# Euroopa Liidu L 49/2019

| | ISSN 1977-0650 |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | L 49 |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Õigusaktid | 62. aastakäik20. veebruar 2019 |

ISSN 1977-0650

Euroopa Liidu

Teataja

L 49

Eestikeelne väljaanne

Õigusaktid

62. aastakäik20. veebruar 2019

---

| Sisukord | | II   Muud kui seadusandlikud aktid | Lehekülg |
| --- | --- | --- | --- |
| | | RAHVUSVAHELISTE LEPINGUTEGA LOODUD ORGANITE VASTU VÕETUD AKTID |
| | * | Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UNECE) eeskiri nr 58: ühtsed sätted, mis käsitlevad | 1 |
| | * | Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UNECE) eeskiri nr 123: ühtsed sätted, mis käsitlevad mootorsõidukite kohanduvate esitulede süsteemide (AFS) tüübikinnitust [2019/273] | 24 |

Sisukord

II   Muud kui seadusandlikud aktid

Lehekülg

RAHVUSVAHELISTE LEPINGUTEGA LOODUD ORGANITE VASTU VÕETUD AKTID

*

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UNECE) eeskiri nr 58: ühtsed sätted, mis käsitlevad

1

*

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UNECE) eeskiri nr 123: ühtsed sätted, mis käsitlevad mootorsõidukite kohanduvate esitulede süsteemide (AFS) tüübikinnitust [2019/273]

24

| ET | Aktid, mille peakiri on trükitud harilikus trükikirjas, käsitlevad põllumajandusküsimuste igapäevast korraldust ning nende kehtivusaeg on üldjuhul piiratud.
  Kõigi ülejäänud aktide pealkirjad on trükitud poolpaksus kirjas ja nende ette on märgitud tärn. |
| --- | --- |

ET

Aktid, mille peakiri on trükitud harilikus trükikirjas, käsitlevad põllumajandusküsimuste igapäevast korraldust ning nende kehtivusaeg on üldjuhul piiratud.

Kõigi ülejäänud aktide pealkirjad on trükitud poolpaksus kirjas ja nende ette on märgitud tärn.

---

II Muud kui seadusandlikud aktid

RAHVUSVAHELISTE LEPINGUTEGA LOODUD ORGANITE VASTU VÕETUD AKTID

| 20.2.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 49/1 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 49/1

---

Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel on õiguslik toime ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstidel. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumise kuupäeva tuleb kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni staatusdokumendi TRANS/WP.29/343 viimasest versioonist, mis on kättesaadav internetis:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UNECE) eeskiri nr 58: ühtsed sätted, mis käsitlevad

| I. | tagumiste allasõidutõkete tüübikinnitust, |
| --- | --- |

I.

tagumiste allasõidutõkete tüübikinnitust,

| II. | sõidukite tüübikinnitust seoses tüübikinnituse saanud tagumise allasõidutõkke paigaldamisega, |
| --- | --- |

II.

sõidukite tüübikinnitust seoses tüübikinnituse saanud tagumise allasõidutõkke paigaldamisega,

| III. | sõidukite tüübikinnitust seoses nende tagumise allasõidutõkkega [2019/272] |
| --- | --- |

III.

sõidukite tüübikinnitust seoses nende tagumise allasõidutõkkega [2019/272]

Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni:

Eeskirja 03-seeria muudatused – jõustumiskuupäev: 18. juuni 2016

SISUKORD

EESKIRI

| 1. | Kohaldamisala |
| --- | --- |

1.

| 2. | Üldnõuded |
| --- | --- |

2.

| 3. | I, II ja III osa ühised mõisted |
| --- | --- |

3.

I OSA.   TAGUMISTE ALLASÕIDUTÕKETE TÜÜBIKINNITUS

I OSA.

TAGUMISTE ALLASÕIDUTÕKETE TÜÜBIKINNITUS

| 4. | Mõisted |
| --- | --- |

4.

| 5. | Tüübikinnituse taotlemine |
| --- | --- |

5.

| 6. | Tüübikinnitus |
| --- | --- |

6.

| 7. | Nõuded |
| --- | --- |

7.

| 8. | Tootmise nõuetele vastavus |
| --- | --- |

8.

| 9. | Karistused tootmise nõuetele mittevastavuse korral |
| --- | --- |

9.

| 10. | Tagumise allasõidutõkke tüübikinnituse muutmine ja laiendamine |
| --- | --- |

10.

| 11. | Tootmise lõpetamine |
| --- | --- |

11.

| 12. | Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ja tüübikinnitusasutuste nimed ja aadressid |
| --- | --- |

12.

II OSA.   SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUS SEOSES TÜÜBIKINNITUSE SAANUD TAGUMISE ALLASÕIDUTÕKKE PAIGALDAMISEGA

II OSA.

SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUS SEOSES TÜÜBIKINNITUSE SAANUD TAGUMISE ALLASÕIDUTÕKKE PAIGALDAMISEGA

| 13. | Mõisted |
| --- | --- |

13.

| 14. | Tüübikinnituse taotlemine |
| --- | --- |

14.

| 15. | Tüübikinnitus |
| --- | --- |

15.

| 16. | Tüübikinnituse saanud tagumise allasõidutõkke paigaldamist käsitlevad nõuded |
| --- | --- |

16.

| 17. | Tootmise nõuetele vastavus |
| --- | --- |

17.

| 18. | Karistused tootmise nõuetele mittevastavuse korral |
| --- | --- |

18.

| 19. | Sõiduki tüübikinnituse muutmine ja laiendamine |
| --- | --- |

19.

| 20. | Tootmise lõpetamine |
| --- | --- |

20.

| 21. | Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ning tüübikinnitusasutuste nimed ja aadressid |
| --- | --- |

21.

III OSA.   SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUS SEOSES TEMA TAGUMISE ALLASÕIDUTÕKKEGA

III OSA.

SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUS SEOSES TEMA TAGUMISE ALLASÕIDUTÕKKEGA

| 22. | Mõisted |
| --- | --- |

22.

| 23. | Tüübikinnituse taotlemine |
| --- | --- |

23.

| 24. | Tüübikinnitus |
| --- | --- |

24.

| 25. | Tagumist allasõidutõket käsitlevad nõuded |
| --- | --- |

25.

| 26. | Tootmise nõuetele vastavus |
| --- | --- |

26.

| 27. | Karistused tootmise nõuetele mittevastavuse korral |
| --- | --- |

27.

| 28. | Tüübikinnituse muutmine ja laiendamine |
| --- | --- |

28.

| 29. | Tootmise lõpetamine |
| --- | --- |

29.

| 30. | Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ja tüübikinnitusasutuste nimed ja aadressid |
| --- | --- |

30.

IV OSA.   ÜLEMINEKUSÄTTED

IV OSA.

ÜLEMINEKUSÄTTED

| 31. | Üleminekusätted |
| --- | --- |

31.

LISAD

| 1. | Teatis (I osa) |
| --- | --- |

1.

| 2. | Teatis (II osa) |
| --- | --- |

2.

| 3. | Teatis (III osa) |
| --- | --- |

3.

| 4. | Tüübikinnitusmärkide kujundus |
| --- | --- |

4.

| 5. | Katsetingimused ja -menetlused |
| --- | --- |

5.

| 6. | Erisõidukid |
| --- | --- |

6.

| 7. | Nõuded eri sõidukikategooriate puhul |
| --- | --- |

7.

1.   KOHALDAMISALA

1.1.   Käesolevat eeskirja kohaldatakse

| 1.1.1. | I OSA: tagumiste allasõidutõkete suhtes, mis on ette nähtud paigaldamiseks M-, N- ja O-kategooria sõidukitele (1); |
| --- | --- |

1.1.1.

I OSA: tagumiste allasõidutõkete suhtes, mis on ette nähtud paigaldamiseks M-, N- ja O-kategooria sõidukitele (1);

1

| 1.1.2. | II OSA: käesoleva eeskirja I osa kohaselt tüübikinnituse saanud tagumiste allasõidutõkete paigaldamise suhtes M-, N- ja O-kategooria (1) sõidukitele; |
| --- | --- |

1.1.2.

II OSA: käesoleva eeskirja I osa kohaselt tüübikinnituse saanud tagumiste allasõidutõkete paigaldamise suhtes M-, N- ja O-kategooria (1) sõidukitele;

1

| 1.1.3. | III OSA: nende M-, N- ja O-kategooria (1) sõidukite suhtes, mis on varustatud tagumise allasõidutõkkega, mis ei ole saanud eraldi tüübikinnitust käesoleva eeskirja I osa kohaselt, või mis on nii konstrueeritud ja/või varustatud, et nende osi võib pidada täielikult või osaliselt tagumise allasõidutõkke funktsiooni täitvaks; |
| --- | --- |

1.1.3.

III OSA: nende M-, N- ja O-kategooria (1) sõidukite suhtes, mis on varustatud tagumise allasõidutõkkega, mis ei ole saanud eraldi tüübikinnitust käesoleva eeskirja I osa kohaselt, või mis on nii konstrueeritud ja/või varustatud, et nende osi võib pidada täielikult või osaliselt tagumise allasõidutõkke funktsiooni täitvaks;

1

| 1.1.4. | M1-, M2-, M3-, N1-, O1- ja O2-kategooria (1) sõidukite suhtes tagumise allasõidutõkke alusel. |
| --- | --- |

1.1.4.

M1-, M2-, M3-, N1-, O1- ja O2-kategooria (1) sõidukite suhtes tagumise allasõidutõkke alusel.

1

2

3

1

1

2

1

1.2.   Käesolevat eeskirja ei kohaldata järgmise suhtes:

| 1.2.1. | liigendatud sõidukite vedukite suhtes; |
| --- | --- |

1.2.1.

liigendatud sõidukite vedukite suhtes;

| 1.2.2. | erikonstruktsiooniga haagiste suhtes, mis on konstrueeritud ja ehitatud väga pikkade jagamata pikkusega koormate vedamiseks, näiteks palgid, terastalad jms. |
| --- | --- |

1.2.2.

erikonstruktsiooniga haagiste suhtes, mis on konstrueeritud ja ehitatud väga pikkade jagamata pikkusega koormate vedamiseks, näiteks palgid, terastalad jms.

1.3.   Tüübikinnitusasutuse otsuse alusel võib sõidukid, mille puhul mis tahes tagumine allasõidutõke (nt fikseeritud, eemaldatav, kokkukäiv, reguleeritav jne) raskendab nende kasutamist liikluseks mõeldud teedel, osaliselt või täielikult vabastada käesoleva eeskirja nõuete täitmisest.

2.   ÜLDNÕUDED

2.1.   Kõik sõidukid konstrueeritakse ja/või varustatakse selliselt, et pakkuda kogu oma laiuses tõhusat kaitset käesoleva eeskirja punktis 1 nimetatud sõidukite allasõidu vastu tagant otsasõidu korral M1- ja N1-kategooria sõidukitele. (2)

1

1

2

2.2.   Sõidukit katsetatakse 5. lisa punktis 2 sätestatud tingimustel.

2.3.   M1-, M2-, M3-, N1-, O1- või O2-kategooria sõiduk loetakse eeltoodud tingimustele vastavaks, kui:

1

2

3

1

1

2

| a) | see vastab samadele tingimustele, nagu on sätestatud II või III osas, või |
| --- | --- |

a)

see vastab samadele tingimustele, nagu on sätestatud II või III osas, või

| b) | laiuses, mis ei ole tagatelje laiusest (v.a rehvide maapinnalähedane väljaulatuv kumerus) kummaltki poolt rohkem kui 100 mm võrra lühem, ei ületa tühja sõiduki tagaosa kliirens 550 mm, või |
| --- | --- |

b)

laiuses, mis ei ole tagatelje laiusest (v.a rehvide maapinnalähedane väljaulatuv kumerus) kummaltki poolt rohkem kui 100 mm võrra lühem, ei ületa tühja sõiduki tagaosa kliirens 550 mm, või

| c) | O1- ja O2-kategooria sõidukite puhul, mille rehvid ulatuvad rohkem kui poole oma laiuse ulatuses kerest väljapoole (arvestamata ratta porikaitsmeid) või kere puudumise korral šassiist väljapoole: laiuses, mis ei ole väiksem kui rehvide sisekülgede vähim vahekaugus (v.a rehvide maapinnalähedane väljaulatuv kumerus) miinus 100 mm kummaltki poolt, ei ületa tühja sõiduki tagaosa kliirens 550 mm. |
| --- | --- |

c)

O1- ja O2-kategooria sõidukite puhul, mille rehvid ulatuvad rohkem kui poole oma laiuse ulatuses kerest väljapoole (arvestamata ratta porikaitsmeid) või kere puudumise korral šassiist väljapoole: laiuses, mis ei ole väiksem kui rehvide sisekülgede vähim vahekaugus (v.a rehvide maapinnalähedane väljaulatuv kumerus) miinus 100 mm kummaltki poolt, ei ületa tühja sõiduki tagaosa kliirens 550 mm.

1

2

Kui tagatelgi on enam kui üks, võetakse arvesse kõige laiema telje laiust.

Punktide 2.3.b ja 2.3.c nõuded peavad olema täidetud vähemalt joonel:

| a) | mis asub sõiduki tagaservast kuni 450 mm kaugusel; |
| --- | --- |

a)

mis asub sõiduki tagaservast kuni 450 mm kaugusel;

| b) | millel võib olla katkestusi, mis ei ületa kokku 200 mm. |
| --- | --- |

b)

millel võib olla katkestusi, mis ei ületa kokku 200 mm.

2.4.   G-kategooria sõiduk loetakse eespool nimetatud kliirensitingimusele vastavaks, kui tagumine ülendinurk (ISO 612:1978) ei ole

| a) | M1G- ja N1G-kategooria sõidukite puhul suurem kui 10°, |
| --- | --- |

a)

M1G- ja N1G-kategooria sõidukite puhul suurem kui 10°,

1

1

| b) | M2G- ja N2G-kategooria sõidukite puhul suurem kui 20°, ning |
| --- | --- |

b)

M2G- ja N2G-kategooria sõidukite puhul suurem kui 20°, ning

2

2

| c) | M3G- ja N3G-kategooria sõidukite puhul suurem kui 25°, |
| --- | --- |

c)

M3G- ja N3G-kategooria sõidukite puhul suurem kui 25°,

3

3

laiuses, mis ei ole väiksem tagatelje laiusest (v.a rehvide maapinnalähedane väljaulatuv kumerus) rohkem kui 100 mm kummaltki poolt.

Kui tagatelgi on enam kui üks, võetakse arvesse kõige laiema telje laiust. Selle punkti alapunktide a kuni c nõuded peavad olema täidetud vähemalt joonel:

| a) | mis asub sõiduki tagaservast kuni 450 mm kaugusel; |
| --- | --- |

a)

mis asub sõiduki tagaservast kuni 450 mm kaugusel;

| b) | millel võib olla katkestusi, mis ei ületa kokku 200 mm. |
| --- | --- |

b)

millel võib olla katkestusi, mis ei ületa kokku 200 mm.

3.   I, II JA III OSA ÜHISED MÕISTED

3.1.   Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmisi mõisteid:

3.1.1.   „tühimass“– töökorras sõiduki mass ilma juhi, sõitjate ja koormata, kusjuures kütusepaak on täidetud kütusega, sõiduk on varustatud jahutusvedeliku ja määrdeainetega ning tööriistakomplekti ja varurattaga (kui need kuuluvad sõiduki tootja poolt kindlaks määratud tavapärasesse varustusse);

„tühimass“

3.1.2.   „täismass“– maksimaalne mass, mille tootja on deklareerinud tehniliselt lubatavaks (see mass võib olla riikliku ametiasutuse lubatud registrimassist suurem);

„täismass“

3.1.3.   „tagumine allasõidutõke“– koosneb tavaliselt risttalast ja šassii peeltalade või sõiduki muude konstruktsiooniosade külge kinnitatud ühendusosadest;

„tagumine allasõidutõke“

3.1.4.   „eraldi kabiin“– sõiduki raami külge spetsiaalsete ühendustega kinnitatud kabiin, millel puudub ühine osa lastiruumiga.

„eraldi kabiin“

I OSA.   TAGUMISTE ALLASÕIDUTÕKETE TÜÜBIKINNITUS

I OSA.

TAGUMISTE ALLASÕIDUTÕKETE TÜÜBIKINNITUS

4.   MÕISTED

4.1.   Käesoleva eeskirja I osas kasutatakse järgmisi mõisteid:

4.1.1.   „tagumise allasõidutõkke tüübikinnitus“– tagumise allasõidutõkke tüübile kooskõlas punkti 7 nõuetega antud tüübikinnitus;

„tagumise allasõidutõkke tüübikinnitus“

4.1.2.   „tagumise allasõidutõkke tüüp“– tagumised allasõidutõkked, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste omaduste poolest: kuju, mõõtmed, kinnitus, materjalid ja punktis 5.2.2 osutatud märgised.

„tagumise allasõidutõkke tüüp“

5.   TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

5.1.   Tagumise allasõidutõkke tüübikinnituse taotluse esitab tagumise allasõidutõkke tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

5.2.   Iga tagumise allasõidutõkke tüübi puhul peab taotlusele olema lisatud:

| 5.2.1. | kolmes eksemplaris dokumendid, milles kirjeldatakse tagumise allasõidutõkke tehnilisi omadusi: mõõtmed, kuju, koostisosade materjalid ning paigaldusmeetod; |
| --- | --- |

5.2.1.

kolmes eksemplaris dokumendid, milles kirjeldatakse tagumise allasõidutõkke tehnilisi omadusi: mõõtmed, kuju, koostisosade materjalid ning paigaldusmeetod;

| 5.2.2. | tagumise allasõidutõkke tüübi näidis: näidise kõikidele peamistele osadele peab olema selgelt ja loetavalt märgitud taotluse esitaja kaubanimi või kaubamärk ja tüübi tähistus. |
| --- | --- |

5.2.2.

tagumise allasõidutõkke tüübi näidis: näidise kõikidele peamistele osadele peab olema selgelt ja loetavalt märgitud taotluse esitaja kaubanimi või kaubamärk ja tüübi tähistus.

5.3.   Tüübikinnituse saamiseks tagumise allasõidutõkke tüübile tuleb tüübikinnituskatsete läbiviimise eest vastutavale tehnilisele teenistusele esitada selle tüübi representatiivne näidis.

5.4.   Enne tüübikinnituse andmist veendub tüübikinnitusasutus, et on sisse seatud rahuldav kord, millega tagatakse tootmise nõuetele vastavuse tulemuslik kontroll.

6.   TÜÜBIKINNITUS

6.1.   Kui käesolevale eeskirjale vastava tüübikinnituse saamiseks esitatud tagumine allasõidutõke vastab punkti 7 nõuetele, antakse sellele tagumise allasõidutõkke tüübile tüübikinnitus.

6.2.   Igale tüübikinnituse saanud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (praeguse versiooni puhul 03, tulenevalt 03-seeria muudatustest) näitavad tüübikinnituse andmise ajaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud oluliste tehniliste muudatuste seeriat. Sama lepinguosaline ei tohi anda sama numbrit ühelegi muule tagumise allasõidutõkke tüübile.

6.3.   Otsusest tüübikinnituse andmise, või laiendamise või andmata jätmise kohta vastavalt käesolevale eeskirjale teatatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele käesoleva eeskirja 1. lisa näidisele vastaval vormil.

6.4.   Igale tagumisele allasõidutõkkele, mis vastab käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud tagumise allasõidutõkke tüübile, paigaldatakse taotluse vormis kindlaks määratud kergesti ligipääsetavale pinnale selgesti nähtav rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb järgmisest:

| 6.4.1. | ringiga ümbritsetud täht „E“, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (3); |
| --- | --- |

6.4.1.

ringiga ümbritsetud täht „E“, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (3);

3

| 6.4.2. | punktis 6.4.1 kirjeldatud ringist paremal käesoleva eeskirja number, millele järgneb täht „R“, mõttekriips ja tüübikinnitusnumber. |
| --- | --- |

6.4.2.

punktis 6.4.1 kirjeldatud ringist paremal käesoleva eeskirja number, millele järgneb täht „R“, mõttekriips ja tüübikinnitusnumber.

6.5.   Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu.

6.6.   Tüübikinnitusmärkide kujunduse näidised on esitatud käesoleva eeskirja 4. lisas.

7.   NÕUDED

7.1.   Risttala profiili kõrgus peab olema vähemalt 120 mm. Risttala külgservad ei tohi olla painutatud tahapoole ega terava välisservaga; see tingimus on täidetud, kui risttala külgservad on väljastpoolt ümardatud ja nende kumerusraadius on vähemalt 2,5 mm.

Tagumiste allasõidutõkete puhul, mis on ette nähtud paigaldamiseks M-, N1- ja N2-kategooria sõidukitele täismassiga kuni 8 t, O1- ja O2-kategooria sõidukitele, G-kategooria sõidukitele ja platvormtõstukiga varustatud sõidukitele, peab risttala profiili kõrgus olema vähemalt 100 mm.

1

2

1

2

7.2.   Tagumine allasõidutõke võib olla ka nii konstrueeritud, et selle asukohta sõiduki tagaosas on võimalik muuta. Sellisel juhul peab selle tööasendisse kinnitamiseks olema kindel viis, et oleks välistatud asukoha juhuslik muutus. Kasutajal peab olema võimalik tõkke asukohta muuta, rakendades jõudu kuni 40 daN.

Kui tagumine allasõidutõke on nii konstrueeritud, et sellel võib sõiduki tagaosas olla mitu asendit, tuleb tõkkele lisada märgis, millele on kas sümboli(te)ga või selle riigi keel(t)es, kus seadet müüakse, märgitud käitaja jaoks teave tagumise allasõidutõkke standardasendi kohta, mis pakub tõhusat kaitset allasõidu vastu.

Märgise minimaalne suurus on 60 × 120 mm.

7.3.   Tagumine allasõidutõke peab olema piisavalt vastupidav sõiduki pikiteljega paralleelselt mõjuvate jõudude suhtes. (Seda tõendatakse käesoleva eeskirja 5. lisas sätestatud korra ja tingimuste kohaselt tehtava katsega.) 5. lisas määratletud katsejõudude rakendamise ajal ja pärast seda täheldatud tagumise allasõidutõkke maksimaalne horisontaalne läbipaine tuleb registreerida tüübikinnitusteatises (1. lisa punkt 8).

7.4.   Tagumise platvormtõstukiga varustatud sõidukite puhul võib allasõidutõke olla katkestustega, et mehhanism saaks töötada. Sellisel juhul kohaldatakse järgmisi erinõudeid:

| 7.4.1. | külgvahe allasõidutõkke elementide ja platvormtõstuki elementide vahel, mille tõttu on vaja teha katkestus ja mis liiguvad tõstuki kasutamise ajal läbi selle katkestuse, ei tohi ületada 2,5 cm; |
| --- | --- |

7.4.1.

külgvahe allasõidutõkke elementide ja platvormtõstuki elementide vahel, mille tõttu on vaja teha katkestus ja mis liiguvad tõstuki kasutamise ajal läbi selle katkestuse, ei tohi ületada 2,5 cm;

| 7.4.2. | allasõidutõkke iga üksikelemendi, sealhulgas platvormtõstuki mehhanismi väljaulatuvate osade kasulik pindala peab olema vähemalt 420 cm2; |
| --- | --- |

7.4.2.

allasõidutõkke iga üksikelemendi, sealhulgas platvormtõstuki mehhanismi väljaulatuvate osade kasulik pindala peab olema vähemalt 420 cm2;

2

| 7.4.3. | kui risttala profiili kõrgus on väiksem kui 120 mm, peab allasõidutõkke iga üksikelemendi, sealhulgas platvormtõstuki mehhanismi väljaulatuvate osade kasulik pindala olema vähemalt 350 cm2; |
| --- | --- |

7.4.3.

kui risttala profiili kõrgus on väiksem kui 120 mm, peab allasõidutõkke iga üksikelemendi, sealhulgas platvormtõstuki mehhanismi väljaulatuvate osade kasulik pindala olema vähemalt 350 cm2;

2

| 7.4.4. | kui sõiduki laius on väiksem kui 2 000 mm ja punktides 7.4.2 ja 7.4.3 nimetatud nõudeid ei ole võimalik täita, võib kasulik pindala olla väiksem, kui vastupidavuse nõue on täidetud. |
| --- | --- |

7.4.4.

kui sõiduki laius on väiksem kui 2 000 mm ja punktides 7.4.2 ja 7.4.3 nimetatud nõudeid ei ole võimalik täita, võib kasulik pindala olla väiksem, kui vastupidavuse nõue on täidetud.

8.   TOOTMISE NÕUETELE VASTAVUS

Tootmise nõuetele vastavuse menetlus peab vastama 1958. aasta kokkuleppe liites 1 sätestatud korrale (E/ECE/TRANS/505/Rev.3), arvestades järgmisi nõudeid:

| 8.1. | iga käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud tagumine allasõidutõke peab olema valmistatud nii, et see vastab kinnitatud tüübile, täites punktis 7 sätestatud nõuded; |
| --- | --- |

8.1.

iga käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud tagumine allasõidutõke peab olema valmistatud nii, et see vastab kinnitatud tüübile, täites punktis 7 sätestatud nõuded;

| 8.2. | tüübikinnituse andnud asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses tootmise vastavuse kontrollimiseks kasutatavaid meetodeid. Tavaliselt toimub kontroll iga kahe aasta tagant. |
| --- | --- |

8.2.

tüübikinnituse andnud asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses tootmise vastavuse kontrollimiseks kasutatavaid meetodeid. Tavaliselt toimub kontroll iga kahe aasta tagant.

9.   KARISTUSED TOOTMISE NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

9.1.   Tagumise allasõidutõkke tüübile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui eespool sätestatud nõuded ei ole täidetud või kui tagumine allasõidutõke ei ole läbinud 5. lisas kirjeldatud katset.

9.2.   Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on eelnevalt andnud, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, kasutades selleks käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

10.   TAGUMISE ALLASÕIDUTÕKKE TÜÜBIKINNITUSE MUUTMINE JA LAIENDAMINE

10.1.   Tagumise allasõidutõkke tüübi igasugusest muutmisest tuleb teatada tagumise allasõidutõkke tüübikinnituse väljastanud tüübikinnitusasutusele. Seejärel võib tüübikinnitusasutus:

| 10.1.1. | võtta seisukoha, et tehtud muudatused ei mõju tõenäoliselt kahjustavalt ja et tagumine allasõidutõke vastab igal juhul endiselt nõuetele, või |
| --- | --- |

10.1.1.

võtta seisukoha, et tehtud muudatused ei mõju tõenäoliselt kahjustavalt ja et tagumine allasõidutõke vastab igal juhul endiselt nõuetele, või

| 10.1.2. | nõuda katsetamise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet. |
| --- | --- |

10.1.2.

nõuda katsetamise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet.

10.2.   Tüübikinnituse kinnitamisest või sellest keeldumisest teatatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele punktis 6.3 kindlaks määratud korra kohaselt, täpsustades tehtud muudatused.

10.3.   Tüübikinnitusasutus, kes annab välja tüübikinnituse laienduse, määrab sellisele laiendusele seerianumbri ning teatab sellest käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele, kasutades käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

11.   TOOTMISE LÕPETAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud tagumise allasõidutõkke tüübi tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud tüübikinnitusasutusele. Pärast sellekohase teatise saamist teatab kõnealune asutus sellest teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele, kasutades käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

12.   TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA TÜÜBIKINNITUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad 1958. aasta kokkuleppe osalised edastavad ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutavate tehniliste teenistuste nimed ja aadressid ning nende tüübikinnitusasutuste nimed ja aadressid, kes annavad tüübikinnitusi ja kellele tuleb saata vormikohased teatised teistes riikides välja antud tüübikinnituste, nende laienduste, andmata jätmiste või tühistamiste kohta.

II OSA.   SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUS SEOSES TÜÜBIKINNITUSE SAANUD TAGUMISE ALLASÕIDUTÕKKE PAIGALDAMISEGA

II OSA.

SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUS SEOSES TÜÜBIKINNITUSE SAANUD TAGUMISE ALLASÕIDUTÕKKE PAIGALDAMISEGA

13.   MÕISTED

13.1.   Käesoleva eeskirja II osas kasutatakse järgmisi mõisteid:

13.1.1.   „sõiduki tüübikinnitus“– sõiduki tüübikinnitus seoses sõidukile käesoleva eeskirja I osa kohaselt tüübikinnituse saanud tagumise allasõidutõkke paigaldamisega;

„sõiduki tüübikinnitus“

13.1.2.   „sõidukitüüp“– sõidukid, mis ei erine üksteisest järgmiste oluliste aspektide poolest:

„sõidukitüüp“

| | tagatelje laius; |
| --- | --- |

tagatelje laius;

| | sõiduki tagaosa ehitus, mõõtmed, kuju ja kõrgus maapinnast ning vedrustuse omadused, niivõrd kui need omavad tähtsust seoses käesoleva eeskirja punktis 19 sätestatud nõuetega; |
| --- | --- |

sõiduki tagaosa ehitus, mõõtmed, kuju ja kõrgus maapinnast ning vedrustuse omadused, niivõrd kui need omavad tähtsust seoses käesoleva eeskirja punktis 19 sätestatud nõuetega;

| | sõidukile paigaldatud ja tüübikinnituse saanud tagumised allasõidutõkked. |
| --- | --- |

sõidukile paigaldatud ja tüübikinnituse saanud tagumised allasõidutõkked.

13.2.   Muud II osas kasutatavad mõisted sisalduvad käesoleva eeskirja punktis 3.

14.   TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

14.1.   Sõiduki tüübikinnituse taotluse seoses tüübikinnituse saanud tagumise allasõidutõkke paigaldamisega esitab sõiduki tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

14.2.   Taotlusele tuleb lisada allpool nimetatud dokumendid kolmes eksemplaris ning järgmised andmed:

| 14.2.1. | sõiduki joonised, millel on käesoleva eeskirja punktis 13.1.2 osutatud kriteeriumide kohaselt kujutatud sõidukitüüpi külg- ja tagantvaates ning tüübikinnituse saanud tagumise allasõidutõkke asendit ning esitatud sõiduki šassii külge kinnitamiseks kasutatavate kinnituselementide konstruktsiooni üksikasjad; |
| --- | --- |

14.2.1.

sõiduki joonised, millel on käesoleva eeskirja punktis 13.1.2 osutatud kriteeriumide kohaselt kujutatud sõidukitüüpi külg- ja tagantvaates ning tüübikinnituse saanud tagumise allasõidutõkke asendit ning esitatud sõiduki šassii külge kinnitamiseks kasutatavate kinnituselementide konstruktsiooni üksikasjad;

| 14.2.2. | sõiduki täismass; |
| --- | --- |

14.2.2.

sõiduki täismass;

| 14.2.3. | sõidukile paigaldamiseks ettenähtud tagumiste allasõidutõkete loetelu; |
| --- | --- |

14.2.3.

sõidukile paigaldamiseks ettenähtud tagumiste allasõidutõkete loetelu;

| 14.2.4. | tüübikinnitusasutuse nõudel tuleb esitada ka iga tagumise allasõidutõkke tüübikinnitusteatise vorm (s.o käesoleva eeskirja 1. lisa). |
| --- | --- |

14.2.4.

tüübikinnitusasutuse nõudel tuleb esitada ka iga tagumise allasõidutõkke tüübikinnitusteatise vorm (s.o käesoleva eeskirja 1. lisa).

14.3.   Tüübikinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele esitatakse tüübikinnituse saanud tagumise allasõidutõkkega varustatud kinnitatava tüübi representatiivsõiduk.

14.3.1.   Sõidukit, mis ei sisalda kõiki asjaomase tüübi nõuetekohaseid osi, võib katsete läbiviimisel kasutada juhul, kui taotluse esitaja suudab tüübikinnitusasutusele veenvalt tõendada, et puuduvad osad ei mõjuta käesoleva eeskirja nõuete täitmise kontrollimise tulemusi.

14.4.   Enne tüübikinnituse andmist veendub tüübikinnitusasutus, et on sisse seatud rahuldav kord, millega tagatakse tootmise nõuetele vastavuse tulemuslik kontroll.

15.   TÜÜBIKINNITUS

15.1.   Kui käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saamiseks esitatud sõiduk on varustatud tüübikinnituse saanud tagumise allasõidutõkkega ja vastab punkti 16 nõuetele ning seda on katsetatud punkti 2.2 tingimuste kohaselt, antakse sellele sõidukitüübile tüübikinnitus.

15.2.   Igale tüübikinnituse saanud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (praeguse versiooni puhul 03, tulenevalt 03-seeria muudatustest) näitavad tüübikinnituse andmise ajaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud oluliste tehniliste muudatuste seeriat. Sama kokkuleppeosaline ei või anda sama numbrit teisele sõidukitüübile.

15.3.   Otsusest tüübikinnituse andmise, laiendamise või andmata jätmise kohta vastavalt käesolevale eeskirjale teatatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidisele vastaval vormil.

15.4.   Igale käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud tüübile vastavale sõidukile tuleb kinnitada tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud hästi märgatavasse ja kergesti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, millel on:

| 15.4.1. | ringiga ümbritsetud täht „E“, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (4); |
| --- | --- |

15.4.1.

ringiga ümbritsetud täht „E“, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (4);

4

| 15.4.2. | punktis 15.4.1 kirjeldatud ringist paremal käesoleva eeskirja number, millele järgneb täht „R“, mõttekriips ja tüübikinnitusnumber. |
| --- | --- |

15.4.2.

punktis 15.4.1 kirjeldatud ringist paremal käesoleva eeskirja number, millele järgneb täht „R“, mõttekriips ja tüübikinnitusnumber.

15.5.   Kui sõiduk vastab käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse andnud riigis ühe või mitme teise kokkuleppele lisatud eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõiduki tüübile, ei ole punktis 15.4.1 nimetatud sümbolit vaja korrata; sel juhul paigutatakse kõikide käesolevale eeskirjale vastava tüübikinnituse andnud riigis tüübikinnituse andmise aluseks olnud eeskirjade numbrid, tüübikinnitusnumbrid ning lisatähised punktis 15.4.1 sätestatud tähisest paremale tulpadesse.

15.6.   Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu.

15.7.   Tüübikinnitusmärk peab asuma sõiduki tootja paigaldatud sõiduki andmeplaadil või selle läheduses.

15.8.   Tüübikinnitusmärkide kujunduse näidised on esitatud käesoleva eeskirja 4. lisas.

16.   TÜÜBIKINNITUSE SAANUD TAGUMISE ALLASÕIDUTÕKKE PAIGALDAMIST KÄSITLEVAD NÕUDED

16.1.   N2-kategooria sõidukite puhul täismassiga üle 8 t ning N3-, O3- ja O4-kategooria sõidukite puhul ei tohi isegi tühja sõiduki korral olla kaitseseadise alumise külje kliirens suurem kui

2

3

3

4

| a) | 450 mm, kui tegemist on mootorsõidukite või haagistega, mis on varustatud hüdropneumaatilise, hüdraulilise või pneumaatilise vedrustusega või koormusele vastava automaatse loodimisseadmega. Igal juhul loetakse nõuetele vastavaks standardi ISO 612:1978 kohane tagumine ülendinurk kuni 8° ja kliirens 550 mm; |
| --- | --- |

a)

450 mm, kui tegemist on mootorsõidukite või haagistega, mis on varustatud hüdropneumaatilise, hüdraulilise või pneumaatilise vedrustusega või koormusele vastava automaatse loodimisseadmega. Igal juhul loetakse nõuetele vastavaks standardi ISO 612:1978 kohane tagumine ülendinurk kuni 8° ja kliirens 550 mm;

| b) | 500 mm või standardi ISO 612:1978 kohane tagumine ülendinurk kuni 8° (olenevalt sellest, kumb on väiksem), kui tegemist on muude kui punktis a nimetatud sõidukitega. Igal juhul loetakse nõuetele vastavaks standardi ISO 612:1978 kohane tagumine ülendinurk kuni 8° ja kliirens 550 mm; |
| --- | --- |

b)

500 mm või standardi ISO 612:1978 kohane tagumine ülendinurk kuni 8° (olenevalt sellest, kumb on väiksem), kui tegemist on muude kui punktis a nimetatud sõidukitega. Igal juhul loetakse nõuetele vastavaks standardi ISO 612:1978 kohane tagumine ülendinurk kuni 8° ja kliirens 550 mm;

See nõue kehtib kogu sõiduki või haagise laiuses ning kliirens peab olema selline, et seadisele käesoleva eeskirja I osa kohaselt rakendatud ja tüübikinnitusteatise vormis (1. lisa punkt 7) registreeritud katsejõudude rakendamise punktide kõrgus maapinnast ei ületaks punktides a ja b esitatud väärtusi, millele on lisatud pool tagumise allasõidutõkke risttala profiili minimaalsest kõrgusest.

Katsejõudude rakendamisega seotud kõrgusnõue viiakse vastavusse kliirensiga, mida on reguleeritud vastavalt eespool esitatud tagumist ülendinurka käsitlevatele sätetele.

16.2.   M-, N1- ja N2-kategooria sõidukite puhul täismassiga mitte üle 8 t ning O1- ja O2-kategooria sõidukite puhul ei tohi kaitseseadise alumise külje kliirens isegi tühja sõiduki korral olla suurem kui 550 mm kogu laiuses ning peab olema selline, et seadisele käesoleva eeskirja I osa kohaselt rakendatud ja tüübikinnitusteatise vormis (1. lisa punkt 7) registreeritud katsejõudude rakendamise punktid ei oleks maapinnast kõrgemal kui 600 mm.

1

2

1

2

16.3.   Tagumine allasõidutõke ei tohi üheski punktis olla laiem tagateljest, mida mõõdetakse rataste kõige välimiste punktide järgi, v.a rehvide maapinnalähedane väljaulatuv kumerus, ega olla sellest lühem kui 100 mm kummaltki poolt. Nõuet, et tagumise allasõidutõkke laius ei tohi olla suurem tagatelje laiusest, ei kohaldata, kui tõket sisaldav või moodustav sõiduki kere on tagateljest laiem. O1- ja O2-kategooria sõidukite puhul, mille rehvid ulatuvad rohkem kui poole oma laiuse ulatuses kerest väljapoole (arvestamata ratta porikaitsmeid) või kere puudumise korral šassiist väljapoole, ei tohi siiski tagumise allasõidutõkke laius olla väiksem kui rehvide sisekülgedelt mõõdetud vähim vahekaugus (v.a rehvide maapinnalähedane väljaulatuv kumerus) miinus 100 mm kummaltki poolt. Kui tagatelgi on enam kui üks, võetakse arvesse kõige laiema telje laiust. Lisaks tuleb kontrollida ka 5. lisa punktides 3.1.2. ja 3.1.3. sätestatud katsejõudude rakenduspunktide kaugusi tagarataste välisservadest (1. lisa punkt 7) käsitlevate nõuete täitmist ja märkida see tüübikinnitusteatise vormile.

1

2

16.4.   M-, N1- ja N2-kategooria sõidukite puhul täismassiga mitte üle 8 t ning O1- ja O2-kategooria sõidukite puhul peab tõke olema niimoodi kinnitatud, et tõkke risttala tagumise osa ja sõiduki tagaserva kõige tagumise punkti (kaasa arvatud platvormtõstukisüsteem) vaheline horisontaalkaugus ei ületaks 400 mm, millest on maha arvatud suurim kogudeformatsioon, sh plastiline ja elastne deformatsioon (I osa punkt 7.3), mis on mõõdetud ja registreeritud tagumise allasõidutõkke tüübikinnituskatse ajal ükskõik millises katsejõudude rakenduspunktis (1. lisa punkt 8) vastavalt käesoleva eeskirja I osa sätetele ja märgitud tüübikinnitusteatise vormi. Kõnealuse kauguse mõõtmisel ei võeta arvesse sõiduki osi, mis on sõiduki igas koormusseisundis maapinnast kõrgemal kui 2 m.

1

2

1

2

Sama nõuet kohaldatakse ka N2-kategooria sõidukite puhul täismassiga üle 8 t, N3-kategooria sõidukite puhul ning O1- ja O2-kategooria sõidukite puhul, mis on varustatud platvormtõstukiga või konstrueeritud kallurhaagisena; nende sõidukikategooriate puhul ei tohi horisontaalkaugus olla suurem kui 300 mm, mõõdetuna risttala tagumisest osast enne katsejõudude rakendamist.

2

3

1

2

O3- ja O4-kategooria sõidukite puhul, mis ei ole varustatud platvormtõstukiga ega konstrueeritud kallurhaagisena, vähendatakse maksimaalset horisontaalkaugust 200 mm-ni enne katsejõudude rakendamist ja 300 mm-ni, millest arvatakse maha suurim kogudeformatsioon, sh plastiline ja elastne deformatsioon (I osa punkt 7.3), mõõdetuna ja registreerituna katse ajal ükskõik millises katsejõudude rakenduspunktis (1. lisa punkt 8).

3

4

Igal juhul jäetakse sõiduki tagaserva kõige tagumise punkti kindlaksmääramisel arvesse võtmata konstruktsioonivälised eenduvad osad, nt tagumised ääretulelaternad ja vähem kui 50 mm mis tahes suunas eenduvad osad, nagu kummist kaitserauad, vetruvad puhvrid, hinged ja sulgurid.

Enne katsejõudude rakendamist on tagumise allasõidutõkke üksiku, segmenteeritud või kaldega risttala tagumise osa kõige eesmise ja kõige tagumise punkti vaheline suurim lubatud horisontaalkaugus 100 mm mõõdetuna sõiduki pikitasapinnal.

16.5.   Tõke peab olema niimoodi kinnitatud, et pärast 5. lisas kirjeldatud katsejõudude rakendamist ei ületa N2-kategooria sõidukite puhul täismassiga üle 8 t ning N3-, O3- ja O4-kategooria sõidukite puhul tõkke kliirens isegi tühja sõiduki korral üheski punktis katse-eelset väärtust rohkem kui 60 mm võrra. Sõidukite puhul, mille tagumine ülendinurk on kuni 8° (punkt 16.1), ei või maksimaalne kliirens olla suurem kui 600 mm.

2

3

3

4

16.6.   Sõidukitüübi puhul, millele tüübikinnitust taotletakse, ei tohi täismass olla suurem väärtusest, mis on märgitud iga sellele sõidukile paigaldatava tagumise allasõidutõkke tüübikinnitusteatisele.

16.7.   Võttes arvesse punkti 7.2 sätteid reguleeritava tagumise allasõidutõkke kohta, tuleb märgis paigaldada kohta, kust see on selgelt ja püsivalt nähtav juhiistmelt, või tagumise allasõidutõkke lähedale kergesti nähtavasse kohta sõiduki tagaosas.

17.   TOOTMISE NÕUETELE VASTAVUS

Tootmise nõuetele vastavuse menetlus peab vastama 1958. aasta kokkuleppe liites 1 sätestatud korrale (E/ECE/TRANS/505/Rev.3), arvestades järgmisi nõudeid:

| 17.1. | Iga käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõiduk peab olema valmistatud nii, et see vastab kinnitatud tüübile, täites punktis 16 sätestatud nõuded. |
| --- | --- |

17.1.

Iga käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõiduk peab olema valmistatud nii, et see vastab kinnitatud tüübile, täites punktis 16 sätestatud nõuded.

| 17.2. | Tüübikinnituse andnud asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses tootmise vastavuse kontrollimiseks kasutatavaid meetodeid. Tavaliselt toimub kontroll iga kahe aasta tagant. |
| --- | --- |

17.2.

Tüübikinnituse andnud asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses tootmise vastavuse kontrollimiseks kasutatavaid meetodeid. Tavaliselt toimub kontroll iga kahe aasta tagant.

18.   KARISTUSED TOOTMISE NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

18.1.   Sõidukitüübile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui eespool esitatud nõuded ei ole täidetud.

18.2.   Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on eelnevalt andnud, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, kasutades selleks käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

19.   SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUSE MUUTMINE JA LAIENDAMINE

19.1.   Sõidukitüübi igasugusest muutmisest tuleb teatada sõidukitüübile tüübikinnituse väljastanud tüübikinnitusasutusele. Sellisel juhul võib tüübikinnitusasutus:

| 19.1.1. | võtta seisukoha, et kõnealustel muudatustel ei ole negatiivset mõju ja et sõiduk vastab endiselt nõuetele, või |
| --- | --- |

19.1.1.

võtta seisukoha, et kõnealustel muudatustel ei ole negatiivset mõju ja et sõiduk vastab endiselt nõuetele, või

| 19.1.2. | nõuda katsetamise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet. |
| --- | --- |

19.1.2.

nõuda katsetamise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet.

19.2.   Tüübikinnituse andmisest või andmata jätmisest teatatakse käesolevat eeskirja rakendavatele kokkuleppeosalistele punktis 15.3 kindlaksmääratud korras.

19.3.   Tüübikinnitusasutus, mis annab välja tüübikinnituse laienduse, määrab sellisele laiendusele seerianumbri ning teatab sellest käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele, kasutades käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

20.   TOOTMISE LÕPETAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõidukitüübi tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud tüübikinnitusasutusele. Pärast sellekohase teatise saamist teatab kõnealune asutus sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele, kasutades selleks käesoleva eeskirja 2. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

21.   TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA TÜÜBIKINNITUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad 1958. aasta kokkuleppe osalised edastavad ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutavate tehniliste teenistuste nimed ja aadressid ning nende tüübikinnitusasutuste nimed ja aadressid, kes annavad tüübikinnitusi ja kellele tuleb saata vormikohased teatised teistes riikides välja antud tüübikinnituste, nende laienduste, andmata jätmiste või tühistamiste kohta.

III OSA.   SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUS SEOSES TEMA TAGUMISE ALLASÕIDUTÕKKEGA

III OSA.

SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUS SEOSES TEMA TAGUMISE ALLASÕIDUTÕKKEGA

22.   MÕISTED

22.1.   Käesoleva eeskirja III osas kasutatakse järgmisi mõisteid:

22.1.1.   „sõiduki tüübikinnitus“– sõidukitüübi tüübikinnitus seoses tema tagumise allasõidutõkkega;

„sõiduki tüübikinnitus“

22.1.2.   „sõidukitüüp“– sõidukite kategooria, mis ei erine üksteisest oluliselt sellistes olulistes punktides nagu tagatelje laius, sõiduki tagaosa ehitus, mõõtmed, kuju ja materjalid, vedrustuse omadused, niivõrd kui need omavad tähtsust seoses käesoleva eeskirja punktis 25 sätestatud nõuetega;

„sõidukitüüp“

22.1.3.   „tagumine allasõidutõke“– sõidukil on tagaosas:

„tagumine allasõidutõke“

| 22.1.3.1. | tagumine allasõidutõke kui spetsiaalne seadis või |
| --- | --- |

22.1.3.1.

tagumine allasõidutõke kui spetsiaalne seadis või

| 22.1.3.2. | selline kere, sellised šassii osad või muud osad, mida võib nende kuju ja omaduste tõttu pidada osaliselt või täielikult tagumise allasõidutõkke funktsiooni täitvaks. |
| --- | --- |

22.1.3.2.

selline kere, sellised šassii osad või muud osad, mida võib nende kuju ja omaduste tõttu pidada osaliselt või täielikult tagumise allasõidutõkke funktsiooni täitvaks.

22.2.   Muud III osas kasutatavad mõisted sisalduvad käesoleva eeskirja punktis 3.

23.   TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

23.1.   Sõiduki tüübikinnituse taotluse seoses tagumise allasõidutõkkega tagatava kaitsega esitab sõiduki tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

23.2.   Taotlusele tuleb lisada allpool nimetatud dokumendid kolmes eksemplaris ning järgmised andmed:

| 23.2.1. | sõidukitüübi konstruktsiooni, mõõtmete, kuju ja koostismaterjalide üksikasjalik kirjeldus käesoleva eeskirjaga nõutud ulatuses; |
| --- | --- |

23.2.1.

sõidukitüübi konstruktsiooni, mõõtmete, kuju ja koostismaterjalide üksikasjalik kirjeldus käesoleva eeskirjaga nõutud ulatuses;

| 23.2.2. | sõiduki joonised, millel on kujutatud sõidukitüüpi külg- ja tagantvaates ning tema tagaosa konstruktsiooni üksikasju; |
| --- | --- |

23.2.2.

sõiduki joonised, millel on kujutatud sõidukitüüpi külg- ja tagantvaates ning tema tagaosa konstruktsiooni üksikasju;

| 23.2.3. | sõiduki täismass; |
| --- | --- |

23.2.3.

sõiduki täismass;

| 23.2.4. | tagumise allasõidutõkke üksikasjalik kirjeldus: selle mõõtmed, kuju ja koostismaterjalid ning asend sõidukil. |
| --- | --- |

23.2.4.

tagumise allasõidutõkke üksikasjalik kirjeldus: selle mõõtmed, kuju ja koostismaterjalid ning asend sõidukil.

23.3.   Tüübikinnituskatseid tegevale tehnilisele teenistusele tuleb esitada kinnitatava tüübi representatiivne sõiduk.

23.3.1.   Sõidukit, mis ei sisalda kõiki asjaomase tüübi nõuetekohaseid osi, võib katsete läbiviimisel kasutada juhul, kui taotluse esitaja suudab tüübikinnitusasutusele veenvalt tõendada, et puuduvad osad ei mõjuta käesoleva eeskirja nõuete täitmise kontrollimise tulemusi.

23.4.   Enne tüübikinnituse andmist veendub tüübikinnitusasutus, et on sisse seatud rahuldav kord, millega tagatakse tootmise nõuetele vastavuse tulemuslik kontroll.

24.   TÜÜBIKINNITUS

24.1.   Kui käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saamiseks esitatud sõiduk vastab punkti 2.3.b või 2.3.c või punkti 25 nõuetele ning seda on katsetatud punktis 2.2 sätestatud tingimuste kohaselt, antakse sellele sõidukitüübile tüübikinnitus.

24.2.   Igale tüübikinnituse saanud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (eeskirja praeguse versiooni puhul 03, tulenevalt 03-seeria muudatustest) näitavad tüübikinnituse andmise ajaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud oluliste tehniliste muudatuste seeriat. Sama kokkuleppeosaline ei või anda sama numbrit teisele sõidukitüübile.

24.3.   Otsusest tüübikinnituse andmise, laiendamise või andmata jätmise kohta vastavalt käesolevale eeskirjale teatatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele käesoleva eeskirja 3. lisa näidisele vastaval vormil.

24.4.   Igale käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud tüübile vastavale sõidukile tuleb kinnitada tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud hästi märgatavasse ja kergesti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, millel on:

| 24.4.1. | ringiga ümbritsetud täht „E“, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (5); |
| --- | --- |

24.4.1.

ringiga ümbritsetud täht „E“, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (5);

5

| 24.4.2. | punktis 24.4.1 kirjeldatud ringist paremal käesoleva eeskirja number, millele järgneb täht „R“, mõttekriips ja tüübikinnitusnumber. |
| --- | --- |

24.4.2.

punktis 24.4.1 kirjeldatud ringist paremal käesoleva eeskirja number, millele järgneb täht „R“, mõttekriips ja tüübikinnitusnumber.

24.5.   Kui sõiduk vastab käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse andnud riigis ühe või mitme teise kokkuleppele lisatud eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõiduki tüübile, ei ole punktis 24.4.1 nimetatud sümbolit vaja korrata; sel juhul paigutatakse kõikide käesolevale eeskirjale vastava tüübikinnituse andnud riigis tüübikinnituse andmise aluseks olnud eeskirjade numbrid, tüübikinnitusnumbrid ning lisatähised punktis 24.4.1 sätestatud tähisest paremale tulpadesse.

24.6.   Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu.

24.7.   Tüübikinnitusmärk peab asuma sõiduki tootja paigaldatud sõiduki andmeplaadil või selle läheduses.

24.8.   Tüübikinnitusmärkide kujunduse näidised on esitatud käesoleva eeskirja 4. lisas.

25.   TAGUMIST ALLASÕIDUTÕKET KÄSITLEVAD NÕUDED

25.1.   N2-kategooria sõidukite puhul täismassiga üle 8 t ning N3-, O3- ja O4-kategooria sõidukite puhul ei tohi isegi tühja sõiduki korral olla tagumise allasõidutõkke alumise külje kliirens suurem kui

2

3

3

4

| a) | 450 mm, kui tegemist on mootorsõidukite või haagistega, mis on varustatud hüdropneumaatilise, hüdraulilise või pneumaatilise vedrustusega või koormusele vastava automaatse loodimisseadmega. Igal juhul loetakse nõuetele vastavaks standardi ISO 612:1978 kohane tagumine ülendinurk kuni 8° ja maksimaalne kliirens 550 mm; |
| --- | --- |

a)

450 mm, kui tegemist on mootorsõidukite või haagistega, mis on varustatud hüdropneumaatilise, hüdraulilise või pneumaatilise vedrustusega või koormusele vastava automaatse loodimisseadmega. Igal juhul loetakse nõuetele vastavaks standardi ISO 612:1978 kohane tagumine ülendinurk kuni 8° ja maksimaalne kliirens 550 mm;

| b) | 500 mm või standardi ISO 612:1978 kohane tagumine ülendinurk kuni 8° (olenevalt sellest, kumb on väiksem), kui tegemist on muude kui punktis a nimetatud sõidukitega. Igal juhul loetakse nõuetele vastavaks standardi ISO 612:1978 kohane tagumine ülendinurk kuni 8° ja maksimaalne kliirens 550 mm; |
| --- | --- |

b)

500 mm või standardi ISO 612:1978 kohane tagumine ülendinurk kuni 8° (olenevalt sellest, kumb on väiksem), kui tegemist on muude kui punktis a nimetatud sõidukitega. Igal juhul loetakse nõuetele vastavaks standardi ISO 612:1978 kohane tagumine ülendinurk kuni 8° ja maksimaalne kliirens 550 mm;

See nõue kehtib kogu sõiduki või haagise laiuses ning kliirens peab olema selline, et seadisele käesoleva eeskirja I osa kohaselt rakendatud ja tüübikinnitusteatise vormis (1. lisa punkt 7) registreeritud katsejõudude rakendamise punktide kõrgus maapinnast ei ületaks alapunktides a ja b esitatud väärtusi, millele on lisatud pool tagumise allasõidutõkke risttala profiili minimaalsest kõrgusest.

Katsejõudude rakendamisega seotud kõrgusnõue viiakse vastavusse kliirensiga, mida on reguleeritud vastavalt eespool esitatud tagumist ülendinurka käsitlevatele sätetele.

25.2.   M-, N1- ja N2-kategooria sõidukite puhul täismassiga mitte üle 8 t ning O1- ja O2-kategooria sõidukite puhul ei tohi kaitseseadise alumise külje kliirens isegi tühja sõiduki korral olla suurem kui 550 mm kogu laiuses ning peab olema selline, et tagumisele allsõidutõkkele rakendatud katsejõudude rakendamise punktid ei oleks maapinnast kõrgemal kui 600 mm.

1

2

1

2

25.3.   M-, N1- ja N2-kategooria sõidukite puhul täismassiga mitte üle 8 t ning O1- ja O2-kategooria sõidukite puhul peab tagumine allasõidutõke asuma võimalikult lähedal sõiduki tagaosale. Seadise tagumise osa ja sõiduki tagaserva kõige tagumise punkti (kaasa arvatud platvormtõstukisüsteem) vaheline suurim horisontaalkaugus ei või olla suurem kui 400 mm, mõõdetuna risttala tagumisest osast katsejõudude rakendamise ajal.

1

2

1

2

Sama nõuet kohaldatakse ka N2-kategooria sõidukite puhul täismassiga üle 8 t, N3-kategooria sõidukite puhul ning O1- ja O2-kategooria sõidukite puhul, mis on varustatud platvormtõstukiga või konstrueeritud kallurhaagisena; nende sõidukikategooriate puhul ei tohi horisontaalkaugus olla suurem kui 300 mm, mõõdetuna risttala tagumisest osast enne katsejõudude rakendamist.

2

3

1

2

Tagumiste allsõidutõkete puhul, mis on ette nähtud O3- ja O4-kategooria sõidukite jaoks, mis ei ole varustatud platvormtõstukiga ega konstrueeritud kallurhaagisena, vähendatakse maksimaalset horisontaalkaugust 200 mm-ni enne katsejõudude rakendamist ja 300 mm-ni katsejõudude rakendamisel katse ajal.

3

4

Igal juhul jäetakse sõiduki tagaserva kõige tagumise punkti kindlaksmääramisel arvesse võtmata konstruktsioonivälised eenduvad osad, nt tagumised ääretulelaternad ja vähem kui 50 mm mis tahes suunas eenduvad osad, nagu kummist kaitserauad, vetruvad puhvrid, hinged ja sulgurid.

Enne katsejõudude rakendamist on tagumise allasõidutõkke üksiku, segmenteeritud või kaldega risttala tagumise osa kõige eesmise ja kõige tagumise punkti vaheline suurim lubatud horisontaalkaugus 100 mm mõõdetuna sõiduki pikitasapinnal.

25.4.   Tagumine allasõidutõke ei tohi üheski punktis olla laiem tagateljest, mida mõõdetakse rataste kõige välimiste punktide järgi, v.a rehvide maapinnalähedane väljaulatuv kumerus, ega olla sellest lühem rohkem kui 100 mm kummaltki poolt. Nõuet, et tagumise allasõidutõkke laius ei tohi olla suurem tagatelje laiusest, ei kohaldata, kui tõket sisaldav või moodustav sõiduki kere on tagateljest laiem. O1- ja O2-kategooria sõidukite puhul, mille rehvid ulatuvad rohkem kui poole oma laiuse ulatuses kerest väljapoole (arvestamata ratta porikaitsmeid) või kere puudumise korral šassiist väljapoole, ei tohi siiski tagumise allasõidutõkke laius olla väiksem kui rehvide sisekülgedelt mõõdetud vähim vahekaugus (v.a rehvide maapinnalähedane väljaulatuv kumerus) miinus 100 mm kummaltki poolt. Kui tagatelgi on enam kui üks, võetakse arvesse kõige laiema telje laiust. Lisaks tuleb kontrollida ka 5. lisa punktides 3.1.2. ja 3.1.3. sätestatud katsejõudude rakenduspunktide kaugusi tagarataste välisservadest (1. lisa punkt 7) käsitlevate nõuete täitmist ja märkida see tüübikinnitusteatise vormile.

1

2

25.5.   Risttala profiili kõrgus peab olema vähemalt 120 mm. Risttala külgservad ei tohi olla painutatud tahapoole ega terava välisservaga; see tingimus on täidetud, kui tagumise allasõidutõkke külgservad on väljastpoolt ümardatud ja nende kumerusraadius on vähemalt 2,5 mm.

M-, N1- ja N2-kategooria sõidukite puhul täismassiga kuni 8 t, O1- ja O2-kategooria sõidukite, G-kategooria sõidukite ja platvormtõstukiga varustatud sõidukite puhul peab risttala profiili kõrgus olema vähemalt 100 mm.

1

2

1

2

25.6.   Tagumine allasõidutõke võib olla konstrueeritud ka nii, et selle asukohta sõiduki tagaosas on võimalik muuta. Sellisel juhul peab selle tööasendisse kinnitamiseks olema kindel viis, et oleks välistatud asukoha juhuslik muutus. Kasutajal peab olema võimalik tagumise allsõidutõkke asukohta muuta, rakendades jõudu kuni 40 daN.

Kui tagumine allasõidutõke on nii konstrueeritud, et sellel võib sõiduki tagaosas olla mitu asendit, tuleb tõkkele lisada märgis selle riigi keel(t)es, kus seadet müüakse.

Märgise minimaalne suurus on 60 × 120 mm.

Märgis tuleb paigaldada sõiduki tagaossa tagumise allasõidutõkke kõrvale kohta, kust see on selgelt ja püsivalt nähtav, ning sellele tuleb märkida käitaja jaoks teave tagumise allasõidutõkke standardasendi kohta, mis pakub tõhusat kaitset allasõidu vastu.

25.7.   Tagumine allasõidutõke peab olema piisavalt vastupidav sõiduki pikiteljega paralleelselt mõjuvate jõudude suhtes ning olema tööasendis kinnitatud šassii peeltalade või neid asendavate osade külge. Kõnealune nõue on täidetud, kui on tõendatud, et tagumise allsõidutõkke tagumise osa ja sõiduki tagumise ääre kõige tagumise punkti (kaasa arvatud platvormtõstukisüsteem) vaheline horisontaalkaugus 5. lisas kirjeldatud jõudude rakendamise ajal ja pärast seda ei ületa üheski katsejõudude rakendamise punktis 400 mm. Kõnealuse kauguse mõõtmisel ei võeta arvesse sõiduki osi, mis on maapinnast kõrgemal kui 2 m, kui sõiduk on tühi.

Pärast 5. lisas kirjeldatud katsejõudude rakendamist ei või N2-kategooria sõidukite puhul täismassiga üle 8 t ning N3-, O3- ja O4-kategooria sõidukite puhul kaitseseadise kliirens isegi tühja sõiduki korral ületada üheski punktis katse-eelset väärtust rohkem kui 60 mm võrra. Sõidukite puhul, mille tagumine ülendinurk on kuni 8° (punkt 16.1), ei või maksimaalne kliirens olla suurem kui 600 mm.

2

3

3

4

25.8.   Katset ei ole vaja teha, kui 5. lisa punkti 3 nõuetest kinnipidamist on võimalik tõendada arvutustega. Kui aga tehakse katse, tuleb seade ühendada sõiduki šassii peeltalade või nende oluliste osade või muude konstruktsiooniosadega.

25.9.   Tagumise platvormtõstukiga varustatud sõidukite puhul võib allasõidutõke olla katkestustega, et mehhanism saaks töötada. Sellisel juhul kohaldatakse järgmisi erinõudeid:

| 25.9.1. | külgvahe allasõidutõkke elementide ja platvormtõstuki elementide vahel, mille tõttu on vaja teha katkestus ja mis liiguvad tõstuki kasutamise ajal läbi selle katkestuse, ei tohi ületada 2,5 cm; |
| --- | --- |

25.9.1.

külgvahe allasõidutõkke elementide ja platvormtõstuki elementide vahel, mille tõttu on vaja teha katkestus ja mis liiguvad tõstuki kasutamise ajal läbi selle katkestuse, ei tohi ületada 2,5 cm;

| 25.9.2. | allasõidutõkke iga üksikelemendi kasulik pindala (sealhulgas tõstukisüsteemi väljaulatuvad osad) peab igal juhul olema vähemalt 420 cm2; |
| --- | --- |

25.9.2.

allasõidutõkke iga üksikelemendi kasulik pindala (sealhulgas tõstukisüsteemi väljaulatuvad osad) peab igal juhul olema vähemalt 420 cm2;

2

| 25.9.3. | kui risttala profiili kõrgus on väiksem kui 120 mm, peab allasõidutõkke iga üksikelemendi, sealhulgas platvormtõstuki mehhanismi väljaulatuvate osade kasulik pindala olema vähemalt 350 cm2; |
| --- | --- |

25.9.3.

kui risttala profiili kõrgus on väiksem kui 120 mm, peab allasõidutõkke iga üksikelemendi, sealhulgas platvormtõstuki mehhanismi väljaulatuvate osade kasulik pindala olema vähemalt 350 cm2;

2

| 25.9.4. | kui sõiduki laius on väiksem kui 2 000 mm ning punktides 25.9.2 ja 25.9.3 nimetatud nõudeid ei ole võimalik täita, võib kasulikku pindala vähendada, kui vastupidavuse nõue on täidetud. |
| --- | --- |

25.9.4.

kui sõiduki laius on väiksem kui 2 000 mm ning punktides 25.9.2 ja 25.9.3 nimetatud nõudeid ei ole võimalik täita, võib kasulikku pindala vähendada, kui vastupidavuse nõue on täidetud.

26.   TOOTMISE NÕUETELE VASTAVUS

Tootmise nõuetele vastavuse menetlus peab vastama 1958. aasta kokkuleppe liites 1 sätestatud korrale (E/ECE/TRANS/505/Rev.3), arvestades järgmisi nõudeid:

| 26.1. | iga käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõiduk peab olema valmistatud nii, et see vastab kinnitatud tüübile, täites punktis 25 sätestatud nõuded; |
| --- | --- |

26.1.

iga käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud sõiduk peab olema valmistatud nii, et see vastab kinnitatud tüübile, täites punktis 25 sätestatud nõuded;

| 26.2. | tüübikinnituse andnud asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses tootmise vastavuse kontrollimiseks kasutatavaid meetodeid. Tavaliselt toimub kontroll iga kahe aasta tagant. |
| --- | --- |

26.2.

tüübikinnituse andnud asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses tootmise vastavuse kontrollimiseks kasutatavaid meetodeid. Tavaliselt toimub kontroll iga kahe aasta tagant.

27.   KARISTUSED TOOTMISE NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

27.1.   Kui eespool esitatud nõudeid ei ole täidetud või sõiduk ei ole 5. lisas kirjeldatud katset läbinud, võidakse käesoleva eeskirja kohaselt sõidukitüübile antud tüübikinnitus tühistada;

27.2.   Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on eelnevalt andnud, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, kasutades selleks käesoleva eeskirja 3. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

28.   TÜÜBIKINNITUSE MUUTMINE JA LAIENDAMINE

28.1.   Sõidukitüübi igasugusest muutmisest tuleb teatada sõidukitüübile tüübikinnituse väljastanud tüübikinnitusasutusele. Sellisel juhul võib tüübikinnitusasutus:

| 28.1.1. | võtta seisukoha, et kõnealustel muudatustel ei ole negatiivset mõju ja et sõiduk vastab endiselt nõuetele, või |
| --- | --- |

28.1.1.

võtta seisukoha, et kõnealustel muudatustel ei ole negatiivset mõju ja et sõiduk vastab endiselt nõuetele, või

| 28.1.2. | nõuda katsetamise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet. |
| --- | --- |

28.1.2.

nõuda katsetamise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet.

28.2.   Tüübikinnituse kinnitamisest või sellest keeldumisest teatatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele punktis 24.3 kindlaks määratud korra kohaselt, täpsustades tehtud muudatused.

28.3.   Tüübikinnitusasutus, mis annab välja tüübikinnituse laienduse, määrab sellisele laiendusele seerianumbri ning teatab sellest käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele, kasutades käesoleva eeskirja 3. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

29.   TOOTMISE LÕPETAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud sõidukitüübi tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud tüübikinnitusasutusele. Pärast sellekohase teatise saamist teatab kõnealune asutus sellest teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele, kasutades käesoleva eeskirja 3. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

30.   TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA TÜÜBIKINNITUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad 1958. aasta kokkuleppe osalised edastavad ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutavate tehniliste teenistuste nimed ja aadressid ning nende tüübikinnitusasutuste nimed ja aadressid, kes annavad tüübikinnitusi ja kellele tuleb saata vormikohased teatised teistes riikides välja antud tüübikinnituste, nende laienduste, andmata jätmiste või tühistamiste kohta.

IV OSA.   ÜLEMINEKUSÄTTED

IV OSA.

ÜLEMINEKUSÄTTED

31.   ÜLEMINEKUSÄTTED

31.1.   Alates 03-seeria muudatuste ametlikust jõustumiskuupäevast ei tohi ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelduda sõidukitele, osadele või eraldi seadmestikele tüübikinnituse andmisest või selle tunnustamisest käesoleva eeskirja I, II või III osa alusel, mida on muudetud 03-seeria muudatustega.

31.2.   Kuni 1. septembrini 2019 ei tohi ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelduda sõidukitele, osadele või eraldi seadmestikele tüübikinnituse andmisest või selle tunnustamisest käesoleva eeskirja I, II või III osa alusel, mida on muudetud 02-seeria muudatustega.

31.3.   Alates 1. septembrist 2019 annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnituse vaid siis, kui tüübikinnituse saamiseks esitatud sõiduki, osa või eraldi seadmestiku tüüp vastab 03-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja I, II või III osa nõuetele.

31.4.   Alates 1. septembrist 2021 ei ole käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised kohustatud riikliku või piirkondliku tüübikinnituse andmisel tunnustama sõidukit, osa või eraldi seadmestikku, mis ei ole saanud käesoleva eeskirja I, II või III osa 03-seeriate muudatustele vastavat tüübikinnitust.

31.5.   Kuni 1. septembrini 2021 ei tohi käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda tüübikinnituse laienduse andmisest sõidukitele, osadele või eraldi seadmestikele, mis vastavad 02-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele. Kokkuleppeosalised, kes tunnustavad punkti 31.4 kohaselt 02-seeria muudatuste kohaseid tüübikinnitusi ka pärast 1. septembrit 2021, ei tohi keelduda tüübikinnituse laienduse andmisest pärast 1. septembrit 2021.

31.6.   Olenemata eespool esitatud üleminekusätetest ei ole kokkuleppeosalised, kes hakkavad kohaldama käesolevat eeskirja pärast viimase seeria muudatuste jõustumiskuupäeva, kohustatud tunnustama käesoleva eeskirja mis tahes varasema seeria muudatuste kohaseid tüübikinnitusi.

---

(1)  Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitlevas konsolideeritud resolutsioonis (R.E.3.) (ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, punkt 2) – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.

1

(2)  Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitlevas konsolideeritud resolutsioonis (R.E.3.) (ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, punkt 2) – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.

2

(3)  1958. aasta kokkuleppe osalisriikide tunnusnumbrid on esitatud sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3) 3. lisas, dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 6, 3. lisa, www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

3

(4)  1958. aasta kokkuleppe osalisriikide tunnusnumbrid on esitatud sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3) 3. lisas, dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 6, 3. lisa, www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

4

(5)  1958. aasta kokkuleppe osalisriikide tunnusnumbrid on esitatud sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3) 3. lisas, dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 6, 3. lisa, www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

5

---

1. LISA

TEATIS

(Suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

(1)

Välja andnud: ametiasutuse nimi

milles käsitletakse (2): tüübikinnituse andmist

tüübikinnituse laiendamist

tüübikinnituse andmata jätmist

tüübikinnituse tühistamist

tootmise lõpetamist

tagumise allasõidutõkke tüübile vastavalt eeskirjale nr 58.

Tüübikinnituse nr: Laienduse nr:

1. Seadme kaubanimi või kaubamärk:

2. Seadme tüüp

3. Tootja nimi ja aadress

4. Vajaduse korral tootja esindaja nimi ja aadress

5. Seadme karakteristikud (mõõtmed ja kinnituselemendid)

6. Katse on läbi viidud sõidukil/sõiduki šassii representatiivsel osal (2)

7. Katsejõudude rakenduspunktide asukohad seadmel

8. Maksimaalne horisontaalne ja vertikaalne läbipaine 5. lisas osutatud katsejõudude rakendamise ajal ja järel

9. Kasutamisega seotud piirangud

Sõidukid, millele võib seadme paigaldada (vajaduse korral)

Sellise šassii omadused, millele võib seadme paigaldada (nt jäikus, profiili mõõtmed jne) (vajaduse korral)

10. Sellise sõiduki täismass, millele seadme võib paigaldada

11. Seade on esitatud tüübikinnituse saamiseks: [kuupäev]

12. Tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus

13. Teenistuse väljastatud aruande kuupäev

14. Teenistuse väljastatud aruande number

15. Tagumise allasõidutõkke tüübikinnitus antud/andmata jäetud/laiendatud/tühistatud (2)

16. Tüübikinnitusmärgi paigutus seadmel

17. Koht

18. Kuupäev

19. Allkiri

20. Taotluse korral on kättesaadavad järgmised eespool märgitud tüübikinnitusnumbrit kandvad dokumendid:

käesoleva eeskirja tähenduses oluliste konstruktsiooniosade joonised, diagrammid ja skeemid;

üksikasjalik teave nende sõiduki konstruktsiooniosade kohta, mida kasutatakse tagumise allasõidutõkke paigaldamiseks (nt talade inertsimoment);

kui see on vajalik, siis joonised kaitseseadmete ja nende asukoha kohta sõidukil.

(1) Tüübikinnituse andnud, seda laiendanud, selle andmata jätnud või tühistanud riigi tunnusnumber (vt käesoleva eeskirja sätted tüübikinnituse kohta).

(2) Mittevajalik maha tõmmata.

---

2. LISA

TEATIS

(Suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

(1)

Välja andnud: ametiasutuse nimi

milles käsitletakse sõidukitüübi (2): tüübikinnituse andmist

tüübikinnituse laiendamist

tüübikinnituse andmata jätmist

tüübikinnituse tühistamist

tootmise lõpetamist

seoses tüübikinnituse saanud tagumise allasõidutõkke paigaldamisega vastavalt eeskirja nr 58 II osale.

Tüübikinnituse nr: Laienduse nr:

1. Sõiduki kaubanimi või kaubamärk

2. Sõiduki tüüp

3. Tootja nimi ja aadress

4. Vajaduse korral tootja esindaja nimi ja aadress

5. Sõidukitüübi mõõtmete ja kuju lühikirjeldus:

6. Iga tagumise allasõidutõkke kaubanimetus või kaubamärk ja tüübikinnitusnumber:

7. Sõiduki täismass

8. Sõiduk on esitatud tüübikinnituse saamiseks: [kuupäev]

9. Tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus

10. Teenistuse väljastatud aruande kuupäev

11. Teenistuse väljastatud aruande number

12. Tüübikinnitus antud/andmata jäetud/seda laiendatud/see tühistatud (2)

13. Tüübikinnitusmärgi paigutus sõidukil

14. Koht

15. Kuupäev

16. Allkiri

17. Taotluse korral on kättesaadavad järgmised eespool märgitud tüübikinnitusnumbrit kandvad dokumendid:

käesoleva eeskirja tähenduses oluliste konstruktsiooniosade joonised, diagrammid ja skeemid;

kui see on vajalik, siis joonised kaitseseadmete ja nende asukoha kohta sõidukil.

(1) Tüübikinnituse andnud, seda laiendanud, selle andmata jätnud või tühistanud riigi tunnusnumber (vt käesoleva eeskirja sätted tüübikinnituse kohta).

(2) Mittevajalik maha tõmmata.

---

3. LISA

TEATIS

(Suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

(1)

Välja andnud: ametiasutuse nimi

milles käsitletakse sõidukitüübi (2): tüübikinnituse andmist

tüübikinnituse laiendamist

tüübikinnituse andmata jätmist

tüübikinnituse tühistamist

tootmise lõpetamist

seoses tema tagumise allasõidutõkkega vastavalt UNECE eeskirja nr 58 punktile 2.3.b/punktile 2.3.c/III osale (2).

Tüübikinnituse nr: Laienduse nr:

1. Sõiduki kaubanimi või kaubamärk

2. Sõiduki tüüp

3. Tootja nimi ja aadress

4. Vajaduse korral tootja esindaja nimi ja aadress

5. Sõidukitüübi konstruktsiooni, mõõtmete, kuju ja kõigi kinnituselementide lühikirjeldus

6. Tagumise allasõidutõkke mõõtmete ja koostismaterjalide lühikirjeldus

7. Sõiduki täismass

8. Katse ajal rakendatud jõu numbriline väärtus

9. Sõiduk on esitatud tüübikinnituse saamiseks: [kuupäev]

10. Tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus

11. Teenistuse väljastatud aruande kuupäev

12. Teenistuse väljastatud aruande number

13. Tüübikinnitus antud/andmata jäetud/laiendatud/tühistatud (2)

14. Tüübikinnitusmärgi paigutus sõidukil

15. Koht

16. Kuupäev

17. Allkiri

18. Taotluse korral on kättesaadavad järgmised eespool märgitud tüübikinnitusnumbrit kandvad dokumendid:

käesoleva eeskirja tähenduses oluliste konstruktsiooniosade joonised, diagrammid ja skeemid;

kui see on vajalik, siis joonised kaitseseadmete ja nende asukoha kohta sõidukil.

(1) Tüübikinnituse andnud, seda laiendanud, selle andmata jätnud või tühistanud riigi tunnusnumber (vt käesoleva eeskirja sätted tüübikinnituse kohta).

(2) Mittevajalik maha tõmmata.

---

4. LISA

TÜÜBIKINNITUSMÄRKIDE KUJUNDUS

NÄIDIS A

(Vt käesoleva eeskirja punktid 6.4, 15.4, 24.4)

a = vähemalt 8 mm

Sõidukile või tagumisele allasõidutõkkele kinnitatud eespool kujutatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane sõiduki või tagumise allasõidutõkke tüüp on saanud tüübikinnituse UNECE eeskirja nr 58 kohaselt Madalmaades (E4) ja kannab tüübikinnitusnumbrit 032439. Tüübikinnitusnumbri kaks esimest kohta näitavad, et tüübikinnitus on antud kooskõlas UNECE eeskirja nr 58 nõuetega, mida on muudetud 03-seeria muudatustega.

NÄIDIS B

(Vt käesoleva eeskirja punktid 6.5, 15.5, 24.5)

a = vähemalt 8 mm

Sõidukile kinnitatud eespool kujutatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane sõidukitüüp on saanud tüübikinnituse Madalmaades (E 4) UNECE eeskirjade nr 58 ja 31 kohaselt (1). Tüübikinnitusnumbrid näitavad, et asjaomaste tüübikinnituste andmise kuupäeval sisaldas UNECE eeskiri nr 58 03-seeria muudatusi ja eeskiri nr 31 oli oma esialgsel kujul.

---

(1)  Viimane number on toodud üksnes näiteks.

---

5. LISA

KATSETINGIMUSED JA -MENETLUSED

1.   TAGUMISTE ALLASÕIDUTÕKETE KATSETINGIMUSED

1.1.   Tootja taotlusel võib teha katse:

| 1.1.1. | seda tüüpi sõidukil, mille jaoks tagumine allasõidutõke on ette nähtud; sellisel juhul järgitakse punktis 2 sätestatud tingimusi, või |
| --- | --- |

1.1.1.

seda tüüpi sõidukil, mille jaoks tagumine allasõidutõke on ette nähtud; sellisel juhul järgitakse punktis 2 sätestatud tingimusi, või

| 1.1.2. | sellist tüüpi sõiduki šassii osal, millele tagumine allasõidutõke on ette nähtud; see šassii osa peab olema kõnealuse sõidukitüübi (kõnealuste sõidukitüüpide) puhul representatiivne; või |
| --- | --- |

1.1.2.

sellist tüüpi sõiduki šassii osal, millele tagumine allasõidutõke on ette nähtud; see šassii osa peab olema kõnealuse sõidukitüübi (kõnealuste sõidukitüüpide) puhul representatiivne; või

1.2.   punkti 1.1.2 puhul peavad osad, mida kasutatakse tagumise allasõidutõkke kinnitamiseks sõiduki šassii osa külge, olema võrdväärsed tagumise allasõidutõkke sõidukile paigaldamisel kasutatavate osadega. Šassii osa võib kinnitada katsestendile allpool oleva joonise kohaselt, kus on esitatud täitmist vajavad miinimumnõuded. Külgpiirdena kasutatavad konstruktsioonid peavad vastama sellise sõiduki šassiile, millele allasõidutõke on ette nähtud.

Tagumise allasõidutõkke kõige eesmise kinnituspunkti kaugus jäigast katsestendist peab olema vähemalt 500 mm. Kui tagumise allasõidutõkke toetamiseks kasutatakse diagonaalvarrast, tuleb mõõta külgpiirdekonstruktsiooni külge kinnitatud varda kõige eesmise kinnituspunkti ja jäiga katsestendi vaheline kaugus.

Katsetatav osa (tagumine allasõidutõke)

min 1 000 mm

mi. 500 mmn

Jäik stend

Kaitsekonstruktsiooni jäik kinnitus

Eesmine kinnituspunkt (polt või keevisliide)

1.3.   Tootja taotluse korral ja tehnilise teenistuse nõusolekul võib punktis 3 kirjeldatud katsemenetluse asendada arvutustega.

Matemaatiline mudel tuleb valideerida võrreldes tegelike katsetingimustega. Selleks tuleb läbi viia füüsiline katse, et võrrelda matemaatilist mudelit kasutades saadud tulemusi füüsilise katse tulemustega. Katsetulemuste võrreldavust tuleb tõendada. Tootja või tehniline teenistus koostab valideerimisaruande ja esitab selle tüübikinnitusasutusele.

Kõigist matemaatilises mudelis või tarkvaras tehtud muudatustest, mis võivad valideerimisaruande kehtetuks muuta, tuleb teatada tüübikinnitusasutusele, kes võib nõuda uut valideerimist.

1.4.   Tagumise allasõidutõkke puhul, mille risttalal puudub vertikaalne tasapind, mis punkti 16.1 või 25.1 kohaste katsejõudude rakenduspunktide kõrgusel moodustaks vähemalt 50 % käesoleva eeskirja punkti 7.1 või 25.5 kohasest risttala profiili väikseimast kõrgusest, annab tootja tehnilisele teenistusele seadme, mis võimaldab rakendada risttalale horisontaalset katsekoormust tehnilise teenistuse kasutatavate katseseadmetega. Seade ei tohi muuta tagumise allasõidutõkke mõõtmeid ja mehaanilisi omadusi ega suurendada katse ajal selle vastupidavust. Seadet ei tohi kinnitada jäigalt tagumise allasõidutõkke ega katseseadmete külge.

2.   SÕIDUKITE KATSETINGIMUSED

2.1.   Sõiduk peab olema seisvas asendis tasasel, jäigal ja siledal pinnal.

2.2.   Esirattad peavad olema otseasendis.

2.3.   Rehvid peavad olema täis pumbatud kuni tootja soovitatud rõhuni.

2.4.   Vajaduse korral võib punktis 3.1 nõutud katsejõudude saavutamiseks sõiduki kinnitada sõiduki tootja täpsustatud meetodiga.

2.5.   Kui sõiduk on varustatud hüdropneumaatilise, hüdraulilise või pneumaatilise vedrustusega või koormusele vastava automaatse loodimisseadmega, siis peab seda katsetama sõiduki tootja poolt täpsustatud tavakasutuse tingimustes.

3.   KATSEMENETLUS

3.1.   Käesoleva eeskirja punktides 7.3 ja 25.7 sätestatud nõuetele vastavuse kontrollimiseks kasutatakse sobivaid katsetorne; punktides 3.1.1 ja 3.1.2 kirjeldatud katsete puhul rakendatakse üksikult ja järjestikku jõudusid pinna kaudu, mis on kuni 250 mm kõrge (kuid mis katab risttala või tagumise allasõidutõkke profiili suurima kõrguse; täpse kõrguse määrab tootja) ja 200 mm lai ning mille vertikaalservade kumerusraadius on 5 ± 1 mm. Tagumine allasõidutõke peab olema piisavalt vastupidav sõiduki pikiteljega paralleelselt mõjuvate jõudude suhtes. Pind ei tohi olla jäigalt kinnitatud tagumise allasõidutõkke kui eraldi seadme ega muu tagumise allasõidutõkke külge ning see peab olema kõigis suundades liigendatud. Pinna keskpunkti kõrguse maapinnast näeb ette sõiduki tootja tõket horisontaalselt piiravate joonte piires. Kui katse tehakse sõidukil, ei tohi see kõrgus siiski ületada käesoleva eeskirja punktides 16.1 ja 16.2 või punktides 25.1 ja 25.2 ettenähtud kõrgust, kui sõiduk on tühi. Jõudude rakendamise järjekorra võib ette näha tootja.

Seade, mida kasutatakse katsejõu jaotamiseks kõnealusel tasapinnal, peab olema jõuajamiga ühendatud liigendühenduse kaudu. Tõmbe- või tõukejõudu tekitava jõuajami töö peab olema korraldatud nii, et see ei suurenda allasõidutõkke konstruktsiooni jäikust ega stabiilsust, st see ei suurenda allasõidutõkke ebastabiilsuse lävijõudu ega vähenda allasõidutõkke maksimaalset läbipainet.

3.1.1.   Kahele teineteisest minimaalselt 700 mm ja maksimaalselt 1 m kaugusel asuvale punktile, mis asetsevad seadme või sõiduki (olenevalt asjaoludest) keskjoone suhtes sümmeetriliselt, rakendatakse järjestikku horisontaalset jõudu 180 kN või 85 % sõiduki täismassi tekitatud jõust (olenevalt sellest, kumb on väiksem). Rakenduspunktide täpse asukoha määrab kindlaks tootja.

Olenemata eelnevast sättest võib eraldi kabiinita N2-kategooria sõidukite puhul, mille täismass on kuni 8 t, vähendada horisontaaljõudu kuni 100 kN-ni või 50 %-ni.

2

3.1.2.   Käesoleva lisa punktides 1.1.1 ja 1.1.2 määratletud juhtudel rakendatakse kahele punktile, mis asuvad 300 ± 25 mm kaugusel tagatelje rataste välisservade või pikisuunalisest puutetasapinnast või tagumisest allasõidutõkkest, kui see ületab tagatelje laiust, ja kolmandale punktile, mis asub neid kahte punkti ühendaval joonel sõiduki keskmisel vertikaaltasapinnal, järjestikku horisontaalset jõudu 100 kN või 50 % sõiduki täismassi tekitatud jõust (olenevalt sellest, kumb on väiksem).

Olenemata eelnevast sättest võib eraldi kabiinita N2-kategooria sõidukite puhul, mille täismass on kuni 8 t, vähendada horisontaaljõudu kuni 50 kN-ni või 25 %-ni.

2

3.1.3.   Tootja taotluse korral võib 6. lisas loetletud sõidukite puhul vähendada jõudu 80 protsendini punktide 3.1.1–3.1.2 kohasest nõudest.

3.2.   Jõu rakendamise asenduspunktid

Kui mõni punktis 3.1 määratletud punkt asub käesoleva eeskirja punktis 7.4 või 25.8 nimetatud allasõidutõkke katkestusalal, siis rakendatakse katsejõudusid asenduspunktides, mis asuvad:

| 3.2.1. | punkti 3.1.1 nõude puhul horisontaalsel keskjoonel ja mitte rohkem kui 50 mm kaugusel selles punktis nimetatud jõu rakenduspunktidele kõige lähemal asuvatest vertikaalservadest; ja |
| --- | --- |

3.2.1.

punkti 3.1.1 nõude puhul horisontaalsel keskjoonel ja mitte rohkem kui 50 mm kaugusel selles punktis nimetatud jõu rakenduspunktidele kõige lähemal asuvatest vertikaalservadest; ja

| 3.2.2. | punkti 3.1.2 nõude puhul seadme või sõiduki (olenevalt asjaoludest) kummagi vertikaalsest keskjoonest kõige kaugemal asuva elemendi horisontaalse ja vertikaalse keskjoone ristumiskohas. Need punktid peavad olema mitte rohkem kui 325 mm kaugusel tagatelje ratta välisserva pikisuunalisest puutetasapinnast. |
| --- | --- |

3.2.2.

punkti 3.1.2 nõude puhul seadme või sõiduki (olenevalt asjaoludest) kummagi vertikaalsest keskjoonest kõige kaugemal asuva elemendi horisontaalse ja vertikaalse keskjoone ristumiskohas. Need punktid peavad olema mitte rohkem kui 325 mm kaugusel tagatelje ratta välisserva pikisuunalisest puutetasapinnast.

---

6. LISA

ERISÕIDUKID

1.   SPETSIAALSED SÕIDUKITÜÜBID

1.1.   Kallurkerega sõidukid

1.2.   Tagumise platvormtõstukiga varustatud sõidukid

---

7. LISA

NÕUDED ERI SÕIDUKIKATEGOORIATE PUHUL

| Sõidukikategooria või sõidukitüüp | Järgmistes punktides nimetatud geomeetria | Järgmis(t)es punkti(de)s osutatud katsejõud |
| --- | --- | --- |
| Kõrgus | Kliirens enne katset | Tagumise allasõidutõkke tagaserva ja sõiduki tagaserva vaheline horisontaalkaugus |
| M, N1, N2, mille MaxM (*1) < 8 t, O1, O2, G | 2.3/2.4/7.1/25.5 | 2.3/2.4/16.2/25.2 | 2.3/2.4/16.4/25.3 | 2.3/2.4/A5/3.1.1 kuni 3.1.2 |
| N2, mille MaxM (*1) > 8 t, N3 | 7.1 või 25.5 | 16.1 või 25.1 | 16.4 või 25.3 | A5/3.1.1 kuni 3.1.2 |
| O3, O4 | 7.1 või 25.5 | 16.1/16.2 või 25.1/25.2 | 16.4 või 25.3 | A5/3.1.1 kuni 3.1.2 |
| Erisõidukid (vt 6. lisa) | 7.1 või 25.5 | 16.1/16.2 või 25.1/25.2 | 16.4 või 25.3 | A5/3.1.3 |

Sõidukikategooria või sõidukitüüp

Järgmistes punktides nimetatud geomeetria

Järgmis(t)es punkti(de)s osutatud katsejõud

Kõrgus

Kliirens enne katset

Tagumise allasõidutõkke tagaserva ja sõiduki tagaserva vaheline horisontaalkaugus

M, N1, N2, mille MaxM (*1) < 8 t, O1, O2, G

2.3/2.4/7.1/25.5

2.3/2.4/16.2/25.2

2.3/2.4/16.4/25.3

2.3/2.4/A5/3.1.1 kuni 3.1.2

N2, mille MaxM (*1) > 8 t, N3

7.1 või 25.5

16.1 või 25.1

16.4 või 25.3

A5/3.1.1 kuni 3.1.2

O3, O4

7.1 või 25.5

16.1/16.2 või 25.1/25.2

16.4 või 25.3

A5/3.1.1 kuni 3.1.2

Erisõidukid (vt 6. lisa)

7.1 või 25.5

16.1/16.2 või 25.1/25.2

16.4 või 25.3

A5/3.1.3

Märkus: Tabelis olev viide kujul A5/3.1.1 osutab lisale (5. lisa) ja selle lisa punktile (3.1.1), milles on täpsustatud asjaomane sõiduk või nõue. Tabelis olev viide kujul 2.3 osutab käesoleva eeskirja punktile 2.3, kus asjaomane nõue on sätestatud.

---

(*1)  MaxM on täismass.

---

| 20.2.2019 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 49/24 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2019

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 49/24

---

Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel on õiguslik toime ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstidel. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumise kuupäeva tuleb kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni staatusdokumendi TRANS/WP.29/343 viimasest versioonist, mis on kättesaadav internetis aadressil

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UNECE) eeskiri nr 123: ühtsed sätted, mis käsitlevad mootorsõidukite kohanduvate esitulede süsteemide (AFS) tüübikinnitust [2019/273]

Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni:

01-seeria muudatuste 9. täiendus – jõustumise kuupäev: 10. veebruar 2018

SISUKORD

EESKIRI

A.   HALDUSSÄTTED

| 1. | Mõisted |
| --- | --- |

1.

| 2. | Süsteemi tüübikinnituse taotlemine |
| --- | --- |

2.

| 3. | Märgistused |
| --- | --- |

3.

| 4. | Tüübikinnitus |
| --- | --- |

4.

B.   SÜSTEEMIDE VÕI SÜSTEEMIOSADE SUHTES KOHALDATAVAD TEHNILISED NÕUDED

| 5. | Üldnõuded |
| --- | --- |

5.

| 6. | Valgustus |
| --- | --- |

6.

| 7. | Värvus |
| --- | --- |

7.

C.   TÄIENDAVAD HALDUSSÄTTED

| 8. | Süsteemi tüübi muutmine ja tüübikinnituse laiendamine |
| --- | --- |

8.

| 9. | Tootmise nõuetele vastavus |
| --- | --- |

9.

| 10. | Karistused tootmise nõuetele mittevastavuse korral |
| --- | --- |

10.

| 11. | Tootmise lõpetamine |
| --- | --- |

11.

| 12. | Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ja tüübikinnitusasutuste nimed ja aadressid |
| --- | --- |

12.

| 13. | Üleminekusätted |
| --- | --- |

13.

LISAD

| 1. | Teatis |
| --- | --- |

1.

| 2. | Tüübikinnitusmärkide kujunduse näited |
| --- | --- |

2.

| 3. | Lähitulede suhtes kohaldatavad fotomeetrilised nõuded |
| --- | --- |

3.

| 4. | Töötavate süsteemide fotomeetriliste omaduste stabiilsuskatsed – terviksüsteemide katsetamine |
| --- | --- |

4.

| 5. | Tootmise nõuetele vastavuse kontrollimise menetluse miinimumnõuded |
| --- | --- |

5.

| 6. | Plastmaterjalist hajutiklaasi sisaldavate süsteemide suhtes kohaldatavad nõuded: hajutiklaasiga või materjalinäidisega ning terviksüsteemide või süsteemiosadega tehtavad katsed |
| --- | --- |

6.

| 7. | Näidiste võtmise miinimumnõuded kontrollijale |
| --- | --- |

7.

| 8. | Lähitulede varju piiri ja tulede suunatuse reguleerimise suhtes kohaldatavad sätted |
| --- | --- |

8.

| 9. | Fotomeetriliste mõõtmiste suhtes kohaldatavad sätted |
| --- | --- |

9.

| 10. | Kirjelduste vormid |
| --- | --- |

10.

| 11. | LED-moodulite ja LED-mooduleid sisaldavate kohanduvate esitulede süsteemide suhtes kohaldatavad nõuded |
| --- | --- |

11.

A.   HALDUSSÄTTED

KOHALDAMISALA

Käesolevat eeskirja kohaldatakse M- ja N-kategooria mootorsõidukitel kasutatavate kohanduvate esitulede süsteemide suhtes (1).

1

1.   MÕISTED

Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmisi mõisteid:

| 1.1. | kasutakse tüübikinnitustaotluse esitamise hetkel kehtivas eeskirjas nr 48 ja selle muudatustes sätestatud mõisteid; |
| --- | --- |

1.1.

kasutakse tüübikinnitustaotluse esitamise hetkel kehtivas eeskirjas nr 48 ja selle muudatustes sätestatud mõisteid;

| 1.2. | „kohanduv esitulede süsteem“ (ehk „süsteem“) – valgustusseade, mille valguskiir kohandub automaatselt lähitulede ja vajadusel ka minimaalse tugevusega kaugtulede kasutamise eri tingimustega vastavalt punktile 6.1.1; süsteem hõlmab juhtseadet, üht või enamat toite- ja tööseadet ning vajadusel sõiduki paremale ja vasakule küljele paigaldatud mooduleid; |
| --- | --- |

1.2.

„kohanduv esitulede süsteem“ (ehk „süsteem“) – valgustusseade, mille valguskiir kohandub automaatselt lähitulede ja vajadusel ka minimaalse tugevusega kaugtulede kasutamise eri tingimustega vastavalt punktile 6.1.1; süsteem hõlmab juhtseadet, üht või enamat toite- ja tööseadet ning vajadusel sõiduki paremale ja vasakule küljele paigaldatud mooduleid;

| 1.3. | „lähitulede klass“ (C, V, E või W) – hõlmab lähitulesid, mille omadused on esitatud käesolevas eeskirjas ja eeskirjas nr 48 (2); |
| --- | --- |

1.3.

„lähitulede klass“ (C, V, E või W) – hõlmab lähitulesid, mille omadused on esitatud käesolevas eeskirjas ja eeskirjas nr 48 (2);

2

| 1.4. | süsteemist tulenev esivalgustuse „režiim“ – valgusvihk, mis vastab käesoleva eeskirja punktidele 6.2 ja 6.3 kas ühe lähitulede klassi või kaugtulede osas ning mille sõiduki tootja on projekteerinud ja ette näinud teatavatel sõidukitel ja teatavates välistingimustes kasutamiseks;
  1.4.1.   „kurvivalgustus“– esivalgustuse režiim, mille korral valgusvihku suunatakse külgsuunas või muudetakse (samalaadse tulemuse saavutamiseks); see viis on ette nähtud kasutamiseks kurvides või teede ristumiskohtades ning sellega on seotud eriomased fotomeetrilised omadused;
  1.4.2.   „1. kategooria kurvivalgustus“– kurvivalgustus, mille korral toimub valgusvihu varju piiri horisontaalne ümberpaiknemine;
  1.4.3.   „2. kategooria kurvivalgustus“– kurvivalgustus ilma valgusvihu varju piiri horisontaalse ümberpaiknemiseta; |
| --- | --- |

1.4.

süsteemist tulenev esivalgustuse „režiim“ – valgusvihk, mis vastab käesoleva eeskirja punktidele 6.2 ja 6.3 kas ühe lähitulede klassi või kaugtulede osas ning mille sõiduki tootja on projekteerinud ja ette näinud teatavatel sõidukitel ja teatavates välistingimustes kasutamiseks;

1.4.1.   „kurvivalgustus“– esivalgustuse režiim, mille korral valgusvihku suunatakse külgsuunas või muudetakse (samalaadse tulemuse saavutamiseks); see viis on ette nähtud kasutamiseks kurvides või teede ristumiskohtades ning sellega on seotud eriomased fotomeetrilised omadused;

„kurvivalgustus“

1.4.2.   „1. kategooria kurvivalgustus“– kurvivalgustus, mille korral toimub valgusvihu varju piiri horisontaalne ümberpaiknemine;

„1. kategooria kurvivalgustus“

1.4.3.   „2. kategooria kurvivalgustus“– kurvivalgustus ilma valgusvihu varju piiri horisontaalse ümberpaiknemiseta;

„2. kategooria kurvivalgustus“

| 1.5. | „valgustusüksus“ – süsteemi osa, mis kiirgab valgust ja võib koosneda optilistest, mehaanilistest ja elektrilistest komponentidest ning mille ülesandeks on tekitada süsteemi ühe või enama esivalgustusfunktsiooni rakendamisel osaliselt või täielikult valgusvihku; |
| --- | --- |

1.5.

„valgustusüksus“ – süsteemi osa, mis kiirgab valgust ja võib koosneda optilistest, mehaanilistest ja elektrilistest komponentidest ning mille ülesandeks on tekitada süsteemi ühe või enama esivalgustusfunktsiooni rakendamisel osaliselt või täielikult valgusvihku;

| 1.6. | „paigaldusüksus“ – osadeks jagamatu korpus (laterna korpus), mis sisaldab üht või enamat valgustusüksust; |
| --- | --- |

1.6.

„paigaldusüksus“ – osadeks jagamatu korpus (laterna korpus), mis sisaldab üht või enamat valgustusüksust;

| 1.7. | „parem külg“ ja „vasak külg“ – valgustusüksuste kogum, mis on ette nähtud paigaldamiseks vastavale poole sõiduki pikikeskteljest sõiduki edasiliikumissuuna suhtes; |
| --- | --- |

1.7.

„parem külg“ ja „vasak külg“ – valgustusüksuste kogum, mis on ette nähtud paigaldamiseks vastavale poole sõiduki pikikeskteljest sõiduki edasiliikumissuuna suhtes;

| 1.8. | „süsteemi juhtseade“ – süsteemi osad, mis võtavad vastu sõiduki edastatavaid signaale ning juhivad automaatselt valgustusüksuste tööd; |
| --- | --- |

1.8.

„süsteemi juhtseade“ – süsteemi osad, mis võtavad vastu sõiduki edastatavaid signaale ning juhivad automaatselt valgustusüksuste tööd;

| 1.9. | „neutraalasend“ – süsteemi olek, mille korral tekitatakse C-klassi lähitulede (põhilähitulede) või vajadusel maksimaalse sisselülitatusega kaugtulede kindlaksmääratud režiimi valgusvihk ning kohanduvate esitulede süsteemi juhtsignaali ei rakendata; |
| --- | --- |

1.9.

„neutraalasend“ – süsteemi olek, mille korral tekitatakse C-klassi lähitulede (põhilähitulede) või vajadusel maksimaalse sisselülitatusega kaugtulede kindlaksmääratud režiimi valgusvihk ning kohanduvate esitulede süsteemi juhtsignaali ei rakendata;

| 1.10. | „signaal“ – kohanduvate esitulede süsteemi juhtsignaal, mis vastab eeskirja nr 48 määratlusele, või mis tahes täiendav süsteemi sisendsignaal või süsteemi poolt sõidukile edastatav väljundsignaal; |
| --- | --- |

1.10.

„signaal“ – kohanduvate esitulede süsteemi juhtsignaal, mis vastab eeskirja nr 48 määratlusele, või mis tahes täiendav süsteemi sisendsignaal või süsteemi poolt sõidukile edastatav väljundsignaal;

| 1.11. | „signaaligeneraator“ – seade, mis on suuteline tekitama üht või mitut signaali süsteemi katsetuste vajadusteks; |
| --- | --- |

1.11.

„signaaligeneraator“ – seade, mis on suuteline tekitama üht või mitut signaali süsteemi katsetuste vajadusteks;

| 1.12. | „toite- ja tööseade“ – süsteemi üks või mitu komponenti, mis varustavad süsteemi üht või mitut osa energiaga, sealhulgas toitevoolu ja/või toitepinge regulaator ühe või enama valgusallika jaoks, näiteks valgusallikate elektroonilised juhtseadised; |
| --- | --- |

1.12.

„toite- ja tööseade“ – süsteemi üks või mitu komponenti, mis varustavad süsteemi üht või mitut osa energiaga, sealhulgas toitevoolu ja/või toitepinge regulaator ühe või enama valgusallika jaoks, näiteks valgusallikate elektroonilised juhtseadised;

| 1.13. | „süsteemi nulltelg“ – sirge, mis moodustub sõiduki pikisuunalise kesktasandi lõikumisel horisontaalse tasandiga, mis läbib ühe valgustusüksuse punktis 2.2.1 kirjeldatud joonistel kujutatud nullkeset; |
| --- | --- |

1.13.

„süsteemi nulltelg“ – sirge, mis moodustub sõiduki pikisuunalise kesktasandi lõikumisel horisontaalse tasandiga, mis läbib ühe valgustusüksuse punktis 2.2.1 kirjeldatud joonistel kujutatud nullkeset;

| 1.14. | „hajutiklaas“ – paigaldusüksuse kõige välisem detail, mis edastab valgust läbi välise valgusava; |
| --- | --- |

1.14.

„hajutiklaas“ – paigaldusüksuse kõige välisem detail, mis edastab valgust läbi välise valgusava;

| 1.15. | „kattematerjal“ – mis tahes toode, mis on kantud ühe või enama kihina hajutiklaasi välisküljele; |
| --- | --- |

1.15.

„kattematerjal“ – mis tahes toode, mis on kantud ühe või enama kihina hajutiklaasi välisküljele;

| 1.16. | „eri tüüpi süsteemid“ – süsteemid, mis erinevad üksteistest sellistes olulistes aspektides nagu:






  1.16.1. | kaubanimi või kaubamärk:






  a) | ühe ja sama kaubanime või kaubamärgiga valgusallikaid, mille on valmistanud eri tootjad, käsitatakse eri tüüpidena; |
| --- | --- | --- | --- |

1.16.

„eri tüüpi süsteemid“ – süsteemid, mis erinevad üksteistest sellistes olulistes aspektides nagu:

1.16.1.

kaubanimi või kaubamärk:

a)

ühe ja sama kaubanime või kaubamärgiga valgusallikaid, mille on valmistanud eri tootjad, käsitatakse eri tüüpidena;

| b) | kui valgusallikad erinevad ainult kaubanime või kaubamärgi poolest ja need on valmistanud üks ja sama tootja, peetakse neid ühte tüüpi kuuluvaks; |
| --- | --- |

b)

kui valgusallikad erinevad ainult kaubanime või kaubamärgi poolest ja need on valmistanud üks ja sama tootja, peetakse neid ühte tüüpi kuuluvaks;

| 1.16.2. | süsteemi optilisi või fotomeetrilisi omadusi muutvate detailide olemasolu või puudumine; |
| --- | --- |

1.16.2.

süsteemi optilisi või fotomeetrilisi omadusi muutvate detailide olemasolu või puudumine;

| 1.16.3. | sobivus parempoolseks või vasakpoolseks liikluseks või mõlemaks; |
| --- | --- |

1.16.3.

sobivus parempoolseks või vasakpoolseks liikluseks või mõlemaks;

| 1.16.4. | valgustusfunktsioon(id), režiim(id) ja tulede klassid; |
| --- | --- |

1.16.4.

valgustusfunktsioon(id), režiim(id) ja tulede klassid;

| 1.16.5. | süsteemi jaoks määratud signaali(de) omadus(ed); |
| --- | --- |

1.16.5.

süsteemi jaoks määratud signaali(de) omadus(ed);

| 1.17. | „suunatus/suunamine“ – valgusvihu või selle osa paiknemine eeskirjadele vastaval mõõteekraanil; |
| --- | --- |

1.17.

„suunatus/suunamine“ – valgusvihu või selle osa paiknemine eeskirjadele vastaval mõõteekraanil;

| 1.18. | „reguleerimine“ – süsteemi pakutavate vahendite kasutamine valgusvihu vertikaalse ja/või horisontaalse suunatuse saavutamiseks; |
| --- | --- |

1.18.

„reguleerimine“ – süsteemi pakutavate vahendite kasutamine valgusvihu vertikaalse ja/või horisontaalse suunatuse saavutamiseks;

| 1.19. | „liikluspoole muutmise funktsioon“ – esitulede või üksnes nende ühe režiimi või süsteemi ühe või mitme osa või nende mis tahes kombinatsiooni funktsioon, mille ülesandeks on vältida pimestamist ja tagada piisav valgustus, kui sõidukit, mis on ette nähtud liikumiseks sõidutee ühel poolel, kasutatakse ajutiselt riigis, kus liiklus toimub tee teisel poolel; |
| --- | --- |

1.19.

„liikluspoole muutmise funktsioon“ – esitulede või üksnes nende ühe režiimi või süsteemi ühe või mitme osa või nende mis tahes kombinatsiooni funktsioon, mille ülesandeks on vältida pimestamist ja tagada piisav valgustus, kui sõidukit, mis on ette nähtud liikumiseks sõidutee ühel poolel, kasutatakse ajutiselt riigis, kus liiklus toimub tee teisel poolel;

| 1.20. | „asendusfunktsioon“ – mis tahes esivalgustus ja/või esivalgussignalisatsioon, olenemata sellest, kas on tegemist esivalgustus- ja/või esivalgussignaalfunktsiooni, selle mõne režiimi või üksnes selle mõne(de) osa(de)ga või nende mis tahes kombinatsiooniga, mille ülesandeks on asendada süsteemi tõrke korral esivalgustuse funktsiooni või režiimi; |
| --- | --- |

1.20.

„asendusfunktsioon“ – mis tahes esivalgustus ja/või esivalgussignalisatsioon, olenemata sellest, kas on tegemist esivalgustus- ja/või esivalgussignaalfunktsiooni, selle mõne režiimi või üksnes selle mõne(de) osa(de)ga või nende mis tahes kombinatsiooniga, mille ülesandeks on asendada süsteemi tõrke korral esivalgustuse funktsiooni või režiimi;

| 1.21. | käesolevas eeskirjas olevad viited standardsetele (etalon-)hõõglampidele ja gaaslahendusvalgusallikatele on viited vastavalt eeskirjale nr 37 ja eeskirjale nr 99 ning nende muudatuste seeriatele, mis kehtivad tüübikinnituse taotlemise ajal. |
| --- | --- |

1.21.

käesolevas eeskirjas olevad viited standardsetele (etalon-)hõõglampidele ja gaaslahendusvalgusallikatele on viited vastavalt eeskirjale nr 37 ja eeskirjale nr 99 ning nende muudatuste seeriatele, mis kehtivad tüübikinnituse taotlemise ajal.

2.   SÜSTEEMI TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

2.1.   Tüübikinnitustaotluse esitab kaubanime või kaubamärgi omanik või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

Taotlusesse tuleb märkida:

| 2.1.1. | esivalgustusfunktsioonid, mida peab võimaldama süsteem, millele käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnitust taotletakse;






  2.1.1.1. | mis tahes muu esivalgustus- või signaalfunktsioon, mida annab üks või mitu laternat, mis võivad olla tüübikinnituseks esitatud süsteemi valgustusüksusteks grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud; teave peab olema piisavalt üksikasjalik, et oleks võimalik kindlaks teha see latern või need laternad ja eeskiri või eeskirjad, mille kohaselt need kavatsetakse (eraldi) tüübikinnituseks esitada; |
| --- | --- | --- |

2.1.1.

esivalgustusfunktsioonid, mida peab võimaldama süsteem, millele käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnitust taotletakse;

2.1.1.1.

mis tahes muu esivalgustus- või signaalfunktsioon, mida annab üks või mitu laternat, mis võivad olla tüübikinnituseks esitatud süsteemi valgustusüksusteks grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud; teave peab olema piisavalt üksikasjalik, et oleks võimalik kindlaks teha see latern või need laternad ja eeskiri või eeskirjad, mille kohaselt need kavatsetakse (eraldi) tüübikinnituseks esitada;

| 2.1.2. | kas lähitulede valgusvihk on ette nähtud nii parempoolse kui ka vasakpoolse liikluse puhul kasutamiseks või üksnes ühepoolse liikluse jaoks; |
| --- | --- |

2.1.2.

kas lähitulede valgusvihk on ette nähtud nii parempoolse kui ka vasakpoolse liikluse puhul kasutamiseks või üksnes ühepoolse liikluse jaoks;

| 2.1.3. | kas süsteem on varustatud ühe või mitme reguleeritava valgustusüksusega:






  2.1.3.1. | iga valgustusüksuse paigaldamispunkt(id) maapinna ja sõiduki pikisuunalise kesktelje suhtes; |
| --- | --- | --- |

2.1.3.

kas süsteem on varustatud ühe või mitme reguleeritava valgustusüksusega:

2.1.3.1.

iga valgustusüksuse paigaldamispunkt(id) maapinna ja sõiduki pikisuunalise kesktelje suhtes;

| 2.1.3.2. | maksimaalsed vertikaalsuunalised nurgad ülal- ja allpool normaalasendit (-asendeid), mida vertikaalreguleerimisseadme(te) abil on võimalik saavutada; |
| --- | --- |

2.1.3.2.

maksimaalsed vertikaalsuunalised nurgad ülal- ja allpool normaalasendit (-asendeid), mida vertikaalreguleerimisseadme(te) abil on võimalik saavutada;

| 2.1.4. | kasutatavate asendatavate ja/või mitteasendatavate hõõglampide või gaaslahendusvalgusallikate kategooria vastavalt tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivale eeskirjale nr 37 või nr 99 ning nende muudatuste seeriatele ja/või LED-moodulite puhul valgusallika mooduli tunnuskood, kui see on teada; |
| --- | --- |

2.1.4.

kasutatavate asendatavate ja/või mitteasendatavate hõõglampide või gaaslahendusvalgusallikate kategooria vastavalt tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivale eeskirjale nr 37 või nr 99 ning nende muudatuste seeriatele ja/või LED-moodulite puhul valgusallika mooduli tunnuskood, kui see on teada;

| 2.1.5. | kas süsteem on varustatud ühe või mitme mitteasendatava valgusallikaga:






  2.1.5.1. | mitteasendatavate valgusallikatega varustatud valgustusüksuse või valgustusüksuste tunnuskoodid; |
| --- | --- | --- |

2.1.5.

kas süsteem on varustatud ühe või mitme mitteasendatava valgusallikaga:

2.1.5.1.

mitteasendatavate valgusallikatega varustatud valgustusüksuse või valgustusüksuste tunnuskoodid;

| 2.1.6. | vajaduse korral ekspluatatsioonitingimused, st eri toitepinged, mis on sätestatud käesoleva eeskirja 9. lisas; |
| --- | --- |

2.1.6.

vajaduse korral ekspluatatsioonitingimused, st eri toitepinged, mis on sätestatud käesoleva eeskirja 9. lisas;

| 2.1.7. | kas süsteem on projekteeritud andma kohanduvat kaugtuld. |
| --- | --- |

2.1.7.

kas süsteem on projekteeritud andma kohanduvat kaugtuld.

2.2.   Igale tüübikinnitustaotlusele tuleb lisada:

| 2.2.1. | tüübi tuvastamiseks piisavalt detailsed joonised kolmes eksemplaris, millel on näidatud tüübikinnitusnumbri või -numbrite paiknemine ning lisatähiste asukoht tüübikinnitusmärki ümbritseva ringi suhtes ja millel on ühtlasi ära näidatud, millises geomeetrilises asendis tuleb valgustusüksused sõidukile paigaldada maapinna ja sõiduki pikisuunalise kesktelje suhtes, ning igaühe vertikaalne telglõige ja eestvaade koos optiliste osade konstruktsiooni peamiste üksikasjadega, sh nulltelg või nullteljed ja punkt või punktid, mis võetakse katsetamisel nullkeskmeks, ning millel on vajadusel ära näidatud ka hajutiklaaside kõik optilised omadused;
  vajadusel ja LED-mooduli(te) olemasolu korral ka mooduli(te) tunnuskoodi(de) asukoht(-kohad); |
| --- | --- |

2.2.1.

tüübi tuvastamiseks piisavalt detailsed joonised kolmes eksemplaris, millel on näidatud tüübikinnitusnumbri või -numbrite paiknemine ning lisatähiste asukoht tüübikinnitusmärki ümbritseva ringi suhtes ja millel on ühtlasi ära näidatud, millises geomeetrilises asendis tuleb valgustusüksused sõidukile paigaldada maapinna ja sõiduki pikisuunalise kesktelje suhtes, ning igaühe vertikaalne telglõige ja eestvaade koos optiliste osade konstruktsiooni peamiste üksikasjadega, sh nulltelg või nullteljed ja punkt või punktid, mis võetakse katsetamisel nullkeskmeks, ning millel on vajadusel ära näidatud ka hajutiklaaside kõik optilised omadused;

vajadusel ja LED-mooduli(te) olemasolu korral ka mooduli(te) tunnuskoodi(de) asukoht(-kohad);

| 2.2.2. | süsteemi lühike tehniline kirjeldus, milles on märgitud:






  a) | kasutatav(ad) valgustusfunktsioon(id) ning nende režiimid, mida süsteem võimaldab (3); |
| --- | --- | --- |

2.2.2.

süsteemi lühike tehniline kirjeldus, milles on märgitud:

a)

kasutatav(ad) valgustusfunktsioon(id) ning nende režiimid, mida süsteem võimaldab (3);

3

| b) | nende funktsioonide täitmises osalevad valgustusüksused (3) ja signaalid (4) koos nende toimimise tehniliste parameetrite kirjeldusega; |
| --- | --- |

b)

nende funktsioonide täitmises osalevad valgustusüksused (3) ja signaalid (4) koos nende toimimise tehniliste parameetrite kirjeldusega;

3

4

| c) | kurvivalgustuse olemasolu korral selle kategooriad (3); |
| --- | --- |

c)

kurvivalgustuse olemasolu korral selle kategooriad (3);

3

| d) | millist käesoleva eeskirja 3. lisa tabeli 6 kohast E-klassi lähitulede jaoks ette nähtud lisaandmete kogumit (milliseid lisaandmete kogumeid) kohaldatakse (kui mõnda neist kohaldatakse); |
| --- | --- |

d)

millist käesoleva eeskirja 3. lisa tabeli 6 kohast E-klassi lähitulede jaoks ette nähtud lisaandmete kogumit (milliseid lisaandmete kogumeid) kohaldatakse (kui mõnda neist kohaldatakse);

| e) | millist käesoleva eeskirja 3. lisa kohast W-klassi lähitulede suhtes kohaldatavate sätete sarja (milliseid sarju) kohaldatakse (kui mõnda neist kohaldatakse); |
| --- | --- |

e)

millist käesoleva eeskirja 3. lisa kohast W-klassi lähitulede suhtes kohaldatavate sätete sarja (milliseid sarju) kohaldatakse (kui mõnda neist kohaldatakse);

| f) | valgustusüksused, (4) mis tekitavad ühe või mitu lähitulede varju piiri või mis osalevad sellise piiri tekitamises; |
| --- | --- |

f)

valgustusüksused, (4) mis tekitavad ühe või mitu lähitulede varju piiri või mis osalevad sellise piiri tekitamises;

4

| g) | käesoleva eeskirja punkti 6.4.6 kohased andmed, (3) mis on seotud eeskirja nr 48 punktiga 6.22.6.1.2.1; |
| --- | --- |

g)

käesoleva eeskirja punkti 6.4.6 kohased andmed, (3) mis on seotud eeskirja nr 48 punktiga 6.22.6.1.2.1;

3

| h) | valgustusüksused, mis on ette nähtud minimaalse tugevusega lähitulede jaoks vastavalt käesoleva eeskirja punktile 6.2.8.1; |
| --- | --- |

h)

valgustusüksused, mis on ette nähtud minimaalse tugevusega lähitulede jaoks vastavalt käesoleva eeskirja punktile 6.2.8.1;

| i) | katseteks ettenähtud tehnilised paigaldus- ja töönõuded; |
| --- | --- |

i)

katseteks ettenähtud tehnilised paigaldus- ja töönõuded;

| j) | mis tahes muu oluline teave. |
| --- | --- |

j)

mis tahes muu oluline teave.

| k) | LED-mooduli(te) korral peab selles sisalduma:






  i) | LED-mooduli(te) lühike tehniline kirjeldus; |
| --- | --- | --- |

k)

LED-mooduli(te) korral peab selles sisalduma:

i)

LED-mooduli(te) lühike tehniline kirjeldus;

| ii) | joonis, millel on näidatud mõõtmed, peamised elektrilised ja fotomeetrilised näitajad, objektiivne valgusvoog ning iga LED-mooduli puhul märge selle kohta, kas see on asendatav või mitte; |
| --- | --- |

ii)

joonis, millel on näidatud mõõtmed, peamised elektrilised ja fotomeetrilised näitajad, objektiivne valgusvoog ning iga LED-mooduli puhul märge selle kohta, kas see on asendatav või mitte;

| iii) | valgusallika elektroonilise juhtseadise olemasolu korral teave tüübikinnituskatsete jaoks vajaliku elektriliidese kohta; |
| --- | --- |

iii)

valgusallika elektroonilise juhtseadise olemasolu korral teave tüübikinnituskatsete jaoks vajaliku elektriliidese kohta;

| l) | kohanduva kaugtule korral teave selle kohta, millised valgustusüksused (4) tekitavad kaugtule ja andurisüsteemi järk-järgulist kohandumist või osalevad sellises kohandumises, koos nende toimimise tehniliste parameetrite kirjeldusega; |
| --- | --- |

l)

kohanduva kaugtule korral teave selle kohta, millised valgustusüksused (4) tekitavad kaugtule ja andurisüsteemi järk-järgulist kohandumist või osalevad sellises kohandumises, koos nende toimimise tehniliste parameetrite kirjeldusega;

4

| 2.2.2.1. | ohutuskontseptsioon, mis on märgitud dokumentatsiooni ja milles on tüübikinnituskatsete eest vastutavat tehnilist teenistust rahuldaval viisil:






  a) | kirjeldatud süsteemi sisse projekteeritud meetmeid, millega tagatakse vastavus punktide 5.7.3, 5.9 ja 6.2.5.4 sätetele; |
| --- | --- | --- |

2.2.2.1.

ohutuskontseptsioon, mis on märgitud dokumentatsiooni ja milles on tüübikinnituskatsete eest vastutavat tehnilist teenistust rahuldaval viisil:

a)

kirjeldatud süsteemi sisse projekteeritud meetmeid, millega tagatakse vastavus punktide 5.7.3, 5.9 ja 6.2.5.4 sätetele;

| b) | esitatud punkti 6.2.7 kohaselt juhised nende kontrollimiseks ja/või |
| --- | --- |

b)

esitatud punkti 6.2.7 kohaselt juhised nende kontrollimiseks ja/või

| c) | võimaldatud juurdepääs asjaomastele dokumentidele, mis näitavad süsteemi tõhusust piisava töökindluse ja punkti 2.2.2.1 alapunktis a sätestatud meetmete ohutu toimimise aspektist, nagu näiteks tõrkerežiimi ja mõju analüüs (FMEA) ja vigade põhjuste skemaatiline analüüs (FTA) või mis tahes muu süsteemi ohutuse seisukohalt sobiv menetlus; |
| --- | --- |

c)

võimaldatud juurdepääs asjaomastele dokumentidele, mis näitavad süsteemi tõhusust piisava töökindluse ja punkti 2.2.2.1 alapunktis a sätestatud meetmete ohutu toimimise aspektist, nagu näiteks tõrkerežiimi ja mõju analüüs (FMEA) ja vigade põhjuste skemaatiline analüüs (FTA) või mis tahes muu süsteemi ohutuse seisukohalt sobiv menetlus;

| 2.2.2.2. | toite- ja tööseadmete mark ja tüüp, kui need on olemas ja kui need ei kuulu paigaldusüksuse koosseisu; |
| --- | --- |

2.2.2.2.

toite- ja tööseadmete mark ja tüüp, kui need on olemas ja kui need ei kuulu paigaldusüksuse koosseisu;

| 2.2.3. | üks komplekt näidiseid süsteemi kohta, millele taotletakse tüübikinnitust, sh paigaldusseadmed, toite- ja tööseadmed ning signaaligeneraatorid, kui need on olemas; |
| --- | --- |

2.2.3.

üks komplekt näidiseid süsteemi kohta, millele taotletakse tüübikinnitust, sh paigaldusseadmed, toite- ja tööseadmed ning signaaligeneraatorid, kui need on olemas;

| 2.2.4. | hajutiklaaside valmistamiseks kasutatud plastmaterjali katsetamiseks:






  2.2.4.1. | neliteist hajutiklaasi;






  2.2.4.1.1. | kõnealustest hajutiklaasidest kümme võib asendada kümne vähemalt 60 mm × 80 mm suuruse materjalinäidisega, mille välispind on lame või kumer ning mille keskel on vähemalt 15 mm × 15 mm suurune sisuliselt lame ala (kumerusraadiusega vähemalt 300 mm); |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.4.

hajutiklaaside valmistamiseks kasutatud plastmaterjali katsetamiseks:

2.2.4.1.

neliteist hajutiklaasi;

2.2.4.1.1.

kõnealustest hajutiklaasidest kümme võib asendada kümne vähemalt 60 mm × 80 mm suuruse materjalinäidisega, mille välispind on lame või kumer ning mille keskel on vähemalt 15 mm × 15 mm suurune sisuliselt lame ala (kumerusraadiusega vähemalt 300 mm);

| 2.2.4.1.2. | kõik need hajutiklaasid või materjalinäidised peavad olema valmistatud masstootmises kasutatavate meetoditega; |
| --- | --- |

2.2.4.1.2.

kõik need hajutiklaasid või materjalinäidised peavad olema valmistatud masstootmises kasutatavate meetoditega;

| 2.2.4.2. | vajadusel üks valgustuselement või optiline seade, millele saab hajutiklaasid tootja juhiste kohaselt kinnitada; |
| --- | --- |

2.2.4.2.

vajadusel üks valgustuselement või optiline seade, millele saab hajutiklaasid tootja juhiste kohaselt kinnitada;

| 2.2.5. | valgust edastavate plastmaterjalist detailide vastupidavuse katsetamiseks süsteemis oleva(te)st UV-kiirgust kiirata võiva(te)st valgusallika(te)st (näiteks gaaslahendusvalgusallikatest, LED-moodulitest) pärit UV-kiirguse suhtes vastavalt käesoleva eeskirja 6. lisa punktile 2.2.4:
  üks näidis igast sellisest süsteemis kasutatavast materjalist või üks süsteem või süsteemi üks või mitu osa, mis sisaldavad neid materjale. Kõik materjalinäidised, mis esitatakse, peavad välimuse ja pinnatöötluse (kui see on olemas) poolest olema sellised, nagu kavatsetakse kasutada süsteemides, millele tüübikinnitust taotletakse; |
| --- | --- |

2.2.5.

valgust edastavate plastmaterjalist detailide vastupidavuse katsetamiseks süsteemis oleva(te)st UV-kiirgust kiirata võiva(te)st valgusallika(te)st (näiteks gaaslahendusvalgusallikatest, LED-moodulitest) pärit UV-kiirguse suhtes vastavalt käesoleva eeskirja 6. lisa punktile 2.2.4:

üks näidis igast sellisest süsteemis kasutatavast materjalist või üks süsteem või süsteemi üks või mitu osa, mis sisaldavad neid materjale. Kõik materjalinäidised, mis esitatakse, peavad välimuse ja pinnatöötluse (kui see on olemas) poolest olema sellised, nagu kavatsetakse kasutada süsteemides, millele tüübikinnitust taotletakse;

| 2.2.6. | hajutiklaaside ja võimalike kattematerjalide valmistamisel kasutatud materjalide kohta peab olema lisatud nende materjalide ja kattematerjalide omaduste katsearuanne, kui neid materjale on juba katsetatud; |
| --- | --- |

2.2.6.

hajutiklaaside ja võimalike kattematerjalide valmistamisel kasutatud materjalide kohta peab olema lisatud nende materjalide ja kattematerjalide omaduste katsearuanne, kui neid materjale on juba katsetatud;

| 2.2.7. | juhul kui laternatüüp erineb varem kinnitatud tüübist ainult kaubanime või kaubamärgi poolest, on küllaldane, kui esitatakse:






  2.2.7.1. | laterna tootja deklaratsioon selle kohta, et tüübikinnituse saamiseks esitatud laternatüüp on identne (välja arvatud kaubanime või kaubamärgi poolest) eelnevalt kinnitatud tüübiga (mille kohta tuleb märkida ka tüübikinnitusnumber) ning on valmistatud sama tootja poolt; |
| --- | --- | --- |

2.2.7.

juhul kui laternatüüp erineb varem kinnitatud tüübist ainult kaubanime või kaubamärgi poolest, on küllaldane, kui esitatakse:

2.2.7.1.

laterna tootja deklaratsioon selle kohta, et tüübikinnituse saamiseks esitatud laternatüüp on identne (välja arvatud kaubanime või kaubamärgi poolest) eelnevalt kinnitatud tüübiga (mille kohta tuleb märkida ka tüübikinnitusnumber) ning on valmistatud sama tootja poolt;

| 2.2.7.2. | kaks näidist, mis kannavad uut kaubanime või kaubamärki, või samaväärsed dokumendid; |
| --- | --- |

2.2.7.2.

kaks näidist, mis kannavad uut kaubanime või kaubamärki, või samaväärsed dokumendid;

| 2.2.8. | kui tegemist on süsteemiga, mis vastab punktile 4.1.7, siis punkti 4.1.6 kohane/kohased näidissõiduk(id). |
| --- | --- |

2.2.8.

kui tegemist on süsteemiga, mis vastab punktile 4.1.7, siis punkti 4.1.6 kohane/kohased näidissõiduk(id).

3.   MÄRGISED

3.1.   Tüübikinnituseks esitatud süsteemi paigaldusüksustel peab olema taotleja kaubanimi või kaubamärk.

3.2.   Neil paigaldusüksustel peab hajutiklaasi ja korpuse peal olema piisav ruum tüübikinnitusmärgi ja punktis 4 kirjeldatud lisatähiste jaoks; kõnealused alad peavad olema näidatud punktis 2.2.1 nimetatud joonistel.

3.2.1.   Kui hajutiklaasi ei ole võimalik paigaldusüksuse korpuse küljest eemaldada, piisab vaid ühest punktile 4.2.5 vastavast märgistusest.

3.3.   Paigaldusüksused või süsteemid, mis on ette nähtud kasutamiseks nii parempoolse kui ka vasakpoolse liikluse tingimustes, peavad kandma märgiseid, millel on näidatud sõiduki optilise elemendi/optiliste elementide või valgusallika(te) või peegeldi(te) kaks paigaldusasendit; kõnealused märgised koosnevad parempoolse liikluse puhul tähtedest „R/D“ ning vasakpoolse liikluse puhul tähtedest „L/G“.

3.4.   LED-mooduli(te)ga varustatud kohanduvate esitulede süsteemiga laternate puhul märgitakse vastavale paigaldusüksusele nimipinge, nimivõimsus ja valgusallika mooduli tunnuskood.

3.5.   kohanduvate esitulede süsteemi tüübikinnituse taotlusega koos esitatavatele LED-moodulitele peab olema kantud:

| 3.5.1. | taotleja kaubanimi või kaubamärk; kõnealune märgistus peab olema selgelt loetav ja kustumatu; |
| --- | --- |

3.5.1.

taotleja kaubanimi või kaubamärk; kõnealune märgistus peab olema selgelt loetav ja kustumatu;

| 3.5.2. | mooduli tunnuskood; kõnealune märgistus peab olema selgelt loetav ja kustumatu.
  Tunnuskood algab tähtedega „MD“, mis tähistavad sõna „moodul“, millele järgneb punktis 4.2.1 ette nähtud tüübikinnitusmärk ilma ringjooneta. Kui kasutatakse mitut mitteidentset valgusallika moodulit, järgnevad nimetatud tähtedele lisatähised või -märgid. See tunnuskood tuleb näidata punktis 2.2.1 nimetatud joonistel. Tüübikinnitusmärk ei pea olema sama mis laternal, milles moodulit kasutatakse, kuid mõlemad märgid peavad olema sama tüübikinnituse taotleja esitatud. |
| --- | --- |

3.5.2.

mooduli tunnuskood; kõnealune märgistus peab olema selgelt loetav ja kustumatu.

Tunnuskood algab tähtedega „MD“, mis tähistavad sõna „moodul“, millele järgneb punktis 4.2.1 ette nähtud tüübikinnitusmärk ilma ringjooneta. Kui kasutatakse mitut mitteidentset valgusallika moodulit, järgnevad nimetatud tähtedele lisatähised või -märgid. See tunnuskood tuleb näidata punktis 2.2.1 nimetatud joonistel. Tüübikinnitusmärk ei pea olema sama mis laternal, milles moodulit kasutatakse, kuid mõlemad märgid peavad olema sama tüübikinnituse taotleja esitatud.

| 3.5.3. | Kui LED-moodulid ei ole asendatavad, ei ole nende märgistamine vajalik. |
| --- | --- |

3.5.3.

Kui LED-moodulid ei ole asendatavad, ei ole nende märgistamine vajalik.

3.6.   Kui LED-mooduli(te) käitamiseks kasutatakse valgusallika elektroonilist juhtseadist, mis ei ole LED-mooduli osa, peavad sellele olema märgitud selle tunnuskood(id), sisendnimipinge ja -võimsus.

4.   TÜÜBIKINNITUS

4.1.   Üldteave

4.1.1.   Kui kõik punkti 2 kohaselt esitatud üht tüüpi süsteemi näidised vastavad käesoleva eeskirja nõuetele, antakse süsteemile tüübikinnitus.

4.1.2.   Kui grupeeritud, kombineeritud või süsteemis vastastikku ühendatud laternad vastavad mitme eeskirja nõuetele, võib neile paigaldada üheainsa rahvusvahelise tüübikinnitusmärgi, eeldusel, et igaüks nendest grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternatest vastab selle suhtes kohaldatavatele nõuetele.

4.1.3.   Igale tüübikinnituse saanud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle esimesed kaks numbrit näitavad tüübikinnituse andmise ajaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud olulisemate tehniliste muudatuste seeriat. Sama kokkuleppeosaline ei tohi anda sama numbrit teisele käesoleva eeskirjaga hõlmatud süsteemile.

4.1.4.   Teade süsteemile käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise, laiendamise, andmata jätmise või tühistamise või tootmise lõpetamise kohta koos punktis 2.1.3 nõutud andmetega esitatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastaval vormil.

4.1.4.1.   Kui paigaldusüksus või -üksused on varustatud reguleeritava peegeldiga ja kui see üksus/need üksused on ette nähtud paigaldamiseks üksnes punktis 2.1.3 esitatud tingimustele vastavates paigaldusasendites, on taotleja tüübikinnituse alusel kohustatud kasutajale nõuetekohasel viisil selgitama, millised on õiged paigaldusasendid.

4.1.5.   Kõikidele käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse saanud tüüpidele vastavate süsteemide paigaldusüksustele paigaldatakse punktis 3.2 osutatud aladele lisaks punkti 3.1 kohaselt nõutavale märgile ka tüübikinnitusmärk, mis vastab punktides 4.2 ja 4.3 kirjeldatule.

4.1.6.   Taotleja peab käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastaval vormil ära näitama, millisele sõidukile või millistele sõidukitele paigaldamiseks on süsteem mõeldud.

4.1.7.   Kui tüübikinnitust taotletakse sellise süsteemi jaoks, mis ei ole mõeldud kasutamiseks osana sõiduki tüübikinnitusel eeskirja nr 48 alusel,

4.1.7.1.   peab taotleja esitama piisava dokumentatsiooni, mis tõendab, et õigesti paigaldatud süsteem on võimeline rahuldama eeskirja nr 48 punkti 6.22 nõudeid, ja

4.1.7.2.   süsteemile peab olema antud tüübikinnitus vastavalt eeskirjale nr 10.

4.2.   Tüübikinnitusmärgi elemendid

Tüübikinnitusmärk koosneb järgmistest elementidest:

| 4.2.1. | rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb järgmisest:






  4.2.1.1. | ringjoonega ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (5); |
| --- | --- | --- |

4.2.1.

rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb järgmisest:

4.2.1.1.

ringjoonega ümbritsetud E-täht, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber (5);

5

| 4.2.1.2. | punktiga 4.1.3 ette nähtud tüübikinnitusnumber; |
| --- | --- |

4.2.1.2.

punktiga 4.1.3 ette nähtud tüübikinnitusnumber;

| 4.2.2. | järgmis(t)ed lisatähis(t)ed:






  4.2.2.1. | süsteemi tähistav täht „X“ ja süsteemi funktsioonidele vastavad tähed:






  „C“ | C-klassi lähitulede puhul, sellele järgnevad lähitulede teisi asjaomaseid klasse tähistavad tähed, |
| --- | --- | --- | --- |
| „E“ | E-klassi lähitulede puhul, |
| „V“ | V-klassi lähitulede puhul, |
| „W“ | W-klassi lähitulede puhul, |
| „R“ | kaugtulede puhul; |

4.2.2.

järgmis(t)ed lisatähis(t)ed:

4.2.2.1.

süsteemi tähistav täht „X“ ja süsteemi funktsioonidele vastavad tähed:

„C“

C-klassi lähitulede puhul, sellele järgnevad lähitulede teisi asjaomaseid klasse tähistavad tähed,

„E“

E-klassi lähitulede puhul,

„V“

V-klassi lähitulede puhul,

„W“

W-klassi lähitulede puhul,

„R“

kaugtulede puhul;

| 4.2.2.2. | lisaks neile tähistele horisontaalne joon, mis paikneb tähiste kohal, kui vastavat funktsiooni või valgustusrežiimi tagatakse mitme samale küljele paigaldatud paigaldusüksuse abil; |
| --- | --- |

4.2.2.2.

lisaks neile tähistele horisontaalne joon, mis paikneb tähiste kohal, kui vastavat funktsiooni või valgustusrežiimi tagatakse mitme samale küljele paigaldatud paigaldusüksuse abil;

| 4.2.2.3. | lisaks täht „T“, mis paikneb kõikide funktsiooni ja/või valgustusklassi tähistavate sümbolite järel ja mis näitab, et süsteem rahuldab kurvivalgustusele esitatavaid nõudeid, kusjuures need tähised paigutatakse ühtse grupina kõige vasakule; |
| --- | --- |

4.2.2.3.

lisaks täht „T“, mis paikneb kõikide funktsiooni ja/või valgustusklassi tähistavate sümbolite järel ja mis näitab, et süsteem rahuldab kurvivalgustusele esitatavaid nõudeid, kusjuures need tähised paigutatakse ühtse grupina kõige vasakule;

| 4.2.2.4. | eraldiasetsevate paigaldusüksuste puhul täht „X“ ning täht või tähed, mis vastab/vastavad neis üksustes sisalduva(te) valgustusüksus(t)e funktsioonidele; |
| --- | --- |

4.2.2.4.

eraldiasetsevate paigaldusüksuste puhul täht „X“ ning täht või tähed, mis vastab/vastavad neis üksustes sisalduva(te) valgustusüksus(t)e funktsioonidele;

| 4.2.2.5. | kui ühele küljele paigaldatud paigaldusüksus ei ole suuteline üksinda tagama teatavat valgustusfunktsiooni või -režiimi, peab funktsioonitähise kohal paiknema horisontaalne joon; |
| --- | --- |

4.2.2.5.

kui ühele küljele paigaldatud paigaldusüksus ei ole suuteline üksinda tagama teatavat valgustusfunktsiooni või -režiimi, peab funktsioonitähise kohal paiknema horisontaalne joon;

| 4.2.2.6. | süsteemi või selle osa korral, mis vastab üksnes vasakpoolse liikluse nõuetele, horisontaalne nool, mis paigaldusüksuse suunas vaadates on suunatud paremale, see tähendab selle teepoole suunas, kus toimub liiklus; |
| --- | --- |

4.2.2.6.

süsteemi või selle osa korral, mis vastab üksnes vasakpoolse liikluse nõuetele, horisontaalne nool, mis paigaldusüksuse suunas vaadates on suunatud paremale, see tähendab selle teepoole suunas, kus toimub liiklus;

| 4.2.2.7. | süsteemi või selle osa korral, mis vastab nii parem- kui ka vasakpoolse liikluse nõuetele, näiteks optilise elemendi või valgusallika asjakohase reguleerimise teel, horisontaalne nool kahe otsaga, millest üks on suunatud paremale ja teine vasakule poole; |
| --- | --- |

4.2.2.7.

süsteemi või selle osa korral, mis vastab nii parem- kui ka vasakpoolse liikluse nõuetele, näiteks optilise elemendi või valgusallika asjakohase reguleerimise teel, horisontaalne nool kahe otsaga, millest üks on suunatud paremale ja teine vasakule poole;

| 4.2.2.8. | paigaldusüksuse puhul, mis hõlmab plastmaterjalist hajutiklaasi, tähed „PL“, mis paiknevad punktides 4.2.2.1 kuni 4.2.2.7 sätestatud tähiste läheduses; |
| --- | --- |

4.2.2.8.

paigaldusüksuse puhul, mis hõlmab plastmaterjalist hajutiklaasi, tähed „PL“, mis paiknevad punktides 4.2.2.1 kuni 4.2.2.7 sätestatud tähiste läheduses;

| 4.2.2.9. | paigaldusüksuse puhul, mis osaleb käesolevas eeskirjas kaugtuledele esitatud nõuete täitmises, tähis, mis näitab maksimaalset valgustugevust, väljendatuna punktis 6.3.2.1.2 sätestatud viitemärgi abil, mis paikneb ringiga ümbritsetud tähe „E“ läheduses; |
| --- | --- |

4.2.2.9.

paigaldusüksuse puhul, mis osaleb käesolevas eeskirjas kaugtuledele esitatud nõuete täitmises, tähis, mis näitab maksimaalset valgustugevust, väljendatuna punktis 6.3.2.1.2 sätestatud viitemärgi abil, mis paikneb ringiga ümbritsetud tähe „E“ läheduses;

| 4.2.3. | igal juhul peavad 4. lisa punkti 1.1.1.1 kohase katsemenetluse ajal kasutatud asjakohane töörežiim ja 4. lisa punkti 1.1.1.2 kohane/kohased lubatud pinge/pinged olema märgitud tüübikinnitusvormidele ja teatistele, mis saadetakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele.
  Teatavatel juhtudel peab süsteem või selle osa või osad kandma järgmisi sümboleid:






  4.2.3.1. | paigaldusüksuse puhul, mis vastab käesoleva eeskirja nõuetele ja mille korral on välistatud lähitulede valgusallika(te) sisselülitamine samaaegselt mõne muu valgustusfunktsiooniga, millega lähituled võivad olla vastastikku ühendatud, tuleb tüübikinnitusmärgile lähitulede tähise või tähiste järele kaldkriips (/); |
| --- | --- | --- |

4.2.3.

igal juhul peavad 4. lisa punkti 1.1.1.1 kohase katsemenetluse ajal kasutatud asjakohane töörežiim ja 4. lisa punkti 1.1.1.2 kohane/kohased lubatud pinge/pinged olema märgitud tüübikinnitusvormidele ja teatistele, mis saadetakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele.

Teatavatel juhtudel peab süsteem või selle osa või osad kandma järgmisi sümboleid:

4.2.3.1.

paigaldusüksuse puhul, mis vastab käesoleva eeskirja nõuetele ja mille korral on välistatud lähitulede valgusallika(te) sisselülitamine samaaegselt mõne muu valgustusfunktsiooniga, millega lähituled võivad olla vastastikku ühendatud, tuleb tüübikinnitusmärgile lähitulede tähise või tähiste järele kaldkriips (/);

| 4.2.3.2. | paigaldusüksuse puhul, mis vastab käesoleva eeskirja 4. lisa nõuetele üksnes sel juhul, kui sellele rakendatakse toitepinget 6 või 12 V, tuleb valgusallika või valgusallikate pesa lähedusse lisada tähis, mis koosneb numbrist 24, mis on diagonaalristiga (X) läbi kriipsutatud. |
| --- | --- |

4.2.3.2.

paigaldusüksuse puhul, mis vastab käesoleva eeskirja 4. lisa nõuetele üksnes sel juhul, kui sellele rakendatakse toitepinget 6 või 12 V, tuleb valgusallika või valgusallikate pesa lähedusse lisada tähis, mis koosneb numbrist 24, mis on diagonaalristiga (X) läbi kriipsutatud.

X

| 4.2.4. | Tüübikinnitusnumbri kaks numbrit, mis näitavad tüübikinnituse andmise ajaks käesolevasse eeskirja kõige viimati tehtud olulisemate tehniliste muudatuste seeriat, ning vajaduse korral ka nõuetekohane nool võivad paikneda eespool nimetatud lisatähiste läheduses. |
| --- | --- |

4.2.4.

Tüübikinnitusnumbri kaks numbrit, mis näitavad tüübikinnituse andmise ajaks käesolevasse eeskirja kõige viimati tehtud olulisemate tehniliste muudatuste seeriat, ning vajaduse korral ka nõuetekohane nool võivad paikneda eespool nimetatud lisatähiste läheduses.

| 4.2.5. | Punktides 4.2.1 ja 4.2.2 nimetatud märgid ja tähised peavad olema selgelt loetavad ja kustumatud. Nad võivad paikneda paigaldusüksuse sise- või välispinnal (läbipaistvas või läbipaistmatus osas) sellises kohas, mida ei saa valgust edastavast pinnast lahutada. Nad peavad olema kindlasti nähtavad paigaldusüksuse sõidukile paigaldamisel. See nõue on rahuldatud ka juhul, kui sõiduki liigutatavat osa tuleb märgi või tähise nägemiseks liigutada. |
| --- | --- |

4.2.5.

Punktides 4.2.1 ja 4.2.2 nimetatud märgid ja tähised peavad olema selgelt loetavad ja kustumatud. Nad võivad paikneda paigaldusüksuse sise- või välispinnal (läbipaistvas või läbipaistmatus osas) sellises kohas, mida ei saa valgust edastavast pinnast lahutada. Nad peavad olema kindlasti nähtavad paigaldusüksuse sõidukile paigaldamisel. See nõue on rahuldatud ka juhul, kui sõiduki liigutatavat osa tuleb märgi või tähise nägemiseks liigutada.

4.3.   Tüübikinnitusmärgi kujundus

4.3.1.   Sõltumatud laternad

Käesoleva eeskirja 2. lisa joonistel 1 kuni 10 on esitatud tüübikinnitusmärkide ja ülalnimetatud lisatähiste näidised.

4.3.2.   Grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternad

4.3.2.1.   Kui grupeeritud, kombineeritud või süsteemis vastastikku ühendatud laternad vastavad mitme eeskirja nõuetele, võib neile paigaldada ka üheainsa rahvusvahelise tüübikinnitusmärgi, mis koosneb ringjoonega ümbritsetud tähest „E“, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumber ja tüübikinnitusnumber. Nimetatud tüübikinnitusmärk võib paikneda grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate peal ükskõik millises kohas, tingimusel et:

4.3.2.1.1.   märk on nähtav, nagu on sätestatud punktis 4.2.5;

4.3.2.1.2.   ühtki valgust edastavate grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate osa ei ole võimalik eemaldada, eemaldamata samal ajal ka tüübikinnitusmärki.

4.3.2.2.   iga laterna kohta tuleb märkida asjakohased tähised, mis on ette nähtud igas tüübikinnituse aluseks olnud eeskirjas, ning tüübikinnituse andmise ajal eeskirja kõige viimatisi olulisemaid tehnilisi muudatusi hõlmav seeria ja vajadusel nõuetekohane nool:

| 4.3.2.2.1. | kas asjakohasele valgust kiirgavale pinnale |
| --- | --- |

4.3.2.2.1.

kas asjakohasele valgust kiirgavale pinnale

| 4.3.2.2.2. | või laternate grupile sellisel viisil, et iga grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate hulka kuuluv üksiklatern oleks selgesti tuvastatav (võimalikud näited 2. lisas). |
| --- | --- |

4.3.2.2.2.

või laternate grupile sellisel viisil, et iga grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate hulka kuuluv üksiklatern oleks selgesti tuvastatav (võimalikud näited 2. lisas).

4.3.2.3.   Tüübikinnitusmärgi osade mõõtmed ei tohi olla väiksemad kui tüübikinnituse aluseks olnud eeskirjas üksikmärkidest väikseima jaoks ettenähtud miinimummõõtmed.

4.3.2.4.   Igale tüübikinnituse saanud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Sama kokkuleppeosaline ei tohi anda sama numbrit teisele käesoleva eeskirjaga hõlmatud grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate tüübile.

4.3.2.5.   Käesoleva eeskirja 2. lisa joonistel 11 ja 12 on esitatud grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud laternate tüübikinnitusmärkide näidised koos kõikide ülalmainitud lisatähistega selliste süsteemide puhul, mille funktsioonid tagatakse kummalgi sõiduki küljel rohkem kui ühe paigaldusüksuse abil.

4.3.2.6.   Käesoleva eeskirja 2. lisa joonisel 13 on esitatud terviksüsteemi tüübikinnitusmärkide näidised.

B.   SÜSTEEMIDE VÕI SÜSTEEMIOSADE SUHTES KOHALDATAVAD TEHNILISED NÕUDED

Kui ei ole sätestatud teisiti, tuleb fotomeetrilisi mõõtmisi viia läbi käesoleva eeskirja 9. lisas esitatud sätete kohaselt.

5.   ÜLDNÕUDED

Käesoleva eeskirja puhul kehtivad nõuded, mis sisalduvad ÜRO eeskirja nr 48 ja selle laternatüübile tüübikinnituse taotlemise ajal kehtinud muudatusseeriate punktis 5 „Üldnõuded“ ja punktis 6 „Erinõuded“ ning neis punktides osutatud lisades.

Nõudeid, mis kehtivad iga laterna ja iga sõidukikategooria suhtes, millele latern kavatsetakse paigaldada, kohaldatakse, kui selle kontrollimine on laternale tüübikinnituse andmise ajal teostatav.

5.1.   Kõik näidised, millele taotletakse tüübikinnitust üksnes parempoolse liikluse jaoks, peavad olema vastavuses punktidega 6 ja 7; kui tüübikinnitust taotletakse üksnes vasakpoolse liikluse jaoks, kohaldatakse punkti 6 sätteid, kaasa arvatud käesoleva eeskirja vastavad lisad, sel viisil, et vahetatakse omavahel ära parem ja vasak pool.

Samamoodi muudetakse ka nurgaasendite ja elementide tähistust, asendades vastastikku tähised „R“ ja „L“.

5.1.2.   Süsteemid või süsteemiosad peavad olema valmistatud viisil, mis tagab fotomeetriliste omaduste säilimise ja kvaliteetse töö tavapärastes tingimustes, vaatamata vibratsioonile, mis nendele süsteemidele võib mõjuda.

5.2.   Süsteemid või süsteemiosad peavad olema varustatud seadmega, mis võimaldab neid sõidukil reguleerida selliselt, et nende suhtes kohaldatavad eeskirjad oleksid täidetud:

5.2.1.   Süsteemid või süsteemiosad ei pruugi olla sellise seadmega varustatud, juhul kui nende kasutus on piiratud sõidukitega, millel neid saab reguleerida teiste vahenditega või kui taotleja süsteemikirjelduse kohaselt ei ole selliseid vahendeid vaja.

5.3.   Asendatavad ja mitteasendatavad valgusallikad ning LED-moodulid:

| 5.3.1. | Süsteem varustatakse ainult ühega järgmistest valgusallikatest või nende kombinatsiooniga:






  5.3.1.1. | valgusallikad, mis on saanud tüübikinnituse vastavalt eeskirjale nr 37 ja selle tüübikinnitustaotluse ajal kehtinud muudatuste seeriale ning mille kasutamisele pole seatud piiranguid; |
| --- | --- | --- |

5.3.1.

Süsteem varustatakse ainult ühega järgmistest valgusallikatest või nende kombinatsiooniga:

5.3.1.1.

valgusallikad, mis on saanud tüübikinnituse vastavalt eeskirjale nr 37 ja selle tüübikinnitustaotluse ajal kehtinud muudatuste seeriale ning mille kasutamisele pole seatud piiranguid;

| 5.3.1.2. | valgusallikad, mis on saanud tüübikinnituse vastavalt eeskirjale nr 99; |
| --- | --- |

5.3.1.2.

valgusallikad, mis on saanud tüübikinnituse vastavalt eeskirjale nr 99;

| 5.3.1.3. | LED-moodul(id). |
| --- | --- |

5.3.1.3.

LED-moodul(id).

| 5.3.2. | Kui valgusallikas on asendatav:






  5.3.2.1. | peab selle pesa vastama nõuetele, mis on esitatud IEC väljaande nr 60061 andmelehel, nagu on viidatud vastavat valgusallikat käsitlevas eeskirjas; |
| --- | --- | --- |

5.3.2.

Kui valgusallikas on asendatav:

5.3.2.1.

peab selle pesa vastama nõuetele, mis on esitatud IEC väljaande nr 60061 andmelehel, nagu on viidatud vastavat valgusallikat käsitlevas eeskirjas;

| 5.3.2.2. | seadise konstruktsioon peab võimaldama hõõglampi paigaldada üksnes õiges asendis. |
| --- | --- |

5.3.2.2.

seadise konstruktsioon peab võimaldama hõõglampi paigaldada üksnes õiges asendis.

| 5.3.3. | C-klassi lähituli (põhilähituli) varustatakse üksnes asendatavate valgusallikatega või asendatavate või mitteasendatavate LED-moodulitega. |
| --- | --- |

5.3.3.

C-klassi lähituli (põhilähituli) varustatakse üksnes asendatavate valgusallikatega või asendatavate või mitteasendatavate LED-moodulitega.

| 5.3.4. | Asendatava LED-mooduli korral näidatakse tehnilisele teenistusele LED-mooduli eemaldamist ja paigaldamist, nagu on kirjeldatud 11. lisa punktis 1.4.1. |
| --- | --- |

5.3.4.

Asendatava LED-mooduli korral näidatakse tehnilisele teenistusele LED-mooduli eemaldamist ja paigaldamist, nagu on kirjeldatud 11. lisa punktis 1.4.1.

5.4.   Süsteemid, nende osa või osad, mis on konstrueeritud nii, et nad vastavad samaaegselt nii parempoolse kui ka vasakpoolse liikluse nõuetele, võivad olla kohandatavad ühe või teise liiklussuuna puhul kasutamiseks kas vastava algreguleerimise abil paigaldamise käigus või kasutajapoolse reguleerimise abil. Igal juhul on lubatud üksnes kaks üksteisest täielikult eraldatud reguleerimisasendit – üks parempoolse liikluse jaoks ja teine vasakpoolse liikluse jaoks; juhuslik üleminek ühest asendist teise ja peatumine kahe reguleerimisasendi vahel ei ole lubatud.

5.5.   Käesoleva eeskirja 4. lisa nõuete kohaselt tuleb teha täiendavad katsed, veendumaks, et fotomeetrilised omadused süsteemi kasutamise käigus oluliselt ei muutu.

5.6.   Kui valgustusüksuse hajutiklaas on plastmaterjalist, tuleb katsed läbi viia käesoleva eeskirja 6. lisa kohaselt.

5.7.   Süsteemide või süsteemiosade puhul, mis on ette nähtud töötama vaheldumisi nii lähitulede režiimis kui ka kaugtulede režiimis, peavad kõik mehaanilised, elektromehaanilised või muud seadmed, mis on valgustusüksusega ühendatud ja mille ülesandeks on süsteemi ümber lülitada ühest valgustusrežiimist teise, olema konstrueeritud selliselt, et:

| 5.7.1. | seade on normaalsetes kasutustingimustes piisavalt vastupidav 50 000 lülituseks. Käesoleva nõude täitmise kontrollimiseks võib tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus:






  a) | nõuda, et taotleja võimaldaks katse tegemiseks vajalikud seadmed; |
| --- | --- | --- |

5.7.1.

seade on normaalsetes kasutustingimustes piisavalt vastupidav 50 000 lülituseks. Käesoleva nõude täitmise kontrollimiseks võib tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus:

a)

nõuda, et taotleja võimaldaks katse tegemiseks vajalikud seadmed;

| b) | loobuda katsest, kui taotleja esitatud esilaternaga koos on esitatud katsearuanne, mille on välja andnud sama ehitusega (komplektsusega) esilaternate tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus ja milles kinnitatakse selle nõude täitmist. |
| --- | --- |

b)

loobuda katsest, kui taotleja esitatud esilaternaga koos on esitatud katsearuanne, mille on välja andnud sama ehitusega (komplektsusega) esilaternate tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus ja milles kinnitatakse selle nõude täitmist.

| 5.7.2. | Välja arvatud kohanduva kaugtule korral, peavad nad alati olema kas lähitulede või kaugtulede režiimis, lubatud ei ole vahepealsed asendid ja määratlemata asendid; kui see ei ole võimalik, peab selline olek olema hõlmatud punkti 5.7.3 sätetega; |
| --- | --- |

5.7.2.

Välja arvatud kohanduva kaugtule korral, peavad nad alati olema kas lähitulede või kaugtulede režiimis, lubatud ei ole vahepealsed asendid ja määratlemata asendid; kui see ei ole võimalik, peab selline olek olema hõlmatud punkti 5.7.3 sätetega;

| 5.7.3. | tõrke korral peab süsteem automaatselt ümber lülituma lähitulede režiimi või sellisesse režiimi, mille korral süsteemi fotomeetrilised omadused käesoleva eeskirja 3. lisas määratletud alal IIIb ei ületa 1 300 cd ja on segmendi Imax punktis vähemalt 3 400 cd. See ümberlülitumine peab toimuma valgusvihu kustutamise, nõrgendamise või allasuunamise ja/või valgustusfunktsiooni muutmise teel;
  Tehes katseid, et kontrollida, kas need nõuded on täidetud, lähtub tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus taotleja esitatud juhistest. |
| --- | --- |

5.7.3.

tõrke korral peab süsteem automaatselt ümber lülituma lähitulede režiimi või sellisesse režiimi, mille korral süsteemi fotomeetrilised omadused käesoleva eeskirja 3. lisas määratletud alal IIIb ei ületa 1 300 cd ja on segmendi Imax punktis vähemalt 3 400 cd. See ümberlülitumine peab toimuma valgusvihu kustutamise, nõrgendamise või allasuunamise ja/või valgustusfunktsiooni muutmise teel;

max

Tehes katseid, et kontrollida, kas need nõuded on täidetud, lähtub tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus taotleja esitatud juhistest.

| 5.7.4. | Kasutajal ei või olla tavatööriistu kasutades võimalik muuta süsteemi liikuvate osade kuju või asendit ega mõjutada lüliti tööd. |
| --- | --- |

5.7.4.

Kasutajal ei või olla tavatööriistu kasutades võimalik muuta süsteemi liikuvate osade kuju või asendit ega mõjutada lüliti tööd.

5.8.   Süsteemid peavad olema varustatud vahenditega, mis võimaldavad neid ajutiselt kasutada riikides, kus liiklussuund erineb riigi omast, mille jaoks tüübikinnitust taotleti, pimestamata seejuures liigselt vastassuunalist liiklust. Selleks peavad süsteemid või nende osa või osad:

| 5.8.1. | võimaldama kasutajal valida reguleerimisasend punkti 5.4 kohaselt ilma eritöövahendeid kasutamata; või |
| --- | --- |

5.8.1.

võimaldama kasutajal valida reguleerimisasend punkti 5.4 kohaselt ilma eritöövahendeid kasutamata; või

| 5.8.2. | olema varustatud vahenditega, mis võimaldavad liikluspoole muutmist ning mis vastavad järgmises tabelis esitatud nõuetele, kui neid katsetatakse punkti 6.2 kohaselt, kusjuures ei muudeta algse liikluspoole jaoks tehtud seadistust;
  5.8.2.1.   parempoolseks liikluseks projekteeritud lähituli, mis on kohandatud vasakpoolseks liikluseks: | 0,86 D–1,72 L korral vähemalt 2 500 cd; |
| --- | --- | --- |

5.8.2.

olema varustatud vahenditega, mis võimaldavad liikluspoole muutmist ning mis vastavad järgmises tabelis esitatud nõuetele, kui neid katsetatakse punkti 6.2 kohaselt, kusjuures ei muudeta algse liikluspoole jaoks tehtud seadistust;

5.8.2.1.   parempoolseks liikluseks projekteeritud lähituli, mis on kohandatud vasakpoolseks liikluseks:

0,86 D–1,72 L korral vähemalt 2 500 cd;

| | 0,57 U–3,43 R korral mitte üle 880 cd; |
| --- | --- |

0,57 U–3,43 R korral mitte üle 880 cd;

5.8.2.2.   vasakpoolseks liikluseks projekteeritud lähituli, mis on kohandatud parempoolseks liikluseks:

| | 0,86 D–1,72 R korral vähemalt 2 500 cd; |
| --- | --- |

0,86 D–1,72 R korral vähemalt 2 500 cd;

| | 0,57 U–3,43 L mitte üle 880 cd. |
| --- | --- |

0,57 U–3,43 L mitte üle 880 cd.

5.9.   Süsteemid peavad olema valmistatud nii, et valgusallika ja/või LED-mooduli rikke korral aktiveeritaks tõrkesignaal, nagu on ette nähtud eeskirja nr 48 sätetes.

5.10.   Detailid, mille külge on kinnitatud asendatav valgusallikas, peavad olema valmistatud nii, et valgusallikat oleks lihtne paigaldada ja et isegi pimedas saaks selle paigaldada ainult õiges asendis.

5.11.   Punktile 4.1.7 vastava süsteemi korral:

5.11.1.   peab süsteemiga kaasas olema punktis 4.1.4 ette nähtud vorm ja juhised, mis võimaldavad seda eeskirja nr 48 sätete kohaselt paigaldada.

5.11.2.   Tüübikinnituse eest vastutav tehniline teenistus peab veenduma, et:

| a) | süsteemi on võimalik juhiste põhjal õigesti paigaldada; |
| --- | --- |

a)

süsteemi on võimalik juhiste põhjal õigesti paigaldada;

| b) | kui süsteem on paigaldatud, vastab see eeskirja nr 48 punkti 6.22 nõuetele. |
| --- | --- |

b)

kui süsteem on paigaldatud, vastab see eeskirja nr 48 punkti 6.22 nõuetele.

Et kontrollida vastavust eeskirja nr 48 punkti 6.22.7.4 nõuetele, tuleb kohustuslikus korras teha katsesõit, mille käigus tehakse läbi kõik taotleja kirjelduse põhjal süsteemi juhtimise seisukohalt olulised olukorrad. Tehakse kindlaks, kas kõik režiimid aktiveeruvad, töötavad ja deaktiveeruvad taotleja kirjelduse kohaselt; kõik ilmsed rikked (näiteks liiga suur nurk või tulede vilkumine) tuleb samuti ära märkida.

5.12.   LED-mooduli(te)ga varustatud kohanduvate esitulede süsteemid ning LED-moodul(id) ise peab (peavad) vastama käesoleva eeskirja 11. lisas sätestatud asjakohastele nõuetele. Nõuetele vastavust tuleb kontrollida katsetamise teel.

5.13.   Kui on tegemist kohanduvate esitulede süsteemiga, mille koosseisu kuuluvad põhilähituld kiirgavad valgusallikad ja/või LED-mooduli(d), mille valgustusüksuste kogu objektiivne valgusvoog, nagu on nimetatud 1. lisa näidisele vastava teatise vormi punktis 9.2.3, ületab kummalgi küljel 2 000 luumenit, tuleb see 1. lisa teatise vormi punktis 9.2.3 ära märkida. LED-mooduli(te) objektiivset valgusvoogu mõõdetakse 11. lisa punktis 5 kirjeldatud viisil.

5.14.   Kui põhilähitule tekitavad neutraalasendis ainult LED-moodulid, peab nende LED-moodulite kogu objektiivne valgusvoog olema kummalgi küljel 1 000 luumenit või suurem, kui seda mõõdetakse 11. lisa punkti 5 kohaselt.

5.15.   LED-moodul peab olema:

| a) | seadisest eemaldatav üksnes tööriistade abil, välja arvatud juhul, kui teatises on märgitud, et LED-moodul ei ole asendatav, ning |
| --- | --- |

a)

seadisest eemaldatav üksnes tööriistade abil, välja arvatud juhul, kui teatises on märgitud, et LED-moodul ei ole asendatav, ning

| b) | konstrueeritud nii, et olenemata sellest, kas kasutatakse tööriistu, ei saa seda mehaaniliselt asendada ühegi tüübikinnituse saanud asendatava valgusallikaga. |
| --- | --- |

b)

konstrueeritud nii, et olenemata sellest, kas kasutatakse tööriistu, ei saa seda mehaaniliselt asendada ühegi tüübikinnituse saanud asendatava valgusallikaga.

6.   VALGUSTUS

6.1.   Üldsätted

6.1.1.   Punkti 6.2.4 kohaselt peab iga süsteem kiirgama C-klassi lähituledele vastavat valgusvihku ja üht või enamat mõne muu klassi lähituledele vastavat valgusvihku; käesoleva eeskirja punktide 6.3 ja/või 2.1.1.1 kohaselt võib süsteem iga lähitulede klassi piires hõlmata üht või mitut täiendavat valgustusrežiimi või esitulede valgustusfunktsiooni.

6.1.2.   Süsteem peab võimaldama automaatseid valgusvihu muudatusi, nii et saavutatakse tee nõuetekohane valgustatus, häirimata seejuures autojuhti ja teisi liiklejaid.

6.1.3.   Süsteem loetakse vastuvõetavaks, kui see vastab punktides 6.2 ja 6.3 sätestatud fotomeetrilistele erinõuetele.

6.1.4.   Fotomeetrilised mõõtmised tehakse taotleja kirjelduse kohaselt:

| 6.1.4.1. | käesoleva eeskirja punktis 1.9 määratletud neutraalasendis; |
| --- | --- |

6.1.4.1.

käesoleva eeskirja punktis 1.9 määratletud neutraalasendis;

| 6.1.4.2. | vastavalt konkreetsele olukorrale käesoleva eeskirja punktis 1.10 kirjeldatud signaali V, signaali W, signaali E või signaali T korral; |
| --- | --- |

6.1.4.2.

vastavalt konkreetsele olukorrale käesoleva eeskirja punktis 1.10 kirjeldatud signaali V, signaali W, signaali E või signaali T korral;

| 6.1.4.3. | vajadusel vastavalt käesoleva eeskirja punktile 1.10 mis tahes muu signaali või signaalide kombinatsiooni korral taotleja juhiste kohaselt. |
| --- | --- |

6.1.4.3.

vajadusel vastavalt käesoleva eeskirja punktile 1.10 mis tahes muu signaali või signaalide kombinatsiooni korral taotleja juhiste kohaselt.

| 6.1.4.4. | Kui esilaterna puhul kasutatakse integreerimata liiteseadisega gaaslahendusvalgusallikat, peab esilatern, mis on vähemalt 30 minuti jooksul olnud väljalülitatud olekus, neli sekundit pärast süütamist:






  6.1.4.4.1. | üksnes kaugtuld kiirgava süsteemi korral saavutama punktis HV valgustatuse vähemalt 37 500 cd; |
| --- | --- | --- |

6.1.4.4.

Kui esilaterna puhul kasutatakse integreerimata liiteseadisega gaaslahendusvalgusallikat, peab esilatern, mis on vähemalt 30 minuti jooksul olnud väljalülitatud olekus, neli sekundit pärast süütamist:

6.1.4.4.1.

üksnes kaugtuld kiirgava süsteemi korral saavutama punktis HV valgustatuse vähemalt 37 500 cd;

| 6.1.4.4.2. | kui C-klassi lähituled on sisse lülitatud, saavutama ainult lähituld andvate süsteemide puhul või vaheldumisi nii lähitulede režiimis kui ka kaugtulede režiimis töötavate süsteemide puhul, nagu kirjeldatud käesoleva eeskirja punktis 5.7, punktis 50 V valgustatuse vähemalt 3 100 cd; |
| --- | --- |

6.1.4.4.2.

kui C-klassi lähituled on sisse lülitatud, saavutama ainult lähituld andvate süsteemide puhul või vaheldumisi nii lähitulede režiimis kui ka kaugtulede režiimis töötavate süsteemide puhul, nagu kirjeldatud käesoleva eeskirja punktis 5.7, punktis 50 V valgustatuse vähemalt 3 100 cd;

| 6.1.4.4.3. | mõlemal juhul peab elektrivarustus olema piisav, et tagada tugevvoolu impulsi vajalik tõus. |
| --- | --- |

6.1.4.4.3.

mõlemal juhul peab elektrivarustus olema piisav, et tagada tugevvoolu impulsi vajalik tõus.

6.2.   Lähitulesid käsitlevad sätted

Enne järgmisi katsemenetlusi tuleb süsteem viia neutraalasendisse, st süsteem peab kiirgama lähitulede klassile C vastavat valgusvihku.

6.2.1.   Neutraalasendis lähituli peab vähemalt ühe valgustusüksuse abil tekitama süsteemi (st sõiduki) igale küljele käesoleva eeskirja 8. lisa nõuetele vastava varju piiri või

6.2.1.1.   peab süsteem pakkuma teisi vahendeid, näiteks optilisi vahendeid või ajutisi lisavalgusvihke, mis võimaldavad saavutada tulede selge ja õige suunatuse.

6.2.1.2.   8. lisa ei kohaldata punktides 5.8 kuni 5.8.2.1 kirjeldatud sõidusuuna muutmise funktsiooni suhtes.

6.2.2.   Süsteem, selle osa või osad tuleb 8. lisa nõuete kohaselt suunata nii, et varju piiri asend vastaks käesoleva eeskirja 3. lisa tabelis 2 esitatud nõuetele.

6.2.3.   Selliselt reguleeritud süsteem, selle osa või osad peavad juhul, kui tüübikinnitust soovitakse üksnes lähitulele, vastama allpool asjaomastes punktides esitatud nõuetele; kui aga süsteem peab käesoleva eeskirja kohaldamisala piires pakkuma lisavalgustus- või valgussignaalfunktsioone, peab see vastama ka allpool asjaomastes punktides sätestatud nõuetele, eeldusel et ta ei ole eraldi reguleeritav.

6.2.4.   Kui süsteem kiirgab mingile teatavale lähitulede režiimile vastavat valgusvihku, peab ta vastama nõuetele, mis on esitatud käesoleva eeskirja 3. lisa tabeli 1 (fotomeetrilised nõuded) A osa ja tabeli 2 (Imax ja varju piiri asukoht) asjakohases jaos (C, V, E või W) ja käesoleva eeskirja 8. lisa 1. osas (varju piirile esitatavad nõuded).

max

6.2.5.   Valgusvihu võib lülitada kurvivalgustuse režiimi, tingimusel et:

| 6.2.5.1. | süsteem vastab käesoleva eeskirja 3. lisa tabeli 1 (fotomeetrilised väärtused) B osa ja tabeli 2 (varju piiri suhtes kehtestatud nõuded) punkti 2.2 asjaomastele nõuetele, kui väärtusi mõõdetakse 9. lisas esitatud menetluse kohaselt vastavalt kurvivalgustusrežiimi kategooriale (1 või 2), mille jaoks tüübikinnitust taotletakse; |
| --- | --- |

6.2.5.1.

süsteem vastab käesoleva eeskirja 3. lisa tabeli 1 (fotomeetrilised väärtused) B osa ja tabeli 2 (varju piiri suhtes kehtestatud nõuded) punkti 2.2 asjaomastele nõuetele, kui väärtusi mõõdetakse 9. lisas esitatud menetluse kohaselt vastavalt kurvivalgustusrežiimi kategooriale (1 või 2), mille jaoks tüübikinnitust taotletakse;

| 6.2.5.2. | kui signaal T vastab sõiduki väikseimale pöörderaadiusele vasakus suunas (või paremas suunas), siis peavad kõigi süsteemi parema või vasaku külje laternate valgustugevuse väärtused olema vähemalt 2 500 cd ühes või mitmes punktis, mis jäävad alasse, mis ulatub joonest H-H 2 kraadi allapoole ning 10–45 kraadi vasakule (või paremale); |
| --- | --- |

6.2.5.2.

kui signaal T vastab sõiduki väikseimale pöörderaadiusele vasakus suunas (või paremas suunas), siis peavad kõigi süsteemi parema või vasaku külje laternate valgustugevuse väärtused olema vähemalt 2 500 cd ühes või mitmes punktis, mis jäävad alasse, mis ulatub joonest H-H 2 kraadi allapoole ning 10–45 kraadi vasakule (või paremale);

| 6.2.5.3. | kui tüübikinnitust taotletakse 1. kategooria kurvivalgustuse jaoks, on süsteemi kasutamine piiratud sõidukitega, mis on valmistatud nii, et süsteemi tekitatud varju piiri horisontaalne osa vastaks eeskirja nr 48 punkti 6.22.7.4.5 alapunkti i asjaomastele nõuetele; |
| --- | --- |

6.2.5.3.

kui tüübikinnitust taotletakse 1. kategooria kurvivalgustuse jaoks, on süsteemi kasutamine piiratud sõidukitega, mis on valmistatud nii, et süsteemi tekitatud varju piiri horisontaalne osa vastaks eeskirja nr 48 punkti 6.22.7.4.5 alapunkti i asjaomastele nõuetele;

| 6.2.5.4. | kui tüübikinnitust taotletakse 1. kategooria kurvivalgustuse jaoks, on süsteem valmistatud nii, et valguskiire külgliikumist või muutumist mõjutava tõrke korral oleks võimalik automaatselt saavutada fotomeetrilised tingimused, mis kas vastavad punkti 6.2.4 sätetele või mille korral oleks tagatud väärtused, mis käesoleva eeskirja 3. lisas määratletud alal IIIb ei ületa 1 300 cd ja mis „segmendi Imax“ punktides oleksid vähemalt 3 400 cd;
  6.2.5.4.1.   see ei ole siiski kohustuslik, kui asendites, mis jäävad süsteemi nullteljest kuni 5° vasakule ja joonest H-H 0,3° ülespoole ning rohkem kui 5° vasakule ja 0,57° ülespoole, ei ületata mitte ühelgi juhul väärtust 880 cd. |
| --- | --- |

6.2.5.4.

kui tüübikinnitust taotletakse 1. kategooria kurvivalgustuse jaoks, on süsteem valmistatud nii, et valguskiire külgliikumist või muutumist mõjutava tõrke korral oleks võimalik automaatselt saavutada fotomeetrilised tingimused, mis kas vastavad punkti 6.2.4 sätetele või mille korral oleks tagatud väärtused, mis käesoleva eeskirja 3. lisas määratletud alal IIIb ei ületa 1 300 cd ja mis „segmendi Imax“ punktides oleksid vähemalt 3 400 cd;

max

6.2.5.4.1.   see ei ole siiski kohustuslik, kui asendites, mis jäävad süsteemi nullteljest kuni 5° vasakule ja joonest H-H 0,3° ülespoole ning rohkem kui 5° vasakule ja 0,57° ülespoole, ei ületata mitte ühelgi juhul väärtust 880 cd.

6.2.6.   Süsteemi tuleb kontrollida vastavalt tootja juhistele, võttes arvesse punktis 2.2.2.1 sätestatud ohutuskontseptsiooni.

6.2.7.   Süsteem, selle osa või osad, mis on konstrueeritud kasutamiseks nii parempoolse kui ka vasakpoolse liikluse tingimustes, peavad punkti 5.4 kohaselt vastama mõlemas reguleerimisasendis asjaomase liiklussuuna kohta esitatud nõuetele.

6.2.8.   Süsteem peab olema valmistatud nii, et:

| 6.2.8.1. | iga konkreetne lähitulerežiim kiirgaks punktis 50 V süsteemi kummaltki küljelt vähemalt 2 500 cd tugevust valguskiirt;
  seda nõuet ei kohaldata V-klassi lähitulede režiimi(de) puhul; |
| --- | --- |

6.2.8.1.

iga konkreetne lähitulerežiim kiirgaks punktis 50 V süsteemi kummaltki küljelt vähemalt 2 500 cd tugevust valguskiirt;

seda nõuet ei kohaldata V-klassi lähitulede režiimi(de) puhul;

| 6.2.8.2. | Teised režiimid:
  Käesoleva eeskirja punktis 6.1.4.3 nimetatud sisendsignaalide puhul peavad olema täidetud punktis 6.2. esitatud nõuded. |
| --- | --- |

6.2.8.2.

Teised režiimid:

Käesoleva eeskirja punktis 6.1.4.3 nimetatud sisendsignaalide puhul peavad olema täidetud punktis 6.2. esitatud nõuded.

6.3.   Kaugtulesid käsitlevad sätted

Enne iga uut katset tuleb süsteem viia neutraalasendisse.

6.3.1.   Süsteemi valgustusüksust või valgustusüksusi tuleb reguleerida vastavalt tootja antud juhistele sel viisil, et maksimaalse valgustatuse ala keskpunkt asuks joonte H-H ja V-V lõikumispunktis (HV);

6.3.1.1.   valgustusüksuste osas, mis ei ole eraldi reguleeritavad või mille suunatus on paika pandud pärast punktis 6.2 kirjeldatud mõõtmisi, tuleb katsetada muutmata asendis.

6.3.2.   Kui mõõtmine toimub käesoleva eeskirja 9. lisa sätete kohaselt, peab valgustus vastama järgmistele nõuetele:

| Katsepunkt | Nurkkoordinaadid
  (kraadi) | Nõutud valgustugevus
  (cd) |
| --- | --- | --- |
| | | Minimaalne |
| Im | | 40 500 |
| H-5L | 0,0, 5,0 L | 5 100 |
| H-2,5L | 0,0, 2,5 L | 20 300 |
| H-2,5R | 0,0, 2,5 R | 20 300 |
| H-5R | 0,0, 5,0 R | 5 100 |

Katsepunkt

Nurkkoordinaadid

(kraadi)

Nõutud valgustugevus

(cd)

Minimaalne

Im

40 500

H-5L

0,0, 5,0 L

5 100

H-2,5L

0,0, 2,5 L

20 300

H-2,5R

0,0, 2,5 R

20 300

H-5R

0,0, 5,0 R

5 100

6.3.2.1.   Sirgete h-h ja v-v lõikumispunkt HV peab asuma maksimaalsest valgustugevusest (Imax) 80 protsendile vastava samavalgustustiheduskõvera piires.

max

6.3.2.1.1.   Maksimaalne väärtus (IM) ei tohi mingil juhul ületada 215 000 cd.

M

6.3.2.1.2.   Punktis 4.2.2.9 osutatud maksimaalse valgustugevuse viitemärk (I′M) saadakse järgmise suhte abil:

M

I′M = I M/4 300

M

M

See väärtus ümardatakse lähima väärtuseni väärtuste hulgast: 5 – 10 – 12,5 – 17,5 – 20 – 25 – 27,5 – 30 – 37,5 – 40 – 45 – 50.

6.3.3.   Süsteemi poolt kiiratavat valgusvihku või selle osa võib automaatselt külgsuunas liigutada (või muuta, saavutamaks sama tulemust), tingimusel, et:

6.3.3.1.   süsteem vastab punktide 6.3.2.1.1 ja 6.3.2.1.2 nõuetele, kui kõiki valgustusüksusi mõõta 9. lisas esitatud menetluse kohaselt.

6.3.4.   Süsteem peab olema valmistatud nii, et:

| 6.3.4.1. | paremal ja vasakul küljel paiknev(ad) valgustusüksus(ed) kiirgaks(id) punktis HV kumbki vähemalt 16 200 cd. |
| --- | --- |

6.3.4.1.

paremal ja vasakul küljel paiknev(ad) valgustusüksus(ed) kiirgaks(id) punktis HV kumbki vähemalt 16 200 cd.

6.3.5.   Kui valgusvihule esitatavad nõuded ei ole täidetud, on lubatud valgusvihku ümber suunata esialgsest suunatusest 0,5 kraadi võrra üles- või allapoole ja/või 1 kraadi võrra paremale või vasakule poole. Selles uues asendis peavad olema täidetud kõik fotomeetrilised nõuded. Neid nõudeid ei kohaldata käesoleva eeskirja punktis 6.3.1.1 osutatud valgustusüksuste suhtes.

6.3.6.   Kohanduva kaugtule funktsiooni puhul peab süsteem vastama eespool toodud punktidele üksnes maksimaalse sisselülitatuse olukorras.

6.3.7.   Kohandumise ajal peab kaugtule funktsioon kõigi parem- ja vasakpoolse liikluse juhtude nõuetele, mis on sätestatud käesoleva eeskirja 3. lisa 7. tabeli A osas. Nende nõuete täitmist kontrollitakse tüübikinnituskatsete ajal signaaligeneraatori abil, mille esitab kasutamiseks taotleja. See signaaligeneraator tekitab sõiduki signaale ja põhjustab kaugtule kohandumise ning esitab eelkõige seadistusi viisil, mis võimaldab kontrollida fotomeetriliste nõuete täitmist.

6.3.7.1.   Kui kaugtule funktsioon vastab käesoleva eeskirja 3. lisa 7. tabeli A osas 1.–3. rea puhul vastutulevate ja eessõitvate sõidukite (sümmeetriline kaugtuli) suhtes esitatud nõuetele, märgitakse asjaomane teave 1. lisas oleva teatise punkti 18.5.

6.3.7.2.   Kui punkti 6.3.7 nõudeid on võimalik täita ainult parempoolse või ainult vasakpoolse liikluse korral, esitatakse asjaomane teave 1. lisas oleva teatise punktis 18.5.

6.4.   Muud sätted

Kui süsteem, selle osa või osad on varustatud reguleeritavate valgustusüksustega, kohaldatakse punktide 6.2 (lähituled) ja 6.3 (kaugtuled) nõudeid kõikide käesoleva eeskirja punktis 2.1.3 (reguleerimisulatus) määratud paigaldusasendite korral. Kontrollimiseks kasutatakse järgmist menetlust.

| 6.4.1. | Iga ettenähtud asend tekitatakse katsegoniomeetri abil lähtuvalt sirgest, mis ühendab mõõteekraanil nullkeset ja punkti HV. Reguleeritav süsteem, selle osa või osad paigutatakse seejärel sellisesse asendisse, et ekraani valgustatus vastaks asjaomastele suunatuse nõuetele. |
| --- | --- |

6.4.1.

Iga ettenähtud asend tekitatakse katsegoniomeetri abil lähtuvalt sirgest, mis ühendab mõõteekraanil nullkeset ja punkti HV. Reguleeritav süsteem, selle osa või osad paigutatakse seejärel sellisesse asendisse, et ekraani valgustatus vastaks asjaomastele suunatuse nõuetele.

| 6.4.2. | Süsteem, selle osa või osad fikseeritakse alguses vastavalt punkti 6.4.1 nõuetele, seade või selle osad peavad rahuldama punktides 6.2 ja 6.3 esitatud asjaomaseid fotomeetrilisi nõudeid. |
| --- | --- |

6.4.2.

Süsteem, selle osa või osad fikseeritakse alguses vastavalt punkti 6.4.1 nõuetele, seade või selle osad peavad rahuldama punktides 6.2 ja 6.3 esitatud asjaomaseid fotomeetrilisi nõudeid.

| 6.4.3. | Täiendavad katsed tehakse pärast seda, kui peegeldi/süsteem, selle osa või osad on süsteemi, selle osa või osade reguleerimisvahendi abil oma algasendist vertikaalselt ümber paigutatud ± 2 kraadi ulatuses või vähemalt maksimaalses ulatuses, kui see on alla 2 kraadi. Kui terve süsteemi või selle osa või osad on (näiteks goniomeetri abil) vastassuunda ümber suunatud, tuleb kontrollida süsteemi poolt kiiratavat valgust järgmistes suundades ja see valgushulk peab jääma ettenähtud piiridesse:






  6.4.3.1. | lähituli: punktid B50L ja 75R või vajadusel 50R;
  kaugtuli: IM ja punkt HV (protsent IM-ist). |
| --- | --- | --- |

6.4.3.

Täiendavad katsed tehakse pärast seda, kui peegeldi/süsteem, selle osa või osad on süsteemi, selle osa või osade reguleerimisvahendi abil oma algasendist vertikaalselt ümber paigutatud ± 2 kraadi ulatuses või vähemalt maksimaalses ulatuses, kui see on alla 2 kraadi. Kui terve süsteemi või selle osa või osad on (näiteks goniomeetri abil) vastassuunda ümber suunatud, tuleb kontrollida süsteemi poolt kiiratavat valgust järgmistes suundades ja see valgushulk peab jääma ettenähtud piiridesse:

6.4.3.1.

lähituli: punktid B50L ja 75R või vajadusel 50R;

kaugtuli: IM ja punkt HV (protsent IM-ist).

M

M

| 6.4.4. | Kui taotleja on märkinud enam kui ühe paigaldusasendi, tuleb punktides 6.4.1 kuni 6.4.3 ettenähtud menetlust korrata kõigi teiste asendite korral. |
| --- | --- |

6.4.4.

Kui taotleja on märkinud enam kui ühe paigaldusasendi, tuleb punktides 6.4.1 kuni 6.4.3 ettenähtud menetlust korrata kõigi teiste asendite korral.

| 6.4.5. | Kui taotleja ei ole märkinud konkreetset paigaldusasendit, tuleb süsteem, selle osa või osad suunata punktides 6.2 (lähituled) ja 6.3 (kaugtuled) ette nähtud mõõtmiste tarvis, kusjuures süsteemi, selle osa või osade reguleerimisvahend asetatakse keskasendisse. Punktis 6.4.3 sätestatud lisakatse tehakse selliselt, et süsteemvõi selle osad on reguleerimisvahendi abil liigutatud reguleerimisvahemiku lõpuni (mitte ± 2 kraadi ulatuses). |
| --- | --- |

6.4.5.

Kui taotleja ei ole märkinud konkreetset paigaldusasendit, tuleb süsteem, selle osa või osad suunata punktides 6.2 (lähituled) ja 6.3 (kaugtuled) ette nähtud mõõtmiste tarvis, kusjuures süsteemi, selle osa või osade reguleerimisvahend asetatakse keskasendisse. Punktis 6.4.3 sätestatud lisakatse tehakse selliselt, et süsteemvõi selle osad on reguleerimisvahendi abil liigutatud reguleerimisvahemiku lõpuni (mitte ± 2 kraadi ulatuses).

| 6.4.6. | Käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud vormi abil näidatakse, milline valgustusüksus või millised valgustusüksused tekitab/tekitavad käesoleva eeskirja 8. lisas määratletud varju piiri, mis projitseerub alasse, mis ulatub 0,8 kraadi allapoole suunatud horisontaaljoonest 6 kraadi vasakule kuni 4 kraadi paremale ja ülespoole. |
| --- | --- |

6.4.6.

Käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud vormi abil näidatakse, milline valgustusüksus või millised valgustusüksused tekitab/tekitavad käesoleva eeskirja 8. lisas määratletud varju piiri, mis projitseerub alasse, mis ulatub 0,8 kraadi allapoole suunatud horisontaaljoonest 6 kraadi vasakule kuni 4 kraadi paremale ja ülespoole.

| 6.4.7. | Käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud vormil näidatakse, millised E-klassi lähitulede režiimid vastavad käesoleva eeskirja 3. lisa tabelis 6 esitatud andmekogumile. |
| --- | --- |

6.4.7.

Käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud vormil näidatakse, millised E-klassi lähitulede režiimid vastavad käesoleva eeskirja 3. lisa tabelis 6 esitatud andmekogumile.

7.   VÄRVUS

7.1.   Kiiratav valgus peab olema valge.

C.   TÄIENDAVAD HALDUSSÄTTED

8.   SÜSTEEMI TÜÜBI MUUTMINE JA TÜÜBIKINNITUSE LAIENDAMINE

8.1.   Süsteemi tüübi mis tahes muutmisest antakse teada tüübikinnitusasutusele, kes andis süsteemile tüübikinnituse. Sellisel juhul võib kõnealune asutus:

| 8.1.1. | leida, et tehtud muudatustel ei ole tõenäoliselt märkimisväärseid ebasoovitavaid tagajärgi ning et süsteem vastab endiselt igal juhul nõuetele; või |
| --- | --- |

8.1.1.

leida, et tehtud muudatustel ei ole tõenäoliselt märkimisväärseid ebasoovitavaid tagajärgi ning et süsteem vastab endiselt igal juhul nõuetele; või

| 8.1.2. | nõuda katsete tegemise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet. |
| --- | --- |

8.1.2.

nõuda katsete tegemise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet.

8.2.   Tüübikinnituse andmisest või sellest keeldumisest koos muudatuste kirjeldusega teatatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele punktis 4.1.4 sätestatud korra kohaselt.

8.3.   Tüübikinnituse laienduse andnud tüübikinnitusasutus määrab igale niisuguse laienduse kohta esitatud teatisevormile seerianumbri ja teatab sellest teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele, kasutades käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

9.   TOOTMISE NÕUETELE VASTAVUS

Tootmise nõuetele vastavuse järelevalvemenetlus peab olema kooskõlas kokkuleppe (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) 2. liitega ja vastama järgmistele nõuetele.

9.1.   Käesoleva eeskirja raames kinnituse saanud süsteeme tuleb toota nii, et need vastaksid kinnitatud tüübile, täites punktides 6 ja 7 sätestatud nõudeid.

9.2.   Käesoleva eeskirja 5. lisas sätestatud tootmise vastavuskontrolli miinimumnõuded peavad olema täidetud.

9.3.   Käesoleva eeskirja 7. lisas sätestatud kontrollijapoolse näidiste võtmise miinimumnõuded peavad olema täidetud.

9.4.   Tüübikinnituse andnud tüübikinnitusasutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses tootmise vastavuse kontrollimiseks kasutatavaid meetodeid. Nende kontrollide tavaline sagedus on kord iga kahe aasta järel.

9.5.   Arvesse ei võeta süsteeme või nende osi, mis on ilmselgelt vigased.

9.6.   Viitemärki ei võeta arvesse.

10.   KARISTUSED TOOTMISE NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

10.1.   Käesoleva eeskirja alusel teatavale süsteemitüübile antud tüübikinnituse võib tühistada, kui nõudeid ei täideta või kui süsteem, selle osa või osad, millele on kantud tüübikinnitusmärk, ei vasta kinnituse saanud tüübile.

10.2.   Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on eelnevalt andnud, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, kasutades käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

11.   TOOTMISE LÕPETAMINE

11.1.   Kui tüübikinnituse omanik lõpetab täielikult käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud süsteemitüübi tootmise, teatab ta sellest tüübikinnitusasutusele. Sellekohase teatise saamisel teatab kõnealune asutus sellest teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele, kasutades käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

12.   TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA TÜÜBIKINNITUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

12.1.   Käesolevat eeskirja kohaldavad 1958. aasta kokkuleppe osalised edastavad Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni sekretariaadile tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste nimed ja aadressid ning nende tüübikinnitusasutuste nimed ja aadressid, kes annavad tüübikinnitusi ja kellele tuleb saata teistes riikides välja antud tõendid tüübikinnituse andmise, laiendamise, andmata jätmise, tühistamise või tootmise lõpetamise kohta.

13.   ÜLEMINEKUSÄTTED

13.1.   Pärast käesoleva eeskirja 01-seeria muudatuste jõustumise kuupäeva ei tohi ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelduda tüübikinnituse andmisest vastavalt käesolevale eeskirjale, mida on muudetud 01-seeria muudatustega.

13.2.   Seoses muudatustega, mis kehtestati muudatusseeriaga 01 fotomeetriliste katsete menetluses, milles kasutati sfääriliste koordinaatide süsteemi ja määrati kindlaks valgustugevuse väärtused, ja selleks et anda tehnilistele teenistustel võimalus ajakohastada oma katseseadmeid, ei keeldu ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline kuni 60 kuud pärast käesoleva eeskirja 01-seeria muudatuste jõustumise kuupäeva tüübikinnituste andmisest 01-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja alusel, kui olemasolevaid katseseadmeid kasutatakse nii, et väärtused teisendatakse vastavalt tüübikinnitusasutuse soovile.

13.3.   Alates 60 kuu möödumisest 01-seeria muudatuste jõustumise kuupäeva annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnituse üksnes siis, kui süsteem vastab 01-seeria muudatustega muudetud käesoleva eeskirja nõuetele.

13.4.   Käesoleva eeskirja kohased süsteemide tüübikinnitused, mis on antud enne 01-seeria muudatuste jõustumise kuupäeva, kehtivad tähtajatult.

13.5.   Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ei tohi keelduda käesoleva eeskirja varasema muudatusteseeria kohaste tüübikinnituse laienduste andmisest.

---

(1)  Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitlevas konsolideeritud resolutsioonis (R.E.3.), dokument ECE/TRparaANS/WP.29/78/Rev.2,. punkt 2 - www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

1

(2)  Selgituseks võib märkida, et klass C vastab põhilähituledele, klass V vastab lähituledele, mida kasutatakse valgustatud piirkondades, näiteks asulates, klass E vastab maanteedel ja kiirteedel kasutatavatele lähituledele ja klass W vastab halbades ilmastikuoludes, näiteks märjal teekattel kasutatavatele lähituledele.

2

(3)  Märkida 1. lisas esitatud näidisele vastaval vormil.

3

(4)  Märkida 10. lisas esitatud näidisele vastaval vormil.

4

(5)  1958. aasta kokkuleppe osaliste tunnusnumbrid on esitatud sõidukite tootmist käsitleva resolutsiooni (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.3 - www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html 3. lisas.

5

---

1. LISA

TEATIS

(suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

(1)

välja andnud: ametiasutuse nimi

milles käsitletakse süsteemitüübi (2): tüübikinnituse andmist

tüübikinnituse laiendamist

tüübikinnituse andmata jätmist,

tüübikinnituse tühistamist

tootmise lõpetamist

vastavalt eeskirjale nr 123

Tüübikinnituse nr: Laienduse nr:

1. Süsteemi kaubanimi või kaubamärk:

2. Tootja poolt süsteemitüübile antud nimi:

3. Tootja nimi ja aadress:

4. Vajaduse korral tootja esindaja nimi ja aadress:

5. Vajaduse korral tootja esindaja nimi ja aadress:

6. Tüübikinnituskatsete eest vastutav tehniline teenistus:

7. Kõnealuse teenistuse väljastatud aruande kuupäev:

8. Kõnealuse teenistuse väljastatud aruande number:

9. Lühikirjeldus

9.1. Asjakohase märgistusega tähistatav kategooria (3):

9.2. Asendatavate valgusallikate arv ja kategooria(d):

9.2.1. LED-moodulite arv ja tunnuskood(id) ning iga LED-mooduli puhul märge selle asendatavuse kohta:

Arv:

Tunnuskood:

Asendatav

jah/ei (2)

9.2.2. Valgusallika elektrooniliste juhtseadiste arv ja tunnuskood(id) (kui on asjakohane):

9.2.3. Punktis 5.13 kirjeldatud objektiivne valgusvoog ületab 2 000 luumenit: jah/ei (2)

9.3. a) Käesoleva eeskirja punktis 6.4.6 nõutud andmed (milline valgustusüksus või millised valgustusüksused tekitavad käesoleva eeskirja 8. lisale vastava varju piiri, mis projitseerub alasse, mis ulatub 0,8 kraadi allapoole suunatud horisontaaljoonest 6 kraadi vasakule kuni 4 kraadi paremale ja ülespoole)

b) Valgustatud ja valgustamata ala piiri reguleeritus on kindlaks määratud kaugusel 10 m/25 m2

c) Valgustatud ja valgustamata ala piiri miinimumteravus on kindlaks määratud kaugusel 10 m/25 m2

9.4. Sõiduk või sõidukid, mille jaoks süsteem on ette nähtud originaalvarustusena

9.5. Kas tüübikinnitust taotletakse sellise süsteemi jaoks, mis ei ole mõeldud kasutamiseks osana sõiduki tüübikinnitusel eeskirja nr 48 alusel: jah/ei (2)

9.5.1. Jaatava vastuse korral esitada piisavalt teavet, et kindlaks teha sõiduk või sõidukid, mille jaoks süsteem on mõeldud.

9.6. Käesoleva eeskirja punktis 6.4.7 nõutavad andmed (milline või millised E-klassi lähitulede režiim või -režiimid vastavad käesoleva eeskirja 3. lisa tabelis 6 esitatud andmete kogumile)

9.7. Kas tüübikinnitust taotletakse süsteemi jaoks, mis paigaldatakse ainult sellistele sõidukitele, mille puhul on ette nähtud süsteemi toite stabiliseerimine/piiramine? jah/ei (2)

9.8. Valgustatud ja valgustamata ala piiri reguleeritus on kindlaks määratud kaugusel 10 m/25 m2

Valgustatud ja valgustamata ala piiri miinimumteravus on kindlaks määratud kaugusel 10 m/25 m2

10. Tüübikinnitusmärgi või -märkide asukoht:

11. Tüübikinnituse laiendamise põhjus(ed):

12. Tüübikinnitus antud/laiendatud/andmata jäetud/tühistatud (2)

13. Koht:

14. Kuupäev:

15. Allkiri:

16. Käesolevale teatisele on lisatud loetelu tüübikinnituse andnud tüübikinnitusasutuses hoitavatest dokumentidest, mis väljastatakse taotluse korral.

17. Süsteem on ette nähtud järgmise lähitulede valgusvihu kiirgamiseks: (4)

17.1. C-klass V-klass E-klass W-klass

17.2. järgmistes režiimides, mis on tähistatud järgmiselt (kui see on asjakohane) (5)

Režiim nr C 1 Režiim nr V ... Režiim nr E ... Režiim nr W ...

Režiim nr C ... Režiim nr V ... Režiim nr E ... Režiim nr W ...

Režiim nr C ... Režiim nr V ... Režiim nr E ... Režiim nr W ...

17.3. kus allpool märgitud valgustusüksused on režiimi nr ... puhul pinge (4) (5) (6) all

a) kui kurvivalgustusrežiimi ei kasutata:

Vasak külg Nr 1 Nr 3 Nr 5 Nr 7 Nr 9 Nr 11

Parem külg Nr 2 Nr 4 Nr 6 Nr 8 Nr 10 Nr 12

b) kui kasutatakse 1. kategooria kurvivalgustust:

Vasak külg Nr 1 Nr 3 Nr 5 Nr 7 Nr 9 Nr 11

Parem külg Nr 2 Nr 4 Nr 6 Nr 8 Nr 10 Nr 12

c) kui kasutatakse 2. kategooria kurvivalgustust:

Vasak külg Nr 1 Nr 3 Nr 5 Nr 7 Nr 9 Nr 11

Parem külg Nr 2 Nr 4 Nr 6 Nr 8 Nr 10 Nr 12

Märkus: punkti 17.3 alapunktides a–c nõutud andmed tuleb esitada ka iga täiendava režiimi kohta.

17.4. Järgmised valgustusüksused on pinge all, kui süsteem on neutraalasendis (4) (6):

Vasak külg Nr 1 Nr 3 Nr 5 Nr 7 Nr 9 Nr 11

Parem külg Nr 2 Nr 4 Nr 6 Nr 8 Nr 10 Nr 12

17.5. Järgmised valgustusüksused on pinge all, kui süsteem on liiklussuuna vahetamise funktsioonis (4) (5) (6):

a) kui kurvivalgustusrežiimi ei kasutata:

Vasak külg Nr 1 Nr 3 Nr 5 Nr 7 Nr 9 Nr 11

Parem külg Nr 2 Nr 4 Nr 6 Nr 8 Nr 10 Nr 12

b) kui kasutatakse 1. kategooria kurvivalgustust:

Vasak külg Nr 1 Nr 3 Nr 5 Nr 7 Nr 9 Nr 11

Parem külg Nr 2 Nr 4 Nr 6 Nr 8 Nr 10 Nr 12

c) kui kasutatakse 2. kategooria kurvivalgustust:

Vasak külg Nr 1 Nr 3 Nr 5 Nr 7 Nr 9 Nr 11

Parem külg Nr 2 Nr 4 Nr 6 Nr 8 Nr 10 Nr 12

18. Süsteem on ette nähtud kaugtulede valgusvihu kiirgamiseks: (4) (5) (6)

18.1. Jah Ei

18.2. järgmistes režiimides, mis on tähistatud järgmiselt (kui see on asjakohane):

kaugtulede režiim nr M 1

kaugtulede režiim nr M ...

kaugtulede režiim nr M ...

18.3. kus allpool märgitud valgustusüksused on režiimi nr ... puhul pinge all:

a) kui kurvivalgustusrežiimi ei kasutata:

Vasak külg Nr 1 Nr 3 Nr 5 Nr 7 Nr 9 Nr 11

Parem külg Nr 2 Nr 4 Nr 6 Nr 8 Nr 10 Nr 12

b) kui kasutatakse kurvivalgustusrežiimi:

Vasak külg Nr 1 Nr 3 Nr 5 Nr 7 Nr 9 Nr 11

Parem külg Nr 2 Nr 4 Nr 6 Nr 8 Nr 10 Nr 12

Märkus: punkti 18.3 alapunktides a ja b nõutud andmed tuleb esitada ka iga täiendava režiimi kohta.

18.4. Järgmised valgustusüksused on pinge all, kui süsteem on neutraalasendis (2) (6):

Vasak külg Nr 1 Nr 3 Nr 5 Nr 7 Nr 9 Nr 11

Parem külg Nr 2 Nr 4 Nr 6 Nr 8 Nr 10 Nr 12

18.5. Süsteem on projekteeritud andma kohanduvat kaugtuld:

parempoolseks liikluseks ja vasakpoolseks liikluseks: ja hei

parempoolseks liikluseks ja vasakpoolseks liikluseks (sümmeetriline kaugtuli): ja hei

ainult parempoolseks liikluseks: ja hei

ainult vasakpoolseks liikluseks: ja hei

(1) Tüübikinnituse andnud/laiendanud/andmata jätnud/tühistanud riigi tunnusnumber (vt käesoleva eeskirja tüübikinnituse sätteid).

(2) Mittevajalik maha tõmmata.

(3) Iga paigaldusüksuse või paigaldusüksuste grupi kohta märkida käesolevas eeskirjas ette nähtud asjaomane märgistus.

(4) Sobivad ruudud märkida ristikesega.

(5) Suurema arvu režiimide puhul tuleb seda loetelu pikendada.

(6) Suurema arvu üksuste puhul tuleb seda loetelu pikendada.

---

2. LISA

TÜÜBIKINNITUSMÄRKIDE KUJUNDUSE NÄITED

Näide 1

a ≥ 8 mm (klaasil)

a ≥ 5 mm (plastmaterjalil)

| Joonis 1 | Joonis 2 |
| --- | --- |
| |

Joonis 1

Joonis 2

Image 11

Ülaltoodud tüübikinnitusmärki kandev süsteemi paigaldusüksus on saanud käesoleva eeskirja alusel tüübikinnituse Madalmaades (E4) tüübikinnitusnumbri 19243 all ja üksus vastab käesoleva eeskirja nõuetele selle algses redaktsioonis (00). Lähituli on projekteeritud ainult parempoolse liikluse jaoks. Tähed „CT“ (joonis 1) näitavad, et tegemist on lähituledega, millel on kurvivalgustusrežiim; tähed „CWR“ (joonis 2) näitavad, et tegemist on C-klassi lähituledega, W-klassi lähituledega ja kaugtuledega.

Arv 30 näitab, et kaugtulede valgusvihu maksimaalne tugevus on vahemikus 123 625 kuni 145 125 kandelat.

Märkus: tüübikinnitusnumber ja lisatähised peavad paiknema ringiga ümbritsetud tähe tähte „E“ läheduses, sellest tähest ülal- või allpool või paremal või vasakul. Tüübikinnitusnumbri numbrid peavad asuma tähest „E“ samal pool ja olema samasuunalised.

Rooma numbrite kasutamist tüübikinnitusnumbrites tuleks vältida, et hoida ära nende segiajamist teiste tähistega.

Näide 2

| Joonis 3 | Joonis 4a |
| --- | --- |
| |
| Joonis 4b |
| |

Joonis 3

Joonis 4a

Image 12

Joonis 4b

Image 13

Ülaltoodud tüübikinnitusmärki kandva süsteemi paigaldusüksus vastab käesoleva eeskirja nõuetele nii lähitulede kui ka kaugtulede osas ning hõlmab järgmist:

Joonis 3: C-klassi lähituled koos E-klassi lähituledega üksnes vasakpoolseks liikluseks.

Joonised 4a ja 4b: C-klassi lähituled ja V-klassi lähituled mõlema liiklussuuna jaoks, milleks tuleb sõidukil optilise elemendi või valgusallika seadistust vastavalt reguleerida, ning kaugtuled. Täht „T“ näitab, et C-klassi lähituli, V-klassi lähituli ja kaugtuli vastavad kurvivalgustuse nõuetele. Horisontaaljoon tähe „R“ kohal näitab, et kaugtulede funktsiooni jaoks kasutatakse mitut süsteemi sellel küljel paiknevat paigaldusüksust.

Näide 3

| Joonis 5 | Joonis 6 |
| --- | --- |
| |

Joonis 5

Joonis 6

Image 14

Ülaltoodud tüübikinnitusmärki kandev paigaldusüksus sisaldab plastmaterjalist hajutiklaasi ning vastab käesoleva eeskirja nõuetele üksnes lähitulede osas ja on ette nähtud järgmise valgustuse jaoks:

Joonis 5: C-klassi lähituled ja W-klassi lähituled mõlema liiklussuuna jaoks.

Joonis 6: C-klassi lähituled koos kurvivalgustuse režiimiga ainult parempoolse liikluse jaoks.

Näide 4

| Joonis 7 | Joonis 8 |
| --- | --- |
| |

Joonis 7

Joonis 8

Image 15

Joonis 7: ülaltoodud tüübikinnitusmärki kandev paigaldusüksus vastab käesoleva eeskirja nõuetele C-klassi lähitulede ja V-klassi lähitulede osas ning on mõeldud kasutamiseks ainult vasakpoolse liikluse tingimustes.

Joonis 8: ülaltoodud tüübikinnitusmärki kandev paigaldusüksus on süsteemi eraldiasetsev paigaldusüksus, mis vastab käesoleva eeskirja nõuetele vaid kaugtulede osas.

Näide 5

Paigaldusüksus, mis sisaldab plastmaterjalist hajutiklaasi ja vastab käesolevale eeskirjale

| Joonis 9 | Joonis 10 |
| --- | --- |
| |

Joonis 9

Joonis 10

Image 16

Joonis 9: C-klassi lähitulede ja W-klassi lähitulede osas, kusjuures mõlemal on kurvivalgustuse režiim, ning kaugtulede osas ja on mõeldud kasutamiseks ainult parempoolse liikluse tingimustes.

Lähituld ja selle valgustusrežiime ei tohi kasutada samaaegselt kaugtulega ega muu vastastikku ühendatud esilaternaga.

Joonis 10: E-klassi lähitulede ja W-klassi lähitulede osas, mis on ette nähtud kasutamiseks ainult parempoolse liikluse tingimustes, ja kaugtulede osas. Horisontaaljoon tähtede „E“ ja „W“ kohal näitab, et nendele lähituleklassidele vastav valgusvihk tagatakse enam kui ühe sellele küljele paigaldatud paigaldusüksuse abil.

Näide 6

Lihtsustatud märgistus grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud tulede puhul, millele on antud tüübikinnitus muu eeskirja kohaselt kui käesolev eeskiri (joonis 11). (Püst- ja põikjooned näitavad skemaatiliselt valgussignaalseadme kuju. Need ei ole tüübikinnitusmärgi osad).

Need kaks näidet vastavad kahele paigaldusüksusele, mis on paigaldatud süsteemi samale küljele, kannavad tüübikinnitusmärki ja sisaldavad järgmisi elemente (mudel A ja mudel B):

| | Paigaldusüksus nr 1
  sõiduki esiosas paiknev latern, mis on saanud tüübikinnituse eeskirja nr 7 muudatusseeria 02 kohaselt;
  üks või mitu valgustusüksust, mis kiirgavad C-klassi lähituld koos kurvivalgustuse režiimiga ja on ette nähtud töötama koos ühe või mitme süsteemi samal küljel paikneva valgustusüksusega (nagu näitab tähe „C“ kohal paiknev horisontaaljoon) ning V-klassi lähituld, kusjuures mõlemad on ette nähtud kasutamiseks nii parem- kui ka vasakpoolse liikluse tingimustes, ja kaugtuld, mille maksimaalne valgustugevus jääb vahemikku 123 625 – 145 125 kandelat, ja mis on saanud tüübikinnituse käesoleva eeskirja algse redaktsiooni kohaselt (00) ning mis sisaldavad plastmaterjalist hajutiklaasi;
  päevasõidutuli, mis on saanud tüübikinnituse eeskirja nr 87 algversiooni kohaselt;
  kategooriast 1a eesmine suunatulelatern, mis on saanud tüübikinnituse eeskirjaga nr 6 muudatusseeria 01 kohaselt. |
| --- | --- |

Paigaldusüksus nr 1

sõiduki esiosas paiknev latern, mis on saanud tüübikinnituse eeskirja nr 7 muudatusseeria 02 kohaselt;

üks või mitu valgustusüksust, mis kiirgavad C-klassi lähituld koos kurvivalgustuse režiimiga ja on ette nähtud töötama koos ühe või mitme süsteemi samal küljel paikneva valgustusüksusega (nagu näitab tähe „C“ kohal paiknev horisontaaljoon) ning V-klassi lähituld, kusjuures mõlemad on ette nähtud kasutamiseks nii parem- kui ka vasakpoolse liikluse tingimustes, ja kaugtuld, mille maksimaalne valgustugevus jääb vahemikku 123 625 – 145 125 kandelat, ja mis on saanud tüübikinnituse käesoleva eeskirja algse redaktsiooni kohaselt (00) ning mis sisaldavad plastmaterjalist hajutiklaasi;

päevasõidutuli, mis on saanud tüübikinnituse eeskirja nr 87 algversiooni kohaselt;

kategooriast 1a eesmine suunatulelatern, mis on saanud tüübikinnituse eeskirjaga nr 6 muudatusseeria 01 kohaselt.

| | Paigaldusüksus nr 3
  eesmine udutuli, mis on saanud tüübikinnituse eeskirja nr 19 muudatusseeria 02 kohaselt, või C-klassi lähituli kurvivalgustusrežiimiga, mis on ette nähtud töötamiseks nii parem- kui ka vasakpoolse liikluse tingimustes ning töötab koos ühe või mitme teise paigaldusüksusega, mis on paigaldatud süsteemi samale küljele, nagu näitab horisontaaljoon tähe „C“ kohal. |
| --- | --- |

Paigaldusüksus nr 3

eesmine udutuli, mis on saanud tüübikinnituse eeskirja nr 19 muudatusseeria 02 kohaselt, või C-klassi lähituli kurvivalgustusrežiimiga, mis on ette nähtud töötamiseks nii parem- kui ka vasakpoolse liikluse tingimustes ning töötab koos ühe või mitme teise paigaldusüksusega, mis on paigaldatud süsteemi samale küljele, nagu näitab horisontaaljoon tähe „C“ kohal.

Joonis 11

Süsteemi paigaldusüksus nr 1

Mudel B

Mudel A

Süsteemi paigaldusüksus nr 3

Image 18

Näide 7

Süsteemi tüübikinnitusmärkide paigutus (joonis 12)

Joonis 12

Süsteemi paigal-dusüksus 1 (2)

Süsteemi pai-galdusüksus 3 (4)

Näide 7a

Süsteemi paigaldus-üksus 1 (2)

Süsteemi paigaldus-üksus 3 (4)

Näide 7b

Nende kahe süsteemi näol on tegemist kohanduvate esitulede süsteemiga, mis koosneb kahest paigaldusüksusest (millel on samad funktsioonid) süsteemi kummalgi küljel (üksused nr 1 ja nr 3 vasakul küljel ning üksused nr 2 ja nr 4 paremal küljel).

Süsteemi paigaldusüksus nr 1 (või nr 2) kannab ülalesitatud tüübikinnitusmärki ja vastab käesoleva eeskirja (00-seeria muudatused) nõuetele nii vasakpoolseks liikluseks mõeldud C-klassi lähitule kui ka kaugtule osas, mille maksimaalne valgustugevus on vahemikus 123 625 – 145 125 kandelat (seda näitab arv 30), ning on grupeeritud kategooria 1a eesmise suunatulega, mis on saanud tüübikinnituse eeskirja nr 6 muudatusseeria 01 kohaselt.

Näites 7a sisaldab paigaldusüksus nr 1 (või nr 2) C-klassi lähituld koos kurvivalgustuse režiimiga, W-klassi lähituld, V-klassi lähituld ja E-klassi lähituld. Horisontaalne joon tähe „C“ kohal näitab, et C-klassi lähitulede jaoks töötavad samaaegselt süsteemi samale küljele paigaldatud kaks paigaldusüksust.

Paigaldusüksus nr 3 (või nr 4) on ette nähtud tagama süsteemi sellel küljel C-klassi lähitulede teist osa, nagu näitab horisontaalne joon tähe „C“ kohal.

Näites 7b sisaldab paigaldusüksus nr 1 (või nr 2) C-klassi lähituld, W-klassi lähituld ja E-klassi lähituld. Horisontaalne joon tähe „W“ kohal näitab, et W-klassi lähitulede jaoks töötavad samaaegselt süsteemi samale küljele paigaldatud kaks paigaldusüksust. Täht „T“, mis paikneb tähiste reas kõige paremal (ja tüübikinnitusnumbrist vasakul), näitab, et nii C-klassi lähituli, W-klassi lähituli, E-klassi lähituli kui ka kaugtuli sisaldavad kurvivalgustuse režiimi.

Süsteemi paigaldusüksus nr 3 (või nr 4) on ette nähtud kiirgama süsteemi sellel küljel W-klassi lähitulede teist osa (nagu näitab horisontaalne joon tähe „W“ kohal) ja V-klassi lähituld.

Näide 8

Süsteemi kaht külge hõlmavate tüübikinnitusmärkide paigutus (joonis 13)

Selles näites on kujutatud esivalgustussüsteemi, mis koosneb kahest paigaldusüksusest sõiduki vasakul küljel ja ühest paigaldusüksusest paremal küljel.

Joonis 13

| Süsteemi/sõiduki parem külg | Süsteemi/sõiduki vasak külg |
| --- | --- |
| |

Süsteemi/sõiduki parem külg

Süsteemi/sõiduki vasak külg

Image 21

Ülalesitatud tüübikinnitusmärki kandev süsteem vastab käesoleva eeskirja nõuetele (eeskirja algversioon) nii vasakpoolseks liikluseks ettenähtud lähitule kui ka kaugtule osas, mille maksimaalne valgustugevus jääb vahemikku 86 250 – 101 250 kandelat (nagu näitab arv 30), ning on grupeeritud kategooria 1a esisuunatulega, mis on saanud tüübikinnituse eeskirja nr 6 muudatusseeria 01 kohaselt, ja esiseisutulega, mis on saanud tüübikinnituse eeskirja nr 7 muudatusseeria 02 kohaselt.

Süsteemi paigaldusüksus nr 1 (vasakul küljel) kiirgab osa C-klassi lähitulest ja E-klassi lähituld. Tähe „C“ kohal paiknev horisontaalne joon näitab, et süsteemi sellel küljel koosneb C-klassi lähituli mitmest samaaegselt töötavast paigaldusüksusest. Täht „T“, mis paikneb tähiste reas kõige paremal, näitab, et C-klassi lähitulel ja E-klassi lähitulel on olemas kurvivalgustuse režiim.

Süsteemi paigaldusüksus nr 3 (vasakul küljel) on ette nähtud kiirgama süsteemi sellel küljel C-klassi lähitulede teist osa (nagu näitab horisontaalne joon tähe „C“ kohal) ja W-klassi lähituld.

Süsteemi paigaldusüksus nr 2 (paremal küljel) sisaldab osa C-klassi lähitulest ja E-klassi lähituld, kusjuures mõlemal on olemas ka kurvivalgustuse režiim, ning täiendavalt ka W-klassi lähituld.

Märkus: eelnevates näidetes nr 6 ja 7 peavad süsteemi eri paigaldusüksused kandma üht tüübikinnitusnumbrit.

Joonis 14

LED-moodulid

Image 22

MD E3 17325

LED-moodul, mis kannab ülalkujutatud valgusallika mooduli tunnuskoodi, on koos kohanduvate esitulede süsteemiga saanud tüübikinnituse Itaalias (E3) ja kannab tüübikinnitusnumbrit 17325.

---

3. LISA

LÄHITULEDE SUHTES KOHALDATAVAD FOTOMEETRILISED NÕUDED
   (*1)

Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid:

| | „sellest ülalpool“ tähendab üksnes paiknemist vertikaalteljel ülalpool; |
| --- | --- |

„sellest ülalpool“ tähendab üksnes paiknemist vertikaalteljel ülalpool;

| | „sellest allpool“ tähendab üksnes paiknemist vertikaalteljel allpool. |
| --- | --- |

„sellest allpool“ tähendab üksnes paiknemist vertikaalteljel allpool.

Nurgaväärtusi väljendatakse kraadidena ülespoole (U) või allapoole (D) joonest H-H ning paremale (R) või vasakule (L) joonest V-V.

Joonis 1

Nurgaasendid ja lähitulede fotomeetrilised nõuded (parempoolse liikluse korral)

Ala III a

Ala III b

Segm 20

Segm

Segm 10

kraad R

kraad L

kraad D

kraad U

Tabel 1

Lähitulede suhtes kohaldatavad fotomeetrilised nõuded

| | Asend/kraadid | Lähituli |
| --- | --- | --- |
| Nõuded kandelates | horisont. | vertik. | C-klass | V-klass | E-klass | W-klass |
| | Nr | Element | nurk/ | alates | kuni | | nurk | | min | max | min | max | min | max | min | max |
| A osa | 1 | B50L | L | 3,43 | | | U | 0,57 | 50 (4) | 350 | 50 | 350 | 50 | 625 (7) | 50 | 625 |
| 2 | HV | V | | | | H | | 50 (4) | 625 | 50 | 625 | 50 | | 50 | |
| 3 | BR | R | 2,5 | | | U | 1 | 50 (4) | 1 750 | 50 | 880 | 50 | 1 750 | 50 | 2 650 |
| 4 | Segment BRR | R | 8 | R | 20 | U | 0,57 | 50 (4) | 3 550 | | 880 | | 3 550 | | 5 300 |
| 5 | Segment BLL | L | 8 | L | 20 | U | 0,57 | 50 (4) | 625 | | 880 | | 880 | | 880 |
| 6 | P | L | 7 | | | H | | 63 | | | | | | 63 | |
| 7 | Ala III (vt käesoleva lisa tabel 3) | | | | | | | | 625 | | 625 | | 880 | | 880 |
| 8a | S50 + S50LL + S50RR (5) | | | | | U | 4 | 190 (6) | | | | 190 (6) | | 190 (6) | |
| 9a | S100 + S100LL + S100RR (5) | | | | | U | 2 | 375 (6) | | | | 375 (6) | | 375 (6) | |
| 10 | 50 R | R | 1,72 | | | D | 0,86 | | | 5 100 | | | | | |
| 11 | 75 R | R | 1,15 | | | D | 0,57 | 10 100 | | | | 15 200 | | 20 300 | |
| 12 | 50 V | V | | | | D | 0,86 | 5 100 | | 5 100 | | 10 100 | | 10 100 | |
| 13 | 50 L | L | 3,43 | | | D | 0,86 | 3 550 | 13 200  (8) | 3 550 | 13 200  (8) | 6 800 | | 6 800 | 26 400  (8) |
| 14 | 25 LL | L | 16 | | | D | 1,72 | 1 180 | | 845 | | 1 180 | | 3 400 | |
| 15 | 25 RR | R | 11 | | | D | 1,72 | 1 180 | | 845 | | 1 180 | | 3 400 | |
| 16 | Segment 20 ja sellest allpool | L | 3,5 | V | | D | 2 | | | | | | | | 17 600  (2) |
| 17 | Segment 10 ja sellest allpool | L | 4,5 | R | 2,0 | D | 4 | | 12 300  (1) | | 12 300  (1) | | 12 300  (1) | | 7 100  (2) |
| 18 | Imax
   (3) | | | | | | | 16 900 | 44 100 | 8 400 | 44 100 | 16 900 | 79 300  (7) | 29 530 | 70 500  (2) |
| B osa (kurvivalgustuse režiimid): kohaldatakse tabeli 1 A osa nõudeid, asendades read 1, 2, 7, 13 ja 18 järgmiste ridadega: |
| B osa | 1 | B50L | L | 3,43 | | | U | 0,57 | 50 (4) | 530 | | 530 | | | | 790 |
| 2 | HV (4) | | | | | | | 50 (4) | 880 | | 880 | | | | |
| 7 | Ala III (vt käesoleva lisa tabel 3) | | | | | | | | 880 | | 880 | | 880 | | 880 |
| 13 | 50L | L | 3,43 | | | D | 0,86 | 1 700 | | 1 700 | | 3 400 | | 3 400 | |
| 18 | Imax | | | | | | | 10 100 | 44 100 | 5 100 | 44 100 | 10 100 | 79 300  (7) | 20 300 | 70 500  (2) |

Asend/kraadid

Lähituli

Nõuded kandelates

horisont.

vertik.

C-klass

V-klass

E-klass

W-klass

Nr

Element

nurk/

alates

kuni

nurk

min

max

min

max

min

max

min

max

A osa

1

B50L

L

3,43

U

0,57

50 (4)

350

50

350

50

625 (7)

50

625

2

HV

V

H

50 (4)

625

50

625

50

50

3

BR

R

2,5

U

1

50 (4)

1 750

50

880

50

1 750

50

2 650

4

Segment BRR

R

8

R

20

U

0,57

50 (4)

3 550

880

3 550

5 300

5

Segment BLL

L

8

L

20

U

0,57

50 (4)

625

880

880

880

6

P

L

7

H

63

63

7

Ala III (vt käesoleva lisa tabel 3)

625

625

880

880

8a

S50 + S50LL + S50RR (5)

U

4

190 (6)

190 (6)

190 (6)

9a

S100 + S100LL + S100RR (5)

U

2

375 (6)

375 (6)

375 (6)

10

50 R

R

1,72

D

0,86

5 100

11

75 R

R

1,15

D

0,57

10 100

15 200

20 300

12

50 V

V

D

0,86

5 100

5 100

10 100

10 100

13

50 L

L

3,43

D

0,86

3 550

13 200  (8)

3 550

13 200  (8)

6 800

6 800

26 400  (8)

14

25 LL

L

16

D

1,72

1 180

845

1 180

3 400

15

25 RR

R

11

D

1,72

1 180

845

1 180

3 400

16

Segment 20 ja sellest allpool

L

3,5

V

D

2

17 600  (2)

17

Segment 10 ja sellest allpool

L

4,5

R

2,0

D

4

12 300  (1)

12 300  (1)

12 300  (1)

7 100  (2)

18

Imax
   (3)

16 900

44 100

8 400

44 100

16 900

79 300  (7)

29 530

70 500  (2)

B osa (kurvivalgustuse režiimid): kohaldatakse tabeli 1 A osa nõudeid, asendades read 1, 2, 7, 13 ja 18 järgmiste ridadega:

B osa

1

B50L

L

3,43

U

0,57

50 (4)

530

530

790

2

HV (4)

50 (4)

880

880

7

Ala III (vt käesoleva lisa tabel 3)

880

880

880

880

13

50L

L

3,43

D

0,86

1 700

1 700

3 400

3 400

18

Imax

10 100

44 100

5 100

44 100

10 100

79 300  (7)

20 300

70 500  (2)

Tabel 2

Lähitulede elementide nurgaasend või ulatus kraadides ja lisanõuded

| | | C-klassi lähituli | V-klassi lähituli | E-klassi lähituli | W-klassi lähituli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nr | Valgusvihu osa nimetus ja nõuded | horisont. | vertik. | horisont. | vertik. | horisont. | vertik. | horisont. | vertik. |
| 2.1. | Segmendi Imax nurgaasend/ulatus kraadides
  Valgusvihu maksimaalne tugevus segmendis Imax, nagu näidatud käesolevas tabelis, peab olema tabeli 1 reas nr 18 ettenähtud vahemikus. | 0,5L – 3R | 0,3D – 1,72D | | 0,3D – 1,72D | 0,5L – 3R | 0,1D – 1,72D | 0,5L – 3R | 0,3D – 1,72D |
| 2.2. | Valgustatud ja valgustamata ala piir ja selle osad peavad:






  a) | vastama käesoleva eeskirja 8. lisa punktis 1 esitatud nõuetele ja |

C-klassi lähituli

V-klassi lähituli

E-klassi lähituli

W-klassi lähituli

Nr

Valgusvihu osa nimetus ja nõuded

horisont.

vertik.

horisont.

vertik.

horisont.

vertik.

horisont.

vertik.

2.1.

Segmendi Imax nurgaasend/ulatus kraadides

Valgusvihu maksimaalne tugevus segmendis Imax, nagu näidatud käesolevas tabelis, peab olema tabeli 1 reas nr 18 ettenähtud vahemikus.

0,5L – 3R

0,3D – 1,72D

0,3D – 1,72D

0,5L – 3R

0,1D – 1,72D

0,5L – 3R

0,3D – 1,72D

2.2.

Valgustatud ja valgustamata ala piir ja selle osad peavad:

a)

vastama käesoleva eeskirja 8. lisa punktis 1 esitatud nõuetele ja

| b) | olema paigutatud niimoodi, et horisontaalne osa oleks |
| --- | --- |

b)

olema paigutatud niimoodi, et horisontaalne osa oleks

punktis V = 0,57 D

mitte üle 0,57D mitte alla 1,3D

mitte üle 0,23D (9) mitte alla 0,57D

mitte üle 0,23D mitte alla 0,57D

Tabel 3

Lähitulede III alad, nurgapunktide koordinaadid

| Nurgaasend kraadides | Nurgapunkti nr | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ala IIIa
  C-klassi või V-klassi lähitulede jaoks | horisont. | 8 L | 8 L | 8 R | 8 R | 6 R | 1,5 R | V-V | 4 L |
| vertik. | 1 U | 4 U | 4 U | 2 U | 1,5 U | 1,5 U | H-H | H-H |
| Ala IIIb
  W-klassi või E-klassi lähitulede jaoks | horisont. | 8 L | 8 L | 8 R | 8 R | 6 R | 1,5 R | 0,5 L | 4 L |
| vertik. | 1 U | 4 U | 4 U | 2 U | 1,5 U | 1,5 U | 0,34 U | 0,34 U |

Nurgaasend kraadides

Nurgapunkti nr

1

2

3

4

5

6

7

8

Ala IIIa

C-klassi või V-klassi lähitulede jaoks

horisont.

8 L

8 L

8 R

8 R

6 R

1,5 R

V-V

4 L

vertik.

1 U

4 U

4 U

2 U

1,5 U

1,5 U

H-H

H-H

Ala IIIb

W-klassi või E-klassi lähitulede jaoks

horisont.

8 L

8 L

8 R

8 R

6 R

1,5 R

0,5 L

4 L

vertik.

1 U

4 U

4 U

2 U

1,5 U

1,5 U

0,34 U

0,34 U

Tabel 4

Lisanõuded W-klassi lähitulede jaoks, väljendatuna kandelates

| 4.1. | Määratlus ja nõuded, mida kohaldatakse segmentide E, F1, F2 ja F3 suhtes (ei ole joonisel 1 näidatud). |
| --- | --- |
| Lubatud maksimaalne väärtus on 175 cd: a) segmendil E, mis ulatub nurga 10° U all 20° L-st 20° R-ni; ja b) kolmel vertikaalsel segmendil (F1, F2 ja F3) horisontaalasendites 10° L, V ja 10° R juures, kusjuures kõik kolm ulatuvad 10° U-st kuni 60° U-ni. |
| 4.2. | Alternatiivne/Täiendav nõuete grupp Imax, segmendi 20 ja segmendi 10 kohta:
  kohaldatakse tabeli 1 A- või B-osa, kuid ridade nr 16, 17 ja 18 maksimaalsed nõuded asendatakse allpool esitatud nõuetega. |
| Kui taotleja poolt käesoleva eeskirja punkti 2.2.2.e kohaselt antud juhiste järgi on W-klassi lähitulede korral segmendis 20 ja sellest allapoole jäävates segmentides ette nähtud valgustustugevus mitte üle 8 800 cd ning segmendis 10 ja sellest allapoole jäävates segmentides mitte üle 3 550 cd, ei tohi selle lähitule Imax nimiväärtus ületada 88 100 cd. |

4.1.

Määratlus ja nõuded, mida kohaldatakse segmentide E, F1, F2 ja F3 suhtes (ei ole joonisel 1 näidatud).

Lubatud maksimaalne väärtus on 175 cd: a) segmendil E, mis ulatub nurga 10° U all 20° L-st 20° R-ni; ja b) kolmel vertikaalsel segmendil (F1, F2 ja F3) horisontaalasendites 10° L, V ja 10° R juures, kusjuures kõik kolm ulatuvad 10° U-st kuni 60° U-ni.

4.2.

Alternatiivne/Täiendav nõuete grupp Imax, segmendi 20 ja segmendi 10 kohta:

kohaldatakse tabeli 1 A- või B-osa, kuid ridade nr 16, 17 ja 18 maksimaalsed nõuded asendatakse allpool esitatud nõuetega.

Kui taotleja poolt käesoleva eeskirja punkti 2.2.2.e kohaselt antud juhiste järgi on W-klassi lähitulede korral segmendis 20 ja sellest allapoole jäävates segmentides ette nähtud valgustustugevus mitte üle 8 800 cd ning segmendis 10 ja sellest allapoole jäävates segmentides mitte üle 3 550 cd, ei tohi selle lähitule Imax nimiväärtus ületada 88 100 cd.

Tabel 5

Ülemise osa suhtes kohaldatavad nõuded ja mõõtepunktide nurgaasend

| Punkti tähistus | S50LL | S50 | S50RR | S100LL | S100 | S100RR |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nurgaasend kraadides | 4 U/8 L | 4 U/V-V | 4 U/8 R | 2 U/4 L | 2 U/V-V | 2 U/4 R |

Punkti tähistus

S50LL

S50

S50RR

S100LL

S100

S100RR

Nurgaasend kraadides

4 U/8 L

4 U/V-V

4 U/8 R

2 U/4 L

2 U/V-V

2 U/4 R

Tabel 6

E-klassi lähitulede suhtes kohaldatavad lisanõuded

| Kohaldatakse tabeli 1 A ja B osa ning tabeli 2 nõudeid, kuid tabeli 1 read 1 ja 18 ning tabeli 2 punkt 2.2 asendatakse alljärgnevate väärtustega. |
| --- |
| Punkt | Nimetus | Tabeli 1 A või B osa rida 1 | Tabeli 1 A või B osa rida 18 | Tabeli 2 punkt 2.2 |
| Nr | Andmete kogum | EB50L (cd) | Imax (cd) | Valgustatud ja valgustamata ala piiri horisontaalse osa asend kraadides |
| | | max | max | mitte üle |
| 6.1. | E1 | 530 | 70 500 | 0,34 D |
| 6.2. | E2 | 440 | 61 700 | 0,45 D |
| 6.3. | E3 | 350 | 52 900 | 0,57 D |

Kohaldatakse tabeli 1 A ja B osa ning tabeli 2 nõudeid, kuid tabeli 1 read 1 ja 18 ning tabeli 2 punkt 2.2 asendatakse alljärgnevate väärtustega.

Punkt

Nimetus

Tabeli 1 A või B osa rida 1

Tabeli 1 A või B osa rida 18

Tabeli 2 punkt 2.2

Nr

Andmete kogum

EB50L (cd)

Imax (cd)

Valgustatud ja valgustamata ala piiri horisontaalse osa asend kraadides

max

max

mitte üle

6.1.

E1

530

70 500

0,34 D

6.2.

E2

440

61 700

0,45 D

6.3.

E3

350

52 900

0,57 D

Tabel 7

Kohanduva kaugtule nõuded käesoleva eeskirja punkti 6.3.7 kohaselt

| A osa | Katsepunkt | Asend/kraadid | Max valgustugevus (*3) |
| --- | --- | --- | --- |
| Horisontaalis | Vertikaalis | (cd) |
| Rida 1, vasak
  Vastutulev sõiduk 50 m kaugusel parempoolse liikluse korral | 4,8°L – 2°L | 0,57° üles | 625 |
| Rida 1, parem
  Vastutulev sõiduk 50 m kaugusel vasakpoolse liikluse korral | 2°R – 4,8°R | 0,57° üles | 625 |
| Rida 2, vasak
  Vastutulev sõiduk 100 m kaugusel parempoolse liikluse korral | 2,4°L – 1°L | 0,3° üles | 1 750 |
| Rida 2, parem
  Vastutulev sõiduk 100 m kaugusel vasakpoolse liikluse korral | 1°R – 2,4°R | 0,3° üles | 1 750 |
| Rida 3, vasak
  Vastutulev sõiduk 200 m kaugusel parempoolse liikluse korral | 1,2°L – 0,5°L | 0,15° üles | 5 450 |
| Rida 3, parem
  Vastutulev sõiduk 200 m kaugusel vasakpoolse liikluse korral | 0,5°R – 1,2°R | 0,15° üles | 5 450 |
| Rida 4
  Eessõitev sõiduk 50 m kaugusel parempoolse liikluse korral | 1,7°R – 1,0°R | 0,3° üles | 1 850 |
| > 1,0° R – 1,7°R | 2 500 |
| Rida 4
  Eessõitev sõiduk 50 m kaugusel vasakpoolse liikluse korral | 1,7°R –1,0°L | 1 850 |
| > 1,0° L – 1,7°L | 2 500 |
| Rida 5
  Eessõitev sõiduk 100 m kaugusel parempoolse liikluse korral | 0,9° L – 0,5°R | 0,15° üles | 5 300 |
| > 0,5°R – 0,9°R | 7 000 |
| Rida 5
  Eessõitev sõiduk 100 m kaugusel vasakpoolse liikluse korral | 0,9° R – 0,5°L | 5 300 |
| > 0,5°L – 0,9°L | 7 000 |
| Rida 6
  Eessõitev sõiduk 200 m kaugusel vasakpoolse liikluse ja parempoolse liikluse korral | 0,45°L – 0,45°R | 0,1° üles | 16 000 |
| B osa | Katsepunkt | Asend/kraadi (*2) | Min valgustugevus (*3) |
| Horisontaalis | Vertikaalis | (cd) |
| 50R | 1,72 R | D 0,86 | 5 100 |
| 50 V | V | D 0,86 | 5 100 |
| 50L | 3,43 L | D 0,86 | 2 550 |
| 25LL | 16 L | D 1,72 | 1 180 |
| 25RR | 11 R | D 1,72 | 1 180 |

A osa

Katsepunkt

Asend/kraadid

Max valgustugevus (*3)

Horisontaalis

Vertikaalis

(cd)

Rida 1, vasak

Vastutulev sõiduk 50 m kaugusel parempoolse liikluse korral

4,8°L – 2°L

0,57° üles

625

Rida 1, parem

Vastutulev sõiduk 50 m kaugusel vasakpoolse liikluse korral

2°R – 4,8°R

0,57° üles

625

Rida 2, vasak

Vastutulev sõiduk 100 m kaugusel parempoolse liikluse korral

2,4°L – 1°L

0,3° üles

1 750

Rida 2, parem

Vastutulev sõiduk 100 m kaugusel vasakpoolse liikluse korral

1°R – 2,4°R

0,3° üles

1 750

Rida 3, vasak

Vastutulev sõiduk 200 m kaugusel parempoolse liikluse korral

1,2°L – 0,5°L

0,15° üles

5 450

Rida 3, parem

Vastutulev sõiduk 200 m kaugusel vasakpoolse liikluse korral

0,5°R – 1,2°R

0,15° üles

5 450

Rida 4

Eessõitev sõiduk 50 m kaugusel parempoolse liikluse korral

1,7°R – 1,0°R

0,3° üles

1 850

> 1,0° R – 1,7°R

2 500

Rida 4

Eessõitev sõiduk 50 m kaugusel vasakpoolse liikluse korral

1,7°R –1,0°L

1 850

> 1,0° L – 1,7°L

2 500

Rida 5

Eessõitev sõiduk 100 m kaugusel parempoolse liikluse korral

0,9° L – 0,5°R

0,15° üles

5 300

> 0,5°R – 0,9°R

7 000

Rida 5

Eessõitev sõiduk 100 m kaugusel vasakpoolse liikluse korral

0,9° R – 0,5°L

5 300

> 0,5°L – 0,9°L

7 000

Rida 6

Eessõitev sõiduk 200 m kaugusel vasakpoolse liikluse ja parempoolse liikluse korral

0,45°L – 0,45°R

0,1° üles

16 000

B osa

Katsepunkt

Asend/kraadi (*2)

Min valgustugevus (*3)

Horisontaalis

Vertikaalis

(cd)

50R

1,72 R

D 0,86

5 100

50 V

V

D 0,86

5 100

50L

3,43 L

D 0,86

2 550

25LL

16 L

D 1,72

1 180

25RR

11 R

D 1,72

1 180

---

(*1)  
  Märkus: käesoleva eeskirja 9. lisas ettenähtud mõõtmismenetlus.

(1)  Maksimaalselt 15 900 kandelat, kui süsteem sisaldab ka W klassi lähitulesid.

(2)  Lisaks kohaldatakse tabelis 4 sätestatud nõudeid.

(3)  Lisaks kohaldatakse tabelis 2 („Segment Imax
  “) sätestatud nõudeid.

(4)  Süsteemi kummagi külje (segmentide BLL ja BRR puhul: vähemalt ühes punktis) valgustuse kogutugevus peab käesoleva eeskirja 9. lisa sätete kohaselt mõõdetuna olema vähemalt 50 kandelat.

(5)  Ettenähtud asendid vastavalt tabelile 5.

(6)  Üks paar seisutulesid, mis on süsteemiga ühendatud või mis on ette nähtud paigaldamiseks koos süsteemiga, võib taotleja juhiste kohaselt olla samaaegselt sisse lülitatud.

(7)  Lisaks kohaldatakse tabelis 6 esitatud nõudeid.

(8)  Maksimaalse väärtuse võib korrutada 1,4-ga, kui tootja kirjelduse kohaselt on tagatud, et seda väärtust kasutamise käigus ei ületata; see kas tagatakse süsteemi vahenditega või on süsteemi kasutamine piiratud sõidukitega, kus süsteemi toidet stabiliseeritakse/piiratakse, nagu on märgitud teatise vormil.

(9)  Lisaks kohaldatakse tabelis 6 esitatud nõudeid.

(*2)  Nurgaväärtused on näidatud parempoolse liikluse jaoks.

(*3)  Selle valgustusfunktsiooni iga üksiku mõõtepunkti (nurgaasendi) kohta esitatud fotomeetrilised nõuded kehtivad kõikide süsteemis selle funktsiooni täitmiseks rakendatud valgustusüksuste mõõdetud väärtuste poolsumma suhtes.

Iga tabeli 7 A osas ettenähtud rida koos tabeli 7 B osas ettenähtud katsepunktidega tuleb mõõta eraldi vastavalt signaaligeneraatori antud signaalile.

Kui käesoleva eeskirja punkti 6.2 nõuetele vastavad lähituled töötavad pidevalt koos kohanduva kaugtulega, siis tabeli 7 B osas sätestatud fotomeetrilisi nõudeid ei kohaldada.

---

4. LISA

TÖÖTAVATE SÜSTEEMIDE FOTOMEETRILISTE OMADUSTE STABIILSUSKATSED – TERVIKSÜSTEEMIDE KATSETAMINE

Terviksüsteemide katsed

Kui fotomeetrilised väärtused on käesoleva eeskirja kohaselt mõõdetud, tehakse terviksüsteemi näidisega kaugtulede korral punktis Imax ja lähitulede korral vastavalt punktides 25L, 50 V ja B50L (või R) katsed, et kontrollida fotomeetriliste omaduste stabiilsust töötamise ajal.

Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid:

a)   „terviksüsteem“– süsteemi parem ja vasak pool tervikuna, sealhulgas valgusallikate elektroonilised juhtseadised ja/või toite- ja käitusseadmed ning neid ümbritsevad keredetailid ja laternad, mis võivad mõjutada süsteemi soojusvõimsust. Süsteemi iga paigaldusüksust ja terviksüsteemi iga laternat ja/või LED-moodulit (kui see on olemas) võib katsetada eraldi;

b)   „katsenäidis“– tähendab alljärgnevas tekstis kas terviksüsteemi või katsetatavat paigaldusüksust;

c)   „valgusallikas“– hõlmab ka hõõglambi üksikut hõõgniiti, LED-moodulit või LED-mooduli valgust kiirgavaid osi.

Katsed viiakse läbi:

| a) | kuivas ja tuulevaikses kohas õhutemperatuuril 23 °C ± 5 °C ning katsenäidis kinnitatakse statiivile nii, et see vastab laterna õigele paigutusele sõidukil; |
| --- | --- |

a)

kuivas ja tuulevaikses kohas õhutemperatuuril 23 °C ± 5 °C ning katsenäidis kinnitatakse statiivile nii, et see vastab laterna õigele paigutusele sõidukil;

| b) | asendatavate valgusallikate puhul: kasutades masstoodanguna valmistatud ja vähemalt ühe tunni vältel vanandatud hõõglampi või vähemalt 15 tunni vältel vanandatud gaaslahendusvalgusallikat või masstoodanguna valmistatud ja vähemalt 48 tunni vältel vanandatud LED-moodulit, mis on enne käesolevas eeskirjas kirjeldatud katsete alustamist jahutatud ümbritseva keskkonna temperatuurini. Kasutatakse taotleja esitatud LED-mooduleid; |
| --- | --- |

b)

asendatavate valgusallikate puhul: kasutades masstoodanguna valmistatud ja vähemalt ühe tunni vältel vanandatud hõõglampi või vähemalt 15 tunni vältel vanandatud gaaslahendusvalgusallikat või masstoodanguna valmistatud ja vähemalt 48 tunni vältel vanandatud LED-moodulit, mis on enne käesolevas eeskirjas kirjeldatud katsete alustamist jahutatud ümbritseva keskkonna temperatuurini. Kasutatakse taotleja esitatud LED-mooduleid;

| c) | kohanduva kaugtulega süsteemi puhul peab kaugtuli, kui see sisse lülitatakse, olema maksimaalses režiimis. |
| --- | --- |

c)

kohanduva kaugtulega süsteemi puhul peab kaugtuli, kui see sisse lülitatakse, olema maksimaalses režiimis.

Mõõtevarustus peab olema analoogiline sellega, mida kasutati süsteemi katsenäidiste tüübikinnituskatsete puhul. Süsteem või selle osa(d) tuleb enne järgmiste katsete sooritamist viia neutraalasendisse.

Katsenäidisel lastakse töötada lähitule režiimis, eemaldamata seda vahepeal katsestatiivilt ning muutmata selle asendit statiivi suhtes. Kasutatakse asjaomase esilaterna jaoks ettenähtud kategooria valgusallikat.

1.   Fotomeetriliste tööparameetrite püsivuse katse

1.1.   Puhas katsenäidis

Kõikidel katsenäidistel lastakse töötada 12 tundi, nagu on kirjeldatud punktis 1.1.1, ja neid kontrollitakse vastavalt punktile 1.1.2.

1.1.1.   Katsemenetlus

1.1.1.1.   Katsetoimingute järjestus

| a) | Kui katsenäidis on ette nähtud vaid üheainsa valgustusfunktsiooni täitmiseks (lähituled või kaugtuled), sealjuures lähitulede korral vaid üheainsas lähitulede klassis, lülitatakse valgusallikas või valgusallikad punktis 1.1 sätestatud ajavahemikuks sisse (1). |
| --- | --- |

a)

Kui katsenäidis on ette nähtud vaid üheainsa valgustusfunktsiooni täitmiseks (lähituled või kaugtuled), sealjuures lähitulede korral vaid üheainsas lähitulede klassis, lülitatakse valgusallikas või valgusallikad punktis 1.1 sätestatud ajavahemikuks sisse (1).

| b) | Kui katsenäidis hõlmab käesoleva eeskirja kohaselt enam kui üht funktsiooni või enam kui üht lähitulede klassi ja kui taotleja deklareerib, et katsenäidise kõikidel funktsioonidel või lähituleklassidel on eraldi valgusallikad, mis süüdatakse ükshaaval, (2) tuleb katse läbiviimisel sellest tingimusest lähtuda, lülitades (1) iga ettenähtud funktsiooni või lähituleklassi kõige energiakulukama režiimi järjestikku sisse punktis 1.1 sätestatud ja võrdseteks osadeks jaotatud ajavahemikuks.
  Kõikidel teistel juhtudel (1)
   (2) tehakse katsenäidisega igas C-klassi, V-klassi, E-klassi ja W-klassi lähitulede režiimis, mida katsenäidis kiirgab või mille tekitamises ta osaleb, punktis 1.1 sätestatud (võrdseteks osadeks jaotatud) ajavahemiku jooksul järgmine katsetsükkel:
  kõigepealt süüdatakse 15 minutiks näiteks C-klassi lähitulede puhul kõige energiakulukam režiim sirgel teel sõitmise tingimustes;
  seejärel süüdatakse 5 minutiks sama lähitulerežiim, kuid samaaegselt süüdatakse ka kõik teised katsenäidise valgusallikad, (3) mida taotleja deklaratsiooni kohaselt on võimalik samaaegselt süüdata;
  kui täitub eespool nimetatud (võrdseteks osadeks jaotatud) ajavahemik, mis on sätestatud punktis 1.1, tuleb sama katsetsükkel vajadusel läbi viia lähitulede teise, kolmanda ja neljanda klassiga ülalmainitud järjekorras. |
| --- | --- |

b)

Kui katsenäidis hõlmab käesoleva eeskirja kohaselt enam kui üht funktsiooni või enam kui üht lähitulede klassi ja kui taotleja deklareerib, et katsenäidise kõikidel funktsioonidel või lähituleklassidel on eraldi valgusallikad, mis süüdatakse ükshaaval, (2) tuleb katse läbiviimisel sellest tingimusest lähtuda, lülitades (1) iga ettenähtud funktsiooni või lähituleklassi kõige energiakulukama režiimi järjestikku sisse punktis 1.1 sätestatud ja võrdseteks osadeks jaotatud ajavahemikuks.

Kõikidel teistel juhtudel (1)
   (2) tehakse katsenäidisega igas C-klassi, V-klassi, E-klassi ja W-klassi lähitulede režiimis, mida katsenäidis kiirgab või mille tekitamises ta osaleb, punktis 1.1 sätestatud (võrdseteks osadeks jaotatud) ajavahemiku jooksul järgmine katsetsükkel:

kõigepealt süüdatakse 15 minutiks näiteks C-klassi lähitulede puhul kõige energiakulukam režiim sirgel teel sõitmise tingimustes;

seejärel süüdatakse 5 minutiks sama lähitulerežiim, kuid samaaegselt süüdatakse ka kõik teised katsenäidise valgusallikad, (3) mida taotleja deklaratsiooni kohaselt on võimalik samaaegselt süüdata;

kui täitub eespool nimetatud (võrdseteks osadeks jaotatud) ajavahemik, mis on sätestatud punktis 1.1, tuleb sama katsetsükkel vajadusel läbi viia lähitulede teise, kolmanda ja neljanda klassiga ülalmainitud järjekorras.

| c) | Kui katsenäidis hõlmab teisi grupeeritud valgustusfunktsioone, tuleb kõik need üksikfunktsioonid samaaegselt aktiveerida punktis a või b sätestatud ajavahemikuks vastavalt tootja juhistele. |
| --- | --- |

c)

Kui katsenäidis hõlmab teisi grupeeritud valgustusfunktsioone, tuleb kõik need üksikfunktsioonid samaaegselt aktiveerida punktis a või b sätestatud ajavahemikuks vastavalt tootja juhistele.

| d) | Kui katsenäidis on ette nähtud tagama lähituld, mis on varustatud kurvivalgustusega, või lühiajaliselt aktiveeritavat režiimi või funktsiooni, millega on seotud täiendava valgusallika sisselülitamine, tuleb see valgusallikas sisse lülitada samaaegselt teiste valgusallikatega üheks minutiks ja hoida teda seejärel 9 minutit väljalülitatuna, samas kui üksnes lähituled on süüdatud, nagu on ette nähtud punktides a ja b. |
| --- | --- |

d)

Kui katsenäidis on ette nähtud tagama lähituld, mis on varustatud kurvivalgustusega, või lühiajaliselt aktiveeritavat režiimi või funktsiooni, millega on seotud täiendava valgusallika sisselülitamine, tuleb see valgusallikas sisse lülitada samaaegselt teiste valgusallikatega üheks minutiks ja hoida teda seejärel 9 minutit väljalülitatuna, samas kui üksnes lähituled on süüdatud, nagu on ette nähtud punktides a ja b.

1.1.1.2.   Katsepinge

Katsenäidise klemmidele rakendatakse pinget järgmiselt.

| a) | Otseselt sõiduki elektrisüsteemi pingel töötavate asendatavate hõõgniidiga valgusallikate puhul: katse tehakse vastavalt vajadusele pingega 6,3 V, 13,2 V või 28,0 V, välja arvatud juhul, kui tüübikinnituse taotleja on märkinud, et katsenäidist võib kasutada teistsugusel pingel. Viimati nimetatud juhul tehakse katse hõõglambiga, mida kasutatakse suurimal kasutamiseks lubatud pingel. |
| --- | --- |

a)

Otseselt sõiduki elektrisüsteemi pingel töötavate asendatavate hõõgniidiga valgusallikate puhul: katse tehakse vastavalt vajadusele pingega 6,3 V, 13,2 V või 28,0 V, välja arvatud juhul, kui tüübikinnituse taotleja on märkinud, et katsenäidist võib kasutada teistsugusel pingel. Viimati nimetatud juhul tehakse katse hõõglambiga, mida kasutatakse suurimal kasutamiseks lubatud pingel.

| b) | Asendatavate gaaslahendusvalgusallikate puhul: valgusallika elektroonilise juhtseadise katsepinge on 13,2 + 0,1 V, kui sõiduki elektrisüsteemi nimipinge on 12 V, välja arvatud juhul, kui tüübikinnitustaotluses on näidatud teisiti. |
| --- | --- |

b)

Asendatavate gaaslahendusvalgusallikate puhul: valgusallika elektroonilise juhtseadise katsepinge on 13,2 + 0,1 V, kui sõiduki elektrisüsteemi nimipinge on 12 V, välja arvatud juhul, kui tüübikinnitustaotluses on näidatud teisiti.

| c) | Otseselt sõiduki elektrisüsteemi pingel töötavate mitteasendatavate valgusallikate puhul: kõigi mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglampide ja/või muud tüüpi valgusallikatega) varustatud valgustusüksustega tehakse mõõtmised pingel 6,3 V, 13,2 V või 28,0 V või vajaduse korral mõnel muul pingel, mis vastab taotleja ette nähtud sõiduki elektrisüsteemi pingele. |
| --- | --- |

c)

Otseselt sõiduki elektrisüsteemi pingel töötavate mitteasendatavate valgusallikate puhul: kõigi mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglampide ja/või muud tüüpi valgusallikatega) varustatud valgustusüksustega tehakse mõõtmised pingel 6,3 V, 13,2 V või 28,0 V või vajaduse korral mõnel muul pingel, mis vastab taotleja ette nähtud sõiduki elektrisüsteemi pingele.

| d) | Asendatavate või mitteasendatavate valgusallikate puhul, mis töötavad sõiduki elektrisüsteemi pingest sõltumatult ning mida juhib täielikult süsteem, või toite- ja tööseadise abil käitatavate valgusallikate puhul rakendatakse eespool nimetatud katsepingeid kõnealuse seadise sisendklemmidele. Katseid tegev laboratoorium võib nõuda tootjalt toite- ja tööseadise või valgusallika(te) töölerakendamiseks vajaliku spetsiaalse toiteallika. |
| --- | --- |

d)

Asendatavate või mitteasendatavate valgusallikate puhul, mis töötavad sõiduki elektrisüsteemi pingest sõltumatult ning mida juhib täielikult süsteem, või toite- ja tööseadise abil käitatavate valgusallikate puhul rakendatakse eespool nimetatud katsepingeid kõnealuse seadise sisendklemmidele. Katseid tegev laboratoorium võib nõuda tootjalt toite- ja tööseadise või valgusallika(te) töölerakendamiseks vajaliku spetsiaalse toiteallika.

| e) | LED-moodulite puhul tehakse mõõtmine vastavalt pingega 6,3 V, 13,2 V või 28 V, kui käesolevas eeskirjas ei ole sätestatud teisiti. Valgusallika elektroonilise juhtseadisega juhitava(te) LED-mooduli(te) korral tehakse mõõtmine taotleja osutatud viisil. |
| --- | --- |

e)

LED-moodulite puhul tehakse mõõtmine vastavalt pingega 6,3 V, 13,2 V või 28 V, kui käesolevas eeskirjas ei ole sätestatud teisiti. Valgusallika elektroonilise juhtseadisega juhitava(te) LED-mooduli(te) korral tehakse mõõtmine taotleja osutatud viisil.

| f) | Kui signaaltuled on grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud katsenäidisega ja töötavad muul kui normitud nimipingel 6 V, 12 V või 24 V, reguleeritakse pinget laterna nõuetekohase fotomeetrilise talitluse saavutamiseks vastavalt tootja juhendile. |
| --- | --- |

f)

Kui signaaltuled on grupeeritud, kombineeritud või vastastikku ühendatud katsenäidisega ja töötavad muul kui normitud nimipingel 6 V, 12 V või 24 V, reguleeritakse pinget laterna nõuetekohase fotomeetrilise talitluse saavutamiseks vastavalt tootja juhendile.

1.1.2.   Katsetulemused

1.1.2.1.   Visuaalne kontroll

| | Kui katsenäidise temperatuur on muutunud ümbritseva keskkonna temperatuuriga võrdseks, tuleb katsenäidise hajutiklaasi ja välimist hajutiklaasi (kui viimane on olemas) puhastada puhta niiske puuvillase lapiga. Seejärel tuleb seda visuaalselt kontrollida: katsenäidise hajutiklaasil ega välimisel hajutiklaasil (kui viimane on olemas) ei tohi olla märgata moonutusi, deformatsioone, pragunemist ega värvuse muutusi. |
| --- | --- |

Kui katsenäidise temperatuur on muutunud ümbritseva keskkonna temperatuuriga võrdseks, tuleb katsenäidise hajutiklaasi ja välimist hajutiklaasi (kui viimane on olemas) puhastada puhta niiske puuvillase lapiga. Seejärel tuleb seda visuaalselt kontrollida: katsenäidise hajutiklaasil ega välimisel hajutiklaasil (kui viimane on olemas) ei tohi olla märgata moonutusi, deformatsioone, pragunemist ega värvuse muutusi.

1.1.2.2.   Fotomeetriline katse

| | Käesoleva eeskirja nõuete kohaselt tuleb fotomeetrilisi väärtusi kontrollida järgmistes punktides: |
| --- | --- |

Käesoleva eeskirja nõuete kohaselt tuleb fotomeetrilisi väärtusi kontrollida järgmistes punktides:

| | C-klassi ja teatavate teiste klasside lähitulede korral: 50 V, B50L ja 25RR, kui see on asjakohane. |
| --- | --- |

C-klassi ja teatavate teiste klasside lähitulede korral: 50 V, B50L ja 25RR, kui see on asjakohane.

| | Kaugtulede korral neutraalasendis: Imax punkt. |
| --- | --- |

Kaugtulede korral neutraalasendis: Imax punkt.

| | Katsenäidise aluse võimaliku kuumusest tingitud deformatsiooni arvessevõtmiseks võib teha teise suunamise (varju piiri asukoha muutumist käsitletakse käesoleva lisa punktis 2). |
| --- | --- |

Katsenäidise aluse võimaliku kuumusest tingitud deformatsiooni arvessevõtmiseks võib teha teise suunamise (varju piiri asukoha muutumist käsitletakse käesoleva lisa punktis 2).

| | Kui välja arvata punktid B50L, on lubatav erinevus fotomeetriliste näitajate ja enne katset mõõdetud väärtuste vahel 10 %, mis sisaldab ka fotomeetriliste mõõtmiste lubatud hälvet. Punktis B50L mõõdetud väärtus ei tohi ületada enne katset mõõdetud fotomeetrilist väärtust enam kui 170 cd võrra. |
| --- | --- |

Kui välja arvata punktid B50L, on lubatav erinevus fotomeetriliste näitajate ja enne katset mõõdetud väärtuste vahel 10 %, mis sisaldab ka fotomeetriliste mõõtmiste lubatud hälvet. Punktis B50L mõõdetud väärtus ei tohi ületada enne katset mõõdetud fotomeetrilist väärtust enam kui 170 cd võrra.

1.2.   Määrdunud katsenäidis

Pärast katsenäidise katsetamist punkti 1.1 kohaselt tuleb katsenäidis vastavalt punktile 1.2.1 ette valmistada ning lasta katsenäidisel töötada üks tund iga funktsiooni või lähitulede klassi (4) kohta, nagu kirjeldatud punktis 1.1.1, seejärel kontrollida vastavalt punktile 1.1.2, seejuures peab igale katsele järgnema piisavalt pikk jahtumisaeg.

1.2.1.   Katsenäidise ettevalmistamine

Katsesegu

1.2.1.1.   Süsteemi või osa või osade puhul, mille välimine hajutiklaas on klaasist: katsenäidisele kantav vee ja saasteaine segu peab koosnema:

| | 9 massiosast kvartsliivast osakeste suurusega 0–100 mikromeetrit; |
| --- | --- |

9 massiosast kvartsliivast osakeste suurusega 0–100 mikromeetrit;

| | 1 massiosast taimsest söetolmust (pöögist saadud) osakeste suurusega 0–100 mikromeetrit; |
| --- | --- |

1 massiosast taimsest söetolmust (pöögist saadud) osakeste suurusega 0–100 mikromeetrit;

| | 0,2 massiosast NaCMC-st (5) ja |
| --- | --- |

0,2 massiosast NaCMC-st (5) ja

| | 5 massiosast naatriumkloriidist (puhtusastmega 99 %); |
| --- | --- |

5 massiosast naatriumkloriidist (puhtusastmega 99 %);

| | sobivast kogusest destilleeritud veest, mille juhtivus on alla 1 μS/m. |
| --- | --- |

sobivast kogusest destilleeritud veest, mille juhtivus on alla 1 μS/m.

1.2.1.2.   Süsteemi või osa või osade puhul, mille välimine hajutiklaas on plastmaterjalist: katsenäidisele kantav vee ja saasteaine segu peab koosnema:

| a) | 9 massiosast kvartsliivast osakeste suurusega 0–100 μm; |
| --- | --- |

a)

9 massiosast kvartsliivast osakeste suurusega 0–100 μm;

| b) | 1 massiosast taimsest söetolmust (pöögist saadud) osakeste suurusega 0–100 mikromeetrit; |
| --- | --- |

b)

1 massiosast taimsest söetolmust (pöögist saadud) osakeste suurusega 0–100 mikromeetrit;

| c) | 0,2 massiosast NaCMC (5); |
| --- | --- |

c)

0,2 massiosast NaCMC (5);

| d) | 5 massiosast naatriumkloriidist (puhtusastmega 99 %); |
| --- | --- |

d)

5 massiosast naatriumkloriidist (puhtusastmega 99 %);

| e) | 13 massiosast destilleeritud veest, mille juhtivus on ≤ 1 mS/m; |
| --- | --- |

e)

13 massiosast destilleeritud veest, mille juhtivus on ≤ 1 mS/m;

| f) | 2 ± 1 tilgast pindaktiivsest ainest (6). |
| --- | --- |

f)

2 ± 1 tilgast pindaktiivsest ainest (6).

1.2.1.3.   Segu ei tohi olla vanem kui 14 päeva.

1.2.1.4.   Segu kandmine katsenäidisele

Katsesegu tuleb ühtlaselt kanda katsenäidise kogu valgust kiirgavale pinnale või valgust kiirgavatele pindadele ja seejärel tuleb segul lasta kuivada. Kirjeldatud menetlust korratakse, kuni valgustatuse väärtused on langenud 15–20 %-ni kõigis järgmistes punktides käesolevas eeskirjas kirjeldatud tingimustel mõõdetud väärtustest:

| | kaugtulede korral neutraalasendis punkt Imax, |
| --- | --- |

kaugtulede korral neutraalasendis punkt Imax,

| | C-klassi lähitulede ja iga ettenähtud lähitulerežiimi korral 50 V. |
| --- | --- |

C-klassi lähitulede ja iga ettenähtud lähitulerežiimi korral 50 V.

2.   Katse soojuse mõjul toimuva varju piiri vertikaalse nihkumise määramiseks

Selle katse eesmärgiks on kontrollida, et valgusvihu varju piiri vertikaalsuunaline nihkumine soojuse mõjul ei ületaks väärtust, mis on ette nähtud süsteemile, selle osale või osadele, mis kiirgavad C-klassi lähituld (põhilähituld), või igale ette nähtud lähitulerežiimile.

Kui katsenäidis sisaldab enam kui üht valgustusüksust või valgustusüksuste gruppi, mis moodustavad varju piiri, vaadeldakse iga üksikut valgustusüksust antud katse tähenduses eraldi katsenäidisena ja seda tuleb katsetada eraldi.

Punkti 1 kohaselt katsetatud näidisega tehakse katse nii, nagu on kirjeldatud punktis 2.1, ilma näidist aluselt eemaldamata ega selle asendit aluse suhtes muutmata.

Kui katsenäidis on varustatud liikuva optilise detailiga, valitakse käesolevaks katseks üksnes asend, mis on kõige lähedasem vertikaalsele keskasendile ja/või neutraalsele algasendile.

Katse tehakse üksnes nende sisendsignaalidega, mis vastavad sirge tee tingimustele.

2.1.   Katse

Selleks katseks reguleeritakse pinge niisuguseks, nagu on ette nähtud punktis 1.1.1.2.

Katsenäidis lülitatakse sisse ja seda katsetatakse C-klassi, V-klassi, E-klassi ja W-klassi lähitule režiimis, olenevalt sellest, mis on asjakohane.

3 minutit (r3) ja 60 minutit (r60) pärast katsenäidise sisselülitamist tuleb kontrollida varju piiri horisontaalse osa (osa, mis jääb joone V-V ja läbi punkti B50L (või R) kulgeva vertikaaljoone vahele) asendit.

Eespool kirjeldatud varju piiri nihkumist mõõdetakse mis tahes meetodil, mis tagab piisava täpsuse ja korratavad tulemused.

2.2.   Katsetulemused

2.2.1.   Milliradiaanides (mrad) väljendatud tulemust peetakse lähitulelaterna puhul vastuvõetavaks, kui esilaterna puhul registreeritud absoluutväärtus Δ r1 = | r3 – r60 | ei ole suurem kui 1,0 mrad (Δ r1 ≤ 1,0 mrad) ülespoole ega rohkem kui 2,0 mrad (Δ r1 ≤ 2,0 mrad) allapoole.

2.2.2.   Kui aga väärtus on:

| Muutus | |
| --- | --- |
| ülespoole | rohkem kui 1,0 mrad, kuid mitte rohkem kui 1,5 mrad
  (1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad) |
| allapoole | rohkem kui 2,0 mrad, kuid mitte rohkem kui 3,0 mrad
  (2,0 mrad < ΔrI ≤ 3,0 mrad) |

Muutus

ülespoole

rohkem kui 1,0 mrad, kuid mitte rohkem kui 1,5 mrad

(1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad)

allapoole

rohkem kui 2,0 mrad, kuid mitte rohkem kui 3,0 mrad

(2,0 mrad < ΔrI ≤ 3,0 mrad)

tehakse punktis 2.1 kirjeldatud viisil uus katse teise esilaternanäidisega, mis on paigaldatud katsestatiivile nii, et see vastab laterna õigele paigaldusele sõidukil, ja millega on eelnevalt kolm korda järjest tehtud läbi allpool kirjeldatud tsükkel, et stabiliseerida laterna mehaanilised osad:

| a) | lähitulelaternal lastakse töötada 1 tunni vältel (pinge tuleb reguleerida punktis 1.1.1.2 ettenähtud viisil); |
| --- | --- |

a)

lähitulelaternal lastakse töötada 1 tunni vältel (pinge tuleb reguleerida punktis 1.1.1.2 ettenähtud viisil);

| b) | ühetunnine ajavahemik väljalülitatud laternaga. |
| --- | --- |

b)

ühetunnine ajavahemik väljalülitatud laternaga.

Pärast kolme niisugust tsüklit loetakse esilaterna tüüp vastuvõetavaks, kui sellel teisel näidisel punkti 2.1 kohaselt mõõdetud Δr absoluutväärtused vastavad punkti 2.2.1 nõuetele.

---

(1)  Kui katsenäidis on grupeeritud ja/või vastastikku ühendatud signaaltuledega, peavad viimased olema süüdatud kogu katse jooksul, välja arvatud päevatulelatern. Kui tegemist on suunatulelaternaga, tuleb see sisse lülitada vilkuvas režiimis nii, et põlemise ja mittepõlemise kestuste suhe on ligikaudu üks ühele.

(2)  Kui esilaterna vilgutamisel lülituvad samaaegselt sisse täiendavad valgusallikad, ei peeta seda valgusallikate tavapäraseks samaaegseks kasutuseks.

(3)  Arvesse tuleb võtta valgustusfunktsioonide kõiki valgusallikaid, isegi kui neile ei taotleta käesoleva eeskirja kohast tüübikinnitust, välja arvatud joonealuses märkuses 2 viidatud valgusallikad.

(4)  W-klassi lähitulesid, kui need on olemas, ei võeta arvesse valgustusüksuste puhul, mis kiirgavad teiste lähituleklasside või valgustusfunktsioonide tuld või osalevad nende klasside või režiimide tulede tagamises.

(5)  NaCMC on karboksümetüültselluloosi (mida tavaliselt tähistatakse lühendiga CMC) naatriumsool. Segus kasutataval NaCMC-l peab olema asendusaste 0,6–0,7 ja temperatuuri 20 °C juures 2 % lahuse puhul viskoossus 200–300 cP.

(6)  Koguse lubatud hälve tuleneb vajadusest saavutada määrdumine, mis valgub õigesti laiali igat tüüpi plastist hajutiklaasidel.

---

5. LISA

TOOTMISE NÕUETELE VASTAVUSE KONTROLLIMISE MENETLUSE MIINIMUMNÕUDED

1.   ÜLDTEAVE

1.1.   Vastavusnõudeid peetakse käesoleva eeskirja nõuete kohaselt mehaanilisest ja geomeetrilisest seisukohast täidetuks, kui erinevused ei ületa vältimatuid tootmishälbeid. See tingimus kehtib ka värvuse suhtes.

1.2.   Fotomeetriliste tööparameetrite puhul ei vaidlustata seeriaviisiliselt valmistatavate süsteemide nõuetekohasust juhul, kui katsetamiseks juhuslikult valitud süsteemi valgusallika käesoleva eeskirja 9. lisa punktide 1 ja 2 kohasel sisselülitamisel ja vajadusel korrigeerimisel:

| 1.2.1. | ei kaldu mitte ükski käesoleva eeskirja 9. lisa punkti 2 kohaselt mõõdetud ja korrigeeritud väärtus ebasoodsas suunas üle 20 protsendi kõrvale käesolevas eeskirjas sätestatud väärtustest.






  1.2.1.1. | Lähitulede ja nende režiimide järgmiste väärtuste puhul on lubatav maksimaalne ebasoodsas suunas kõrvalekalle järgmine:






  a) | maksimaalsed väärtused punkti B50L puhul: 170 cd (vastab 20 protsendile) ja 255 cd (vastab 30 protsendile); |
| --- | --- | --- | --- |

1.2.1.

ei kaldu mitte ükski käesoleva eeskirja 9. lisa punkti 2 kohaselt mõõdetud ja korrigeeritud väärtus ebasoodsas suunas üle 20 protsendi kõrvale käesolevas eeskirjas sätestatud väärtustest.

1.2.1.1.

Lähitulede ja nende režiimide järgmiste väärtuste puhul on lubatav maksimaalne ebasoodsas suunas kõrvalekalle järgmine:

a)

maksimaalsed väärtused punkti B50L puhul: 170 cd (vastab 20 protsendile) ja 255 cd (vastab 30 protsendile);

| b) | maksimaalsed väärtused III ala ja segmendi BLL puhul: 255 cd (vastab 20 protsendile) ja 380 cd (vastab 30 protsendile); |
| --- | --- |

b)

maksimaalsed väärtused III ala ja segmendi BLL puhul: 255 cd (vastab 20 protsendile) ja 380 cd (vastab 30 protsendile);

| c) | maksimaalsed väärtused segmentide E, F1, F2 ja F3 puhul: 170 cd (vastab 20 protsendile) ja 255 cd (vastab 30 protsendile); |
| --- | --- |

c)

maksimaalsed väärtused segmentide E, F1, F2 ja F3 puhul: 170 cd (vastab 20 protsendile) ja 255 cd (vastab 30 protsendile);

| d) | minimaalsed väärtused punktides BR, P, rühmades S50 +, S50LL + S50RR, S100 + S100LL + S100RR ning punktides, mis on ette nähtud käesoleva eeskirja 3. lisa tabeli 1 joonealuses märkuses 4 (B50L, BR, BRR ja BLL): pool nõutavast väärtusest (vastab 20 protsendile) ja kolmveerand nõutavast väärtusest (vastab 30 protsendile). |
| --- | --- |

d)

minimaalsed väärtused punktides BR, P, rühmades S50 +, S50LL + S50RR, S100 + S100LL + S100RR ning punktides, mis on ette nähtud käesoleva eeskirja 3. lisa tabeli 1 joonealuses märkuses 4 (B50L, BR, BRR ja BLL): pool nõutavast väärtusest (vastab 20 protsendile) ja kolmveerand nõutavast väärtusest (vastab 30 protsendile).

| 1.2.1.2. | Kaugtulede korral, kui punkt HV asub samavalgustustiheduskõvera 0,75 Imax piires, on kõikide käesoleva eeskirja punktis 6.3.2 sätestatud mõõtepunktide puhul lubatav fotomeetriliste väärtuste kõrvalekalle + 20 % maksimumväärtuste puhul ja – 20 % miinimumväärtuste puhul. |
| --- | --- |

1.2.1.2.

Kaugtulede korral, kui punkt HV asub samavalgustustiheduskõvera 0,75 Imax piires, on kõikide käesoleva eeskirja punktis 6.3.2 sätestatud mõõtepunktide puhul lubatav fotomeetriliste väärtuste kõrvalekalle + 20 % maksimumväärtuste puhul ja – 20 % miinimumväärtuste puhul.

| 1.2.2. | Kui ülalkirjeldatud katsetulemused ei vasta nõuetele, on lubatud süsteemi asendit muuta, tingimusel et valgusvihu telje ümberpaiknemine ei ületa külgsuunas 0,5 kraadi vasakule ja paremale poole ning verikaalsuunas 0,2 kraadi üles või alla, kusjuures iga ümberpaiknemist vaadeldakse eraldi esialgse suunatuse suhtes.
  Neid nõudeid ei kohaldata käesoleva eeskirja punktis 6.3.1.1 osutatud valgustusüksuste suhtes. |
| --- | --- |

1.2.2.

Kui ülalkirjeldatud katsetulemused ei vasta nõuetele, on lubatud süsteemi asendit muuta, tingimusel et valgusvihu telje ümberpaiknemine ei ületa külgsuunas 0,5 kraadi vasakule ja paremale poole ning verikaalsuunas 0,2 kraadi üles või alla, kusjuures iga ümberpaiknemist vaadeldakse eraldi esialgse suunatuse suhtes.

Neid nõudeid ei kohaldata käesoleva eeskirja punktis 6.3.1.1 osutatud valgustusüksuste suhtes.

| 1.2.3. | Kui katsete tulemused ei vasta nõuetele, korratakse katseid teise etalonvalgusallika ja/või teise toite- ja tööseadmega. |
| --- | --- |

1.2.3.

Kui katsete tulemused ei vasta nõuetele, korratakse katseid teise etalonvalgusallika ja/või teise toite- ja tööseadmega.

1.3.   Et kontrollida valgusvihu varju piiri vertikaalsuunalist nihkumist soojuse mõjul, kasutatakse järgmist meetodit:

| | üht näidissüsteemidest kontrollitakse 4. lisa punktis 2.1 kirjeldatud metoodika kohaselt pärast seda, kui selle süsteemiga on kolm korda järjest tehtud läbi 4. lisa punktis 2.2.2 kirjeldatud tsükkel. |
| --- | --- |

üht näidissüsteemidest kontrollitakse 4. lisa punktis 2.1 kirjeldatud metoodika kohaselt pärast seda, kui selle süsteemiga on kolm korda järjest tehtud läbi 4. lisa punktis 2.2.2 kirjeldatud tsükkel.

| | Süsteem loetakse vastuvõetavaks, kui Δr ei ületa 1,5 mrad. |
| --- | --- |

Süsteem loetakse vastuvõetavaks, kui Δr ei ületa 1,5 mrad.

| | Kui see väärtus ületab 1,5 mrad, ületamata seejuures 2,0 mrad, tehakse katsed teise näidisega, pärast seda ei või kahe näidise puhul registreeritud absoluutväärtuste keskmine väärtus ületada 1,5 mrad. |
| --- | --- |

Kui see väärtus ületab 1,5 mrad, ületamata seejuures 2,0 mrad, tehakse katsed teise näidisega, pärast seda ei või kahe näidise puhul registreeritud absoluutväärtuste keskmine väärtus ületada 1,5 mrad.

1.4.   Värvsuskoordinaatide suhtes kohaldatavad nõuded peavad olema täidetud.

2.   TOOTJAPOOLSE VASTAVUSKONTROLLI MIINIMUMNÕUDED

Tüübikinnitusmärgi omanik peab sobiva ajavahemiku järel tegema iga süsteemitüübiga vähemalt järgmised katsed. Katsed tuleb teha vastavalt käesoleva eeskirja sätetele.

Kui näidiste valimisel ilmneb mittevastavus asjaomase katsetüübi nõuetele, tuleb võtta uued näidised ja katsetada neid. Tootja peab võtma meetmeid asjaomase toodangu nõuetele vastavuse tagamiseks.

2.1.   Katsete laad

Käesoleva eeskirja kohased nõuetekohasuse katsetega kontrollitakse fotomeetrilisi omadusi ja soojuse mõjul toimuvat lähitulede valgusvihu varju piiri vertikaalsuunalist nihkumist.

2.2.   Katsemeetodid

2.2.1.   Katsed tehakse üldiselt käesolevas eeskirjas kirjeldatud meetodite järgi.

2.2.2.   Tootja tehtavatel nõuetele vastavuse katsetel võib tüübikinnituskatsete eest vastutava pädeva asutuse nõusolekul kasutada võrdväärseid meetodeid. Tootjal on kohustus tõendada, et kasutatavad meetodid on käesolevas eeskirjas sätestatud meetoditega võrdväärsed.

2.2.3.   Punktide 2.2.1 ja 2.2.2 kohaldamine nõuab katseseadmete regulaarset kalibreerimist ja nende mõõteandmete vastavusse viimist pädeva asutuse tehtud mõõtmiste tulemustega.

2.2.4.   Kõikidel juhtudel, kuid eriti halduslikul kontrollimisel ja näidiste võtmisel, tuleb võrdlusmeetoditena kasutada käesolevas eeskirjas sätestatud meetodeid.

2.3.   Näidiste võtmine

Süsteemide näidised valitakse ühtliku toodangupartii hulgast juhuslikkuse põhimõttel. Ühtlik partii tähendab tootja tootmismeetodite kohaselt määratud sama tüüpi süsteemide rühma.

Hindamisel vaadeldakse tavaliselt ühe konkreetse tehase seeriatoodangut. Tootja võib siiski koguda sama tüübi kohta andmeid eri tehastest, kui need tehased töötavad sama kvaliteedisüsteemi ja -juhtimise alusel.

2.4.   Mõõdetud ja registreeritud fotomeetrilised parameetrid

Näidiseks võetud laternatega tehakse fotomeetrilised mõõtmised käesolevas eeskirjas ettenähtud punktides, kusjuures näidud võetakse:

| | kaugtulede korral ainult punktidest Imax, HV (1), „HL“ ja „HR“
   (2), ja |
| --- | --- |

kaugtulede korral ainult punktidest Imax, HV (1), „HL“ ja „HR“
   (2), ja

| | lähitulede korral ainult punktidest B50L, 50L, 50 V, 75R (olenevalt asjaoludest) ja 25LL (vt 3. lisa joonis 1). |
| --- | --- |

lähitulede korral ainult punktidest B50L, 50L, 50 V, 75R (olenevalt asjaoludest) ja 25LL (vt 3. lisa joonis 1).

2.5.   Nõuetele vastavuse kriteeriumid

Tootja ülesanne on viia läbi katsetulemuste statistiline uurimine ja määrata koos tüübikinnitusasutusega kindlaks oma toodete nõuetele vastavust reguleerivad kriteeriumid nii, et käesoleva määruse punktis 9.1 sätestatud toodete nõuetele vastavuse hindamise nõuded oleksid täidetud.

Toodete nõuetelevastavuse kriteeriumid peavad olema niisugused, et 7. lisas kirjeldatud juhusliku kontrollnäidise (esimese võetud näidise) puhul on kontrolli läbimise minimaalne tõenäosus 0,95 (95 % usaldatavusega).

---

(1)  Kui kaugtuli on vastastikku ühendatud lähitulega, on HV kaugtule puhul sama mõõtmispunkt kui lähitule puhul.

(2)  HL ja HR: punktid, mis paiknevad joonel H-H, asuvad punktist HV vastavalt 2,6 kraadi vasakul ja 2,6 kraadi paremal.

---

6. LISA

PLASTMATERJALIST HAJUTIKLAASI SISALDAVATE SÜSTEEMIDE SUHTES KOHALDATAVAD NÕUDED: HAJUTIKLAASIGA VÕI MATERJALINÄIDISEGA NING TERVIKSÜSTEEMIDE VÕI NENDE ÜHE VÕI MITME OSAGA TEHTAVAD KATSED

1.   ÜLDNÕUDED

1.1.   Vastavalt käesoleva eeskirja punktile 2.2.4 katsetamiseks antud näidised peavad vastama punktides 2.1 kuni 2.5 esitatud nõuetele.

1.2.   Käesoleva eeskirja punkti 2.2.3 kohaselt katsetatavate plasthajutiklaasidega terviksüsteemide või nende osade näidiste komplekt peab hajutiklaasi materjali suhtes vastama punktis 2.6 sätestatud nõuetele.

1.3.   Plastist hajutiklaaside näidistega või nende materjalinäidistega tehakse tüübikinnituskatsed koos peegeldiga, mille ette paigaldamiseks nad ette nähtud, käesoleva lisa 1. liite tabelis A sätestatud kronoloogilises järjekorras.

1.4.   Kui süsteemi tootja suudab tõestada, et toode on punktides 2.1 kuni 2.5 sätestatud katsed või mõne muu eeskirja kohased vastavad katsed juba läbinud, ei ole nimetatud katseid vaja korrata; kohustuslikud on ainult 1. liite tabelis B ette nähtud katsed.

1.5.   Kui süsteem või selle osa on ette nähtud kasutamiseks ainult parempoolse liikluse või ainult vasakpoolse liikluse tingimustes, võib käesoleva lisa kohaseid katseid taotleja soovil korraldada ainult ühe näidisega.

2.   KATSED

2.1.   Vastupidavus temperatuurimuutustele

2.1.1.   Katsed

Kolme uue näidisega (hajutiklaasi) tehakse läbi viis tsüklit temperatuuri ja suhtelise õhuniiskuse muutumist vastavalt järgmisele programmile:

| | 3 tundi temperatuuril 40 °C ± 2 °C ja suhtelisel õhuniiskusel 85–95 %; |
| --- | --- |

3 tundi temperatuuril 40 °C ± 2 °C ja suhtelisel õhuniiskusel 85–95 %;

| | 1 tund temperatuuril 23 °C ± 5 °C ja suhtelisel õhuniiskusel 60–75 %; |
| --- | --- |

1 tund temperatuuril 23 °C ± 5 °C ja suhtelisel õhuniiskusel 60–75 %;

| | 15 tundi temperatuuril – 30 °C ± 2 °C; |
| --- | --- |

15 tundi temperatuuril – 30 °C ± 2 °C;

| | 1 tund temperatuuril 23 °C ± 5 °C ja suhtelisel õhuniiskusel 60–75 %; |
| --- | --- |

1 tund temperatuuril 23 °C ± 5 °C ja suhtelisel õhuniiskusel 60–75 %;

| | 3 tundi temperatuuril 80 °C ± 2 °C; |
| --- | --- |

3 tundi temperatuuril 80 °C ± 2 °C;

| | 1 tund temperatuuril 23 °C ± 5 °C ja suhtelisel õhuniiskusel 60–75 %. |
| --- | --- |

1 tund temperatuuril 23 °C ± 5 °C ja suhtelisel õhuniiskusel 60–75 %.

| | Enne seda katset tuleb näidiseid hoida vähemalt neli tundi temperatuuril 23 °C ± 5 °C ja suhtelisel õhuniiskusel 60–75 %. |
| --- | --- |

Enne seda katset tuleb näidiseid hoida vähemalt neli tundi temperatuuril 23 °C ± 5 °C ja suhtelisel õhuniiskusel 60–75 %.

Märkus: näidiste ühetunnine temperatuuril 23 °C ± 5 °C hoidmine peab sisaldama termilise šoki ärahoidmiseks vajalikku ühelt temperatuurilt teisele ülemineku etappi.

2.1.2.   Fotomeetrilised mõõtmised

2.1.2.1.   Meetod

Enne ja pärast katset tehakse näidiste fotomeetrilised mõõtmised.

Fotomeetrilised mõõtmised viiakse läbi käesoleva eeskirja 9. lisa kohaselt järgmistes punktides:

| | C-klassi lähitulede korral B50L ja 50 V; |
| --- | --- |

C-klassi lähitulede korral B50L ja 50 V;

| | süsteemi kaugtule korral Imax. |
| --- | --- |

süsteemi kaugtule korral Imax.

2.1.2.2.   Tulemused

Igal näidisel enne ja pärast katset mõõdetud fotomeetriliste väärtuste erinevus ei tohi ületada 10 %, mille hulka kuulub fotomeetrilise mõõtmise lubatud hälve.

2.2.   Vastupidavus atmosfäärimõjudele ja keemilistele ainetele

2.2.1.   Vastupidavus atmosfäärimõjudele

Kolmele uuele näidisele (hajutiklaasile või materjalinäidisele) suunatakse valguskiirgus allikast, mille spektraaljaotus on samasugune kui mustal kehal temperatuurivahemikus 5 500 – 6 000 K. Kiirgusallika ja näidiste vahele asetatakse sobivad filtrid, et minimeerida alla 295 nm ja üle 2 500 nm lainepikkusega valguskiirgust. Näidistele rakendatakse energeetilist valgustust võimsusega 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 nii pikaks ajaks, et näidiste saadav valgusenergia on 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Katseseadises näidistega samale tasandile paigutatud mustal paneelil mõõdetud temperatuur peab olema 50 °C ± 5 °C. Ühtlase valguskiirguse tagamiseks peavad näidised pöörlema ümber kiirgusallika kiirusega, mis jääb vahemikku 1–5 p/min– 1.

Näidistele piserdatakse destilleeritud vett juhtivusega alla 1 mS/m temperatuuril 23 °C ± 5 °C vastavalt järgmisele tsüklile:

pihustamine: 5 minutit; kuivatamine: 25 minutit.

2.2.2.   Vastupidavus keemilistele ainetele

Pärast käesoleva lisa punktis 2.2.1 kirjeldatud katset ja käesoleva lisa punktis 2.2.3.1 kirjeldatud mõõtmisi töödeldakse kolme nimetatud näidise välispinda punktis 2.2.2.2 kirjeldatud viisil punktis 2.2.2.1 kirjeldatud seguga.

2.2.2.1.   Katsesegu

Katsesegu koosneb 61,5 protsendist n-heptaanist, 12,5 protsendist tolueenist, 7,5 protsendist etüültetrakloriidist, 12,5 protsendist triklooretüleenist ja 6 protsendist ksüleenist (mahuprotsentides).

2.2.2.2.   Katsesegu pealekandmine

(ISO 105 kohast) puuvillast lappi niisutatakse, kuni see on punktis 2.2.2.1 kirjeldatud segu täis imbunud, ning hiljemalt 10 sekundi pärast asetatakse see näidise välispinnale ja hoitakse seda seal 10 minutit survega 50 N/cm2, mis vastab 14 × 14 mm suurusel katsepinnal jõule 100 N.

Selle kümneminutilise ajavahemiku vältel niisutatakse lappi seguga uuesti, nii et kasutatav vedelik oleks koostiselt jätkuvalt identne ettenähtud katseseguga.

Pealekandmise ajal on pragude tekkimise ärahoidmiseks lubatud näidisele rakendatavat survet kompenseerida.

2.2.2.3.   Puhastamine

Pärast katsesegu pealekandmist kuivatatakse näidiseid välisõhus ning pestakse seejärel punktis 2.3 („Vastupidavus puhastusainetele ja süsivesinikele“) kirjeldatud seguga temperatuuril 23 °C ± 5 °C. Seejärel tuleb näidiseid hoolikalt loputada destilleeritud veega, mille temperatuur on 23 °C ± 5 °C ja mis ei sisalda üle 0,2 protsendi võõrlisandeid, ja pühkida seejärel pehme lapiga.

2.2.3.   Tulemused

2.2.3.1.   Pärast atmosfäärimõjudele vastupidavuse katset ei tohi näidiste välispinnas olla pragusid, kriimustusi, killunemist ega deformatsioone ja valgusülekande keskhälve Δt = (T2 – T3)/T2, mis on mõõdetud kolmel näidisel vastavalt käesoleva lisa 2. liites kirjeldatud menetlusele, ei tohi ületada 0,020 (Δtm < 0,020).

2.2.3.2.   Pärast keemilistele ainetele vastupidavuse katset ei tohi näidistel olla keemiliste ainete jälgi, mis võivad muuta valgusvoo hajumist, mille keskmine muutus Δd = (T5– T4)/T2, mis on mõõdetud kolmel näidisel vastavalt käesoleva lisa 2. liites kirjeldatud menetlusele, ei tohi olla suurem kui 0,020 (Δdm < 0,020).

2.2.4.   Vastupidavus valgusallika kiirgusele

Vajaduse korral tuleb läbi viia järgmine katse:

| | süsteemi kõikide valgust edastavate plastdetailide näidised asetatakse valgusallika valgusvihku. Parameetrid, näiteks nurgad ja näidistevahelised kaugused, peavad olema samasugused kui süsteemis. Kõik kasutatud näidised peavad olema sama värvuse ja vajadusel sama pinnatöötlusega kui süsteemi vastavad osad. |
| --- | --- |

süsteemi kõikide valgust edastavate plastdetailide näidised asetatakse valgusallika valgusvihku. Parameetrid, näiteks nurgad ja näidistevahelised kaugused, peavad olema samasugused kui süsteemis. Kõik kasutatud näidised peavad olema sama värvuse ja vajadusel sama pinnatöötlusega kui süsteemi vastavad osad.

| | Pärast 1 500 tundi pidevat valgusvihus viibimist peavad läbiva valguse värvusomadused olema nõuetekohased, kui kasutatakse uut valgusallikat, ja näidiste välispinnas ei tohi olla pragusid, kriimustusi, kestendust ega deformatsioone. |
| --- | --- |

Pärast 1 500 tundi pidevat valgusvihus viibimist peavad läbiva valguse värvusomadused olema nõuetekohased, kui kasutatakse uut valgusallikat, ja näidiste välispinnas ei tohi olla pragusid, kriimustusi, kestendust ega deformatsioone.

| | Süsteemi sisedetailides kasutatavate plastmaterjalide vastupidavust valgusallika ultraviolettkiirguse mõjule ei ole vaja kontrollida, kui valgusallikas vastab eeskirjale nr 37 ja/või kui tegemist on madala ultraviolettkiirguse tasemega gaaslahendusvalgusallikaga ja/või madala ultraviolettkiirguse tasemega LED-mooduliga või kui süsteemi elementide kaitsmiseks ultraviolettkiirguse eest kasutatakse eraldi vahendeid, näiteks klaasfiltreid. |
| --- | --- |

Süsteemi sisedetailides kasutatavate plastmaterjalide vastupidavust valgusallika ultraviolettkiirguse mõjule ei ole vaja kontrollida, kui valgusallikas vastab eeskirjale nr 37 ja/või kui tegemist on madala ultraviolettkiirguse tasemega gaaslahendusvalgusallikaga ja/või madala ultraviolettkiirguse tasemega LED-mooduliga või kui süsteemi elementide kaitsmiseks ultraviolettkiirguse eest kasutatakse eraldi vahendeid, näiteks klaasfiltreid.

2.3.   Vastupidavus puhastusainetele ja süsivesinikele

2.3.1.   Vastupidavus puhastusainetele

Kolme näidise (hajutiklaasi või materjalinäidise) välispinda kuumutatakse temperatuurini 50 °C ± 5 °C ja kastetakse seejärel viieks minutiks segusse, mille temperatuur on 23 °C ± 5 °C ning mis koosneb 99 osast destilleeritud veest maksimaalse lisandite sisaldusega 0,02 % ja ühest osast alküülarüülsulfonaadist.

Katse lõpul kuivatatakse näidiseid temperatuuril 50 °C ± 5 °C. Näidiste pind puhastatakse niiske lapiga.

2.3.2.   Vastupidavus süsivesinikele

Kolme näidise välispinda hõõrutakse seejärel ühe minuti vältel kergelt puuvillase lapiga, mida on immutatud 70 % n-heptaanist ja 30 % tolueenist (mahuprotsentides) koosnevas segus, ning kuivatatakse seejärel välisõhus.

2.3.3.   Tulemused

Kui need kaks katset on üksteise järel tehtud, ei tohi valgusläbivuse keskmine muutus Δt = (T2 – T3)/T2, mis on mõõdetud kolmel näidisel vastavalt käesoleva lisa 2. liites kirjeldatud menetlusele, ületada 0,010 (Δtm ≤ 0,010).

2.4.   Vastupidavus mehaanilisele kulumisele

2.4.1.   Mehaanilise kulumise katse

Välispinda katsetatakse käesoleva lisa 3. liites kirjeldatud meetodil, millega saavutatakse pinna ühtlane mehaaniline kulumine.

2.4.2.   Tulemused

Pärast nimetatud katset mõõdetakse muutusi:

| valgusläbivuses | : | Δt = (T2 – T3)/T2 |
| --- | --- | --- |
| ja valguse hajumises | : | Δd = (T5 – T4)/T2 |

valgusläbivuses

:

Δt = (T2 – T3)/T2

ja valguse hajumises

:

Δd = (T5 – T4)/T2

vastavalt 2. liites kirjeldatud menetlusele käesoleva eeskirja punktis 2.2.4.1.1 määratud alas. Kolme näidise keskmine väärtus peab vastama järgmistele tingimustele:

Δtm ≤ 0,100; Δdm ≤ 0,050.

2.5.   Kattematerjalide olemasolu korral: katsematerjalide nakkekatse

2.5.1.   Näidise ettevalmistamine

Hajutiklaasi kattematerjali lõigatakse žiletitera või nõelaga 20 mm × 20 mm suurune ruudustik ruutude suurusega umbes 2 mm × 2 mm. Terale või nõelale avaldatav surve peab olema piisav vähemalt kattematerjali läbilõikamiseks.

2.5.2.   Katse kirjeldus

Kasutada tuleks kleeplinti nakkejõuga 2 N/laiuse cm ± 20 %, mida mõõdetakse käesoleva lisa 4. liites kindlaks määratud standardtingimustes. Nimetatud kleeplint, mille laius peab olema vähemalt 25 mm, surutakse vähemalt 5 minutiks vastu punktis 2.5.1 kirjeldatud viisil ettevalmistatud pinda.

Seejärel koormatakse kleeplindi otsa nii, et katsetatava pinna nakkejõule rakendub selle pinna suhtes risti mõjuv vastujõud. Selles faasis tõmmatakse kleeplint pinnalt ära ühtlase kiirusega 1,5 m/s ± 0,2 m/s.

2.5.3.   Tulemused

Ruudustikuga kaetud alas ei tohi esineda märgatavaid kahjustusi. Ruutude lõikepunktides või lõigete servades on kahjustused lubatud juhul, kui kahjustatud ala ei ületa 15 % ruudustikuga kaetud pindalast.

2.6.   Plastist hajutiklaasiga terviksüsteemi katsetamine

2.6.1.   Hajutiklaasi pinna vastupidavus mehaanilisele kulumisele

2.6.1.1.   Katsed

Süsteemi hajutiklaasiga (näidis nr 1) tehakse punktis 2.4.1 kirjeldatud katse.

2.6.1.2.   Tulemused

Pärast katset ei tohi süsteemi või selle osaga tehtud käesoleva eeskirja kohaste fotomeetriliste mõõtmiste tulemused ületada punktile B50L ettenähtud maksimaalseid väärtusi rohkem kui 30 % ega olla punktile 75R ettenähtud minimaalset väärtusest rohkem kui 10 % väiksemad.

2.6.2.   Kattematerjalide olemasolu korral: katsematerjalide nakkekatse

Paigaldusüksuse hajutiklaasiga (näidis nr 2) tehakse punktis 2.5 kirjeldatud katse.

3.   TOOTMISE NÕUETELE VASTAVUSE KONTROLLIMINE

3.1.   Hajutiklaaside valmistamiseks kasutatavate materjalide seisukohast loetakse seeriasse kuuluvad paigaldusüksused käesoleva eeskirja nõuetele vastavaks, kui:

| 3.1.1. | pärast keemilistele ainetele, puhastusainetele ja süsivesinikele vastupidavuse katseid ei ole näidiste välispinnal palja silmaga märgatavaid pragusid, killunemist ega deformatsioone (vt käesoleva lisa punktid 2.2.2, 2.3.1 ja 2.3.2); |
| --- | --- |

3.1.1.

pärast keemilistele ainetele, puhastusainetele ja süsivesinikele vastupidavuse katseid ei ole näidiste välispinnal palja silmaga märgatavaid pragusid, killunemist ega deformatsioone (vt käesoleva lisa punktid 2.2.2, 2.3.1 ja 2.3.2);

| 3.1.2. | pärast punktis 2.6.1.1 kirjeldatud katset jäävad punktis 2.6.1.2 nimetatud mõõtepunktide fotomeetrilised väärtused käesolevas eeskirjas toodangu nõuetele vastavuse suhtes kehtestatud piiridesse. |
| --- | --- |

3.1.2.

pärast punktis 2.6.1.1 kirjeldatud katset jäävad punktis 2.6.1.2 nimetatud mõõtepunktide fotomeetrilised väärtused käesolevas eeskirjas toodangu nõuetele vastavuse suhtes kehtestatud piiridesse.

3.2.   Kui katsetulemused ei vasta nõuetele, tuleb katseid korrata teise, juhuslikult valitud süsteeminäidisega.

1. liide

TÜÜBIKINNITUSKATSETE KRONOLOOGILINE JÄRJEKORD

A.   PLASTMATERJALIDE KATSETAMINE (HAJUTIKLAASID VÕI MATERJALINÄIDISED, MIS ON KATSETAMISEKS ESITATUD VASTAVALT KÄESOLEVA EESKIRJA PUNKTILE 2.2.4)

| Näidised | Hajutiklaasid või materjalinäidised | Hajutiklaasid |
| --- | --- | --- |
| Katsed | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 |
| 1.1. | Piiratud fotomeetria (punkt 2.1.2) |

Näidised

Hajutiklaasid või materjalinäidised

Hajutiklaasid

Katsed

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

11

12

13

14

1.1.

Piiratud fotomeetria (punkt 2.1.2)

X

X

X

| 1.1.1. | Temperatuurimuutus (punkt 2.1.1) |
| --- | --- |

1.1.1.

Temperatuurimuutus (punkt 2.1.1)

X

X

X

| 1.2. | Piiratud fotomeetria (punkt 2.1.2) |
| --- | --- |

1.2.

Piiratud fotomeetria (punkt 2.1.2)

X

X

X

| 1.2.1. | Valgusläbivuse mõõtmine |
| --- | --- |

1.2.1.

Valgusläbivuse mõõtmine

X

X

X

X

X

X

X

X

X

| 1.2.2. | Valguse hajumise mõõtmine |
| --- | --- |

1.2.2.

Valguse hajumise mõõtmine

X

X

X

X

X

X

| 1.3. | Atmosfäärimõjud (punkt 2.2.1) |
| --- | --- |

1.3.

Atmosfäärimõjud (punkt 2.2.1)

X

X

X

| 1.3.1. | Valgusläbivuse mõõtmine |
| --- | --- |

1.3.1.

Valgusläbivuse mõõtmine

X

X

X

| 1.4. | Keemilised ainete mõju (punkt 2.2.2) |
| --- | --- |

1.4.

Keemilised ainete mõju (punkt 2.2.2)

X

X

X

| 1.4.1. | Valguse hajumise mõõtmine |
| --- | --- |

1.4.1.

Valguse hajumise mõõtmine

X

X

X

| 1.5. | Puhastusained (punkt 2.3.1) |
| --- | --- |

1.5.

Puhastusained (punkt 2.3.1)

X

X

X

| 1.6. | Süsivesinikud (punkt 2.3.2) |
| --- | --- |

1.6.

Süsivesinikud (punkt 2.3.2)

X

X

X

| 1.6.1. | Valgusläbivuse mõõtmine |
| --- | --- |

1.6.1.

Valgusläbivuse mõõtmine

X

X

X

| 1.7. | Kulumine (punkt 2.4.1) |
| --- | --- |

1.7.

Kulumine (punkt 2.4.1)

X

X

X

| 1.7.1. | Valgusläbivuse mõõtmine |
| --- | --- |

1.7.1.

Valgusläbivuse mõõtmine

X

X

X

| 1.7.2. | Valguse hajumise mõõtmine |
| --- | --- |

1.7.2.

Valguse hajumise mõõtmine

X

X

X

| 1.8. | Nake (punkt 25) |
| --- | --- |

1.8.

Nake (punkt 25)

X

| 1.9. | Vastupidavus valgusallika kiirgusele (punkt 2.2.4) |
| --- | --- |

1.9.

Vastupidavus valgusallika kiirgusele (punkt 2.2.4)

X

B.   TERVIKSÜSTEEMIDE KATSETAMINE (KATSETAMISEKS ESITATUD VASTAVALT KÄESOLEVA EESKIRJA PUNKTILE 2.2.3)

| Katsed | Terviksüsteem |
| --- | --- |
| Näidis nr |
| 1 | 2 |
| 2.1. | Kulumine (punkt 2.6.1.1) |

Katsed

Terviksüsteem

Näidis nr

1

2

2.1.

Kulumine (punkt 2.6.1.1)

X

| 2.2. | Fotomeetria (punkt 2.6.1.2) |
| --- | --- |

2.2.

Fotomeetria (punkt 2.6.1.2)

X

X

| 2.3. | Nake (punkt 2.6.2) |
| --- | --- |

2.3.

Nake (punkt 2.6.2)

2. liide

VALGUSE HAJUMISE JA VALGUSLÄBIVUSE MÕÕTMISE MEETOD

1.   MÕÕTESEADMED (vt joonis 1)

Kollimaatori K valgusvihk poolhajuvusega β/2 = 17,4 × 10– 4 rad piiratakse diafragmaga Dτ mille ava on 6 mm ja mille vastu asetatakse näidise alus.

Konvergentne akromaatiline hajutiklaas L2, mida on korrigeeritud sfäärilise moonutuse suhtes, ühendab diafragmat Dτ anduriga R; hajutiklaasi läbimõõt L2 peab olema niisugune, et see ei piira näidise poolt hajutatavat valguskoonust, mille ülemine poolnurk on β/2 = 14°.

Ringdiafragma DD nurkadega αo/2 = 1° ja αmax/2 = 12° asetatakse hajutiklaasi L2 kujutise fokaaltasandisse.

Diafragma läbipaistmatu keskmine osa on vajalik valgusallikast otse saabuva valguse varjamiseks. Diafragma keskmist osa peab olema võimalik valgusvihust niimoodi eemaldada, et seda saab täpselt esialgsesse asendisse tagasi panna.

Vahekaugus L2 Dτ ja hajutiklaasi L2 fookuskaugus F2 valitakse nii, et kujutis Dτ katab täielikult anduri R.

Hajutiklaasi L2 fookuskauguseks soovitatakse võtta ligikaudu 80 mm.

Kui algse langeva valgusvoo väärtuseks lugeda 1, peab iga lugemi absoluutne täpsus olema parem kui 0,001.

Joonis 1

Optiline seade, mida kasutatakse valguse hajumise ja valgusläbivuse mõõtmiseks

Image 24

2.   MÕÕTMISED

Tehakse järgmised mõõtmised:

| Lugem | Näidisega | DD keskosaga | Saadud suurus |
| --- | --- | --- | --- |
| T1 | Nr | Nr | Langev valgusvoog esimese lugemi korral |
| T2 | Jah
  (enne katset) | Nr | Uue materjali läbilastav valgusvoog 24° alal |
| T3 | Jah
  (enne katset) | Nr | Katsetatud materjali läbilastav valgusvoog 24° alal |
| T4 | Jah
  (enne katset) | Jah | Uue materjali hajutatud valgusvoog |
| T5 | Jah
  (enne katset) | Jah | Katsetatud materjali hajutatud valgusvoog |

Lugem

Näidisega

DD keskosaga

Saadud suurus

T1

Nr

Nr

Langev valgusvoog esimese lugemi korral

T2

Jah

(enne katset)

Nr

Uue materjali läbilastav valgusvoog 24° alal

T3

Jah

(enne katset)

Nr

Katsetatud materjali läbilastav valgusvoog 24° alal

T4

Jah

(enne katset)

Jah

Uue materjali hajutatud valgusvoog

T5

Jah

(enne katset)

Jah

Katsetatud materjali hajutatud valgusvoog

3. liide

PIHUSTUSKATSE MEETOD

1.   KATSESEADMED

1.1.   Pihustuspüstol

Kasutatav pihustuspüstol peab olema varustatud 1,3 mm läbimõõduga düüsiga, mis võimaldab vedeliku voolukiirust 0,24 ± 0,02 l/min töörõhul 6,0 baari – 0/+ 0,5 baari.

Nimetatud kasutustingimustes peab düüsist 380 mm ± 10 mm kaugusel olema joa läbimõõt 170 mm ± 50 mm.

1.2.   Katsesegu

Katsesegu koostis peab olema järgmine:

| | kvartsliiv, kõvadusega Mohsi skaala järgi 7, terasuurusega 0 kuni 0,2 mm, ligikaudu normaaljaotusega ning nurgateguriga 1,8 kuni 2, |
| --- | --- |

kvartsliiv, kõvadusega Mohsi skaala järgi 7, terasuurusega 0 kuni 0,2 mm, ligikaudu normaaljaotusega ning nurgateguriga 1,8 kuni 2,

| | vesi, karedusega mitte üle 205 g/m3 segus, mis sisaldab 25 g liiva liitri vee kohta. |
| --- | --- |

vesi, karedusega mitte üle 205 g/m3 segus, mis sisaldab 25 g liiva liitri vee kohta.

2.   KATSE

Laternate hajutiklaaside välispinnale lastakse üks kord või rohkem kordi eespool kirjeldatud viisil moodustatud liivajuga. Juga tuleb pihustada katsetatava pinna suhtes ligikaudu risti.

Kulumist kontrollitakse ühe või mitme klaasinäidise abil, mis asetatakse võrdlusnäidisena katsetatavate hajutiklaaside lähedale. Segu pihustatakse pinnale nii kaua, kuni valguse hajumise 2. liites kirjeldatud viisil mõõdetud muutus näidistel vastab järgmisele väärtusele: Δd = (T5 – T4)/T2 = 0,0250 ± 0,0025.

Kogu katsetatava pinna ühtlase kulumise kontrollimiseks võib kasutada mitut võrdlusnäidist.

4. liide

KLEEPLINDI NAKKEKATSE

1.   EESMÄRK

See meetod võimaldab standardtingimustes määrata kleeplindi lineaarset nakkejõudu klaasplaadi suhtes.

2.   PÕHIMÕTE

Jõu mõõtmine, mis on vajalik kleeplindi klaasplaadilt 90° nurga all eemaldamiseks.

3.   ETTENÄHTUD KESKKONNATINGIMUSED

Ümbritseva keskkonna temperatuur peab olema 23 °C ± 5 °C ja suhteline õhuniiskus 65 % ± 15 %.

4.   KATSEKEHAD

Enne katsetamist hoitakse näidiseks oleva kleeplindi rulli 24 tunni vältel ettenähtud keskkonnatingimustel (vt punkti 3).

Igast rullist katsetatakse viit 400 mm pikkust katsekeha. Need võetakse rullist pärast kolme pealmise kihi eemaldamist.

5.   MENETLUS

Katse tuleb teha punktis 3 kirjeldatud keskkonnatingimustes.

Võetakse viis katsetükki, keerates linti radiaalsuunas lahti kiirusel ligikaudu 300 mm/s. Seejärel kinnitatakse katsetükid järgneva 15 sekundi jooksul järgmisel viisil:

lint kantakse klaasplaadile, siludes sõrmega pikisuunas, liigselt klaasplaadile surumata, nii et lindi ja klaasplaadi vahele ei jääks õhumulle.

Koost jäetakse 10 minutiks ettenähtud keskkonnatingimustesse.

Ligikaudu 25 mm pikkune katsetükk tõmmatakse plaadilt lahti katsetüki teljega ristipidises suunas.

Plaat kinnitatakse ja lindi vaba ots painutatakse 90° all tagasi. Jõudu rakendatakse lindi ja plaadi eraldusjoone suhtes risti ja plaadi suhtes risti.

Kleeplinti tõmmatakse selle eemaldamiseks kiirusega 300 mm/s ± 30 mm/s ja registreeritakse selleks vajalik jõud.

6.   TULEMUSED

Saadud viis väärtust tuleb järjestada ja võtta mõõtmistulemuseks keskmine väärtus. Nimetatud väärtust väljendatakse njuutonites kleeplindi laiuse sentimeetri kohta.

---

7. LISA

NÄIDISTE VÕTMISE MIINIMUMNÕUDED KONTROLLIJALE

1.   ÜLDTEAVE

1.1.   Vastavusnõudeid peetakse käesoleva eeskirja nõuete kohaselt mehaanilisest ja geomeetrilisest seisukohast täidetuks, kui erinevused ei ületa vältimatuid tootmishälbeid. See tingimus kehtib ka värvuse suhtes.

1.2.   Fotomeetriliste tööparameetrite puhul ei vaidlustata seeriaviisiliselt valmistatavate süsteemide nõuetekohasust juhul, kui katsetamiseks juhuslikult valitud süsteemi valgusallika käesoleva eeskirja 9. lisa punktide 1 ja 2 kohasel sisselülitamisel ja vajadusel korrigeerimisel:

| 1.2.1. | ei kaldu mitte ükski mõõdetud väärtus ebasoodsas suunas üle 20 protsendi kõrvale käesolevas eeskirjas sätestatud minimaalsetest väärtustest.
  1.2.1.1.   Lähitulede ja nende režiimide järgmiste väärtuste puhul on lubatav maksimaalne ebasoodsas suunas kõrvalekalle järgmine:






  a) | maksimaalsed väärtused punkti B50L puhul: 170 cd (vastab 20 protsendile) ja 255 cd (vastab 30 protsendile); |
| --- | --- | --- |

1.2.1.

ei kaldu mitte ükski mõõdetud väärtus ebasoodsas suunas üle 20 protsendi kõrvale käesolevas eeskirjas sätestatud minimaalsetest väärtustest.

1.2.1.1.   Lähitulede ja nende režiimide järgmiste väärtuste puhul on lubatav maksimaalne ebasoodsas suunas kõrvalekalle järgmine:

a)

maksimaalsed väärtused punkti B50L puhul: 170 cd (vastab 20 protsendile) ja 255 cd (vastab 30 protsendile);

| b) | maksimaalsed väärtused III ala ja segmendi BLL puhul: 255 cd (vastab 20 protsendile) ja 380 cd (vastab 30 protsendile); |
| --- | --- |

b)

maksimaalsed väärtused III ala ja segmendi BLL puhul: 255 cd (vastab 20 protsendile) ja 380 cd (vastab 30 protsendile);

| c) | maksimaalsed väärtused segmentide E, F1, F2 ja F3 puhul: 170 cd (vastab 20 protsendile) ja 255 cd (vastab 30 protsendile); |
| --- | --- |

c)

maksimaalsed väärtused segmentide E, F1, F2 ja F3 puhul: 170 cd (vastab 20 protsendile) ja 255 cd (vastab 30 protsendile);

| d) | minimaalsed väärtused punktides BR, P, rühmades S50 + S50LL + S50RR, S100 + S100LL + S100RR ning punktides, mis on ette nähtud käesoleva eeskirja 3. lisa tabeli 1 joonealuses märkuses 4 (B50L, BR, BRR ja BLL): pool nõutavast väärtusest (vastab 20 protsendile) ja kolmveerand nõutavast väärtusest (vastab 30 protsendile). |
| --- | --- |

d)

minimaalsed väärtused punktides BR, P, rühmades S50 + S50LL + S50RR, S100 + S100LL + S100RR ning punktides, mis on ette nähtud käesoleva eeskirja 3. lisa tabeli 1 joonealuses märkuses 4 (B50L, BR, BRR ja BLL): pool nõutavast väärtusest (vastab 20 protsendile) ja kolmveerand nõutavast väärtusest (vastab 30 protsendile).

1.2.1.2.   Kaugtulede korral, kui punkt HV asub samavalgustustiheduskõvera 0,75 Imax piires, on kõikide käesoleva eeskirja punktis 6.3.2 sätestatud mõõtepunktide puhul lubatav fotomeetriliste väärtuste kõrvalekalle + 20 % maksimumväärtuste puhul ja – 20 % miinimumväärtuste puhul.

| 1.2.2. | Kui ülalkirjeldatud katsetulemused ei vasta nõuetele, on lubatud süsteemi asendit muuta tingimusel, et valgusvihu telje ümberpaiknemine ei ületa külgsuunas 0,5 kraadi vasakule ja paremale poole ning vertikaalsuunas 0,2 kraadi üles või alla. Neid nõudeid ei kohaldata käesoleva eeskirja punktis 6.3.1.1 osutatud valgustusüksuste suhtes. |
| --- | --- |

1.2.2.

Kui ülalkirjeldatud katsetulemused ei vasta nõuetele, on lubatud süsteemi asendit muuta tingimusel, et valgusvihu telje ümberpaiknemine ei ületa külgsuunas 0,5 kraadi vasakule ja paremale poole ning vertikaalsuunas 0,2 kraadi üles või alla. Neid nõudeid ei kohaldata käesoleva eeskirja punktis 6.3.1.1 osutatud valgustusüksuste suhtes.

| 1.2.3. | Kui katsete tulemused ei vasta nõuetele, korratakse katseid teise etalonvalgusallika ja/või teise toite- ja tööseadmega. |
| --- | --- |

1.2.3.

Kui katsete tulemused ei vasta nõuetele, korratakse katseid teise etalonvalgusallika ja/või teise toite- ja tööseadmega.

| 1.2.4. | Ilmsete defektidega süsteeme ei võeta arvesse. |
| --- | --- |

1.2.4.

Ilmsete defektidega süsteeme ei võeta arvesse.

| 1.2.5. | Viitemärki ei võeta arvesse. |
| --- | --- |

1.2.5.

Viitemärki ei võeta arvesse.

2.   ESIMENE NÄIDISTE VÕTMINE

Esimesel näidiste võtmisel valitakse juhuslikkuse põhimõttel neli süsteemi. Esimene kahest laternast koosnev näidis märgistatakse A-tähega, teine B-tähega.

2.1.   Nõuetele vastavust ei vaidlustata

2.1.1.   Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele ei vaidlustata seeriaviisiliselt toodetud süsteemide nõuetekohasust, kui süsteemide mõõteväärtuste kõrvalekalded ebasoodsas suunas on:

| 2.1.1.1. | Näidis A








  A1: | ühel süsteemil | | 0 protsenti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | ühel süsteemil | mitte rohkem kui | 20 protsenti |
| A2: | mõlemal süsteemil | rohkem kui | 0 protsenti |
| | | kuid mitte rohkem kui | 20 protsenti |

2.1.1.1.

Näidis A

A1:

ühel süsteemil

0 protsenti

ühel süsteemil

mitte rohkem kui

20 protsenti

A2:

mõlemal süsteemil

rohkem kui

0 protsenti

kuid mitte rohkem kui

20 protsenti

edasi näidisele B

| 2.1.1.2. | Näidis B







  B1: | mõlemal süsteemil | 0 protsenti |
| --- | --- | --- | --- |

2.1.1.2.

Näidis B

B1:

mõlemal süsteemil

0 protsenti

2.1.2.   või kui näidise A puhul on täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

2.2.   Nõuetele vastavus vaidlustatakse

2.2.1.   Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidistevõtmise menetlusele tuleb seeriaviisiliselt toodetud süsteemide nõuetekohasus vaidlustada ja tootjalt toodangu nõuetele vastavaks muutmist nõuda juhul, kui süsteemide mõõteväärtuste kõrvalekalded on järgmised:

| 2.2.1.1. | Näidis A








  A3: | ühel süsteemil | mitte rohkem kui | 20 protsenti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | ühel süsteemil | rohkem kui | 20 protsenti |
| | | kuid mitte rohkem kui | 30 protsenti |

2.2.1.1.

Näidis A

A3:

ühel süsteemil

mitte rohkem kui

20 protsenti

ühel süsteemil

rohkem kui

20 protsenti

kuid mitte rohkem kui

30 protsenti

| 2.2.1.2. | Näidis B








  B2: | A2 korral | | |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | ühel süsteemil | rohkem kui | 0 protsenti |
| | | kuid mitte rohkem kui | 20 protsenti |
| | ühel süsteemil | mitte rohkem kui | 20 protsenti |
| B3: | A2 korral | | |
| | ühel süsteemil | | 0 protsenti |
| | ühel süsteemil | rohkem kui | 20 protsenti |
| | | kuid mitte rohkem kui | 30 protsenti |

2.2.1.2.

Näidis B

B2:

A2 korral

ühel süsteemil

rohkem kui

0 protsenti

kuid mitte rohkem kui

20 protsenti

ühel süsteemil

mitte rohkem kui

20 protsenti

B3:

A2 korral

ühel süsteemil

0 protsenti

ühel süsteemil

rohkem kui

20 protsenti

kuid mitte rohkem kui

30 protsenti

2.2.2.   või kui näidise A puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

2.3.   Tüübikinnitus tühistatakse

Nõuetele vastavus tuleb vaidlustada ja käesoleva eeskirja punkti 10 sätteid kohaldada juhul, kui käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlust järgides on süsteemide mõõteväärtuste kõrvalekalded järgmised:

| 2.3.1. | Näidis A








  A4: | ühel süsteemil | mitte rohkem kui | 20 protsenti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | ühel süsteemil | rohkem kui | 30 protsenti |
| A5: | mõlemal süsteemil | rohkem kui | 20 protsenti |

2.3.1.

Näidis A

A4:

ühel süsteemil

mitte rohkem kui

20 protsenti

ühel süsteemil

rohkem kui

30 protsenti

A5:

mõlemal süsteemil

rohkem kui

20 protsenti

| 2.3.2. | Näidis B








  B4: | A2 korral | | |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | ühel süsteemil | rohkem kui | 0 protsenti |
| | | kuid mitte rohkem kui | 20 protsenti |
| | ühel süsteemil | rohkem kui | 20 protsenti |
| B5: | A2 korral | | |
| | mõlemal süsteemil | rohkem kui | 20 protsenti |
| B6: | A2 korral | | |
| | ühel süsteemil | | 0 protsenti |
| | ühel süsteemil | rohkem kui | 30 protsenti |

2.3.2.

Näidis B

B4:

A2 korral

ühel süsteemil

rohkem kui

0 protsenti

kuid mitte rohkem kui

20 protsenti

ühel süsteemil

rohkem kui

20 protsenti

B5:

A2 korral

mõlemal süsteemil

rohkem kui

20 protsenti

B6:

A2 korral

ühel süsteemil

0 protsenti

ühel süsteemil

rohkem kui

30 protsenti

| 2.3.3. | Või kui näidise A ja B puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused. |
| --- | --- |

2.3.3.

Või kui näidise A ja B puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

3.   KORDUV NÄIDISTE VÕTMINE

A3, B2 ja B3 puhul tuleb hiljemalt kaks kuud pärast teatamist võtta uued näidised: kahest süsteemist koosnev kolmas näidis C ja kahest süsteemist koosnev neljas näidis D, mis valitakse pärast toodangu vastavusse viimist valminud kauba varude hulgast.

3.1.   Nõuetele vastavust ei vaidlustata

3.1.1.   Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele ei vaidlustata seeriaviisiliselt toodetud süsteemide nõuetekohasust, kui süsteemide mõõteväärtuste kõrvalekalded on:

| 3.1.1.1. | Näidis C








  C1: | ühel süsteemil | | 0 protsenti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | ühel süsteemil | mitte rohkem kui | 20 protsenti |
| C2: | mõlemal süsteemil | rohkem kui | 0 protsenti |
| | | kuid mitte rohkem kui | 20 protsenti |

3.1.1.1.

Näidis C

C1:

ühel süsteemil

0 protsenti

ühel süsteemil

mitte rohkem kui

20 protsenti

C2:

mõlemal süsteemil

rohkem kui

0 protsenti

kuid mitte rohkem kui

20 protsenti

edasi näidisele D

| 3.1.1.2. | Näidis D








  D1: | C2 korral | | |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | mõlemal süsteemil | | 0 protsenti |

3.1.1.2.

Näidis D

D1:

C2 korral

mõlemal süsteemil

0 protsenti

3.1.2.   Või kui näidise C puhul on täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

3.2.   Nõuetele vastavus vaidlustatakse

3.2.1.   Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele tuleb seeriaviisiliselt toodetud süsteemide nõuetekohasus vaidlustada ja tootjalt toodangu nõuetele vastavaks muutmist nõuda juhul, kui süsteemide mõõteväärtuste kõrvalekalded on järgmised:

| 3.2.1.1. | Näidis D








  D2: | C2 korral | | |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | ühel süsteemil | rohkem kui | 0 protsenti |
| | | kuid mitte rohkem kui | 20 protsenti |
| | ühel süsteemil | mitte rohkem kui | 20 protsenti |

3.2.1.1.

Näidis D

D2:

C2 korral

ühel süsteemil

rohkem kui

0 protsenti

kuid mitte rohkem kui

20 protsenti

ühel süsteemil

mitte rohkem kui

20 protsenti

| 3.2.1.2. | või kui näidise C puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused. |
| --- | --- |

3.2.1.2.

või kui näidise C puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

3.3.   Tüübikinnitus tühistatakse

Nõuetele vastavus tuleb vaidlustada ja käesoleva eeskirja punkti 10 sätteid kohaldada juhul, kui käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlust järgides on süsteemide mõõteväärtuste kõrvalekalded järgmised:

| 3.3.1. | Näidis C








  C3: | ühel süsteemil | mitte rohkem kui | 20 protsenti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | ühel süsteemil | rohkem kui | 20 protsenti |
| C4: | mõlemal süsteemil | rohkem kui | 20 protsenti |

3.3.1.

Näidis C

C3:

ühel süsteemil

mitte rohkem kui

20 protsenti

ühel süsteemil

rohkem kui

20 protsenti

C4:

mõlemal süsteemil

rohkem kui

20 protsenti

| 3.3.2. | Näidis D








  D3: | C2 korral | | |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | ühel süsteemil | | 0 protsenti |
| | | või rohkem kui | 0 protsenti |
| | ühel süsteemil | rohkem kui | 20 protsenti |

3.3.2.

Näidis D

D3:

C2 korral

ühel süsteemil

0 protsenti

või rohkem kui

0 protsenti

ühel süsteemil

rohkem kui

20 protsenti

| 3.3.3. | või kui näidise C ja D puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused. |
| --- | --- |

3.3.3.

või kui näidise C ja D puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

4.   LÄHITULEDE VALGUSVIHU VARJU PIIRI VERTIKAALSUUNALINE NIHKUMINE

Et kontrollida varju piiri vertikaalsuunalist nihkumist soojuse mõjul, kasutatakse järgmist meetodit.

| | Pärast käesoleva lisa joonise 1 kohast näidiste võtmist tehakse ühega näidise A süsteemidest katsed vastavalt 4. lisa punktile 2.1, olles selle süsteemiga eelnevalt teinud kolm korda läbi 4. lisa punktis 2.2.2 kirjeldatud tsükli. |
| --- | --- |

Pärast käesoleva lisa joonise 1 kohast näidiste võtmist tehakse ühega näidise A süsteemidest katsed vastavalt 4. lisa punktile 2.1, olles selle süsteemiga eelnevalt teinud kolm korda läbi 4. lisa punktis 2.2.2 kirjeldatud tsükli.

| | Süsteem loetakse vastuvõetavaks, kui Δr ei ületa 1,5 mrad ülespoole ega 2,5 mrad allapoole. |
| --- | --- |

Süsteem loetakse vastuvõetavaks, kui Δr ei ületa 1,5 mrad ülespoole ega 2,5 mrad allapoole.

| | Kui see väärtus ületab 1,5 mrad, ületamata seejuures 2,0 mrad ülespoole, või ületab 2,5 mrad, ületamata seejuures 3,0 mrad allapoole, tehakse katsed näidise A teise süsteemiga ja pärast seda ei või kahe näidise puhul registreeritud absoluutväärtuste keskmine väärtus ületada 1,5 mrad ülespoole ega 2,5 mrad allapoole. |
| --- | --- |

Kui see väärtus ületab 1,5 mrad, ületamata seejuures 2,0 mrad ülespoole, või ületab 2,5 mrad, ületamata seejuures 3,0 mrad allapoole, tehakse katsed näidise A teise süsteemiga ja pärast seda ei või kahe näidise puhul registreeritud absoluutväärtuste keskmine väärtus ületada 1,5 mrad ülespoole ega 2,5 mrad allapoole.

| | Kui näidise A puhul nimetatud väärtust 1,5 mrad ülespoole ja 2,5 mrad allapoole ei saavutata, tehakse sama menetlus läbi näidise B kahe süsteemiga ja seejuures ei või väärtus Δr nende kummagi puhul ületada 1,5 mrad ülespoole ega 2,5 mrad allapoole. |
| --- | --- |

Kui näidise A puhul nimetatud väärtust 1,5 mrad ülespoole ja 2,5 mrad allapoole ei saavutata, tehakse sama menetlus läbi näidise B kahe süsteemiga ja seejuures ei või väärtus Δr nende kummagi puhul ületada 1,5 mrad ülespoole ega 2,5 mrad allapoole.

Joonis 1

Image 25

Märkus: kogu joonise ulatuses lugeda sõna „seade“ asemel „süsteem“.

---

8. LISA

LÄHITULEDE VARJU PIIRI JA TULEDE SUUNATUSE REGULEERIMISE SUHTES KOHALDATAVAD SÄTTED

1.   VALGUSTATUD JA VALGUSTAMATA ALA PIIRI MÄÄRATLUS

Mõõteekraanile kuvatud varju piir peab olema piisavalt terav, et võimaldada suunamist, ja vastama järgmistele nõudmistele.

1.1.   Mõõteseadmed (vt joonis 1)

Valgustatud ja valgustamata ala piir koosneb järgmistest osadest:

| a) | vasakul paiknev sirge horisontaalne osa; |
| --- | --- |

a)

vasakul paiknev sirge horisontaalne osa;

| b) | paremal paiknev murdekoht ja tõusev osa. |
| --- | --- |

b)

paremal paiknev murdekoht ja tõusev osa.

Igal juhul peavad murdekoht ja tõusev osa olema terava servaga.

2.   VISUAALNE SUUNAMINE

2.1.   Enne järgmisi katseid tuleb süsteem viia neutraalasendisse. Allpool esitatud juhiseid kohaldatakse selliste valgustusüksuste valgusvihkude suhtes, mis peavad taotleja esitatud andmete kohaselt olema suunatavad.

2.2.   Valgusvihk suunatakse visuaalselt varju piiri abil (vt joonis 1) järgmiselt. suunamiseks kasutatakse vertikaalset ekraani, mis paigaldatakse esilaterna ette 10 või 25 m kaugusele (vastavalt 1. lisa punktile 9) ja telje H-V suhtes täisnurkselt. Ekraan peab olema piisavalt lai, et võimaldada lähitule varju piiri uurida ja reguleerida vähemalt 5° ulatuses kummalgi pool sirget V-V.

2.3.   Vertikaalseks reguleerimiseks: varju piiri horisontaalset osa liigutatakse altpoolt joont B ülespoole ning reguleeritakse selle nimikõrgusele, mis on 1 % (25 cm) allpool joont H-H;

Joonis 1

Horisontaalse suunatuse hälve

Vertikaalse suunatuse hälve

Nominaalne varju piir

Tõusev osa

Varju piir

"Murdekoht"

Märkus: vertikaalsed ja horisontaalsed sirged on erinevas mastaabis.

2.4.   Horisontaalseks reguleerimiseks: varju piiri murdekohta ja tõusvat osa liigutatakse:

| | parempoolse liikluse korral:






  a) | paremalt vasakule ning paigutatakse pärast liigutamist horisontaalselt nii, et:






  i) | joone 0,2° D kohal ei ületa tõusev osa vasakul joont A ja |
| --- | --- | --- | --- |

parempoolse liikluse korral:

a)

paremalt vasakule ning paigutatakse pärast liigutamist horisontaalselt nii, et:

i)

joone 0,2° D kohal ei ületa tõusev osa vasakul joont A ja

| ii) | joonel 0,2° D või sellest allpool peaks tõusev osa ületama joone A ning |
| --- | --- |

ii)

joonel 0,2° D või sellest allpool peaks tõusev osa ületama joone A ning

| iii) | murdekoht paikneb sirgest V-V +/– 0,5 kraadi vasakul või paremal; |
| --- | --- |

iii)

murdekoht paikneb sirgest V-V +/– 0,5 kraadi vasakul või paremal;

või

| | vasakpoolse liikluse korral:






  b) | vasakult paremale ning paigutatakse pärast liigutamist horisontaalselt nii, et:






  i) | joone 0,2° D kohal ei ületa tõusev osa paremal joont A ja |
| --- | --- | --- | --- |

vasakpoolse liikluse korral:

b)

vasakult paremale ning paigutatakse pärast liigutamist horisontaalselt nii, et:

i)

joone 0,2° D kohal ei ületa tõusev osa paremal joont A ja

| ii) | joonel 0,2° D või sellest allpool peaks tõusev osa ületama joone A ning |
| --- | --- |

ii)

joonel 0,2° D või sellest allpool peaks tõusev osa ületama joone A ning

| iii) | murdekoht paikneb sirgest V-V +/– 0,5 kraadi vasakul või paremal, |
| --- | --- |

iii)

murdekoht paikneb sirgest V-V +/– 0,5 kraadi vasakul või paremal,

2.5.   Kui sel moel suunatud esilatern ei vasta 3. lisa nõuetele, võib selle suunatust muuta tingimusel, et valgusvihu telge ei nihutata:

| | horisontaalselt sirgest A kaugemale kui: 0,5° vasakule või 0,75° paremale; |
| --- | --- |

horisontaalselt sirgest A kaugemale kui: 0,5° vasakule või 0,75° paremale;

| | vertikaalselt mitte rohkem kui 0,25° sirgest B üles- või allapoole. |
| --- | --- |

vertikaalselt mitte rohkem kui 0,25° sirgest B üles- või allapoole.

2.6.   Kui aga korduv vertikaalne reguleerimine nõutavasse asendisse punktiga 2.5 lubatud hälvete piires ei ole võimalik, kasutatakse varju piiri nõutavale miinimumkvaliteedile vastavuse katsetamiseks (nagu on sätestatud punktis 2.7) ning tule vertikaalseks ja horisontaalseks reguleerimiseks punktis 3 kirjeldatud mõõteriistadega katsemeetodit.

2.7.   Valgustatud ja valgustamata ala piiri kvaliteedi mõõtmine

Miinimumteravuse mõõtmiseks skaneeritakse varju piiri horisontaalosa vertikaalselt nurgasammuga 0,05°:

| a) | mõõtekaugusel 10 m ligikaudu 10 mm läbimõõduga detektoriga või |
| --- | --- |

a)

mõõtekaugusel 10 m ligikaudu 10 mm läbimõõduga detektoriga või

| b) | mõõtekaugusel 25 m ligikaudu 30 mm läbimõõduga detektoriga. |
| --- | --- |

b)

mõõtekaugusel 25 m ligikaudu 30 mm läbimõõduga detektoriga.

Katsel kasutatud mõõtekaugus märgitakse käesoleva eeskirja 1. lisa kohase teatise vormi punkti 9.8.

Maksimumteravuse mõõtmiseks skaneeritakse varju piiri horisontaalosa vertikaalselt nurgasammuga 0,05° ainult mõõtekaugusel 25 m ligikaudu 30 mm läbimõõduga detektoriga.

Valgustatud ja valgustamata ala piiri kvaliteet loetakse vastuvõetavaks, kui vähemalt ühe mõõtmiste seeria tulemused vastavad punktide 2.1–2.3 nõuetele.

2.7.1.   Näha tohib olla vaid üks varju piir (1).

2.7.2.   Varju piiri teravus

Teravustegur G määratakse kindlaks, skaneerides varju piiri horisontaalosa vertikaalselt 2,5° all joonest V-V, kus:

| | G = (log Εβ – log E(β + 0,1°)), kus β = vertikaalne asend kraadides. |
| --- | --- |

G = (log Εβ – log E(β + 0,1°)), kus β = vertikaalne asend kraadides.

| | Väärtus G ei tohi olla väiksem kui 0,13 (miinimumteravus) ega suurem kui 0,40 (maksimumteravus). |
| --- | --- |

Väärtus G ei tohi olla väiksem kui 0,13 (miinimumteravus) ega suurem kui 0,40 (maksimumteravus).

2.7.3.   Lineaarsus

Valgustatud ja valgustamata ala horisontaalse piiri see osa, mida kasutatakse vertikaalseks reguleerimiseks, peab olema horisontaalne vahemikus 1,5°–3,5° joonest V-V (vt punkti 3 joonis 1a).

| a) | Valgustatud ja valgustamata ala piiri gradiendi käänupunktid vertikaaljoontel 1,5°, 2,5° ja 3,5° leitakse vastavalt valemile:
  (d2 (log E)/dβ2 = 0). |
| --- | --- |

a)

Valgustatud ja valgustamata ala piiri gradiendi käänupunktid vertikaaljoontel 1,5°, 2,5° ja 3,5° leitakse vastavalt valemile:

(d2 (log E)/dβ2 = 0).

| b) | Maksimaalne vertikaalne vahemaa käänupunktide vahel ei tohi ületada 0,2°. |
| --- | --- |

b)

Maksimaalne vertikaalne vahemaa käänupunktide vahel ei tohi ületada 0,2°.

2.8.   Kui osalise valgusvihu abil tekitatakse üksnes varju piiri horisontaalne osa, ei kohaldata horisontaalse reguleerimise suhtes mingeid nõudeid, kui taotleja ei ole seda ette näinud.

2.9.   Kui valgustusüksus ei ole taotleja juhiste järgi ette nähtud eraldi suunamiseks, peab ta vastama asjaomastele nõuetele.

2.10.   Valgustusüksused, mida suunatakse taotleja näidatud meetodi kohaselt vastavalt käesoleva eeskirja punktidele 5.2 ja 6.2.1.1, peavad tekitama sellise varju piiri, mille kuju ja paiknemine vastavad käesoleva eeskirja 3. lisa tabeli 2 nõuetele.

2.11.   Kõikide teiste lähitulede režiimide korral peavad varju piiri kuju ja paiknemine automaatselt vastama käesoleva eeskirja 3. lisa tabeli 2 nõuetele.

2.12.   Eraldi paigaldavate valgustusüksuste korral võib käesoleva eeskirja lõigete 2.1 kuni 2.6 kohaselt kasutada taotleja juhistele vastavat algset suunamist ja/või reguleerimist.

3.   VERTIKAALNE JA HORISONTAALNE REGULEERIMINE

Kui varju piir vastab käesoleva lisa punkti 2 kvaliteedinõuetele, võib tule reguleerida mõõteriistade abil.

Joonis 1a

Valgustatud ja valgustamata ala piiri kvaliteedi mõõtmine

Vertikaalse skaneerimise jooned

Varju piir

Märkus: Vertikaalsed ja horisontaalsed sirged on erinevas mastaabis.

3.1.   Vertikaalne reguleerimine

Valgustatud ja valgustamata ala piiri horisontaalne osa skaneeritakse vertikaalselt 2,5° all joonest V-V, liikudes altpoolt joont B üles (vt joonis 2). Käänupunkt (kus d2 (log E)/dv2 = 0) määratakse kindlaks ja paigutatakse sirgele B, mis asub 1 % sirgest H-H allpool.

3.2.   Horisontaalne reguleerimine

Taotleja valib ühe järgmistest horisontaalse suunamise meetoditest:

| a) | sirge 0,2 D meetod (vt joonis 2).
  Pärast laterna vertikaalset suunamist skaneeritakse 5° vasakult 5° paremale piki üht horisontaalset joont 0,2° D kohal. Maksimumgradient G, mis leitakse valemiga G = (log Εβ – log E(β + 0,1°)), kus β on horisontaalasend kraadides, ei tohi olla väiksem kui 0,08.
  Joonel 0,2 D leitud käänupunkt asetatakse joonele A;

  Joonis 2


  Vertikaalne ja horisontaalne reguleerimine mõõteriistade abil – horisontaaljoone skaneerimise meetod




  Horisontaalse skaneerimise joon
  Vertikaalse skaneerimise joon
  Varju piir

  Märkus: vertikaalsed ja horisontaalsed sirged on erinevas mastaabis. |
| --- | --- |

a)

sirge 0,2 D meetod (vt joonis 2).

Pärast laterna vertikaalset suunamist skaneeritakse 5° vasakult 5° paremale piki üht horisontaalset joont 0,2° D kohal. Maksimumgradient G, mis leitakse valemiga G = (log Εβ – log E(β + 0,1°)), kus β on horisontaalasend kraadides, ei tohi olla väiksem kui 0,08.

Joonel 0,2 D leitud käänupunkt asetatakse joonele A;

Joonis 2

Vertikaalne ja horisontaalne reguleerimine mõõteriistade abil – horisontaaljoone skaneerimise meetod

Horisontaalse skaneerimise joon

Vertikaalse skaneerimise joon

Varju piir

Märkus: vertikaalsed ja horisontaalsed sirged on erinevas mastaabis.

| b) | kolme joone meetod (vt joonis 3).
  Pärast laterna vertikaalset suunamist skaneeritakse alates 2° D kuni 2 °U piki kolme vertikaalset joont, mis asuvad kaugustel 1°R, 2°R ja 3°R. Vastavad maksimumgradiendid „G“, mis leitakse valemiga:
  G = (log Εβ – log E(β + 0,1°)),
  kus β on vertikaalasend kraadides, ei tohi olla väiksemad kui 0,08. Kolmel joonel leitud käänupunktide abil tuletatakse sirgjoon. Selle joone ja vertikaalse joondamise käigus leitud joone B lõikepunkt paigutatakse joonele V.

  Joonis 3


  Vertikaalne ja horisontaalne reguleerimine mõõteriistade abil – kolme joone skaneerimise meetod




  Vertikaalse skaneerimise joon
  Varju piir
  Käänupunktidest tuletatud sirgjoon

  Märkus: vertikaalsed ja horisontaalsed sirged on erinevas mastaabis. |
| --- | --- |

b)

kolme joone meetod (vt joonis 3).

Pärast laterna vertikaalset suunamist skaneeritakse alates 2° D kuni 2 °U piki kolme vertikaalset joont, mis asuvad kaugustel 1°R, 2°R ja 3°R. Vastavad maksimumgradiendid „G“, mis leitakse valemiga:

G = (log Εβ – log E(β + 0,1°)),

kus β on vertikaalasend kraadides, ei tohi olla väiksemad kui 0,08. Kolmel joonel leitud käänupunktide abil tuletatakse sirgjoon. Selle joone ja vertikaalse joondamise käigus leitud joone B lõikepunkt paigutatakse joonele V.

Joonis 3

Vertikaalne ja horisontaalne reguleerimine mõõteriistade abil – kolme joone skaneerimise meetod

Vertikaalse skaneerimise joon

Varju piir

Käänupunktidest tuletatud sirgjoon

Märkus: vertikaalsed ja horisontaalsed sirged on erinevas mastaabis.

---

(1)  Käesolevat punkti tuleks muuta, kui võetakse kasutusele objektiivne katsemeetod.

---

9. LISA

FOTOMEETRILISTE MÕÕTMISTE SUHTES KOHALDATAVAD SÄTTED

1.   ÜLDSÄTTED

1.1.   Süsteem, selle osa või osad tuleb paigaldada gonio(foto)meetri süsteemile.

1.2.   Valgustugevuse väärtused määratakse kindlaks fotoretseptori abil, mis asub 65 millimeetrise küljepikkusega ruudu piires ja mis paigutatakse vähemalt 25 meetri kaugusele iga valgustusüksuse nullkeskme ette ristsuunaliselt gonio(foto)meetri süsteemi läbiva mõõteteljega.

1.3.   Häirivaid peegeldusi tuleb fotomeetriliste mõõtmiste ajal sobivate kaitsetega vältida.

1.4.   Valgustugevus mõõdetakse ettenähtud 25 meetrisel kaugusel.

1.5.   Nurkkoordinaadid esitatakse kraadides keral vastavalt eeskirjas nr 48 määratletud gonio(foto)meetri süsteemile (vt diagramm 1).

Diagramm 1

ÜLES

ALLA

PAREMALE

VASAKULE

horisont

latern

Sfääriline koordinaatvõrgustik

valgusvihu fotomeetr. telg

Vastavalt CIE standarditele:

h: polaartelje ümber asetsevad pikitasandid

vv: polaartelje suhtes risti asetsevad põikitasandid

Polaartelg

1.6.   Lubatav on ka mis tahes muu samaväärne fotomeetriline meetod, mille puhul järgitakse nõutavat korrelatsiooni.

1.7.   Vältida tuleb valgustusüksuste nullkeskmete nihkumist goniomeetri pöörlemistelgede suhtes. Eeskätt kehtib see vertikaalsuuna suhtes ning nende valgustusüksuste puhul, mis tekitavad varju piiri.

Kasutatakse mõõteekraani, mis võib olla paigutatud lähemale kui fotomeeter.

1.8.   Teatava valgustusfunktsiooni või -režiimi iga mõõtepunkti (nurgaasendi) kohta käesolevas eeskirjas sätestatud fotomeetrilisi nõudeid kohaldatakse kõikide süsteemis selle funktsiooni või režiimi saavutamiseks rakendatud valgustusüksuste mõõdetud väärtuste poolsumma suhtes;

1.8.1.   juhtudel, kui nõue on kehtestatud ainult ühe poole suhtes, siis kahega ei jagata. Need juhud on: punktid 6.2.5.2, 6.2.8.1, 6.3.2.1.1, 6.3.2.1.2, 6.3.4.1, 6.4.6 ja 3. lisa tabeli 1 joonealune märkus nr 4.

1.9.   Süsteemi valgustusüksusi tuleb mõõta ükshaaval, seejuures võib aga mõõta üheaegselt kaht või enamat valgustusüksust, mis kuuluvad ühe paigaldusüksuse koosseisu ja mis on varustatud üht tüüpi (reguleeritavate või mittereguleeritavate) valgusallikatega, tingimusel, et need valgustusüksused, nende korpus ja valgust kiirgavad pinnad mahuvad täies ulatuses ristkülikusse, mille pikkus (horisontaalsuunas) ei ületa 300 mm ja laius (vertikaalsuunas) ei ületa 150 mm, ning tingimusel, et üksuse tootja on määranud selle nullkeskme.

1.10.   Enne järgmisi katseid tuleb süsteem viia neutraalasendisse.

1.11.   Süsteem, selle osa või osad tuleb enne katsete alustamist suunata nii, et varju piiri asend vastaks käesoleva eeskirja 3. lisa tabelis 2 esitatud nõuetele. Süsteemi osad, mille kohta viiakse läbi eraldi mõõtmised ja mis ei tekita varju piiri, tuleb goniomeetrile paigutada vastavalt taotleja antavatele juhistele (paigaldusasendi kohta).

2.   VALGUSTUSALLIKATEST OLENEVAD MÕÕTETINGIMUSED

2.1.   Otseselt sõiduki elektrisüsteemi pingel töötavate asendatavate hõõglampide puhul

| | tuleb süsteemi, selle osa või osi kontrollida nimipingele 12 V ettenähtud värvitu etalonhõõglambiga. Süsteemi või selle osa kontrollimise ajal tuleb hõõglambi klemmidele rakendatavat pinget reguleerida selliselt, et saavutatakse võrdlusvalgusvoog 13,2 volti, mis on esitatud eeskirjas nr 37 kirjeldatud andmelehel. |
| --- | --- |

tuleb süsteemi, selle osa või osi kontrollida nimipingele 12 V ettenähtud värvitu etalonhõõglambiga. Süsteemi või selle osa kontrollimise ajal tuleb hõõglambi klemmidele rakendatavat pinget reguleerida selliselt, et saavutatakse võrdlusvalgusvoog 13,2 volti, mis on esitatud eeskirjas nr 37 kirjeldatud andmelehel.

| | Mõõtmiste puhul võib selle hõõglambi valgusvoog erineda eeskirjas nr 37 sätestatud 13,2-voldisest võrdlusvalgusvoost. Sel juhul korrigeeritakse valgustugevust vastavalt etalonhõõglambi individuaalteguriga (F = Φ obj./Φ (pinge)). |
| --- | --- |

Mõõtmiste puhul võib selle hõõglambi valgusvoog erineda eeskirjas nr 37 sätestatud 13,2-voldisest võrdlusvalgusvoost. Sel juhul korrigeeritakse valgustugevust vastavalt etalonhõõglambi individuaalteguriga (F = Φ obj./Φ (pinge)).

| | Süsteem, selle osa või osad loetakse vastuvõetavaks, kui käesoleva eeskirja punkti 6 nõuded on täidetud vähemalt ühe etalonhõõglambi puhul, mille võib esitada koos süsteemiga. |
| --- | --- |

Süsteem, selle osa või osad loetakse vastuvõetavaks, kui käesoleva eeskirja punkti 6 nõuded on täidetud vähemalt ühe etalonhõõglambi puhul, mille võib esitada koos süsteemiga.

2.2.   Asendatavate lahenduslampide puhul:

| | liiteseadis(t)e klemmidele või valgusallika(te) klemmidele rakendatav pinge, kui liiteseadis on valgusallikaga integreeritud, on 12 V süsteemide puhul 13,2 V +/- 0,1 V. |
| --- | --- |

liiteseadis(t)e klemmidele või valgusallika(te) klemmidele rakendatav pinge, kui liiteseadis on valgusallikaga integreeritud, on 12 V süsteemide puhul 13,2 V +/- 0,1 V.

| | Süsteemid või nende osad, mis on varustatud asendatava gaaslahendusvalgusallikaga, peavad vastama käesoleva eeskirja asjaomastes punktides esitatud fotomeetrilistele nõuetele vähemalt ühe etalonvalgusallikaga, mida on eeskirja nr 99 kohaselt vanandatud vähemalt 15 tsükli jooksul. Selle gaaslahendusvalgusallika valgusvoog võib erineda eeskirjas nr 99 määratud tegelikust valgusvoost. |
| --- | --- |

Süsteemid või nende osad, mis on varustatud asendatava gaaslahendusvalgusallikaga, peavad vastama käesoleva eeskirja asjaomastes punktides esitatud fotomeetrilistele nõuetele vähemalt ühe etalonvalgusallikaga, mida on eeskirja nr 99 kohaselt vanandatud vähemalt 15 tsükli jooksul. Selle gaaslahendusvalgusallika valgusvoog võib erineda eeskirjas nr 99 määratud tegelikust valgusvoost.

| | Sellisel juhul tuleb mõõdetud fotomeetrilisi väärtusi vastavalt korrigeerida. |
| --- | --- |

Sellisel juhul tuleb mõõdetud fotomeetrilisi väärtusi vastavalt korrigeerida.

2.3.   Otseselt sõiduki elektrisüsteemi nimipingel töötavate mitteasendatavate valgusallikate puhul:

| | kõik mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglampide või muud tüüpi valgusallikatega) varustatud laternate mõõtmised tuleb läbi viia pingel 6,3 V, 13,2 V või 28,0 V või vajaduse korral mõnel teisel pingel, mis vastab taotleja määratud sõiduki elektrisüsteemi pingele. |
| --- | --- |

kõik mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglampide või muud tüüpi valgusallikatega) varustatud laternate mõõtmised tuleb läbi viia pingel 6,3 V, 13,2 V või 28,0 V või vajaduse korral mõnel teisel pingel, mis vastab taotleja määratud sõiduki elektrisüsteemi pingele.

2.4.   Asendatavate või mitteasendatavate valgusallikate puhul, mis töötavad sõiduki elektrisüsteemi pingest sõltumatult ning mida juhib täielikult süsteem, või spetsiaalse energiaallika abil käitatavate valgusallikate puhul rakendatakse punktis 2.3 määratud katsepingeid kõnealuse seadme või energiaallika sisendklemmidele. Katseid läbi viiv laboratoorium võib paluda tootjal talle edastada vastavad spetsiaalsed energiaallikad.

2.5.   LED-moodulite puhul tehakse mõõtmine vastavalt pingega 6,3 V, 13,2 V või 28,0 V, kui käesolevas eeskirjas ei ole sätestatud teisiti. Valgusallika elektroonilise juhtseadisega juhitava(te) LED-mooduli(te) korral tehakse mõõtmine taotleja osutatud viisil.

3.   MÕÕTMISTINGIMUSED KURVIVALGUSTUSREŽIIMI KORRAL

3.1.   Süsteemi, selle osa või osade puhul, mis sisaldavad kurvivalgustusrežiimi, kohaldatakse käesoleva eeskirja punktide 6.2 (lähituled) ja/või 6.3 (kaugtuled) sätteid kõikide olekute suhtes sõltuvalt sõiduki pöörderaadiusest. Lähi- ja kaugtulede kontrollimiseks tuleb rakendada järgmist menetlust.

| 3.1.1. | Süsteemi katsetatakse neutraalasendis (rool keskasendis/liikumine otse) ning lisaks sellele oleku(te)s, kus sõiduki pöörderaadius on kummaski suunas kõige väiksem, kasutades seejuures vajadusel signaaligeneraatorit.
  3.1.1.1.   Kõikide 1. ja 2. kategooria kurvivalgustusrežiimide puhul tuleb ilma valgusvihu uue horisontaalsuunalise ümbersuunamiseta kontrollida vastavust käesoleva eeskirja punktidele 6.2.5.2 ja 6.2.5.4.1.
  3.1.1.2.   Vastavust käesoleva eeskirja punktidele 6.2.5.1 ja 6.3 tuleb vajadusel kontrollida järgmistel juhtudel:






  a) | kui tegemist on 2. kategooria kurvivalgustusega, mille puhul horisontaalset ümbersuunamist ei toimu; |
| --- | --- | --- |

3.1.1.

Süsteemi katsetatakse neutraalasendis (rool keskasendis/liikumine otse) ning lisaks sellele oleku(te)s, kus sõiduki pöörderaadius on kummaski suunas kõige väiksem, kasutades seejuures vajadusel signaaligeneraatorit.

3.1.1.1.   Kõikide 1. ja 2. kategooria kurvivalgustusrežiimide puhul tuleb ilma valgusvihu uue horisontaalsuunalise ümbersuunamiseta kontrollida vastavust käesoleva eeskirja punktidele 6.2.5.2 ja 6.2.5.4.1.

3.1.1.2.   Vastavust käesoleva eeskirja punktidele 6.2.5.1 ja 6.3 tuleb vajadusel kontrollida järgmistel juhtudel:

a)

kui tegemist on 2. kategooria kurvivalgustusega, mille puhul horisontaalset ümbersuunamist ei toimu;

| b) | kui tegemist on 1. kategooria kurvivalgustusega või kaugtulede kurvivalgustusega: pärast asjaomase paigaldusüksuse horisontaalset ümbersuunamist (näiteks goniomeetri abil) vastassuunda. |
| --- | --- |

b)

kui tegemist on 1. kategooria kurvivalgustusega või kaugtulede kurvivalgustusega: pärast asjaomase paigaldusüksuse horisontaalset ümbersuunamist (näiteks goniomeetri abil) vastassuunda.

| 3.1.2. | 1. või 2. kategooria kurvivalgustuse katsetamisel sõiduki pöörderaadiuse korral, mis erineb punktis 3.1.1 sätestatust, tuleb veenduda, et valguse jaotus on ühtlane ning ei põhjusta liigset pimestamist. Kui seda ei ole võimalik kinnitada, kontrollitakse vastavust käesoleva eeskirja 3. lisa tabelis 1 esitatud nõudele. |
| --- | --- |

3.1.2.

1. või 2. kategooria kurvivalgustuse katsetamisel sõiduki pöörderaadiuse korral, mis erineb punktis 3.1.1 sätestatust, tuleb veenduda, et valguse jaotus on ühtlane ning ei põhjusta liigset pimestamist. Kui seda ei ole võimalik kinnitada, kontrollitakse vastavust käesoleva eeskirja 3. lisa tabelis 1 esitatud nõudele.

---

10. LISA

KIRJELDUSTE VORMID

Suurim formaat: A4 (210 × 297 mm)

KOHANDUVATE ESITULEDE SÜSTEEMI KIRJELDUSE VORM nr 1

Süsteemi valgustusfunktsioonidele ja funktsioonide režiimidele vastavad kohanduvate esitulede süsteemi juhtsignaalid

| | Funktsioon või režiim(id), mida signaal mõjutab (1) | |
| --- | --- | --- |
| Lähituli | Kaugtuli |
| Kohanduvate esitulede süsteemi juhtsignaal | C-klass | V-klass | E-klass | W-klass | Tehnilised omadused (2)

  (vajaduse korral kasutada eraldi lehte) |
| Puudub/vaikimisi | ☒ | | | | ☐ | |
| Signaal V | ☐ | ☐ | ☐ | ☐ | ☐ | |
| Signaal E | ☐ | ☐ | ☐ | ☐ | ☐ | |
| Signaal W | ☐ | ☐ | ☐ | ☐ | ☐ | |
| Signaal T | ☐ | ☐ | ☐ | ☐ | ☐ | |
| Muud signaalid (3) | ☐ | ☐ | ☐ | ☐ | ☐ | |

Funktsioon või režiim(id), mida signaal mõjutab (1)

Lähituli

Kaugtuli

Kohanduvate esitulede süsteemi juhtsignaal

C-klass

V-klass

E-klass

W-klass

Tehnilised omadused (2)

(vajaduse korral kasutada eraldi lehte)

Puudub/vaikimisi

☒

☐

Signaal V

☐

☐

☐

☐

☐

Signaal E

☐

☐

☐

☐

☐

Signaal W

☐

☐

☐

☐

☐

Signaal T

☐

☐

☐

☐

☐

Muud signaalid (3)

☐

☐

☐

☐

☐

KOHANDUVATE ESITULEDE SÜSTEEMI KIRJELDUSE VORM nr 2

Valgustusüksuste varjude piirid, reguleerimisvahendid ja reguleerimismenetlused

| Valgustusüksuse nr (4) | Valgustatud ja valgustamata ala piir (5) | Reguleerimisvahend | Täiendavad omadused ja nõuded (vajadusel) (8) |
| --- | --- | --- | --- |
| Valgustusüksus tekitab ühe või mitu varju piiri või osa sellest | vertik. | horisont. |
| Vastavalt käesoleva eeskirja 8. lisale (6) | ja kohaldatakse käesoleva eeskirja punkti 6.4.6 (6) | Üksik (põhiüksus) (6)
   (9) | seotud põhiüksusega nr (7) | Üksik (põhiüksus) (6)
   (9) | seotud „põhiüksusega“ nr (7) |
| 1 | jah/ei | jah/ei | jah/ei | .. .. | jah/ei | .. .. | |
| 2 | jah/ei | jah/ei | jah/ei | .. .. | jah/ei | .. .. | |
| 3 | jah/ei | jah/ei | jah/ei | .. .. | jah/ei | .. .. | |
| 4 | jah/ei | jah/ei | jah/ei | .. .. | jah/ei | .. .. | |
| 5 | jah/ei | jah/ei | jah/ei | .. .. | jah/ei | .. .. | |
| 6 | jah/ei | jah/ei | jah/ei | .. .. | jah/ei | .. .. | |
| 7 | jah/ei | jah/ei | jah/ei | .. .. | jah/ei | .. .. | |

Valgustusüksuse nr (4)

Valgustatud ja valgustamata ala piir (5)

Reguleerimisvahend

Täiendavad omadused ja nõuded (vajadusel) (8)

Valgustusüksus tekitab ühe või mitu varju piiri või osa sellest

vertik.

horisont.

Vastavalt käesoleva eeskirja 8. lisale (6)

ja kohaldatakse käesoleva eeskirja punkti 6.4.6 (6)

Üksik (põhiüksus) (6)
   (9)

seotud põhiüksusega nr (7)

Üksik (põhiüksus) (6)
   (9)

seotud „põhiüksusega“ nr (7)

1

jah/ei

jah/ei

jah/ei

.. ..

jah/ei

.. ..

2

jah/ei

jah/ei

jah/ei

.. ..

jah/ei

.. ..

3

jah/ei

jah/ei

jah/ei

.. ..

jah/ei

.. ..

4

jah/ei

jah/ei

jah/ei

.. ..

jah/ei

.. ..

5

jah/ei

jah/ei

jah/ei

.. ..

jah/ei

.. ..

6

jah/ei

jah/ei

jah/ei

.. ..

jah/ei

.. ..

7

jah/ei

jah/ei

jah/ei

.. ..

jah/ei

.. ..

---

(1)  Märkida ristiga asjaomas(t)ele kombinatsiooni(de)le vastavad ruudud.

(2)  Edastatav teave:

| a) | füüsikalised omadused (elektrivool/pinge, optilised, mehaanilised, hüdraulilised, pneumaatilised jne omadused); |
| --- | --- |

a)

füüsikalised omadused (elektrivool/pinge, optilised, mehaanilised, hüdraulilised, pneumaatilised jne omadused);

| b) | informatsiooni laad (pidev/analoog, binaarne, digitaalselt kodeeritud, jne); |
| --- | --- |

b)

informatsiooni laad (pidev/analoog, binaarne, digitaalselt kodeeritud, jne);

| c) | ajast sõltuvad andmed (ajakonstant, resolutsioon jne); |
| --- | --- |

c)

ajast sõltuvad andmed (ajakonstant, resolutsioon jne);

| d) | signaali olek, kui on täidetud eeskirja nr 48 punktis 6.22.7.4 sätestatud tingimused; |
| --- | --- |

d)

signaali olek, kui on täidetud eeskirja nr 48 punktis 6.22.7.4 sätestatud tingimused;

| e) | signaali olek süsteemi tõrke korral (võrreldes olekuga süsteemi sisendis); |
| --- | --- |

e)

signaali olek süsteemi tõrke korral (võrreldes olekuga süsteemi sisendis);

(3)  Vastavalt taotleja kirjeldusele; vajadusel kasutada eraldi lehte.

(4)  Süsteemi iga valgustusüksuse tunnusnumber vastavalt käesoleva eeskirja 1. lisale ja vastavalt käesoleva eeskirja punktis 2.2.1 ette nähtud joonisele, (vajaduse korral kasutada eraldi lehte/lehti)

(5)  Vastavalt eeskirja nr 48 punkti 6.22.6.1.2 nõuetele.

(6)  Mittevajalik maha tõmmata.

(7)  Vajadusel märkida valgustusüksus(t)e number/numbrid.

(8)  Näiteks valgustusüksuste või valgustusüksuste kogumite reguleerimise järjekord või reguleerimisprotsessi suhtes kehtivad lisanõuded.

(9)  Põhivalgustusüksuse reguleerimine võib tuua kaasa vajaduse ühe või enama muu valgustusüksuse reguleerimise järele.

---

11. LISA

LED-MOODULITE JA LED-MOODULEID SISALDAVATE KOHANDUVATE ESITULEDE SÜSTEEMIDE SUHTES KOHALDATAVAD NÕUDED

1.   ÜLDNÕUDED

1.1.   Iga esitatud LED-mooduli näidis peab vastama käesoleva eeskirja asjakohastele nõuetele, kui seda katsetatakse valgusallika elektroonilise juhtseadisega (kui see on olemas).

1.2.   LED-mooduli(te) konstruktsioon peab olema selline, et tavapärase kasutuse korral oleks tagatud selle/nende töökindlus. Peale selle ei tohi sellel (neil) olla projekteerimis- ega tootmisvigu. LED-moodulit peetakse vigaseks, kui üks tema LEDidest on vigane.

1.3.   LED-moodulid peavad olema rikkumiskindlad.

1.4.   Eemaldatava(te) LED-mooduli(te) ehitus peab vastama järgmistele tingimustele:

| 1.4.1. | kui LED-moodul eemaldatakse ja asendatakse taotleja antud teise mooduliga, mis kannab sama valgusallika mooduli tunnuskoodi, peavad kohanduvate esitulede süsteemile esitatavad fotomeetrilised nõuded olema täidetud; |
| --- | --- |

1.4.1.

kui LED-moodul eemaldatakse ja asendatakse taotleja antud teise mooduliga, mis kannab sama valgusallika mooduli tunnuskoodi, peavad kohanduvate esitulede süsteemile esitatavad fotomeetrilised nõuded olema täidetud;

| 1.4.2. | samas laterna korpuses olevad erisuguse valgusallika mooduli tunnuskoodiga LED-moodulid ei ole omavahel vahetatavad. |
| --- | --- |

1.4.2.

samas laterna korpuses olevad erisuguse valgusallika mooduli tunnuskoodiga LED-moodulid ei ole omavahel vahetatavad.

2.   TOOTMINE

2.1.   LED-mooduli LED-id peavad olema varustatud sobivate kinnitusdetailidega.

2.2.   Kinnitusdetailid peavad olema tugevad ning LED-valgusallika(te) ja LED-mooduli külge kindlalt kinnitatud.

3.   KATSETINGIMUSED

3.1.   Taotlus

3.1.1.   Kõiki näidiseid tuleb katsetada punkti 4 kohaselt.

3.1.2.   LED-mooduli valgusallikad peavad olema valgusdioodid (LED), nagu on määratletud eeskirja nr 48 punktis 2.7.1, eelkõige nähtavat kiirgust tekitava elemendi osas. Muud liiki valgusallikad ei ole lubatud.

3.2.   Katsetingimused

3.2.1.   LED-mooduli töötingimused

Kõiki näidiseid tuleb katsetada käesoleva eeskirja 9. lisa punktis 2.5 ette nähtud tingimustel. Kui käesolevas lisas ei ole ette nähtud teisiti, tuleb LED-mooduleid katsetada tootja esitatud kohanduvate esitulede süsteemis.

3.2.2.   Keskkonnatemperatuur

Elektriliste ja fotomeetriliste näitajate mõõtmiseks peab kohanduvate esitulede süsteem töötama kuivas ja tuulevaikses keskkonnas, mille temperatuur on 23 °C ± 5 °C.

3.3.   Vanandamine

Enne käesoleva eeskirjaga ette nähtud katsete alustamist käitatakse LED-moodulit taotleja soovil 15 tundi ja jahutatakse seejärel ümbritseva keskkonna temperatuurini.

4.   ERINÕUDED JA KATSED

4.1.   Värviesitus

4.1.1.   Punase värvuse sisaldus

Lisaks käesoleva eeskirja punktis 7 kirjeldatud mõõtmistele:

50 V juures katsetamisel peab LED-mooduli või LED-moodulit/-mooduleid sisaldava kohanduvate esitulede süsteemi valguse punase värvuse miinimumsisaldus olema järgmine:

Formula

kus:

| Ee(λ) (ühik: W) | on kiirgusintensiivsuse spektraaljaotus; |
| --- | --- |
| V(λ) (ühik: 1) | on spektraalne valgusefektiivsus; |
| (λ) (ühik: nm) | on lainepikkus. |

Ee(λ) (ühik: W)

on kiirgusintensiivsuse spektraaljaotus;

V(λ) (ühik: 1)

on spektraalne valgusefektiivsus;

(λ) (ühik: nm)

on lainepikkus.

Selle väärtuse arvutamisel kasutatakse ühenanomeetriseid intervalle.

4.2.   Ultraviolettkiirgus

Madala ultraviolettkiirguse tasemega LED-mooduli ultraviolettkiirgus peab olema selline, et:

Formula

kus:

| | S(λ) (ühik: 1) on spektraalne kaalufunktsioon; |
| --- | --- |

S(λ) (ühik: 1) on spektraalne kaalufunktsioon;

| | km = 683 lm/W on kiirguse valgusefektiivsuse suurim väärtus. |
| --- | --- |

km = 683 lm/W on kiirguse valgusefektiivsuse suurim väärtus.

(Muude tähiste määratlusi vaata punktist 4.1.1.)

Selle väärtuse arvutamisel kasutatakse ühenanomeetriseid intervalle. Ultraviolettkiirgus kaalutakse ultraviolettkiirguse tabelis esitatud väärtustega. Ultraviolettkiirguse tabel

Ultraviolettkiirguse tabel

| Väärtused vastavalt Rahvusvahelise Kiirguskaitse Assotsiatsiooni Rahvusvahelise Mitteioniseeriva Kiirguse Komitee (IRPA/INIRC) suunistele ultraviolettkiirgusega kokkupuutumise piiramise kohta. Valitud lainepikkused (nanomeetrites) on representatiivsed; muud väärtused tuleb interpoleerida. |
| --- |
| λ | S(λ) | | λ | S(λ) | | λ | S(λ) |
| 250 | 0,430 | | 305 | 0,060 | | 355 | 0,00016 |
| 255 | 0,520 | | 310 | 0,015 | | 360 | 0,00013 |
| 260 | 0,650 | | 315 | 0,003 | | 365 | 0,00011 |
| 265 | 0,810 | | 320 | 0,001 | | 370 | 0,000 9 |
| 270 | 1,000 | | 325 | 0,00050 | | 375 | 0,000077 |
| 275 | 0,960 | | 330 | 0,00041 | | 380 | 0,000064 |
| 280 | 0,880 | | 335 | 0,00034 | | 385 | 0,000053 |
| 285 | 0,770 | | 340 | 0,00028 | | 390 | 0,000044 |
| 290 | 0,640 | | 345 | 0,00024 | | 395 | 0,000036 |
| 295 | 0,540 | | 350 | 0,00020 | | 400 | 0,000030 |
| 300 | 0,300 | | | | | | |

Väärtused vastavalt Rahvusvahelise Kiirguskaitse Assotsiatsiooni Rahvusvahelise Mitteioniseeriva Kiirguse Komitee (IRPA/INIRC) suunistele ultraviolettkiirgusega kokkupuutumise piiramise kohta. Valitud lainepikkused (nanomeetrites) on representatiivsed; muud väärtused tuleb interpoleerida.

λ

S(λ)

λ

S(λ)

λ

S(λ)

250

0,430

305

0,060

355

0,00016

255

0,520

310

0,015

360

0,00013

260

0,650

315

0,003

365

0,00011

265

0,810

320

0,001

370

0,000 9

270

1,000

325

0,00050

375

0,000077

275

0,960

330

0,00041

380

0,000064

280

0,880

335

0,00034

385

0,000053

285

0,770

340

0,00028

390

0,000044

290

0,640

345

0,00024

395

0,000036

295

0,540

350

0,00020

400

0,000030

300

0,300

4.3.   Temperatuuri püsivus

4.3.1.   Valgustatus

4.3.1.1.   Iga olemasoleva lähitule klassi ja kaugtulede fotomeetrilised mõõtmised tehakse pärast vastavate valgusallikate üheminutilist tööd. Mõõtmised tehakse järgmistes katsepunktides:

| lähitule puhul: | 25RR |
| --- | --- |
| kaugtule puhul | HV |

lähitule puhul:

25RR

kaugtule puhul

HV

4.3.1.2.   Punktis 4.3.1.1 nimetatud valgustusüksused peavad töötama kuni fotomeetriliste näitajate püsivuse saavutamiseni; see tingimus loetakse täidetuks, kui fotomeetrilise väärtuse kõikumine punktis 4.3.1.1 osutatud katsepunktides on mis tahes 15 minutilisel ajavahemikul alla 3 %. Pärast fotomeetrilise püsivuse saavutamist reguleeritakse suunatus täielike fotomeetriliste mõõtmiste jaoks ja määratakse fotomeetrilised väärtused kõigis nõutud katsepunktides.

4.3.1.3.   Punktis 4.3.1.1 nimetatud katsepunktide jaoks tuleb arvutada pärast üheminutilist töötamist ja seejärel pärast fotomeetriliste näitajate püsivuse saavutamist mõõdetud fotomeetriliste väärtuste suhe. Saadud suhtarvu tuleb kohaldada kõigi ülejäänud katsepunktide suhtes, et määrata nende fotomeetrilised väärtused pärast üheminutilist töötamist.

4.3.1.4.   Ühe minuti järel ja pärast fotomeetriliste näitajate püsivuse saavutamist määratud valgustatuse väärtused peavad vastama kohaldatavatele fotomeetrilistele nõuetele.

4.3.2.   Värvus

Kiiratava valguse värvus, mida mõõdetakse pärast üheminutilist tööd ja pärast fotomeetriliste näitajate püsivuse saavutamist vastavalt käesoleva lisa punktis 4.3.1.2 esitatud kirjeldusele, peab mõlemal juhul jääma nõutavatesse värvuspiiridesse.

5.   C-KLASSI LÄHITULD (PÕHILÄHITULD) ANDVA(TE) LED-MOODULI(TE) OBJEKTIIVSE VALGUSVOO MÕÕTMINE PEAB TOIMUMA JÄRGMISELT.

| 5.1. | LED-mooduli(te) konfiguratsioon peab vastama käesoleva eeskirja punktis 2.2.2 esitatud tehnilisele lühikirjeldusele. Taotleja nõudmisel peab tehniline teenistus tööriistade abil optilised elemendid (teisene optika) eemaldama. Seda menetlust ja allpool kirjeldatud mõõtetingimusi tuleb kirjeldada katsearuandes. |
| --- | --- |

5.1.

LED-mooduli(te) konfiguratsioon peab vastama käesoleva eeskirja punktis 2.2.2 esitatud tehnilisele lühikirjeldusele. Taotleja nõudmisel peab tehniline teenistus tööriistade abil optilised elemendid (teisene optika) eemaldama. Seda menetlust ja allpool kirjeldatud mõõtetingimusi tuleb kirjeldada katsearuandes.

| 5.2. | Taotleja peab esitama igast tüübist ühe mooduli koos valgusallika elektroonilise juhtseadisega (kui see on asjakohane) ja andma piisavad juhised.
  Vastava esilaterna termiliste kasutustingimuste imiteerimiseks võib kasutada sobivat temperatuuri juhtimise süsteemi (nt soojuse eemaldi).
  Enne katsetamist tuleb LED-moodulit vanandada vähemalt 72 tundi vastava esilaterna kasutustingimustega samadel tingimustel.
  Kui kasutatakse Ulbrichti kuuli, peab kuuli minimaalne läbimõõt olema üks meeter või vähemalt kümnekordne LED-mooduli maksimaalne mõõde, olenevalt sellest, kumb neist kahest on suurem. Valgusvoo integreeritud mõõtmiseks võib kasutada ka goniofotomeetrit. Arvesse tuleb võtta Rahvusvahelise Valgustuskomisjoni (CIE) 1989. aasta väljaandes nr 84 tehtud ettekirjutusi ruumi temperatuuri, paigutuse jm kohta.
  LED-moodulil tuleb suletud kuulis või goniofotomeetris lasta põleda umbes üks tund.
  Valgusvoogu mõõdetakse, kui on saavutatud stabiilsus, nagu on kirjeldatud käesoleva lisa punktis 4.3.1.2. |
| --- | --- |

5.2.

Taotleja peab esitama igast tüübist ühe mooduli koos valgusallika elektroonilise juhtseadisega (kui see on asjakohane) ja andma piisavad juhised.

Vastava esilaterna termiliste kasutustingimuste imiteerimiseks võib kasutada sobivat temperatuuri juhtimise süsteemi (nt soojuse eemaldi).

Enne katsetamist tuleb LED-moodulit vanandada vähemalt 72 tundi vastava esilaterna kasutustingimustega samadel tingimustel.

Kui kasutatakse Ulbrichti kuuli, peab kuuli minimaalne läbimõõt olema üks meeter või vähemalt kümnekordne LED-mooduli maksimaalne mõõde, olenevalt sellest, kumb neist kahest on suurem. Valgusvoo integreeritud mõõtmiseks võib kasutada ka goniofotomeetrit. Arvesse tuleb võtta Rahvusvahelise Valgustuskomisjoni (CIE) 1989. aasta väljaandes nr 84 tehtud ettekirjutusi ruumi temperatuuri, paigutuse jm kohta.

LED-moodulil tuleb suletud kuulis või goniofotomeetris lasta põleda umbes üks tund.

Valgusvoogu mõõdetakse, kui on saavutatud stabiilsus, nagu on kirjeldatud käesoleva lisa punktis 4.3.1.2.

---