åsidosatt principen om att ingen får bestrida sina egna medgivanden (venire contra factum proprium non valet), genom att godta påståenden från kommissionen som strider mot svar som kommissionen lämnat till medborgarna i samband med öppenhetsprincipen. |
| --- | --- |

2.

Den andra grunden avser att tribunalen, i den överklagade domen, har missuppfattat de faktiska omständigheterna genom att bedöma bevisningen på ett uppenbart felaktigt sätt, (ii) åsidosatt bevisbördeprinciperna genom att betrakta vissa faktiska omständigheter som styrkta, trots att de stred mot den anförda bevisningen och (iii) åsidosatt principen om att ingen får bestrida sina egna medgivanden (venire contra factum proprium non valet), genom att godta påståenden från kommissionen som strider mot svar som kommissionen lämnat till medborgarna i samband med öppenhetsprincipen.

| 3. | Den tredje grunden avser att tribunalen, i den överklagade domen, har åsidosatt artikel 296 FEUF och artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Åsidosättandet består i att tribunalen underlät att beakta eller missuppfattade i) klagandens argument om att kommissionen borde ha samlat in information i syfte att kunna uppnå målet om att producenternas levnadsstandard ska bibehållas och (ii) klagandens argument om att kommissionen bör sträva efter att garantera jordbrukarnas levnadsstandard, vilket därigenom innebar att klaganden inte fick en rättslig bedömning av sina argument. |
| --- | --- |

3.

Den tredje grunden avser att tribunalen, i den överklagade domen, har åsidosatt artikel 296 FEUF och artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Åsidosättandet består i att tribunalen underlät att beakta eller missuppfattade i) klagandens argument om att kommissionen borde ha samlat in information i syfte att kunna uppnå målet om att producenternas levnadsstandard ska bibehållas och (ii) klagandens argument om att kommissionen bör sträva efter att garantera jordbrukarnas levnadsstandard, vilket därigenom innebar att klaganden inte fick en rättslig bedömning av sina argument.

| 4. | Den fjärde grunden avser att tribunalen, i den överklagade domen, har åsidosatt artikel 39 FEUF och artikel 219 i förordning nr 1308/2013. (3) Åsidosättandet består i att tribunalen inte fann att det vid en kris uteslutande ankommer på kommissionen — och inte på sökandena eller producentorganisationerna — att aktivera den extraordinära krismekanismen. |
| --- | --- |

4.

Den fjärde grunden avser att tribunalen, i den överklagade domen, har åsidosatt artikel 39 FEUF och artikel 219 i förordning nr 1308/2013. (3) Åsidosättandet består i att tribunalen inte fann att det vid en kris uteslutande ankommer på kommissionen — och inte på sökandena eller producentorganisationerna — att aktivera den extraordinära krismekanismen.

---

(1)  EU:T:2018:934.

(2)  EUT C 326, 2012, s. 1.

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007 (EUT L 347, 2013, s. 671).

---

GCEU

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/40 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/40

---

Tribunalens dom av den 7 mars 2019 — Tweedale mot EFSA

(Mål T-716/14)( (1))

(Tillgång till handlingar - Förordning (EG) nr 1049/2001 - Handlingar rörande toxikologiska studier som upprättats i samband med förfarandet för förnyat godkännande av det verksamma ämnet glyfosat - Delvist avslag på ansökan om tillgång - Undantag avseende skyddet för affärsintressen - Övervägande allmänintresse - Förordning (EG) nr 1367/2006 - Begreppet information som rör miljöutsläpp)

(2019/C 148/36)

Rättegångsspråk: engelska

Rättegångsdeltagare

Sökande: Anthony C. Tweedale (Bryssel, Belgien) (ombud: advokaten B. Kloostra)

Svarande: Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (ombud: D. Detken, J. Tarazona, C. Pintado och B. Vagenende, inledningsvis biträdda av R. van der Hout och A. Köhler, därefter av advokaterna R. van der Hout och C. Wagner)

Part som har intervenerat till stöd för sökanden: Konungariket Sverige (ombud: inledningsvis A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson och L. Swedenborg, därefter av A. Falk, C. Meyer-Seitz, H. Shev, L. Swedenborg och F. Bergius)

Saken

Talan enligt artikel 263 FEUF om delvis ogiltigförklaring av Efsas beslut av den 16 oktober 2017, vilket upphävde och ersatte beslutet av den 30 juli 2014 och genom vilket sökanden beviljades delvis tillgång till två toxikologiska studier rörande det verksamma ämnet glyfosat, vilka upprättats i samband med förfarandet för förnyat godkännande av detta verksamma ämne enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1107/2009 av den 21 oktober 2009 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden och om upphävande av rådets direktiv 79/117/EEG och 91/414/EEG (EUT L 309, 2009, s. 1).

Domslut

| 1) | Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhets (Efsa) beslut av den 16 oktober 2017, vilket har upphävt och ersatt beslutet av den 30 juli 2014 och genom vilket Efsa gav delvis tillgång till två toxikologiska studier avseende det verksamma ämnet glyfosat vilka upprättats i samband med förfarandet för förnyat godkännande av detta verksamma ämne, ogiltigförklaras såvitt Efsa vägrat lämna ut studierna i sin helhet, med undantag för namnen på de personer som nämns i studierna samt deras underskrifter. |
| --- | --- |

1)

Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhets (Efsa) beslut av den 16 oktober 2017, vilket har upphävt och ersatt beslutet av den 30 juli 2014 och genom vilket Efsa gav delvis tillgång till två toxikologiska studier avseende det verksamma ämnet glyfosat vilka upprättats i samband med förfarandet för förnyat godkännande av detta verksamma ämne, ogiltigförklaras såvitt Efsa vägrat lämna ut studierna i sin helhet, med undantag för namnen på de personer som nämns i studierna samt deras underskrifter.

| 2) | Efsa ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Anthony C. Tweedales rättegångskostnader. |
| --- | --- |

2)

Efsa ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Anthony C. Tweedales rättegångskostnader.

| 3) | Konungariket Sverige ska bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

3)

Konungariket Sverige ska bära sina rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 448, 15.12.2014.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/41 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/41

---

Tribunalens dom av den 12 mars 2019 — Italien mot kommissionen

(Mål T-135/15) (1)

(EGFJ - Utgifter som undantagits från finansiering - Utgifter som Italien har haft - Tillfällig ordning för omstrukturering av sockerindustrin - Förordning (EG) nr 320/2006 - Förordning (EG) nr 968/2006 - Förordning (EG) nr 1290/2005 - Frist på 24 månader - Begreppet flerårig åtgärd - Villkor för beviljande av omstruktureringsstöd - Begreppet produktionsanläggning - Kvalificering av silor - Begreppet fullständig demontering - Bilaga 2 till dokument VI/5330/97 - Svårigheter att tolka unionsbestämmelser - Lojalt samarbete - Berättigade förväntningar - Ne bis in idem - Slaktbidrag - Informationskampanjer och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter - Dröjsmål med betalning - Bevis för att särskilda omständigheter rörande förvaltningen föreligger - Likabehandling - Översättningsfel i en av språkversionerna av en unionsförordning - Huruvida den finansiella korrigeringen kan tillskrivas medlemsstaten)

(2019/C 148/37)

Rättegångsspråk: italienska

Rättegångsdeltagare

Sökande: Republiken Italien (ombud: G. Palmieri, biträdd av C. Colelli, avvocato dello Stato)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: inledningsvis D. Bianchi, P Ondrůšek och I. Galindo Martín, därefter D. Bianchi och P Ondrůšek)

Rättegångsdeltagare som har intervenerat till stöd för sökanden: Republiken Frankrike (ombud: D. Colas och S. Horrenberger) och Ungern (ombud: M.Z. Fehér och G. Koós)

Saken

Talan enligt artikel 263 FEUF om delvis ogiltigförklaring av kommissionens genomförandebeslut (EU) 2015/103 av den 16 januari 2015 om undantagande från EU-finansiering av vissa betalningar som verkställts av medlemsstaterna inom ramen för Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) och inom ramen för Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) (EUT L 16, 2015, s. 33), i den del det avser vissa utgifter som Republiken Italien har haft.

Domslut

| 1) | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas.

| 2) | Republiken Italien ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Europeiska kommissionens rättegångskostnader. |
| --- | --- |

2)

Republiken Italien ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Europeiska kommissionens rättegångskostnader.

| 3) | Republiken Italien och Ungern ska bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

3)

Republiken Italien och Ungern ska bära sina rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 155, 11.5.2015.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/42 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/42

---

Tribunalens dom av den 12 mars 2019 — Ungern mot kommissionen

(Mål T-139/15)( (1))

(EUGFJ - Garantisektionen - EGFJ - Socker - Tillfällig ordning för omstrukturering av sockerindustrin i Europeiska gemenskapen - Förordning (EG) nr 320/2006 - Förordning (EG) nr 968/2006 - Utgifter som undantagits från finansiering - Betalningar som verkställts av Ungern - Villkor för att bevilja stöd för fullständig nedmontering och stöd för delvis nedmontering - Begreppet produktionsanläggningar - Bedömning av användningen av silor vid tidpunkten för ingivande av ansökan om stöd - Begreppet fullständig nedmontering - Bilaga 2 till dokument VI/5330/97 - Svårigheter att tolka unionens bestämmelser - Lojalt samarbete)

(2019/C 148/38)

Rättegångsspråk: ungerska

Parter

Sökande: Ungern (ombud: inledningsvis M. Fehér, G. Koós, A. Pálfy, därefter M. Fehér, G. Koós, Zs. Biró-Tóth och E. Tóth)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: P. Ondrůšek och B. Béres)

Parter som har intervenerat till stöd för sökanden: Republiken Frankrike (ombud: D. Colas), Republiken Italien (ombud: G. Palmieri och C. Colelli, avvocato dello Stato)

Saken

Talan enligt artikel 263 FEUF om delvis ogiltigförklaring av kommissionens genomförandebeslut (EU) 2015/103 av den 16 januari 2015 om undantagande från EU-finansiering av vissa betalningar som verkställts av medlemsstaterna inom ramen för Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) och inom ramen för Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) (EUT L 16, 2015, s. 33), i den del 11 709 400 euro undantagits från finansiering, genom EGFJ, av omstruktureringsstöd inom sockerindustrin som Ungern beviljat

Domslut

| 1) | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas.

| 2) | Ungern ska bära sina rättegångskostnader och ersätta hälften av Europeiska kommissionens rättegångskostnader. |
| --- | --- |

2)

Ungern ska bära sina rättegångskostnader och ersätta hälften av Europeiska kommissionens rättegångskostnader.

| 3) | Kommissionen ska bära hälften av sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

3)

Kommissionen ska bära hälften av sina rättegångskostnader.

| 4) | Republiken Frankrike och Republiken Italien ska bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

4)

Republiken Frankrike och Republiken Italien ska bära sina rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 190, 8.6.2015.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/43 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/43

---

Tribunalens dom av den 12 mars 2019 — Frankrike mot kommissionen

(Mål T-156/15)( (1))

(EGFJ och Ejflu - Utgifter som undantagits från finansiering - Betalningar som verkställts av Frankrike - Arealrelaterat stödsystem - Processrättsliga skyddsregler - Förordning (EG) nr 885/2006 - Begreppet permanent betesmark - Förordning (EG) nr 1120/2009 - Nationellt kontrollsystem som grundas på en definition av foderarealer som inte är förenlig med unionsbestämmelserna - Samtliga utgifter undantas - Proportionalitet - Utvecklingsprogram för den franska landsbygden - Stödåtgärder för landsbygdsutveckling - Områden med naturbetingade svårigheter - Förordning (EG) nr 1975/2006 - Förordning (EU) nr 65/2011 - Schablonmässig finansiell korrigering - Kontroller på plats - Djurtäthetskrav - Räkning av djur - Tillfällig ordning för omstrukturering av sockerindustrin - Förordning (EG) nr 320/2006 - Förordning (EG) nr 968/2006 - Villkoren för att bevilja omstruktureringsstöd - Begreppet produktionsanläggning - Bedömning av användningen av silor vid tidpunkten för ingivande av ansökan om stöd - Begreppet fullständig nedmontering - Proportionalitet - Likabehandling - Bilaga 2 till handling VI/5330/97)

(2019/C 148/39)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Republiken Frankrike (ombud: inledningsvis F. Alabrune, G. de Bergues, D. Colas och C. Candat, därefter G. de Bergues, D. Colas, F. Fize och A. Daly, och slutligen D. Colas, S. Horrenberger, R. Coesme, E. de Moustier och A.-L. Desjonquères)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: A. Bouquet och D. Triantafyllou)

Parter som har intervenerat till stöd för sökanden: Republiken Italien (ombud: G. Palmieri, biträdd av C. Colelli, avvocato dello Stato) och Ungern (ombud: M. Fehér och G. Koós)

Saken

Talan enligt artikel 263 FEUF om delvis ogiltigförklaring av kommissionens genomförandebeslut (EU) 2015/103 av den 16 januari 2015 om undantagande från EU-finansiering av vissa betalningar som verkställts av medlemsstaterna inom ramen för Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) och inom ramen för Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) (EUT L 16, 2015, s. 33).

Domslut

| 1) | Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2015/103 av den 16 januari 2015 om undantagande från EU-finansiering av vissa betalningar som verkställts av medlemsstaterna inom ramen för Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) och inom ramen för Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) ogiltigförklaras i den del beslutet från EU-finansiering undantar samtliga betalningar som verkställts av Republiken Frankrike i Haute-Corse avseende direkt arealstöd inom ramen för den första pelaren för ansökningsåren 2011 och 2012. |
| --- | --- |

1)

Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2015/103 av den 16 januari 2015 om undantagande från EU-finansiering av vissa betalningar som verkställts av medlemsstaterna inom ramen för Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) och inom ramen för Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) ogiltigförklaras i den del beslutet från EU-finansiering undantar samtliga betalningar som verkställts av Republiken Frankrike i Haute-Corse avseende direkt arealstöd inom ramen för den första pelaren för ansökningsåren 2011 och 2012.

| 2) | Talan ogillas i övrigt. |
| --- | --- |

2)

Talan ogillas i övrigt.

| 3) | Europeiska kommissionen och Republiken Frankrike ska bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

3)

Europeiska kommissionen och Republiken Frankrike ska bära sina rättegångskostnader.

| 4) | Republiken Italien och Ungern ska bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

4)

Republiken Italien och Ungern ska bära sina rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 190, 8.6.2015.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/44 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/44

---

Tribunalens dom av den 13 mars 2019 — Espírito Santo Financial Group mot ECB

(Mål T-730/16) (1)

(Tillgång till handlingar - Beslut 2004/258/EG - Handlingar som rör ECB:s beslut av den 1 augusti 2014 avseende Banco Espírito Santo, SA - Delvis avslag på ansökan om tillgång - Undantag för sekretessen vid överläggningar i ECB:s beslutande organ - Undantag för unionens eller en medlemsstats finansiella, monetära eller ekonomiska politik - Undantag för det finansiella systemets stabilitet i unionen eller i en medlemsstat - Undantag avseende skydd affärsintressen - Undantag för handlingar för internt bruk - Motiveringsskyldighet)

(2019/C 148/40)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Espírito Santo Financial Group SA (Luxemburg, Luxemburg) (ombud: advokaterna R. Oliveira, S. Estima Martins och D. Duarte de Campos)

Svarande: Europeiska centralbanken (ombud: F. von Lindeiner och S. Lambrinoc, biträdda av advokaten H.-G. Kamann)

Saken

Ansökan enligt artikel 263 FEUF om ogiltigförklaring av ECB:s beslut av den 31 augusti 2016 om delvis avslag på ansökan om tillgång till vissa handlingar som rör ECB:s beslut av den 1 augusti 2014 avseende Banco Espírito Santo SA.

Domslut

| 1) | Europeiska centralbankens (ECB) beslut av den 31 augusti 2016 om delvis avslag på ansökan om tillgång till vissa handlingar som rör ECB:s beslut av den 1 augusti 2014 avseende Banco Espírito Santo SA ogiltigförklaras i den del det innebär att tillgång till uppgift om kreditbeloppet i utdragen från det protokoll som fogats till ECB-rådets beslut av den 28 juli 2014 samt till den information som dolts i förslagen från ECB:s direktion av den 28 juli och den 1 augusti 2014 nekas. |
| --- | --- |

1)

Europeiska centralbankens (ECB) beslut av den 31 augusti 2016 om delvis avslag på ansökan om tillgång till vissa handlingar som rör ECB:s beslut av den 1 augusti 2014 avseende Banco Espírito Santo SA ogiltigförklaras i den del det innebär att tillgång till uppgift om kreditbeloppet i utdragen från det protokoll som fogats till ECB-rådets beslut av den 28 juli 2014 samt till den information som dolts i förslagen från ECB:s direktion av den 28 juli och den 1 augusti 2014 nekas.

| 2) | Talan ogillas i övrigt. |
| --- | --- |

2)

Talan ogillas i övrigt.

| 3) | Espírito Santo Financial Group SA och ECB ska bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

3)

Espírito Santo Financial Group SA och ECB ska bära sina rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 462, 12.12.2016.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/45 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/45

---

Tribunalens dom av den 12 mars 2019 — Xiaomi mot EUIPO — Dudingen Develops (MI)

(Mål T-799/16) (1)

(EU-varumärke - Invändningsförfarande - Ansökan om registrering som EU-varumärke av figurmärket MI - Det äldre EU-figurmärket MI - Relativt registreringshinder - Artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 207/2009 (nu artikel 8.1 b i förordning (EU) 2017/1001) - Motiveringsskyldighet - Artikel 75 i förordning nr 207/2009 (nu artikel 94 i förordning 2017/1001)

(2019/C 148/41)

Rättegångsspråk: engelska

Rättegångsdeltagare

Klagande: Xiaomi Inc. (Peking, Kina) (ombud: advokaterna T. Raab och C. Tenkhoff,)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (ombud: M. Rajh)

Motpart vid EUIPO:s överklagandenämnd: Dudingen Develops, SL (Leganés, Spanien)

Saken

Överklagande av det beslut som meddelades av EUIPO:s fjärde överklagandenämnd den 5 september 2016 (ärende R 337/2016-4) om ett invändningsförfarande mellan Xiaomi och Dudingen Develops.

Domslut

| 1) | Det beslut som meddelades av fjärde överklagandenämnden vid Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) den 5 september 2016 (ärende R 337/2016-4) ogiltigförklaras såvitt det avslog överklagandet av invändningsenhetens beslut att avslå invändningen mot registreringen av figurkännetecknet MI såsom EU-varumärke för varorna ”material för elektriska huvudledningar [kablar]”, ”elkablar”, ”isolerade elkablar”, ”anslutningskablar”, ”kabelkopplingar”, ”adaptrar”, ”elektriska adaptrar”, ”reseadaptrar för elkontakter”, ”adaptrar för anslutning av telefoner till hörselhjälpmedel” och förlängningskablar i klass 9 samt för ”ryggsäckar”, ”små ryggsäckar” och ”väskor för alpinister” i klass 18. |
| --- | --- |

1)

Det beslut som meddelades av fjärde överklagandenämnden vid Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) den 5 september 2016 (ärende R 337/2016-4) ogiltigförklaras såvitt det avslog överklagandet av invändningsenhetens beslut att avslå invändningen mot registreringen av figurkännetecknet MI såsom EU-varumärke för varorna ”material för elektriska huvudledningar [kablar]”, ”elkablar”, ”isolerade elkablar”, ”anslutningskablar”, ”kabelkopplingar”, ”adaptrar”, ”elektriska adaptrar”, ”reseadaptrar för elkontakter”, ”adaptrar för anslutning av telefoner till hörselhjälpmedel” och förlängningskablar i klass 9 samt för ”ryggsäckar”, ”små ryggsäckar” och ”väskor för alpinister” i klass 18.

| 2) | Överklagandet ogillas i övrigt. |
| --- | --- |

2)

Överklagandet ogillas i övrigt.

| 3) | Xiaomi Inc. ska bära två tredjedelar av sina rättegångskostnader samt ersätta två tredjedelar av EUIPO:s rättegångskostnader. |
| --- | --- |

3)

Xiaomi Inc. ska bära två tredjedelar av sina rättegångskostnader samt ersätta två tredjedelar av EUIPO:s rättegångskostnader.

| 4) | EUIPO ska bära en tredjedel av sina rättegångskostnader samt ersätta en tredjedel av Xiaomis rättegångskostnader. |
| --- | --- |

4)

EUIPO ska bära en tredjedel av sina rättegångskostnader samt ersätta en tredjedel av Xiaomis rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 22, 23.1.2017.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/46 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/46

---

Tribunalens dom av den 7 mars 2019 — Sverige mot kommissionen

(Mål T-837/16)( (1))

(Reach - Kommissionens beslut om beviljande av tillstånd för användning av blysulfokromat, gul, och blykromatmolybdatsulfat, röd - Artikel 60.4 och 60.5 i förordning (EG) nr 1907/2006 - Bedömning av huruvida alternativ saknas - Felaktig rättstillämpning)

(2019/C 148/42)

Rättegångsspråk: svenska

Parter

Sökande: Konungariket Sverige (ombud: inledningsvis A. Falk och F. Bergius, därefter A. Falk, C. Meyer-Seitz, H. Shev och J. Lundberg)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: R. Lindenthal, K. Mifsud-Bonnici, K. Simonsson och G. Tolstoy)

Parter som har intervenerat till stöd för sökanden: Konungariket Danmark (ombud: inledningsvis C. Thorning och M. Wolff, därefter M. Wolff och J. Nymann-Lindegren), Republiken Finland (ombud: S. Hartikainen) och Europaparlamentet (ombud: A. Neergaard och A. Tamás)

Part som har intervenerat till stöd för svaranden: Europeiska kemikaliemyndigheten (ombud: M. Heikkilä, W. Broere och C. Schultheiss)

Saken

Talan enligt artikel 263 FEUF om ogiltigförklaring av kommissionens genomförandebeslut C(2016) 5644 final av den 7 september 2016 om beviljande av tillstånd för vissa användningar av blysulfokromat, gul, och blykromatmolybdatsulfat, röd, enligt förordning (EG) nr 1907/2006.

Domslut

| 1) | Kommissionens genomförandebeslut C(2016) 5644 final av den 7 september 2016 om beviljande av tillstånd för vissa användningar av blysulfokromat, gul, och blykromatmolybdatsulfat, röd, enligt förordning (EG) nr 1907/2006 ogiltigförklaras. |
| --- | --- |

1)

Kommissionens genomförandebeslut C(2016) 5644 final av den 7 september 2016 om beviljande av tillstånd för vissa användningar av blysulfokromat, gul, och blykromatmolybdatsulfat, röd, enligt förordning (EG) nr 1907/2006 ogiltigförklaras.

| 2) | Kommissionens yrkande om att verkningarna av genomförandebeslut C(2016) 5644 final av den 7 september 2016, om detta beslut ogiltigförklaras, ska bestå till dess att kommissionen kan ompröva tillståndsansökan ogillas. |
| --- | --- |

2)

Kommissionens yrkande om att verkningarna av genomförandebeslut C(2016) 5644 final av den 7 september 2016, om detta beslut ogiltigförklaras, ska bestå till dess att kommissionen kan ompröva tillståndsansökan ogillas.

| 3) | Kommissionen ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Konungariket Sveriges rättegångskostnader. |
| --- | --- |

3)

Kommissionen ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Konungariket Sveriges rättegångskostnader.

| 4) | Konungariket Danmark, Republiken Finland och Europaparlamentet ska bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

4)

Konungariket Danmark, Republiken Finland och Europaparlamentet ska bära sina rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 38, 6.2.2017.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/47 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/47

---

Tribunalens dom av den 7 mars 2019 — L mot parlamentet

(Mål T-59/17)( (1))

(Personalmål - Ackrediterad parlamentsassistent - Uppsägning av anställningsavtalet - Förtroendeförlust - Extern verksamhet - Uppenbart oriktig bedömning - Begäran om skadestånd)

(2019/C 148/43)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: L (ombud: advokaten I. Coutant Peyre)

Svarande: Europaparlamentet (ombud: Í. Ní Riagáin Düro och M. Windisch)

Saken

Talan dels enligt artikel 270 FEUF om ogiltigförklaring av Europaparlamentets beslut av den 24 juni 2016 om avslutande av sökandens avtal om anställning som ackrediterad parlamentsassistent, dels om skadestånd för den ideella skada som sökanden påstår sig ha lidit.

Domslut

| 1) | Parlamentets beslut av den 24 juni 2016 om uppsägning av L:s avtal om anställning som ackrediterad parlamentsassistent ogiltigförklaras. |
| --- | --- |

1)

Parlamentets beslut av den 24 juni 2016 om uppsägning av L:s avtal om anställning som ackrediterad parlamentsassistent ogiltigförklaras.

| 2) | Talan ogillas i övrigt. |
| --- | --- |

2)

Talan ogillas i övrigt.

| 3) | Europaparlamentet ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

3)

Europaparlamentet ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 22, 10.7.2017.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/47 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/47

---

Tribunalens dom av den 7 mars 2019 — Hautala m.fl. mot Efsa

(Mål T-329/17)( (1))

(Tillgång till handlingar - Förordning (EG) nr 1049/2001 - Handlingar rörande studier av cancerogenitet vilka upprättats i samband med förfarandet för förnyat godkännande av det verksamma ämnet glyfosat - Delvis avslag på ansökan om tillgång - Undantag avseende skydd för affärsintressen - Övervägande allmänintresse - Förordning (EG) nr 1367/2006 - Begreppet information som rör miljöutsläpp)

(2019/C 148/44)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Heidi Hautala (Finland), Benedek Jávor (Ungern), Michèle Rivasi (Frankrike), Bart Staes (Belgien) (ombud: advokaten B. Kloostra)

Svarande: Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (ombud: D. Detken och J. Tarazona, F. Volpi och B. Vagenende, biträdd av advokaterna R. van der Hout och C. Wagner)

Parter som har intervenerat till stöd för svaranden: Cheminova A/S (Harboøre, Danmark) (ombud: advokaten C. Mereu), Monsanto Europe (Antwerpen, Belgien) och Monsanto Company (Wilmington, Delaware, Förenta staterna) (ombud: inledningsvis advokaterna M. Pittie, P. Honoré och N. Callens, därefter advokaterna P. Honoré, N. Callens och A. Helfer)

Saken

Ansökan enligt artikel 263 FEUF om delvis ogiltigförklaring av Efsas beslut av den 14 mars 2017 i den del det innebar avslag på ansökan om tillgång till tolv studier av cancerogenitet avseende det verksamma ämnet glyfosat vilka upprättats i samband med förfarandet för förnyat godkännande av detta verksamma ämne enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2009 av den 21 oktober 2009 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden och om upphävande av rådets direktiv 79/117/EEG och 91/414/EEG (EUT L 309,2009, s. 1).

Domslut

| 1) | Det beslut som meddelades av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa) den 14 mars 2017 ogiltigförklaras i den del Efsa nekade tillgång till avsnitten ”Materiel, experimentella villkor och metoder” samt ”Resultat och analyser” i tolv studier av cancerogenitet avseende det verksamma ämnet glyfosat. |
| --- | --- |

1)

Det beslut som meddelades av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa) den 14 mars 2017 ogiltigförklaras i den del Efsa nekade tillgång till avsnitten ”Materiel, experimentella villkor och metoder” samt ”Resultat och analyser” i tolv studier av cancerogenitet avseende det verksamma ämnet glyfosat.

| 2) | Efsa ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de rättegångskostnader som uppkommit för Heidi Hautala, Michèle Rivasi, Benedek Jávor och Bart Staes. |
| --- | --- |

2)

Efsa ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de rättegångskostnader som uppkommit för Heidi Hautala, Michèle Rivasi, Benedek Jávor och Bart Staes.

| 3) | Cheminova A/S, Monsanto Europe och Monsanto Company ska bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

3)

Cheminova A/S, Monsanto Europe och Monsanto Company ska bära sina rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 249, 31.7.2017.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/48 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/48

---

Tribunalens dom av den 12 mars 2019 — TK mot parlamentet

(Mål T-446/17)( (1))

(Personalmål - Tillfälligt anställda - Ändring av tilldelade uppgifter - Begreppet placering - Kallelse till intervju - Begreppet förfarande - Påstående om mobbning - Begäran om bistånd - Ansvar - Ideell skada)

(2019/C 148/45)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: TK (ombud: advokaten L. Levi)

Svarande: Europaparlamentet (ombud: inledningsvis E. Taneva och M. Rantala, därefter E. Taneva, C. González Argüelles och D. Boytha)

Saken

Talan enligt artikel 270 FEUF om ogiltigförklaring av det beslut som parlamentets ordförande antog den 26 augusti 2016 om avslag på sökandens begäranden av den 28 april 2016 och yrkande om ersättning för den ideella skada sökanden anser sig ha lidit samt talan om ogiltigförklaring av det beslut som parlamentets generalsekreterare antog den 26 april 2017, i den del detta avser avslag på sökandens begäran om ersättning för den ideella skada sökanden anser sig ha lidit, och talan om ersättning för denna skada.

Domslut

| 1) | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas.

| 2) | TK ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Europaparlamentets rättegångskostnader. |
| --- | --- |

2)

TK ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Europaparlamentets rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 357, 12.10.2017.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/49 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/49

---

Tribunalens dom av den 12 mars 2019 — De Masi och Varoufakis mot ECB

(Mål T-798/17)( (1))

(Tillgång till handlingar - Beslut 2004/258/EG - Handling rubricerad ’Svar på frågor angående tolkningen av artikel 14.4 i protokollet om stadgan för ECBS och ECB’ - Avslag på ansökan om tillgång - Undantag avseende skydd för juridisk rådgivning - Undantag avseende skydd för handlingar för internt bruk - Övervägande allmänintresse)

(2019/C 148/46)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Fabio De Masi (Hamburg, Tyskland) och Yanis Varoufakis (Aten, Grekland) (ombud: professorn A. Fischer-Lescano)

Svarande: Europeiska Centralbanken (ombud: Filipova och F. von Lindeiner, biträdda av advokaten H.-G. Kamann)

Saken

Angående en talan enligt artikel 263 FEUF om ogiltigförklaring av ECB:s beslut av den 16 oktober 2017 att inte bevilja sökandena tillgång till handlingen av den 23 april 2015 med rubriken ”Svar på frågor angående tolkningen av artikel 14.4 i protokollet om stadgan för ECBS och ECB”.

Domslut

| 1) | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas.

| 2) | Fabio De Masi och Yanis Varoufakis ska, förutom att bära sina respektive rättegångskostnader, ersätta de rättegångskostnader som uppkommit för Europeiska centralbanken (ECB). |
| --- | --- |

2)

Fabio De Masi och Yanis Varoufakis ska, förutom att bära sina respektive rättegångskostnader, ersätta de rättegångskostnader som uppkommit för Europeiska centralbanken (ECB).

---

(1)  EUT C 42, 5.2.2018.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/50 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/50

---

Tribunalens dom av den 12 mars 2019 — Frankrike mot kommissionen

(Mål T-26/18)( (1))

(EGFJ och EJFLU - Utgifter som ska undantas från EU-finansiering - Betalningar som verkställts av Frankrike - Individuella och schablonmässiga finansiella korrigeringar - Arealrelaterat stödsystem - System för identifiering av jordbruksskiften - Fastställande av stödberättigande arealer - Hållande av jordbruksmark i god jordbrukshävd och bevarande av miljön - Landskapselement - Hedmark och snårskog - Nationellt kontrollsystem som bygger på en definition som inte är förenlig med stödberättigade arealer - Proportionalitet - Motiveringsskyldighet - Kontroll av överensstämmelse - Mest sannolika felet - Felaktig rättstillämpning)

(2019/C 148/47)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Republiken Frankrike (ombud: F. Alabrune, D. Colas, A.-L. Desjonquères och S. Horrenberger)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: A. Lewis och D. Triantafyllou)

Saken

Talan väckt med stöd av artikel 263 FEUF, avseende delvis ogiltigförklaring av kommissionens genomförandebeslut (EU) 2017/2014 av den 8 november 2017, om undantagande från unionsfinansiering av vissa betalningar som verkställts av medlemsstaterna inom ramen för Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) och inom ramen för Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) (EUT L 292, 2017, s. 61).

Domslut

| 1) | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas.

| 2) | Republiken Frankrike ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Republiken Frankrike ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 112, 26.3.2018.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/51 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/51

---

Tribunalens dom av den 7 mars 2019 — Laverana mot EUIPO — Agroecopark (VERA GREEN)

(Mål T-106/18) (1)

(EU-varumärke - Invändningsförfarande - Ansökan om registrering som EU-varumärke av ordmärket VERA GREEN - Äldre EU-ordmärke LAVERA - Relativt registreringshinder - Risk för förväxling föreligger inte - Artikel 8.1 b i förordning (EU) 2017/1001)

(2019/C 148/48)

Rättegångsspråk: engelska

Rättegångsdeltagare

Klagande: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Tyskland) (ombud: inledningsvis J. Wachinger, M. Zöbisch och R. Drozdz, därefter advokaterna N. Schmitz och J. Bittner)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (ombud: L. Rampini)

Motpart vid överklagandenämnden, tillika intervenient vid tribunalen: Agroecopark, SL (Majadahonda, Spanien) (ombud: advokaterna E. Seijo Veiguela och C. Serrano Rodríguez)

Saken

Överklagande av det beslut som meddelades av EUIPO:s femte överklagandenämnd den 18 december 2017 (ärende R 982/2017-5), angående ett invändningsförfarande mellan Laverana och Agroecopark.

Domslut

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | Laverana GmbH & Co. KG ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Laverana GmbH & Co. KG ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 142, 23.4.2018.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/51 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/51

---

Tribunalens dom av den 13 mars 2019 — Wirecard Technologies mot EUIPO — Striatum Ventures (supr)

(Mål T-297/18) (1)

(EU-varumärke - Ogiltighetsförfarande - EU-ordmärket supr - Det äldre Benelux-ordmärket Zupr - Relativt registreringshinder - Risk för förväxling - Känneteckenslikhet - Artikel 60.1 a och artikel 8.1 b i förordning (EU) 2017/1001)

(2019/C 148/49)

Rättegångsspråk: engelska

Rättegångsdeltagare

Klagande: Wirecard Technologies GmbH (Aschheim, Tyskland) (ombud: advokaten A. Bayer)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (ombud: S. Bonne och H. O’Neill)

Motpart vid överklagandenämnden, tillika intervenient vid tribunalen: Striatum Ventures BV (‘s-Hertogenbosch, Nederländerna) (ombud: advokaten G. Van den Hout)

Saken

Överklagande av det beslut som meddelades av EUIPO:s femte överklagandenämnd den 20 februari 2018 (ärende R 2028/2017-5) om ett ogiltighetsförfarande mellan Striatum Ventures och Wirecard Technologies.

Domslut

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | Wirecard Technologies GmbH ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Wirecard Technologies GmbH ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 240, 9.7.2018.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/52 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/52

---

Tribunalens dom av den 12 mars 2019 — Novartis mot EUIPO (SMARTSURFACE)

(Mål T-463/18) (1)

(EU-varumärke - Ansökan om registrering som EU-varumärke av ordmärket SMARTSURFACE - Absolut registreringshinder - Beskrivande karaktär - Artikel 7.1 c i förordning (EU) 2017/1001 - Särskiljningsförmåga saknas - Artikel 7.1 b i förordning 2017/1001)

(2019/C 148/50)

Rättegångsspråk: engelska

Rättegångsdeltagare

Klagande: Novartis AG (Basel, Schweiz) (ombud: advokat L. Junquera Lara)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (ombud: S. Bonne och H. O’Neill)

Saken

Överklagande av det beslut som meddelades av EUIPO:s andra överklagandenämnd den 25 maj 2018 (ärende R 1765/2017-2), angående en ansökan om registrering som EU-varumärke av ordkännetecknet SMARTSURFACE.

Domslut

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | Novartis AG ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Novartis AG ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 352, 1.10.2018.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/53 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/53

---

Tribunalens beslut av den 8 mars 2019 — Herrero Torres mot EUIPO — DZ Licores (CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES)

(Mål T-326/18) (1)

(EU-varumärke - Invändningsförfarande - Ansökan om registrering som EU-varumärke av figurmärket CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES - Äldre nationella figurmärket Carajillo - Relativt registreringshinder - Risk för förväxling - Artikel 8.1 b i förordning 2017/2001 - Uppenbart att talan helt saknar rättslig grund)

(2019/C 148/51)

Rättegångsspråk: spanska

Rättegångsdeltagare

Klagande: José-Ramón Herrero Torres (Castellón de la Plana, Spanien) (ombud: advokaten J. Gil Martí)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (ombud: S. Palmero Cabezas och H. O’Neill)

Motpart vid överklagandenämnden, tillika intervenient vid tribunalen: (Cartagena, Spanien) (ombud: advokaterna A. Vela Ballesteros och B. Lamas Begué)

Saken

Överklagande av det beslut som meddelades av femte överklagandenämnden vid EUIPO den 13 mars 2018 (ärende R 2104/2017-5), om ett invändningsförfarande mellan M. Herrero Torres och DZ Licores.

Avgörande

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | José-Ramón Herrero Torres ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

José-Ramón Herrero Torres ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 249, 16.7.2018.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/54 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/54

---

Överklagande ingett den 20 februari 2019 — Clem & Jo Optique mot EUIPO — C&A (C&J)

(Mål T-125/19)

(2019/C 148/52)

Överklagandet är avfattat på: franska

Parter

Klagande: Clem & Jo Optique SARL (Cormicy, Frankrike) (ombud: advokat N. Hausmann)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: C&A AG (Zug, Schweiz)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Varumärkessökande: Klaganden

Omtvistat varumärke: Ansökan om registrering av EU-ordmärket C&J — Registreringsansökan nr 15 912 041

Förfarande vid EUIPO: Invändningsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av fjärde överklagandenämnden vid EUIPO den 19 december 2018 i ärende R 1252/2018-4

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska ogiltigförklara det överklagade beslutet.

Grund

| — | Det föreligger ingen förväxlingsrisk mellan varumärkena C&À och C&J |
| --- | --- |

—

Det föreligger ingen förväxlingsrisk mellan varumärkena C&À och C&J

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/54 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/54

---

Talan väckt den 21 februari 2019 — Krajowa Izba Gospodarcza Chłodnictwa i Klimatyzacji mot kommissionen

(Mål T-126/19)

(2019/C 148/53)

Rättegångsspråk: polska

Parter

Sökande: Krajowa Izba Gospodarcza Chłodnictwa i Klimatyzacji (Warszawa, Polen) (ombud: A. Galos, rättslig rådgivare)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara artikel 16 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 517/2014 av den 16 april 2014 om fluorerade växthusgaser som det angripna beslutet grundar sig på, samt fastställa att det angripna beslutet är rättsstridigt i detta avseende; |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara artikel 16 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 517/2014 av den 16 april 2014 om fluorerade växthusgaser som det angripna beslutet grundar sig på, samt fastställa att det angripna beslutet är rättsstridigt i detta avseende;

| — | förplikta Europeiska kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Europeiska kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden två grunder.

| 1. | Första grunden: Med stöd av artikel 277 FEUF gör sökanden gällande ogiltighet av artikel 16 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 517/2014 av den 16 april 2014 om fluorerade växthusgaser och om upphävande av förordning (EG) nr 842/2006 som det angripna beslutet grundar sig på, såvitt artikeln avser grunden för systemet med fördelning av kvoter på referensvärden som baseras på förklaringen om historiska uppgifter avseende gas F som släppts ut på marknaden under åren 2009–2012, då det är fråga om en godtycklig och diskriminerande fördelning utifrån företagens tidigare verksamhet på gasmarknaden. Detta innebär följaktligen att det angripna beslutet är rättsstridigt i detta avseende. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Med stöd av artikel 277 FEUF gör sökanden gällande ogiltighet av artikel 16 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 517/2014 av den 16 april 2014 om fluorerade växthusgaser och om upphävande av förordning (EG) nr 842/2006 som det angripna beslutet grundar sig på, såvitt artikeln avser grunden för systemet med fördelning av kvoter på referensvärden som baseras på förklaringen om historiska uppgifter avseende gas F som släppts ut på marknaden under åren 2009–2012, då det är fråga om en godtycklig och diskriminerande fördelning utifrån företagens tidigare verksamhet på gasmarknaden. Detta innebär följaktligen att det angripna beslutet är rättsstridigt i detta avseende.

| 2. | Andra grunden: Sökanden gör gällande att kommissionen åsidosatt väsentliga formföreskrifter och fördraget med anledning av att det inte lämnats någon tillräcklig motivering till att en mekanism införts som skiljer mellan företag verksamma på marknaden för gas F utifrån de kvantiteter med gas F som släppts ut på marknaden under åren 2009–2012 i enlighet med vad som anges i artikel 16.1 i förordning 517/2014. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Sökanden gör gällande att kommissionen åsidosatt väsentliga formföreskrifter och fördraget med anledning av att det inte lämnats någon tillräcklig motivering till att en mekanism införts som skiljer mellan företag verksamma på marknaden för gas F utifrån de kvantiteter med gas F som släppts ut på marknaden under åren 2009–2012 i enlighet med vad som anges i artikel 16.1 i förordning 517/2014.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/55 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/55

---

Talan väckt den 25 februari 2019 — Oosterbosch mot parlamentet

(Mål T-131/19)

(2019/C 148/54)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Marc Oosterbosch (Bryssel, Belgien) (ombud: advokat M. Casado García-Hirschfeld)

Svarande: Europaparlamentet

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | förklara att talan kan tas upp till prövning samt att den är välgrundad, |
| --- | --- |

—

förklara att talan kan tas upp till prövning samt att den är välgrundad,

och följaktligen:

| — | ogiltigförklara det angripna beslutet, vilket består av lönebeskeden för mars, april och juni 2018, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det angripna beslutet, vilket består av lönebeskeden för mars, april och juni 2018,

| — | i den mån det är nödvändigt ogiltigförklara beslutet av den 6 december 2018 om avslag på klagomålet, |
| --- | --- |

—

i den mån det är nödvändigt ogiltigförklara beslutet av den 6 december 2018 om avslag på klagomålet,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden en grund avseende åsidosättande av legalitetsprincipen och rättssäkerhetsprincipen samt framställer en invändning om rättsstridighet. Det angripna beslutet har fattats med tillämpning av interna regler och genomförandebestämmelser som är rättstridiga.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/56 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/56

---

Talan väckt den 26 februari 2019 — Ashworth mot parlamentet

(Mål T-132/19)

(2019/C 148/55)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Richard Ashworth (Lingfield, Förenade Kungariket) (ombud: advokaterna A. Schmitt och A. Waisse)

Svarande: Europaparlamentet

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | Förena förevarande mål med det mål som anhängiggjordes av Salvador Garriga Polledo och 45 andra sökande mot Europaparlamentet den 19 februari 2019 (mål T-102/19) med stöd av artikel 68 i tribunalens rättegångsregler, med anledning av att det finns ett nära samband dessa båda mål, |
| --- | --- |

—

Förena förevarande mål med det mål som anhängiggjordes av Salvador Garriga Polledo och 45 andra sökande mot Europaparlamentet den 19 februari 2019 (mål T-102/19) med stöd av artikel 68 i tribunalens rättegångsregler, med anledning av att det finns ett nära samband dessa båda mål,

| — | i den mån det är nödvändigt, som en åtgärd för processledning, förplikta Europaparlamentet att inkomma med yttrandena från Europaparlamentets rättstjänst av den 16 juli 2018 och av den 3 december 2018, med förbehåll för det exakta datumet, men under alla omständigheter före antagandet av parlamentets presidiums beslut av den 10 december 2018 om ändring av tillämpningsföreskrifterna för Europaparlamentets ledamotsstadga (EUT C 466, 2018, s. 8), |
| --- | --- |

—

i den mån det är nödvändigt, som en åtgärd för processledning, förplikta Europaparlamentet att inkomma med yttrandena från Europaparlamentets rättstjänst av den 16 juli 2018 och av den 3 december 2018, med förbehåll för det exakta datumet, men under alla omständigheter före antagandet av parlamentets presidiums beslut av den 10 december 2018 om ändring av tillämpningsföreskrifterna för Europaparlamentets ledamotsstadga (EUT C 466, 2018, s. 8),

| — | ogiltigförklara ovannämnda beslut av parlamentets presidium av den 10 december 2018 om ändring av tillämpningsföreskrifterna för Europaparlamentets ledamotsstadga i den del beslutet ändrar artikel 76 i tillämpningsföreskrifterna (skälen 5 och 6, artikel 1.7 och artikel 2 i den del det gäller artikel 76 i tillämpningsföreskrifterna i det ovannämnda beslutet), eller, i den del det inrättar en avgift på 5 procent på den pension som ska betalas ut från den 1 januari 2019, eller, om ovannämnda uppgifter inte anses kunna särskiljas från resten av den angripna akten, ogiltigförklara det ovannämnda beslutet i dess helhet, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara ovannämnda beslut av parlamentets presidium av den 10 december 2018 om ändring av tillämpningsföreskrifterna för Europaparlamentets ledamotsstadga i den del beslutet ändrar artikel 76 i tillämpningsföreskrifterna (skälen 5 och 6, artikel 1.7 och artikel 2 i den del det gäller artikel 76 i tillämpningsföreskrifterna i det ovannämnda beslutet), eller, i den del det inrättar en avgift på 5 procent på den pension som ska betalas ut från den 1 januari 2019, eller, om ovannämnda uppgifter inte anses kunna särskiljas från resten av den angripna akten, ogiltigförklara det ovannämnda beslutet i dess helhet, och

| — | förplikta parlamentet att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta parlamentet att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden fem grunder.

| 1. | Första grunden: Presidiet saknade materiell behörighet.






  — | För det första antogs den angripna akten i strid med Europaparlamentets ledamotsstadga som antogs av Europaparlamentet genom beslut av den 28 september 2005, 2005/684/EG, Euratom, (EUT L 262, 2005, s. 1) (nedan kallad stadgan). Den angripna akten strider bland annat mot bestämmelserna i artikel 27 i stadgan vilken föreskriver att förvärvade rättigheter och rättigheter som håller på att förvärvas ska kvarstå. |
| --- | --- | --- |

1.

Första grunden: Presidiet saknade materiell behörighet.

—

För det första antogs den angripna akten i strid med Europaparlamentets ledamotsstadga som antogs av Europaparlamentet genom beslut av den 28 september 2005, 2005/684/EG, Euratom, (EUT L 262, 2005, s. 1) (nedan kallad stadgan). Den angripna akten strider bland annat mot bestämmelserna i artikel 27 i stadgan vilken föreskriver att förvärvade rättigheter och rättigheter som håller på att förvärvas ska kvarstå.

| — | För det andra skapar den angripna akten en skatt genom att inrätta en särskild pålaga på 5 procent av det nominella värdet av pensionen, trots att skapandet av en skatt inte omfattas av presidiets befogenhet, enligt artikel 223.2 FEUF. |
| --- | --- |

—

För det andra skapar den angripna akten en skatt genom att inrätta en särskild pålaga på 5 procent av det nominella värdet av pensionen, trots att skapandet av en skatt inte omfattas av presidiets befogenhet, enligt artikel 223.2 FEUF.

| 2. | Andra grunden: Åsidosättande av väsentliga formföreskrifter.






  — | För det första klandrar sökanden presidiet för att det antog den angripna akten utan att beakta de bestämmelser som föreskrivs i artikel 223 FEUF. |
| --- | --- | --- |

2.

Andra grunden: Åsidosättande av väsentliga formföreskrifter.

—

För det första klandrar sökanden presidiet för att det antog den angripna akten utan att beakta de bestämmelser som föreskrivs i artikel 223 FEUF.

| — | För det andra är den angripna rättsakten otillräckligt motiverad och åsidosätter således motiveringsskyldigheten enligt artikel 296 andra stycket FEUF och artikel 41.2 c i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. |
| --- | --- |

—

För det andra är den angripna rättsakten otillräckligt motiverad och åsidosätter således motiveringsskyldigheten enligt artikel 296 andra stycket FEUF och artikel 41.2 c i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

| 3. | Tredje grunden: Åsidosättande av förvärvade rättigheter och rättigheter som håller på att förvärvas och av principen berättigade förväntningar.






  — | Genom den angripna rättsakten åsidosätts, för det första, förvärvade rättigheter och rättigheter som håller på att förvärvas till följd av såväl de allmänna rättsprinciperna som av stadgan, som uttryckligen föreskriver att dessa rättigheter ”till fullo” ska kvarstå (artikel 27). |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje grunden: Åsidosättande av förvärvade rättigheter och rättigheter som håller på att förvärvas och av principen berättigade förväntningar.

—

Genom den angripna rättsakten åsidosätts, för det första, förvärvade rättigheter och rättigheter som håller på att förvärvas till följd av såväl de allmänna rättsprinciperna som av stadgan, som uttryckligen föreskriver att dessa rättigheter ”till fullo” ska kvarstå (artikel 27).

| — | För det andra åsidosätts i den angripna akten principen om berättigade förväntningar. |
| --- | --- |

—

För det andra åsidosätts i den angripna akten principen om berättigade förväntningar.

| 4. | Fjärde grunden: Åsidosättande av proportionalitetsprincipen och likabehandlingsprincipen och principen om icke-diskriminering.






  — | För det första står inte kränkningen av sökandenas rättigheter i proportion till de mål som eftersträvas med den angripna rättsakten. |
| --- | --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Åsidosättande av proportionalitetsprincipen och likabehandlingsprincipen och principen om icke-diskriminering.

—

För det första står inte kränkningen av sökandenas rättigheter i proportion till de mål som eftersträvas med den angripna rättsakten.

| — | För det andra ska den angripna rättsakten ogiltigförklaras på grund av åsidosättande av likabehandlingsprincipen och principen om icke-diskriminering. |
| --- | --- |

—

För det andra ska den angripna rättsakten ogiltigförklaras på grund av åsidosättande av likabehandlingsprincipen och principen om icke-diskriminering.

| 5. | Femte grunden: Åsidosättande av rättsäkerhetsprincipen och principen om avsaknad av övergångsåtgärder.






  — | För det första åsidosätter den angripna akten rättsäkerhetsprincipen, såtillvida att den på ett rättsstridigt sätt har retroaktiv verkan. |
| --- | --- | --- |

5.

Femte grunden: Åsidosättande av rättsäkerhetsprincipen och principen om avsaknad av övergångsåtgärder.

—

För det första åsidosätter den angripna akten rättsäkerhetsprincipen, såtillvida att den på ett rättsstridigt sätt har retroaktiv verkan.

| — | För det andra åsidosätter den angripna akten rättssäkerhetsprincipen, såtillvida att det saknas övergångsåtgärder i denna rättsakt. |
| --- | --- |

—

För det andra åsidosätter den angripna akten rättssäkerhetsprincipen, såtillvida att det saknas övergångsåtgärder i denna rättsakt.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/58 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/58

---

Överklagande ingett den 1 mars 2019 — Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals mot EUIPO — Dalmat (LaTV3D)

(Mål T-135/19)

(2019/C 148/56)

Överklagandet är avfattat på: engelska

Parter

Klagande: Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, SA (Barcelona, Spanien) (ombud: juristen J. Erdozain López)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet

Motpart vid överklagandenämnden: Stéphane Dalmat (Paris, Frankrike)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Varumärkessökande: Motparten vid överklagandenämnden

Omtvistat varumärke: Ansökan om registrering som EU-varumärke av ordmärket LaTV3D — Registreringsansökan nr 15 630 833

Förfarande vid EUIPO: Invändningsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av EUIPO:s andra överklagandenämnd den 13 december 2018 i ärende R 874/2018-2

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet, och

| — | förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder

| — | Åsidosättande av artikel 8.1 b Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.1 b Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/58 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/58

---

Talan väckt den 28 februari 2019 — Souruh mot rådet

(Mål T-137/19)

(2019/C 148/57)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Souruh SA (Damaskus, Syrien) (ombud: advokaten E. Ruchat)

Svarande: Europeiska unionens råd

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | pröva talan i sak och bifalla den, |
| --- | --- |

—

pröva talan i sak och bifalla den,

| — | följaktligen förplikta Europeiska unionen att ersätta samtliga skador som sökanden lidit till ett belopp som tribunalen finner skäligt, |
| --- | --- |

—

följaktligen förplikta Europeiska unionen att ersätta samtliga skador som sökanden lidit till ett belopp som tribunalen finner skäligt,

| — | i andra hand, utse en sakkunnig som fastställer den totala omfattningen av den skada sökanden har lidit, och |
| --- | --- |

—

i andra hand, utse en sakkunnig som fastställer den totala omfattningen av den skada sökanden har lidit, och

| — | förplikta Europeiska unionens råd att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Europeiska unionens råd att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden en huvudgrund och en andrahandsgrund, vilka i huvudsak är identiska med eller liknar dem som åberopats i mål T-55/19, Cham Holding och Bena Properties/rådet.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/59 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/59

---

Talan väckt den 14 februari 2019 — WH mot EUIPO

(Mål T-138/19)

(2019/C 148/58)

Rättegångsspråk: spanska

Parter

Sökande: WH (ombud: advokaten E. Fontes Vila)

Svarande: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska dels fastställa att det inte finns något skäl att ogilla talan, dels i alla avseenden retroaktivt befordra sökanden såsom hon förtjänar.

Grunder och huvudargument

Förevarande talan avser svarandens beslut att inte befordra sökanden i befordringsförfarandet för år 2018.

Till stöd för sin talan anför sökanden som enda grund att hennes rätt till försvar åsidosatts.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/60 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/60

---

Talan väckt den 4 mars 2019 — Sabo m.fl. mot parlamentet och rådet

(Mål T-141/19)

(2019/C 148/59)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Peter Sabo (Tulčik, Slovakien) och sex andra sökande (ombud: R. Smith, Solicitor)

Svarande: Europaparlamentet och Europeiska unionens råd

Yrkanden

Sökandena yrkar att tribunalen ska ogiltigförklara bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 (1) vilka medger att energi från skogsbiomassa beaktas med avseende på de syften som anges i artikel 29.1: (a) bidrag till det gemensamma målet för år 2030, (b) mätning av hur skyldigheter avseende förnybar energi uppfylls, och (c) möjlighet att få finansiellt stöd.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökandena två grunder.

| 1. | Första grunden: Direktiv 2018/2001 strider mot artikel 191 FEUF eftersom det inte bevarar, skyddar eller förbättrar miljön, skyddar människors hälsa, eller ser till att naturresurser utnyttjas varsamt och rationellt. Direktivet syftar inte till en hög skyddsnivå, hejdar inte miljöförstöring vid källan, bygger inte på försiktighetsprincipen eller ser inte till att förorenaren betalar. Det ignorerar också tillgängliga vetenskapliga uppgifter om hur förbränning av skogsbiomassa påverkar miljön. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Direktiv 2018/2001 strider mot artikel 191 FEUF eftersom det inte bevarar, skyddar eller förbättrar miljön, skyddar människors hälsa, eller ser till att naturresurser utnyttjas varsamt och rationellt. Direktivet syftar inte till en hög skyddsnivå, hejdar inte miljöförstöring vid källan, bygger inte på försiktighetsprincipen eller ser inte till att förorenaren betalar. Det ignorerar också tillgängliga vetenskapliga uppgifter om hur förbränning av skogsbiomassa påverkar miljön.

| 2. | Andra grunden: Direktiv 2018/2001 åsidosätter flera av sökandenas rättigheter (vilka erkänns i artiklarna 7, 10, 14, 17, 22, 24, 35 och 37 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna) vilka är allmängiltiga och måste respekteras med avseende på såväl unionsmedborgare som andra. Dessa åsidosättanden kan inte motiveras eftersom de bestämmelser i direktivet som åsidosätter nämnda rättigheter inte är nödvändiga eller har ett rationellt samband med miljömålen på unionsnivå, mot vilka strider. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Direktiv 2018/2001 åsidosätter flera av sökandenas rättigheter (vilka erkänns i artiklarna 7, 10, 14, 17, 22, 24, 35 och 37 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna) vilka är allmängiltiga och måste respekteras med avseende på såväl unionsmedborgare som andra. Dessa åsidosättanden kan inte motiveras eftersom de bestämmelser i direktivet som åsidosätter nämnda rättigheter inte är nödvändiga eller har ett rationellt samband med miljömålen på unionsnivå, mot vilka strider.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (EUT L 328, 2018, s. 82).

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/60 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/60

---

Överklagande ingett den 1 mars 2019 — Nosio mot EUIPO — Passi (PASSIATA)

(Mål T-142/19)

(2019/C 148/60)

Rättegångsspråk: engelska

Rättegångsdeltagare

Klagande: Nosio SpA (Mezzocorona, Italien) (ombud: advokaterna J. Graffer och A. Ottolini)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: Passi AG (Rothrist, Schweiz)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Varumärkessökande: Klaganden

Omtvistat varumärke: Ansökan om registrering som EU-varumärke av ordmärket ˮPASSIATAˮ — Registreringsansökan nr 14 593 123

Förfarande vid EUIPO: Invändningsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av andra överklagandenämnden vid EUIPO den 23 november 2018 i ärende R 927/2018-2

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet, och

| — | förplikta motparterna att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta motparterna att ersätta rättegångskostnaderna.

Grund

| — | Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/61 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/61

---

Talan väckt den 2 mars 2019 — Solar Ileias Bompaina mot kommissionen

(Mål T-143/19)

(2019/C 148/61)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Solar Ileias Bompaina AE (Aten, Grekland) (ombud: advokaterna A. Metaxas och A. Bartosch)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara de angripna rättsakterna som antagits av kommissionen, det vill säga beslut C(2018) 6777 final av den 10 oktober 2018, i den del det beslutet avslår de klagomål som inkommit till kommissionen i ärende SA.41794, och i synnerhet punkterna 111–121 i detta beslut och skrivelsen av den 8 februari 2019 (B.2 VI/MJ/mkl D*2019/019026), och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara de angripna rättsakterna som antagits av kommissionen, det vill säga beslut C(2018) 6777 final av den 10 oktober 2018, i den del det beslutet avslår de klagomål som inkommit till kommissionen i ärende SA.41794, och i synnerhet punkterna 111–121 i detta beslut och skrivelsen av den 8 februari 2019 (B.2 VI/MJ/mkl D*2019/019026), och

| — | förplikta kommissionen att ersätta sökandens rättegångskostnader. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta sökandens rättegångskostnader.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden en enda grund, avseende att sökandens processuella rättigheter åsidosattes, såtillvida att kommissionen underlät att definiera det relevanta referenssystem som skulle gälla för att bedöma den materiella selektiviteten av den omtvistade åtgärden, gjorde en felaktig bedömning av de omständigheter som presenterats för kommissionen under det administrativa förfarandet vad gäller huruvida elproducenter som producerar el med hjälp av förnybara energikällor och energileverantörer var förenliga, gjorde en felaktig rättslig analys av kriteriet avseende jämförbarhet vilket ska användas när den materiella selektiviteten av den omtvistade åtgärden ska bedömas, gjorde en otillräcklig motivering, som utgör grunden för den uppenbara bristen på omsorgsfull utvärdering, och gjorde en felaktig bedömning av saken till följd av att den på ett felaktigt sätt tillämpat den rättspraxis som åberopades.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/62 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/62

---

Överklagande ingett den 6 mars 2019 — Flovax mot EUIPO — Dagniaux och Gervais Danone (GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923)

(Mål T-147/19)

(2019/C 148/62)

Överklagandet är avfattat på: franska

Rättegångsdeltagare

Klagande: Flovax Sàrl (Doncols, Luxemburg) (ombud: advokaten C.-S. Marchiani)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motparter vid överklagandenämnden: Dagniaux (Roubaix, Frankrike), Compagnie Gervais Danone (Paris, Frankrike)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Varumärkessökande: Motparten vid överklagandenämnden, Gervais Danone

Omtvistat varumärke: EU-figurmärket GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923 i färg ”text och färg: Pantone blå nr 302 — bakgrund: Pantone nr 1205c (beige)” — EU-varumärke nr 896 480

Förfarande vid EUIPO: Ogiltighetsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av första överklagandenämnden vid EUIPO den 18 maj 2018 i ärendena R 2210/2016-1 och R 2211/2016-1

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ändra det beslut som första överklagandenämnden vid Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet meddelade den 18 maj 2018 i ärendena R 2210/2016-1 och R 2211/2016-1, |
| --- | --- |

—

ändra det beslut som första överklagandenämnden vid Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet meddelade den 18 maj 2018 i ärendena R 2210/2016-1 och R 2211/2016-1,

| — | fastställa att överklagandet R2211/2016-1 som ingetts av FLOVAX till Europeiska unionens immaterialrättsmyndighets överklagandenämnd kan tas upp till sakprövning, |
| --- | --- |

—

fastställa att överklagandet R2211/2016-1 som ingetts av FLOVAX till Europeiska unionens immaterialrättsmyndighets överklagandenämnd kan tas upp till sakprövning,

| — | ogiltigförklara annulleringsenhetens beslut nr 10417 som antogs med stöd av artikel 55.1 i varumärkesförordningen, till följd av ansökan om upphävande som ingavs den 22 oktober 2015 av Compagnie Gervais Danone, genom att ogilla denna ansökan om upphävande i dess helhet, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara annulleringsenhetens beslut nr 10417 som antogs med stöd av artikel 55.1 i varumärkesförordningen, till följd av ansökan om upphävande som ingavs den 22 oktober 2015 av Compagnie Gervais Danone, genom att ogilla denna ansökan om upphävande i dess helhet,

| — | förplikta Compagnie Gervais Danone att till innehavaren av varumärket betala ogiltighetsavgiften och ombudskostnaderna, fastställda i enlighet med den maxtaxa som anges i artikel 94 i varumärkesförordningen. |
| --- | --- |

—

förplikta Compagnie Gervais Danone att till innehavaren av varumärket betala ogiltighetsavgiften och ombudskostnaderna, fastställda i enlighet med den maxtaxa som anges i artikel 94 i varumärkesförordningen.

Grunder

| — | Åsidosättande av artikel 70 i Europaparlamentets och rådets förordning nr 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 70 i Europaparlamentets och rådets förordning nr 2017/1001.

| — | Åsidosättande av principen om ett kontradiktoriskt förfarande. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av principen om ett kontradiktoriskt förfarande.

| — | Felaktig rättstillämpning vad gäller överklagandenämndens bedömning av villkoren för avvisning av det överklagande som inkommit till överklagandenämnden. |
| --- | --- |

—

Felaktig rättstillämpning vad gäller överklagandenämndens bedömning av villkoren för avvisning av det överklagande som inkommit till överklagandenämnden.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/63 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/63

---

Överklagande ingett den 12 mars 2019 — Koenig & Bauer mot EUIPO (we’re on it)

(Mål T-156/19)

(2019/C 148/63)

Rättegångsspråk: tyska

Rättegångsdeltagare

Klagande: Koenig & Bauer AG (Würzburg, Tyskland)(ombud: advokaterna B. Reinisch, B. Sorg och M. Ringer)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Omtvistat varumärke: EU-ordmärket ˮwe’re on itˮ — Registreringsansökan nr 16 983 066

Överklagat beslut: Beslut meddelat av första överklagandenämnden vid EUIPO den 16 januari 2019 i ärende R 1027/2018-1

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet och förordna om ändring på så sätt att EUIPO:s beslut av den 23 april 2018, genom vilket ansökan om registrering som EU-varumärke nr 16 983 066 avslogs, ogiltigförklaras och förfarandet för att registrera ansökan om registrering som EU-varumärke nr 16 983 066 återupptas, och att avgiften för överklagandet återbetalas till sökanden (registreringssökanden), och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet och förordna om ändring på så sätt att EUIPO:s beslut av den 23 april 2018, genom vilket ansökan om registrering som EU-varumärke nr 16 983 066 avslogs, ogiltigförklaras och förfarandet för att registrera ansökan om registrering som EU-varumärke nr 16 983 066 återupptas, och att avgiften för överklagandet återbetalas till sökanden (registreringssökanden), och

| — | förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder

| — | Åsidosättande av artikel 7.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 7.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

| — | Åsidosättande av artikel 94.1 första meningen i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 94.1 första meningen i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

| — | Åsidosättande av artikel 94.1 andra meningen i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 94.1 andra meningen i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/64 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/64

---

Tribunalens beslut av den 1 mars 2019 — Baradel m.fl. mot EIF

(Mål T-507/16)( (1))

(2019/C 148/64)

Rättegångsspråk: franska

Ordföranden på nionde avdelningen har förordnat om avskrivning av målet.

---

(1)  EUT C 226, 3.8.2013 (målet registrerades inledningsvis vid Europeiska unionens personaldomstol under målnummer F-51/13 och överfördes till Europeiska unionens tribunal den 1 september 2016).

---

| 29.4.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 148/64 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 148/64

---

Tribunalens beslut av den 15 februari 2019 — Intercontinental Exchange Holdings mot EUIPO — New York Mercantile Exchange (NYMEX BRENT)

(Mål T-760/18)( (1))

(2019/C 148/65)

Rättegångsspråk: engelska

Ordföranden på åttonde avdelningen har förordnat om avskrivning av målet.

---

(1)  EUT C 93, 11.3.2019.

---