# Uradni list C 159/2019

| | ISSN 1977-1045 |
| --- | --- |
| Uradni list
  Evropske unije | C 159 |
| | |
| Slovenska izdaja | Informacije in objave | Letnik 6210. maj 2019 |

ISSN 1977-1045

Uradni list

Evropske unije

C 159

Slovenska izdaja

Informacije in objave

Letnik 6210. maj 2019

---

| Vsebina | Stran |
| --- | --- |
| | I   Resolucije, priporočila in mnenja |
| | MNENJA |
| | Evropski ekonomsko-socialni odbor |
| 2019/C 159/01 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Socialni dialog za inovacije v digitalnem gospodarstvu (mnenje na lastno pobudo) | 1 |
| | MNENJA |
| 2019/C 159/02 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Ženske na Zahodnem Balkanu (mnenje na lastno pobudo) | 7 |
| 2019/C 159/03 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Reforma STO zaradi prilagoditve razvoju svetovne trgovine (mnenje na lastno pobudo) | 15 |
| 2019/C 159/04 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Vloga notranjih svetovalnih skupin pri spremljanju izvajanja prostotrgovinskih sporazumov (zaprosilo Evropskega parlamenta) | 28 |

Vsebina

Stran

I   Resolucije, priporočila in mnenja

MNENJA

Evropski ekonomsko-socialni odbor

2019/C 159/01

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Socialni dialog za inovacije v digitalnem gospodarstvu (mnenje na lastno pobudo)

1

MNENJA

2019/C 159/02

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Ženske na Zahodnem Balkanu (mnenje na lastno pobudo)

7

2019/C 159/03

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Reforma STO zaradi prilagoditve razvoju svetovne trgovine (mnenje na lastno pobudo)

15

2019/C 159/04

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Vloga notranjih svetovalnih skupin pri spremljanju izvajanja prostotrgovinskih sporazumov (zaprosilo Evropskega parlamenta)

(zaprosilo Evropskega parlamenta)

28

---

| | III   Pripravljalni akti |
| --- | --- |
| | EVROPSKI EKONOMSKO-SOCIALNI ODBOR |
| | Evropski ekonomsko-socialni odbor |
| 2019/C 159/05 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog direktive Sveta o spremembi Direktive 2006/112/ES glede uvedbe podrobnih tehničnih ukrepov za delovanje dokončnega sistema DDV za obdavčevanje trgovine med državami članicami (COM(2018) 329 final – 2018/0164 (CNS)) | 38 |
| | EVROPSKI EKONOMSKO-SOCIALNI ODBOR |
| 2019/C 159/06 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (EU) št. 1303/2013 glede prilagoditve letnih predplačil za obdobje 2021–2023 (COM(2018) 614 final — 2018/0322 (COD)) | 45 |
| 2019/C 159/07 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Priporočilo za priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja (COM(2018) 759 final) | 49 |
| 2019/C 159/08 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav – Prispevek Evropske komisije k srečanju voditeljev v Salzburgu 19. in 20. septembra 2018(COM(2018) 634 final – 2018/0329 COD) | 53 |
| 2019/C 159/09 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi ohranitvenih in nadzornih ukrepov, ki se uporabljajo na upravnem območju Organizacije za ribištvo severozahodnega Atlantika, ter razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 2115/2005 in Uredbe Sveta (ES) št. 1386/2007 (COM(2018) 577 final – 2018/0304 (COD)) | 60 |
| | Evropski ekonomsko-socialni odbor |
| 2019/C 159/10 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi Evropskega industrijskega, tehnološkega in raziskovalnega strokovnega centra za kibernetsko varnost ter mreže nacionalnih koordinacijskih centrov (COM(2018) 630 final — 2018/0328 (COD)) | 63 |
| | EVROPSKI EKONOMSKO-SOCIALNI ODBOR |
| 2019/C 159/11 | Mnenje Evropskega ekonomsko socialnega odbora – Predlog sklepa Evropskega parlamenta in Sveta o prilagoditvi Direktive 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta o energetski učinkovitosti (kot je bila spremenjena z Direktivo (EU) 2018/2002) in Uredbe (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta (upravljanje energetske unije) zaradi izstopa Združenega kraljestva iz Evropske unije (COM(2018) 744 final – 2018/0385 (COD)) | 68 |
| 2019/C 159/12 | Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi uredb (EU) št. 1305/2013 in (EU) št. 1307/2013 glede nekaterih pravil o neposrednih plačilih in podpori za razvoj podeželja za leti 2019 in 2020 (COM(2018) 817 final – 2018/0414(COD)) | 71 |

III   Pripravljalni akti

EVROPSKI EKONOMSKO-SOCIALNI ODBOR

Evropski ekonomsko-socialni odbor

2019/C 159/05

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog direktive Sveta o spremembi Direktive 2006/112/ES glede uvedbe podrobnih tehničnih ukrepov za delovanje dokončnega sistema DDV za obdavčevanje trgovine med državami članicami (COM(2018) 329 final – 2018/0164 (CNS))

(COM(2018) 329 final – 2018/0164 (CNS))

38

EVROPSKI EKONOMSKO-SOCIALNI ODBOR

2019/C 159/06

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (EU) št. 1303/2013 glede prilagoditve letnih predplačil za obdobje 2021–2023 (COM(2018) 614 final — 2018/0322 (COD))

(COM(2018) 614 final — 2018/0322 (COD))

45

2019/C 159/07

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Priporočilo za priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja (COM(2018) 759 final)

(COM(2018) 759 final)

49

2019/C 159/08

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav – Prispevek Evropske komisije k srečanju voditeljev v Salzburgu 19. in 20. septembra 2018(COM(2018) 634 final – 2018/0329 COD)

(COM(2018) 634 final – 2018/0329 COD)

53

2019/C 159/09

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi ohranitvenih in nadzornih ukrepov, ki se uporabljajo na upravnem območju Organizacije za ribištvo severozahodnega Atlantika, ter razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 2115/2005 in Uredbe Sveta (ES) št. 1386/2007 (COM(2018) 577 final – 2018/0304 (COD))

(COM(2018) 577 final – 2018/0304 (COD))

60

Evropski ekonomsko-socialni odbor

2019/C 159/10

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi Evropskega industrijskega, tehnološkega in raziskovalnega strokovnega centra za kibernetsko varnost ter mreže nacionalnih koordinacijskih centrov (COM(2018) 630 final — 2018/0328 (COD))

(COM(2018) 630 final — 2018/0328 (COD))

63

EVROPSKI EKONOMSKO-SOCIALNI ODBOR

2019/C 159/11

Mnenje Evropskega ekonomsko socialnega odbora – Predlog sklepa Evropskega parlamenta in Sveta o prilagoditvi Direktive 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta o energetski učinkovitosti (kot je bila spremenjena z Direktivo (EU) 2018/2002) in Uredbe (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta (upravljanje energetske unije) zaradi izstopa Združenega kraljestva iz Evropske unije (COM(2018) 744 final – 2018/0385 (COD))

(COM(2018) 744 final – 2018/0385 (COD))

68

2019/C 159/12

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi uredb (EU) št. 1305/2013 in (EU) št. 1307/2013 glede nekaterih pravil o neposrednih plačilih in podpori za razvoj podeželja za leti 2019 in 2020 (COM(2018) 817 final – 2018/0414(COD))

(COM(2018) 817 final – 2018/0414(COD))

71

---

| SL | |
| --- | --- |

SL

---

I Resolucije, priporočila in mnenja

MNENJA

Evropski ekonomsko-socialni odbor

| 10.5.2019 | SL | Uradni list Evropske unije | C 159/1 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

SL

Uradni list Evropske unije

C 159/1

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Socialni dialog za inovacije v digitalnem gospodarstvu

(mnenje na lastno pobudo)

(2019/C 159/01)

Poročevalec: Jukka AHTELA

| Sklep plenarne skupščine | 15. 2. 2018 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 29(2) poslovnika |
| | mnenje na lastno pobudo |
| Pristojnost | strokovna skupina za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 18. 12. 2018 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 23. 1. 2019 |
| Plenarno zasedanje št. | 540 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 133/0/0 |

Sklep plenarne skupščine

15. 2. 2018

Pravna podlaga

člen 29(2) poslovnika

mnenje na lastno pobudo

Pristojnost

strokovna skupina za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

18. 12. 2018

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

23. 1. 2019

Plenarno zasedanje št.

540

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

133/0/0

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Inovacije so pomemben dejavnik konkurenčnosti, produktivnosti in potenciala podjetij za rast, ki lahko poveča kakovost dela in ustvarjanje delovnih mest ter izboljša življenjski standard. Da bi se v celoti izkoristil potencial, ki ga inovacije ponujajo, sta potrebni udeležba in motivacija delavcev, tudi prek socialnega dialoga, kar bi bilo treba podpreti z inovacijam prijaznim političnim in regulativnim okoljem v vsej Evropi. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Digitalizacija in druge spremembe, ki vplivajo na delovne pogoje, finančni položaj delavcev in poklicno življenje, pomenijo izziv za sedanje strukture podjetij, metode upravljanja in vodenja, odnose med delavci in delodajalci ter obseg in oblike socialnega dialoga. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Intelektualno delo postaja splošno razširjeno na vseh področjih sveta dela. Informacijska tehnologija in zlasti digitalizacija omogočata ločitev časa in kraja od dela. Razvoj, ki vodi k delu, temelječemu na veščinah in znanju, povečuje avtonomijo intelektualnih delavcev, pri čemer je mogoče zaznati težnje k delitvi na visokokvalificirano intelektualno delo in potencialno manj produktivno delo. Da bi preprečili naraščanje ekonomske negotovosti, ki jo deloma povzroča digitalizacija, bi bilo treba podpirati kolektivna pogajanja na vseh ravneh, zlasti v panogah in podjetjih, ki jih je digitalizacija prizadela. S tem se lahko prispeva k novim oblikam digitalizirane organizacije dela, ki izboljšajo kakovost zaposlitve, namesto da bi jo poslabšale (1). |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Razvoj, ki vodi k večji avtonomiji številnih delavcev, postavlja strukture upravljanja in metode vodenja pod vprašaj, poleg tega pa zahteva nove oblike dialoga, zagotavljanja informacij in posvetovanja ter prispevek delavcev k metodam upravljanja. Potrebni so novi participativni pristopi, da bi v inovacije in razvoj vključili kar največ človeških virov. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESO poudarja, kako pomembno je zagotoviti, da zaposleni v kar največji možni meri razumejo koristi in izzive, ki jim jih bodo prinesli novi pristopi v kulturi delovnega mesta, kar zadeva varnost in kakovost zaposlitve ter delovne pogoje, vključno z zdravjem, varnostjo in usposabljanjem. Na vseh ravneh si je treba resno in zavzeto prizadevati za resnično podporo zaposlenim in njihovo vključevanje. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | Socialni dialog in kolektivna pogajanja med socialnimi partnerji so ključna orodja, če pri uvajanju novih tehnologij potekajo že od samega začetka (glej točki 5.1 in 5.5) v duhu zaupanja med osebjem in upravo. Socialni partnerji bi morali v okviru svoje avtonomije in ne da bi omajali temeljna načela že obstoječih struktur, še naprej iskati nove rešitve za socialni dialog, zlasti pogajanja, ki so prilagojene obravnavanju novih izzivov, da bi dosegli uravnotežene rešitve ter da bi bila njihova vloga še naprej na vseh ravneh smotrna in smiselna. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | Zaradi novih razdrobljenih oblik zaposlitve in povečanja števila netipičnih delavcev je treba te delavce vključiti z večjim obveščanjem in posvetovanjem z njimi ter prilagoditi kolektivne pravice in določbe glede delovnega časa in socialnih pravic (2). |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | EESO je že opozoril na vprašljivo sindikalno zastopstvo in kolektivna pogajanja za delavce, zaposlene v nekaterih novih oblikah dela (3). Zato je treba odpraviti ovire, zaradi katerih ni mogoče uveljavljati temeljnih pravic iz Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in konvencij Mednarodne organizacije dela (4). |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | EESO meni, da je verjetnost inovacij večja, če močno strukturo organizacije dela dopolnjujejo različne oblike večje udeležbe zaposlenih, umeščene v trden pravni in pogodbeni okvir. Za dosego tega cilja mora kolektivno zastopanost v vse večjem obsegu spremljati bolj vključujoč, razmišljujoč in demokratičen dialog v delovnih strukturah in metodah. Ravno tako je pomembno upoštevati, da je treba upravo usposobiti za socialni dialog, da se metode upravljanja prilagodijo novemu okviru. Po mnenju EESO je treba tudi spodbujati prijazno poslovno okolje, ki podjetjem omogoča rast in konkurenčnost. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | Odnos med zastopstvom zaposlenih, sindikati in upravo, ki temelji na zaupanju, v kombinaciji z neposredno udeležbo zaposlenih v organih odločanja (glej točko 6.7), prinaša višje stopnje uspešnosti in dobrega počutja ter ustvarja pozitivno okolje za inovativne ukrepe. Participativne spremembe med upravo, zaposlenimi in sindikati ustvarjajo vzdušje zaupanja (5). Ključnega pomena sta zaupanje zaposlenih in njihovih sindikalnih organizacij ter njihov prispevek na vseh ravneh in v vseh ustreznih organih, tako na lokalni ravni kot na ravni nadzornih in upravnih odborov. Njihova vključenost v predvidevanje sprememb, upravljanje in sprejemanje odločitev v zvezi s temi spremembami je bistvenega pomena za obravnavo posledic digitalne preobrazbe in ustvarjanje ugodnega ozračja in kulture za inovacije (6). |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | Na nacionalni ravni so pobude socialnih partnerjev za izboljšanje produktivnosti in dobrega počutja delavcev na delovnem mestu obetavna metoda, ki bi jo bilo treba spodbujati v širšem evropskem kontekstu. V zvezi s tem EESO pozdravlja pobude in raziskave fundacije Eurofound in Evropske mreže za inovacije na delovnem mestu (European Workplace Innovation Network) ter predlaga, naj EU v okviru participativnih pristopov za spodbujanje inovacij na delovnem mestu sprejme ukrepe za razvoj dialoga med socialnimi partnerji in drugimi zainteresiranimi stranmi. |
| --- | --- |

1.11

2.   Uvod

| 2.1 | Inovacije so pomemben dejavnik konkurenčnosti, produktivnosti in potenciala podjetij za rast. Da bi se v celoti izkoristil potencial, ki ga inovacije ponujajo, sta potrebni udeležba in motivacija delavcev. Inovacijske dejavnosti omogočajo večjo mednarodno konkurenčnost evropskih podjetij in s tem zanesljivo podlago za kakovostna delovna mesta, zato so ključne za višji življenjski standard. Vse to bi moralo podpirati inovacijam prijazno politično in regulativno okolje v Evropi. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Digitalizacija je ključna gonilna sila inovacij. Digitalizacija industrije in storitev ponuja velikanske možnosti, npr. z vidika avtomatizacije, tehnologij za predelavo, večje produktivnosti in vzajemno koristne prožnosti. Vlaganje v izobraževanje in usposabljanje na vključujoč način, da bi zagotovili znanja in veščine, potrebne v digitalnem gospodarstvu, je tudi pomembno orodje za zmanjšanje neenakosti in izkoristek tega potenciala za vse, na delovnih mestih in v družbi na splošno. Javni sektor ima ključno odgovornost pri posodabljanju javnega izobraževanja in spodbujanju potrebnega znanja in veščin ter pri prispevanju k visokokakovostnemu poslovnemu okolju. Hkrati morajo tudi podjetja in industrija opraviti svojo nalogo in prispevati k temu, da bodo imeli delavci lažji dostop do poklicnega usposabljanja in vseživljenjskega učenja. Vidik spola mora biti v središču vseh digitalnih pobud, da se spodbudi polna udeležba žensk v digitalnem gospodarstvu, s čimer se zmanjšajo razlike v plačilu med spoloma ter spodbuja usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Kljub hitro nižajočim se cenam IKT, prehodu z naložb v IKT na storitve IKT in stalnemu povečevanju sredstev, ki temeljijo na znanju, ni veliko znakov, da je novo digitalno gospodarstvo spodbudilo rast produktivnosti. Iz mednarodnih študij je razvidno, da je novo digitalno gospodarstvo še vedno v „fazi vzpostavljanja“, učinki na produktivnost pa lahko postanejo opazni šele, ko bo tehnologija v „fazi uvajanja“ (7). Poleg tega vpliv prehoda z bolj produktivnih na manj produktivne oblike zaposlovanja v nacionalnih statističnih podatkih morebiti zakriva celotni prispevek IKT k rasti, saj se lahko prispevek te tehnologije k produktivnosti in zaposlovanju od panoge do panoge precej razlikuje. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Svet dela se srečuje z izzivi, ki močno vplivajo na delodajalce in delavce ter njihova zaposlitvena razmerja, ki jih urejajo pogodbe. Nekatere spremembe se odvijajo zunaj podjetij, npr. oddajanje v zunanje izvajanje, številne pa znotraj podjetij, npr. premik h gibljivemu delovnemu času in prožnim oblikam zaposlitve. Ta razvoj, ki poteka v okviru, temelječem na zakonodaji in kolektivnih pogodbah, postavlja pod vprašaj sedanje strukture v podjetjih, metode upravljanja in vodenja, pa tudi obseg in oblike socialnega dialoga, poleg tega pa vpliva na varnost in kakovost zaposlovanja. Vendar pa so socialni dialog in pogajanja med socialnimi partnerji lahko – in bi morala biti – še naprej glavna orodja, pod pogojem, da so že pred uvedbo novih tehnologij (glej točko 5.1) prilagojena spremembam in potekajo že od samega začetka v duhu zaupanja. Evropski socialni partnerji so leta 2016 sprejeli skupno izjavo o digitalizaciji (8). |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | To mnenje je namenjeno pojasnitvi in vzpostavitvi povezav med znanjem in veščinami ter vlogo delavcev kot subjektov, ki prispevajo k inovativnim praksam, večji produktivnosti in svojemu dobremu počutju, na eni strani ter potrebo po vzpostavitvi dobro delujočih praks v podjetjih za podpiranje in spodbujanje teh ciljev na drugi strani. |
| --- | --- |

2.5

3.   Temeljno vprašanje: izzivi inovacijske kulture na delovnem mestu

| 3.1 | Strukturo podjetij in delovne metode je treba nujno prilagoditi digitalnemu gospodarstvu. Iskanje novih načinov za povečanje produktivnosti v digitalni dobi je izziv za vse zainteresirane strani. Stalne inovacijske dejavnosti za izkoristek potenciala človeških virov ter obenem spodbujanje dobrega počutja delavcev so ključne pri iskanju rešitev za te izzive. Socialni dialog, zlasti pogajanja na lokalni ravni, ima lahko osrednjo vlogo pri spodbujanju inovativnih praks in prilagoditev. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Digitalizacija močno vpliva na organizacijo dejavnosti in dela tako v obstoječih kot v nastajajočih podjetjih. Tradicionalne oblike dela se bodo lahko v veliki meri ohranile, vendar je že zdaj opazen učinek digitalizacije na nove metode dela, kot so vse pogostejše delo na daljavo v številnih sektorjih z vse večjo avtonomijo mnogih delavcev. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Intelektualno delo postaja splošno razširjeno na vseh področjih sveta dela. Informacijska tehnologija in zlasti digitalizacija omogočata ločitev časa in kraja od dela. Ta razvoj, ki vodi k delu, temelječemu na veščinah in znanju, povečuje avtonomijo intelektualnih delavcev, pri čemer je mogoče zaznati težnje k delitvi na visokokvalificirano intelektualno delo in potencialno manj produktivno delo z manj zahtevnimi nalogami. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Večja avtonomija, ki jo digitalizacija omogoča nekaterim delavcem, je izziv za podjetja, njihove organe in upravljanje, pa tudi za metode vodenja in tradicionalno hierarhično strukturo podjetij. Prav tako predstavlja izziv z vidika delovnih razmer, finančnega položaja delavcev ter odnosov med delodajalci in delojemalci. Te spremembe zahtevajo več oblik socialnega dialoga, informiranja in posvetovanja ter močno udeležbo delavcev, ki lahko prispevajo k inovativnim praksam in razvoju v korist podjetja in njegovih zainteresiranih strani (9). Zato bi morali socialni partnerji poiskati rešitve, ki bi zagotovile soobstoj tradicionalnih oblik in inovativnih pristopov socialnega dialoga. |
| --- | --- |

3.4

4.   Kako je mogoče okrepiti inovacijsko kulturo na delovnem mestu?

| 4.1 | Razvoj, ki vodi k večji avtonomiji številnih delavcev, postavlja strukture upravljanja in metode vodenja pod vprašaj, poleg tega pa zahteva nove oblike dialoga, zagotavljanja informacij in posvetovanja ter prispevek delavcev k metodam upravljanja podjetja. Potrebni so novi pristopi, da bi v inovativne prakse in razvoj podjetja vključili kar največ človeških virov. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Vendar za vključevanje delavcev v jedro inovativnih procesov na delovnem mestu niso vedno potrebne velike organizacijske spremembe. V ta namen je mogoče uporabiti več enostavnih orodij, glavno orodje za to pa bi morala biti kolektivna pogajanja in socialni dialog v skladu s potrebami posameznega delovnega mesta. Samozadostne ekipe, eksperimentalne delavnice, škatle za predloge in interdisciplinarne projektne skupine so samo nekateri primeri takih orodij. Skupna lastnost je kultura delovnega mesta, ki spodbuja inovativnost delavcev, temelji pa lahko le na medsebojnem zaupanju med vodstvom in zaposlenimi. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Poudariti bi bilo treba, kako pomembno je zagotoviti, da zaposleni v kar največji možni meri razumejo koristi, ki jim jih bodo prinesli novi pristopi v kulturi delovnega mesta, kar zadeva varnost in kakovost zaposlitve ter delovne pogoje. Obravnavati bi bilo treba tudi tveganja za delavce v zvezi z delovnimi pogoji, zdravjem in varstvom pri delu, ekonomsko negotovostjo in vse večjo polarizacijo. Na vseh ravneh podjetja si je treba resno in usmerjeno prizadevati za resnično podporo zaposlenim in njihovo udeležbo ter spodbujanje sindikatov na vseh ravneh – izogniti se je treba zgolj formalnemu zadoščanju zahtevam. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | Inovacijska kultura na delovnem mestu pomeni, da se posamezni delavec ne osredotoča le na opravljanje svojih dolžnosti, ampak se sprašuje tudi, ali bi bilo mogoče opravljanje teh dolžnosti nenehno izboljševati. Inovacijska kultura pomeni tudi, da uprava upošteva zamisli delavcev in jih spodbuja k sodelovanju pri inovacijah (10). |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Vse večja avtonomija delavcev pri inovacijskih in razvojnih dejavnostih podjetij je pomembna priložnost za izkoriščanje njihovega znanja in veščin. To velja tudi za prožnost v zvezi z delovnim časom in krajem dela, kar je učinkoviteje, če inovativni pristopi k organizaciji dela temeljijo na lokalno dogovorjenih ureditvah na podlagi medsebojnega zaupanja. Za vse to je potrebna sodobna kultura vodenja, ki je umeščena v trden pravni in pogodbenih okvir in temelji na participativnih pristopih, kar bi bilo treba spodbujati tudi na ravni EU. |
| --- | --- |

4.5

5.   Pomen različnih oblik socialnega dialoga

| 5.1 | Ena glavnih funkcij socialnega dialoga, zlasti kolektivnih pogajanj, je prispevati k oblikovanju poslovnega okolja in upravljanju sprememb v poklicnem življenju z zagotavljanjem informacij, predvidevanjem sprememb, udeležbo in omogočanjem, da se doseže medsebojno zaupanje med socialnimi partnerji na vseh ravneh, kar je cilj Evropske unije, pri čemer izvajanje poteka v skladu z nacionalnimi praksami. |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | EESO je v več mnenjih poudaril osrednji pomen socialnega dialoga v spreminjajočem se svetu dela (11). Socialni dialog je treba postaviti v ospredje na vseh zadevnih ravneh, pri čemer je treba v celoti spoštovati avtonomijo socialnih partnerjev. |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | Vendar glede na izzive in vse hitrejše spremembe obstaja jasna potreba po prilagoditvi struktur in ciljev socialnega dialoga stalnemu toku sprememb, pri čemer pa je treba spoštovati pravne in pogodbene okvire na nacionalni in evropski ravni. To je izziv za socialne partnerje na vseh ravneh, ki bi morali v okviru svoje avtonomije in ne da bi omajali temeljna načela že obstoječih struktur, še naprej iskati nove rešitve za socialni dialog, zlasti pogajanja, ki so prilagojene obravnavanju novih izzivov, da bi dosegli uravnotežene rešitve ter da bi bila njihova vloga še naprej na vseh ravneh smotrna in smiselna. Vir navdiha za socialne partnerje so lahko tudi partnerstva z lokalnimi skupnostmi. |
| --- | --- |

5.3

| 5.4 | EESO je navedel, da „še ni mogoče predvideti vseh priložnosti in izzivov, ki jih bo prineslo digitalno gospodarstvo. Namen socialnega in družbenega dialoga ni nasprotovanje temu prehodu, temveč njegovo optimalno usmerjanje, da se izkoristijo vse prednosti, ki jih lahko ima za rast, spodbujanje inovacij ter znanj in spretnosti, kakovostna delovna mesta ter vzdržno in solidarno financiranje sistemov socialne zaščite“ (12). |
| --- | --- |

5.4

| 5.5 | Glede upravljanja prehoda v digitaliziranem svetu dela se je pomembno opreti na postopke odločanja, ki potekajo brez motenj, tako da se lahko podjetja in delavci hitro prilagodijo spreminjajočemu se okolju. EESO je „v zvezi z uvedbo novih tehnologij, kot so roboti ali pametni stroji, v svoji študiji opozoril, da je pomembno o tem vnaprej obveščati predstavnike delavcev in se posvetovati z njimi ter da morajo biti spremembe, ki jih prinašajo te tehnologije, obravnavane v sklopu kolektivnih pogajanj. Opozarja tudi, da je v skladu z Direktivo 2009/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta (13) o ustanovitvi Evropskega sveta delavcev to posvetovanje obvezno“ (14). |
| --- | --- |

5.5

| 5.6 | EESO je poleg tega navedel primere, v katerih so dejavnosti socialnih partnerjev privedle do rešitev za izzive, ki so se pojavili v prehodnem obdobju (15). Še en primer tega je kolektivna pogodba med digitalno platformo za čistilne storitve Hilfr in sindikatom 3F na Danskem (16). EU bi morala take dejavnosti podpirati s spodbujanjem socialnega dialoga in krepitve zmogljivosti socialnih partnerjev. |
| --- | --- |

5.6

6.   Glavne ugotovitve v podporo novim pristopom za spodbujanje inovacij

| 6.1 | Kot je bilo poudarjeno v nedavni študiji Eurofounda (17), lahko podjetja, ki svoje zaposlene spodbujajo k udeležbi v širšem odločanju o svojem delovanju ali strateški usmeritvi, izboljšajo zadovoljstvo na delovnem mestu in inovativnost. Participativne spremembe med upravo, zaposlenimi in sindikati ustvarjajo vzdušje zaupanja. Ključnega pomena sta zaupanje zaposlenih in njihovih sindikalnih organizacij ter njihov prispevek na vseh ravneh in v vseh ustreznih organih, tako na lokalni ravni kot na ravni nadzornih in upravnih odborov. Njihova vključenost v predvidevanje sprememb, upravljanje in sprejemanje odločitev v zvezi s temi spremembami je bistvenega pomena za obravnavo posledic digitalne preobrazbe in ustvarjanje ugodnega ozračja in kulture za inovacije (18). |
| --- | --- |

6.1

| 6.2 | Eurofound navaja, da je verjetnost inovacij večja, če močno strukturo organizacije dela dopolnjuje neposredna udeležba zaposlenih (npr. sodelovanje pri reševanju težav ali izboljšanju kakovosti proizvodnje) (19). Ta ugotovitev se ujema z navedbo, da je kolektivna zastopanost sicer pomembna za vključevanje delavcev v inovacijske procese, vendar obstaja tudi vse večja potreba po bolj vključujočem in demokratičnem dialogu, ki temelji na udeležbi delavcev v procesu razmisleka. Oblike socialnega dialoga bi morale v tem duhu spodbujati izmenjavo in uporabo kolektivnega strokovnega znanja vseh članov podjetja, naj bodo delavci, njihovi predstavniki ali vodstvo (20). |
| --- | --- |

6.2

| 6.3 | Analiza Eurofounda je razkrila tudi, da je dostop zaposlenih do usposabljanja pozitivno povezan z inovacijami. EESO je že poudaril, da bi morali delavci ob delu čutiti zadovoljstvo, da v celoti izkoriščajo svoja znanja in veščine ter dosežke in po najboljših močeh prispevajo k splošnemu dobremu počutju (21). |
| --- | --- |

6.3

| 6.4 | V študiji Eurofounda je bila z inovacijami pozitivno povezana tudi motivacija v obliki finančnih spodbud, kot je spremenljivi del plače. Ugotovljeno je bilo tudi, da sta za inovativnejša podjetja značilna večja uspešnost in boljše počutje na delovnem mestu. V teh inovativnih podjetjih je udeležba zaposlenih običajno velika in poteka na podlagi uveljavljenih praks. |
| --- | --- |

6.4

| 6.5 | Eurofound navaja, da je socialni dialog, ki temelji na zaupanju, pomemben za uspešnost in dobro počutje. Ravni uspešnosti in dobro počutje na delovnem mestu so bili znatno pod povprečjem v podjetjih, v katerih je prihajalo do sporov in kolektivnih ukrepov. Odnos med zastopstvom zaposlenih in upravo, ki temelji na zaupanju, v kombinaciji z neposredno udeležbo zaposlenih je bil povezan z višjimi stopnjami uspešnosti in dobrega počutja ter je ustvaril pozitivno okolje za inovativnost (22). EESO poudarja, da je usposabljanje vodstva pomembno za prilagajanje metod vodenja v novem okviru. |
| --- | --- |

6.5

| 6.6 | Pomemben dejavnik za podjetja je tudi kultura zaupanja. Ko se na delovnem mestu obravnavajo zapletena vprašanja digitalizacije, kultura zaupanja v nasprotju s kulturo nadzorovanja in skladnosti omogoča trdno podlago za uspešno sodelovanje (23). |
| --- | --- |

6.6

| 6.7 | Eurofound je navedel, da ni recepta za ustvarjanje zaupanja na delovnem mestu, vendar določene razmere spodbujajo njegov nastanek. Mednje spadajo medsebojno priznavanje obeh strani, zadolženih za iskanje rešitev skupnih težav, pravočasno posredovanje, ki omogoča smiselno razpravo, preglednost, pravočasna izmenjava kakovostnih informacij in sodelovanje vseh strani pri strategiji in ciljih (24). Kot EESO ugotavlja v svojem mnenju (25), morajo imeti delavci večji vpliv na organe odločanja in v njih sodelovati v večji meri. Njihova vključenost v predvidevanje sprememb, upravljanje in sprejemanje odločitev v zvezi s temi spremembami je bistvenega pomena za obravnavo posledic digitalne preobrazbe in ustvarjanje ugodnega ozračja in kulture za inovacije. |
| --- | --- |

6.7

| 6.8 | Na nacionalni ravni so pobude socialnih partnerjev za spodbujanje produktivnosti, dobrega počutja delavcev in zaposlovanja, ki se izvajajo na ravni delovnega mesta, so obetavna metoda, ki bi jo bilo treba spodbujati v širšem evropskem kontekstu. Skupni projekt zveze finskih tehnoloških sektorjev (Federation of Finnish Technology Industries) in industrijskega sindikata (Industrial Union) je edinstven na Finskem (26). Danska zveza sindikatov je na Danskem pripravila posebno študijo o inovacijah, ki temeljijo na zaposlenih (27). Poleg tega socialni partnerji na Češkem, Danskem, v Franciji, Nemčiji, Italiji in Španiji sodelujejo v nacionalnih razpravah in projektih o digitalnih spremembah ter njihovem vplivu na poklicno življenje (28). |
| --- | --- |

6.8

| 6.9 | Na ravni EU EESO pozdravlja pobude in raziskave fundacije Eurofound in Evropske mreže za inovacije na delovnem mestu, ki jo je vzpostavila Evropska komisija, ter predlaga, naj EU v okviru participativnih pristopov za spodbujanje inovacij na delovnem mestu sprejme ukrepe za razvoj dialoga med socialnimi partnerji in drugimi zainteresiranimi stranmi. |
| --- | --- |

6.9

V Bruslju, 23. januarja 2019

Predsednik

Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  UL C 13, 15.1.2016, str. 161.

1

(2)  UL C 434, 15.12.2017, str. 36, in govor Marianne Thyssen na skupni konferenci ETUI/ETUC junija 2016 na temo Oblikovanje novega delovnega okolja.

2

(3)  UL C 303, 19.8.2016, str. 54.

3

(4)  Glej člena 12 in 28 Listine, konvenciji Mednarodne organizacije dela št. 87 in 98 ter točke od 3.2 dalje.

4

(5)  Tretja raziskava o evropskih podjetjih: Inovativne spremembe v evropskih podjetjih, Eurofound, 2017.

5

(6)  UL C 434, 15.12.2017, str. 30.

6

(7)  The Productivity Paradox of the New Digital Economy (Paradoks produktivnosti novega digitalnega gospodarstva), Bart van Ark (organizacija The Conference Board in Univerza v Groningenu), International Productivity Monitor, 2016, str. 3–18.

7

(8)  Izjava evropskih socialnih partnerjev o digitalizaciji.

8

(9)  UL C 434, 15.12.2017, str. 30.

9

(10)  Employee-driven innovation (Inovacije, ki temeljijo na zaposlenih), Danska zveza sindikatov, 2007.

10

(11)  UL C 125, 21.4.2017, str. 10, UL C 303, 19.8.2016, str. 54.

11

(12)  UL C 434, 15.12.2017, str. 30.

12

(13)  Direktiva 2009/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o ustanovitvi Evropskega sveta delavcev ali uvedbi postopka obveščanja in posvetovanja z delavci v družbah ali povezanih družbah na območju Skupnosti (Prenovitev) (UL L 122, 16.5.2009, str. 28).

13

(14)  UL C 434, 15.12.2017, str. 30.

14

(15)  UL C 434, 15.12.2017, str. 30.

15

(16)  Kolektivna pogodba s platformo Hilfr.

16

(17)  Tretja raziskava o evropskih podjetjih: Inovativne spremembe v evropskih podjetjih, Eurofound, 2017.

17

(18)  UL C 434, 15.12.2017, str. 30.

18

(19)  Glej opombo 10.

19

(20)  Workplace Social Dialogue as a Form of 'Productive Reflection (Socialni dialog na delovnem mestu kot oblika produktivnega razmisleka), Peter Cressey, Peter Totterdill, Rosemary Exton; International Journal of Action Research, letnik 9, številka 2, 2013.

20

(21)  UL C 288, 31.8.2017, str. 43.

21

(22)  Glej opombo 10.

22

(23)  Vertrauenskultur als Wettbewerbsvorteil in digitalen Zeiten (Kultura zaupanja kot konkurenčna prednost v digitalni dobi).

23

(24)  Sporazumi v obojestransko korist: Inovativni ukrepi na ravni podjetja, doseženi s socialnim dialogom, Eurofound, 2016.

24

(25)  UL C 434, 15.12.2017, str. 30.

25

(26)  Projekt z naslovom Productivity together (Skupna produktivnost).

26

(27)  Employee-driven innovation (Inovacije, ki temeljijo na zaposlenih), Danska zveza sindikatov, 2007.

27

(28)  Addressing digital and technological change through social dialogue (Obravnavanje digitalnih in tehnoloških sprememb prek socialnega dialoga), Eurofound, 2017.

28

---

MNENJA

| 10.5.2019 | SL | Uradni list Evropske unije | C 159/7 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

SL

Uradni list Evropske unije

C 159/7

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Ženske na Zahodnem Balkanu

(mnenje na lastno pobudo)

(2019/C 159/02)

Poročevalka: Dilyana SLAVOVA

| Sklep plenarne skupščine | 15. 2. 2018 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 29(2) poslovnika |
| | mnenje na lastno pobudo |
| Pristojnost | strokovna skupina za zunanje odnose |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 19. 12. 2018 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 23. 1. 2019 |
| Plenarno zasedanje št. | 540 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 174/1/6 |

Sklep plenarne skupščine

15. 2. 2018

Pravna podlaga

člen 29(2) poslovnika

mnenje na lastno pobudo

Pristojnost

strokovna skupina za zunanje odnose

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

19. 12. 2018

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

23. 1. 2019

Plenarno zasedanje št.

540

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

174/1/6

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Politika EU do držav Zahodnega Balkana je bila oživljena, dodaten zagon pa je dobila med bolgarskim predsedovanjem, ko so bili odnosi z regijo ena od prednostnih usmeritev, in s sporočilom Evropske komisije z naslovom Verodostojna širitvena perspektiva in okrepljeno sodelovanje EU z Zahodnim Balkanom, ki je bilo objavljeno 6. februarja 2018. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Na vrhunskem srečanju v Sofiji in v sklepih Sveta o širitvi in stabilizacijsko-pridružitvenem procesu iz junija 2018 je bila ta zaveza potrjena in začrtane naslednje faze evropskega povezovanja regije, in sicer sta Albanija in nekdanja jugoslovanska republika Makedonija dobili pogojni datum za začetek pristopnih pogajanj v letu 2019. Delovanje v tej smeri se bo verjetno nadaljevalo in bo še nadgrajeno, saj bodo med predsedujočimi države članice, ki prav tako kažejo več razumevanja in naklonjenosti Zahodnemu Balkanu, in sicer Avstrija, Romunija in Hrvaška. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESO je odločen zagovornik širitve, saj je ta v interesu obeh strani – Zahodnega Balkana in EU. Uspeh širitvene politike je namreč pomemben dejavnik za položaj EU v svetu ter hkrati temelj stabilnosti in blaginje v Evropi. EESO je zato prepričan, da bi se moral pristopni proces odločno in dosledno nadaljevati kot ena od glavnih prednostnih nalog EU, ob upoštevanju nič manj in hkrati nič več kot jasnih in strogih pogojev, ki so podlaga vseh širitvenih procesov. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Člena 2 in 3 Pogodbe o Evropski uniji ter Listina Evropske unije o temeljnih pravicah pravico do enakosti spolov uvrščajo med temeljne pravice. EESO se v tem mnenju osredotoča na vlogo žensk kot gonilne sile pri uveljavljanju demokracije, človekovih pravic in svoboščin ter gospodarskem in družbenem napredku. Z njim želi prispevati k ozaveščenosti o političnih, socialnih in ekonomskih pravicah žensk ter enakosti med spoloma na Zahodnem Balkanu. Vključevanje načela enakosti spolov je lahko uspešno samo, če obstaja močna politična volja in prepričanje, da lahko enakost med moškimi in ženskami družbi koristi. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | Ženske imajo že od nekdaj bistveno vlogo pri spravi ter družbenem in gospodarskem razvoju v regiji, zlasti zaradi močno oslabljenih gospodarskih struktur, revščine in pretrganih socialnih vezi. V takih okoliščinah se znajo namreč bolj prilagajati in so pobudnice obnove socialnih omrežij in iskanja novih priložnosti za delo. Kljub nekaterim dobrim praksam in premikom na bolje pri krepitvi vloge žensk in uvajanju programov pa so še naprej zapostavljene pri uveljavljanju svojih političnih, socialnih in ekonomskih pravic ter izkoriščanju priložnosti za družbenoekonomski razvoj. Zaradi patriarhalne kulture, ki je razlog za njihov podrejen položaj, se soočajo s spolnimi stereotipi in predsodki, segregacijo na trgu dela in v izobraževanju ter veliko večjo izpostavljenostjo diskriminaciji in nasilju, ki jih ovirajo pri napredovanju na vodstvene položaje. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESO poziva ne le k njihovi enaki zastopanosti in vključevanju na vse ravni družbenoekonomskega in političnega življenja, pač pa tudi k izvajanju učinkovite zakonodaje in politik za preprečevanje diskriminatorne obravnave in okostenele patriarhalne drže do žensk, tudi pripadnic manjšin (zlasti Rominj in pripadnic LGBTIQ skupnosti), mladih žensk, starejših žensk, žensk s podeželja in invalidk pa tudi žensk in deklic begunk, prosilk za azil na Zahodnem Balkanu. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EESO poudarja, da je treba nujno oblikovati načrt za enakost spolov in ukrepe za bolj enakomerno porazdelitev moči in virov na Zahodnem Balkanu. Združenja za pravice žensk, poslovna združenja in sindikati so dejavni pri spodbujanju vloge žensk v regiji, da bi zavzemanje za pravice žensk obrodilo sadove, pa je treba še naprej usmerjeno in vztrajno delati z državljanskimi in socialnimi partnerji. Institucije EU si morajo bolj prizadevati za finančno podporo teh organizacij in združenj z zagotavljanjem konkretnih načrtov in projektov, usmerjenih v krepitev vloge žensk na vseh ravneh, vključno s programi za podporo enakosti med spoloma in podrobnimi akcijskimi načrti. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | EESO poziva EU in nacionalne organe, naj tesneje sodelujejo v boju proti stereotipom o izobraževanju, da bi zagotovili dostop deklic in žensk v vseh življenjskih dobah do cenovno ugodnega in kakovostnega izobraževanja, s čimer bi pridobile ustrezne spretnosti in znanja, da bi jim omogočili lažjo poklicno pot in dostop do kakovostnih zaposlitev na trgu dela. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | Ker sta nasilje in diskriminacija nad ženskami ena najhujših kršitev človekovih pravic in sta na tem območju, kjer je še pred nedavnim divjala vojna, vedno bolj pogosta, EESO poziva Komisijo, naj spodbuja okrepljeno regionalno sodelovanje pri izmenjavi najboljših načinov ravnanja v zvezi z nasiljem v družini in poveča potrebna finančna sredstva in strokovno podporo vsem prizadevanjem za zmanjšanje in po možnosti izkoreninjenje tega razširjenega družbenega pojava. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | EESO meni, da bi si morale nacionalne oblasti bolj prizadevati za izboljšanje medijske svobode v regiji, tudi z nadgradnjo obstoječe zakonodaje in njenim doslednim izvajanjem. To bo med drugim pripomoglo k ozaveščanju o vprašanjih enakosti spolov in zavzemanju za bolj varen medijski prostor, v katerem je mogoče skozi javno razpravo razbiti stereotipe in v katerem ženske niso tarča seksizma, sovražnega govora in blatenja po spletu. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | EESO znova poudarja, da morajo partnerske države na Zahodnem Balkanu vidik spola vključiti v vse ustrezne programe, ki se financirajo v okviru instrumenta za predpristopno pomoč (IPA II), zlasti na tretjem področju politike, ki obsega zaposlovanje, socialno politiko, izobraževanje, spodbujanje enakosti spolov in razvoj človeških virov. Oblikovati bi bilo treba namenske sklade za boj proti nasilju v družini in podporo državljanskemu in medijskemu aktivizmu med ženskami. |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | Zagotoviti bi bilo treba jasno in trajno zavezanost enakosti spolov, ki je ena od temeljnih vrednot EU. EESO spodbuja Komisijo, naj ključne kazalnike enakosti spolov vključi v sistem meril za pristopna pogajanja ter jih razvije in spremlja v tesnem sodelovanju s socialnimi in državljanskimi partnerji, ki se zavzemajo za krepitev vloge žensk v regiji in v EU. Sistemsko uporabo vidika enakosti spolov bi bilo treba obravnavati kot horizontalno merilo za oceno sprejemljivosti in kakovosti zakonodajnega procesa kot del pristopnih pogajanj. |
| --- | --- |

1.12

| 1.13 | EESO pričakuje, da prihodnja prizadevanja v državah Zahodnega Balkana ne bodo usmerjena le v uskladitev zakonodaje o človekovih pravicah žensk s pravnim redom EU ter ustreznimi mednarodnimi mehanizmi in instrumenti, temveč tudi in predvsem v odpravo vrzeli med obstoječimi zakoni in njihovim pravilnim izvajanjem. Vlade držav Zahodnega Balkana bi bilo treba spodbujati in podpirati pri pripravi izvedljivih mehanizmov javnega financiranja, usmerjenih v zaščito žensk pred nasiljem, diskriminacijo in ekonomskim izkoriščanjem. |
| --- | --- |

1.13

| 1.14 | EESO poziva države članice in zahodnobalkanske partnerice, ki še niso ratificirale Istanbulske konvencije, naj to storijo čim prej, saj je to najbolj celovit politični okvir za preprečevanje družinskega nasilja, zaščito žrtev in pregon storilcev. Poleg tega poziva cerkve in druge verske ustanove in organizacije civilne družbe vseh veroizpovedi, naj ne kršijo pravic žensk in ne posegajo v njihove reproduktivne pravice, kar je nujen pogoj za družbeno in ekonomsko emancipacijo žensk in krepitev njihove vloge. |
| --- | --- |

1.14

| 1.15 | EESO ponovno poudarja pomen povezav med vključevanjem vidika spola v proračun in splošnimi ukrepi za enakost spolov ter poziva k vključitvi vidika enakosti spolov v vse politike in programe z boljšim razporejanjem virov skladno s potrebami posameznega spola. Glede na to in glede na prihodnji večletni finančni okvir bi morala biti EU v odnosih z Zahodnim Balkanom bolj dosledna v zvezi z vključevanjem načela enakosti spolov in bi morala vztrajati pri vključevanju vidika spola v proračun in zbiranju podatkov, razčlenjenih po spolih, s čimer bi poskrbeli za trajno enakost in spoštovanje pravic žensk. V ta namen partnerske države Zahodnega Balkana in Komisijo poziva, naj okrepijo politična posvetovanja z zagovorniki pravic žensk in strokovnjaki s področja enakosti med spoloma na različnih področjih politike v povezavi s širitvijo. |
| --- | --- |

1.15

| 1.16 | EESO poudarja, da je treba posebno pozornost nameniti podjetnicam, saj lahko občutno prispevajo h gospodarski rasti regije, in poziva institucije EU, naj pri tem prevzamejo pomembno vlogo. Ukrepi za podporo ustanavljanju novih podjetij med drugim vključujejo zagotavljanje dostopa do finančnih in institucionalnih virov, čim boljše infrastrukture za zagonska podjetja ter ustreznih informacij v zvezi z ustanovitvijo podjetja, spodbujanje zanimanja za podjetništvo med ženskami prek medijskih kampanj in posojila za zagonska podjetja in širitev obstoječih. Podjetnice in njihova poslovna združenja je treba sistematično vključevati v vse postopke oblikovanja politik, ki so pomembne za družbeno in gospodarsko razsežnost širitve. |
| --- | --- |

1.16

2.   Ozadje

| 2.1 | Enakost med moškimi in ženskami je temeljna pravica in skupna vrednota, ki jo priznava EU. Zapisana je v Pogodbah EU in mednarodnih konvencijah o človekovih pravicah, hkrati pa je del pristopnih pogojev, ki jih morajo izpolnjevati kandidatke in potencialne kandidatke z Zahodnega Balkana (Albanija, Bosna in Hercegovina, Črna gora, Kosovo (1), nekdanja jugoslovanska republika Makedonija in Srbija). Vlaganje v enakost med spoloma je bistvenega pomena: ni samo zahteva EU, pač pa je hkrati dokaz enakopravne in demokratične družbe. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Zahodnobalkanske države so v okviru priprav za pristop k EU v zadnjih letih sprejele ukrepe za izboljšanje pravic žensk. Med drugim so sprejele ali spremenile ustrezno zakonodajo (na primer zakone proti diskriminaciji, kazensko in delovno zakonodajo), pripravile nacionalne strategije in akcijske načrte ter vzpostavile institucionalne mehanizme za izvajanje in spremljanje politik na tem področju. Vseeno pa spodbujanje enakosti spolov pogosto ostaja le na deklarativni ravni, medtem ko sprejetim ukrepom primanjkuje resnične politične zavezanosti, pristojnosti in finančnih virov, tako da njihovo izvajanje ostaja površno in občasno. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Na žalost je bila na vrhu o Zahodnem Balkanu, ki je potekal julija 2018 v Londonu, zamujena priložnost za napredek pri spodbujanju enakosti spolov v regiji. Predlog za usklajeno ukrepanje, ki je bil na mizi med pripravami na vrh, bi zato moral hitro najti politično podporo in se začeti izvajati čim prej in trajno. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Neenakost med moškimi in ženskami ostaja velik problem, saj je za regijo značilna izjemno patriarhalna ureditev. Ta se kaže v obliki nasilja na podlagi spola, diskriminacije in izkoriščanja, vztrajni dvojni obremenjenosti žensk z delom in nalogami v družini, številnimi ovirami za napredek na družbeni lestvici in enako plačilo ter omejenem dostopu do storitev na področju sociale in reproduktivnega zdravja ter finančnih instrumentov. Določen napredek je bil dosežen v zvezi s politično zastopanostjo žensk, vendar z omejenim učinkom na pravično porazdelitev politične moči med ženskami in moškimi. Ključni problem je pomanjkljivo izvajanje naprednih politik, kar kaže na pomanjkanje resnične politične zavezanosti, financiranja in strokovnega znanja. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Zagotavljanje enakosti med moškimi in ženskami v regiji ostaja „nedokončana zgodba“ (2). S tem mnenjem EESO opozarja na prizadevanja socialnih partnerjev in civilne družbe v EU za spodbujanje enakosti spolov v okviru širitvene politike EU, ki naj postane presečni kazalnik na vseh področjih družbe. Obravnava tudi nekatere velike probleme, s katerimi se soočajo ženske na Zahodnem Balkanu, kot so njihova manjša vloga na socialnem, gospodarskem in političnem področju ter razširjeno nasilje na podlagi spola. |
| --- | --- |

2.5

3.   Nasilje na podlagi spola

| 3.1 | Nasilje na podlagi spola, tj. spolno nasilje, nasilje na področju reproduktivnih pravic in nasilje v družini, v regiji ostaja velik problem. Kljub temu da se nasilje v družini velikokrat ne prijavi, je število prijavljenih primerov vseeno visoko. Po zbranih podatkih je v Albaniji 56 % žensk izpostavljenih najmanj eni obliki nasilja v družini; na Kosovu ga v življenju izkusi skoraj 70 % žensk, medtem ko je bilo v Srbiji v letu 2017 umorjenih vsaj 26 žensk, v večini teh primerov pa je bil storilec žrtvin partner (3). Pregled služb, ki v regiji delujejo na področju družinskega nasilja, je pokazal, da imajo te premalo sredstev, premalo osebja in preveč dela (4) ter da so mehanizmi poročanja na splošno pomanjkljivi. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Vsaka od zahodnobalkanskih partnerskih držav ima nacionalno strategijo za boj proti nasilju v družini (5). Ženske ga večinoma ne prijavljajo, ker v družbi velja za sprejemljivo, ker ne zaupajo varnostnim in pravosodnim organom in ker se institucije na prijavljene primere ne odzovejo. Pomanjkanje finančno vzdržnih podpornih mrež, varnih hiš in ustanov za žrtve, ki premorejo dovolj poguma, da nasilje prijavijo, še dodatno prispeva k viktimizaciji najbolj izpostavljenih žensk. Pri zbiranju primerljivih podatkov v regiji se pojavljajo številne pomanjkljivosti, ki jih je treba odpraviti. Cilj je sprejeti dobro zasnovane, financirane in spremljane politike za preprečevanje, zaščito in pregon. Za to pa so potrebni ustrezno usposabljanje vseh udeleženih, ustrezno ozaveščanje in sprememba družbene miselnosti. EESO meni, da je tako kot drugod preprečevanje bistvenega pomena in je cenejše od poznejših intervencij. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Povsod po regiji je treba dosledno izvajati Konvencijo Sveta Evrope o preprečevanju nasilja nad ženskami in nasilja v družini ter o boju proti njima (Istanbulsko konvencijo). Večina zahodnobalkanskih partnerskih držav, ki so konvencijo tudi podpisale in ratificirale, bi morala okrepiti delo v zvezi z ustreznim javnim financiranjem, usklajevanjem politik ter izvajanjem praktičnih ukrepov za obravnavo vseh oblik nasilja nad ženskami. Komisija bi poleg tega morala prednostno obravnavati vprašanje nasilja v družini v okviru predpristopne pomoči za civilno družbo in za krepitev institucionalne zmogljivosti. EESO jo tako poziva, naj spodbuja tesnejše regionalno sodelovanje pri izmenjavi najboljših praks v zvezi z nasiljem v družini, brez razlikovanja med državami članicami EU in državami širitve. V okviru širitve je pomembno, da so države članice EU zgled na tem področju.
  Potrebno je tesnejše sodelovanje in usklajevanje med vsemi akterji iz javnega in zasebnega sektorja ter večja vključenost nevladnih organizacij, saj je sodelovanje med državnimi službami in nevladnimi organizacijami ključnega pomena za uspešno uresničevanje zakonodaje in politike na področju boja proti vsem oblikam nasilja nad ženskami. |
| --- | --- |

3.3

Potrebno je tesnejše sodelovanje in usklajevanje med vsemi akterji iz javnega in zasebnega sektorja ter večja vključenost nevladnih organizacij, saj je sodelovanje med državnimi službami in nevladnimi organizacijami ključnega pomena za uspešno uresničevanje zakonodaje in politike na področju boja proti vsem oblikam nasilja nad ženskami.

| 3.4 | Bistvena je tudi vloga družine in šole. Pri vzgoji otrok in izobraževanju je treba upoštevati razlike med spoloma in se posvečati izkoreninjenju nasilja na podlagi spola, zlasti nad deklicami in mladimi ženskami. Z okvirom, ki bi v šolah uvedel jasne politike za obravnavo nasilja na podlagi spola, bi prispevali k omejevanju tovrstnega ravnanja, in torej ustvarili bolj podporno okolje za žrtve ter okrepili enakost med spoloma kot temeljno družbeno načelo. |
| --- | --- |

3.4

4.   Človekove pravice

| 4.1 | Človekove pravice žensk so na Zahodnem Balkanu tarča sistematičnih napadov nacionalističnih in verskih akterjev, ki pogosto izpričujejo verske dogme in nacionalne interese, kot so tradicionalne patriarhalne družinske vrednote in demografska obnova, kot moralno opravičilo za kratenje svoboščin, enakosti in varnosti žensk. Čeprav obstaja celovita in na splošno zaščitna zakonodaja s področja človekovih pravic, pa se v mehanizmih izvajanja in izvrševanja kažejo precejšnje pomanjkljivosti. EESO se zavzema za učinkovitejše sodelovanje in skupne ukrepe nacionalnih akterjev na področju človekovih pravic, socialnih partnerjev, organizacij civilne družbe in državnih organov za spodbujanje človekovih pravic ter pomoč najbolj ogroženim. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | V regiji prevladujejo tradicionalne vloge spolov in odnosi do ženske spolnosti. Dostop do zdravstvene nege nosečnic in porodnic je sicer zadosten, vendar sicer ženske še vedno pogosto ne obiskujejo ginekologa. Zaposlene ženske se kljub sprejeti ustrezni zakonodaji pogosto soočajo z diskriminacijo v zvezi s pravico do porodniškega dopusta, med drugim z vprašanji o tem, ali so poročene in ali nameravajo imeti otroke, na razgovorih za službo. Spodbujati in podpirati bi bilo treba redne ginekološke preglede pa tudi intenzivno ozaveščanje o zdravstvenih storitvah na področju reproduktivnega zdravja. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | EESO še zlasti skrbi dejstvo, da reproduktivne pravice žensk v državah Zahodnega Balkana ogrožajo vse bolj številni napadi skrajno konservativnih interesnih skupin, ki so tesno povezane s prevladujočimi verskimi skupnostmi. Potrebna bi bila nadaljnja analiza vpliva skrajnih verskih pogledov na pravice žensk v regiji in zlasti na njihove reproduktivne pravice. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | Posebno pozornost si zasluži skupnost LGBTIQ, saj njene pravice še zdaleč niso uveljavljene. Poleg tega se sooča z nenehnim pritiskom različnih konservativnih družbenih skupin. |
| --- | --- |

4.4

5.   Socialne pravice

| 5.1 | V državah v regiji se še vedno kažejo pomanjkljivosti pri zagotavljanju in spremljanju ekonomskih in socialnih pravic, vključno s pravico do nediskriminacije. To zadeva vse ženske na trgu dela, predvsem pa ženske in dekleta iz zapostavljenih skupin, med katerimi so manjšine (zlasti Romi), notranje razseljene osebe, invalidi, migranti in begunci. |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | Pripadnice teh skupin pogosto ne vedo dovolj o socialnih pravicah, dostopu do socialnih storitev, izobraževanja, zdravstvenega varstva in stanovanj. Institucije, ki so pravno odgovorne za ta področja, jim še niso sposobne zagotoviti ustrezne podpore. EESO meni, da bi morale zainteresirane strani, kot so centri za socialno delo, lokalni organi in nevladne organizacije, izboljšati pogoje za zagotavljanje enakih socialnih pravic zapostavljenih skupin. Nujno je treba pregledati kakovost in finančno vzdržnost programov socialnih reform, ki jih podpira EU, na primer prek skupnega memoranduma za vključevanje, usmerjenega v socialno vključevanje, raznolikost, demokratizacijo in decentralizacijo socialnih služb. Treba bi bilo raziskati možnosti za čimprejšnje izvajanje evropskega stebra socialnih pravic v širitvenem procesu. |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | Skrb zbujajoč pojav je radikalizacija žensk v nekaterih muslimanskih skupnostih in njihova vloga v nasilnem ekstremizmu. Med letoma 2012 in 2016 je bilo med okoli 1 000 osebami, ki so z Zahodnega Balkana odšle na konfliktna območja v Siriji in Iraku, približno 20 % žensk (6). Vlade, institucije in organizacije civilne družbe ne storijo dovolj, da bi javno priznale selitve žensk na Bližnji vzhod in zagotovile, da se v trenutna prizadevanja za boj proti nasilnemu ekstremizmu vključi vidik spola. Sprejetju zakonodaje, po kateri bi bili med kazniva dejanja uvrščeni sodelovanje v tujih paravojaških skupinah, gmotna podpora takih skupin in novačenje vanje, bi morali slediti praktični ukrepi v podporo deradikalizaciji in rehabilitaciji žensk, ki bi jih bilo treba videti predvsem kot žrtve ekstremistične propagande in novačenja. |
| --- | --- |

5.3

6.   Ženske na trgu dela

| 6.1 | Izključenost žensk s trga dela je v regiji zelo razširjena in precej višja od povprečja v EU (7). Tako je bodisi neaktivnih bodisi brezposelnih skoraj dve tretjini delovno sposobnih žensk. Med Rominjami in invalidkami je ta delež še višji. Statistični podatki kažejo nižjo stopnjo aktivnosti med ženskami v primerjavi z moškimi in pri zmanjševanju razlike v zaposlenosti med spoloma je bil doseženega le malo napredka. |
| --- | --- |

6.1

| 6.2 | To ne pomeni le kršitve temeljnih človekovih pravic, temveč ima tudi veliko gospodarsko in družbeno ceno in hromi morebitno gospodarsko rast v regiji. Zaradi razlik med spoloma na trgu dela države Zahodnega Balkana letno izgubijo v povprečju 18 odstotkov svojega skupnega BDP (8). Tretjina te izgube gre na račun izkrivljanj pri izbiri poklicev med moškimi in ženskami, preostali dve tretjini pa na račun razlik v udeležbi moških in žensk na trgu dela. Države v regiji bi bilo treba spodbujati, da kar najbolje uporabijo obstoječe neizkoriščene človeške vire, podpirajo in spodbujajo udeležbo žensk na trgu dela ter se lotijo vprašanja velikega deleža žensk v sivi ekonomiji. |
| --- | --- |

6.2

| 6.3 | Ta neenakost med spoloma izhaja iz tradicionalnih pogledov na družinske vloge ter nezadostnega institucionalnega odziva na navedeno problematiko. Za družino navadno skrbijo ženske, prožna ureditev dela pa je tako rekoč neznanka. Tako so ženske prisiljene izbirati med družino in poklicnim življenjem. Uradno se zaposli veliko manj žensk kot moških, so slabše plačane in le redko zasedajo visoke položaje. V razpravo je nujno vključiti tudi moške in jih spodbuditi, naj prevzamejo večji delež družinskih obveznosti. |
| --- | --- |

6.3

| 6.4 | Dostop do cenovno ugodnega otroškega varstva ter spodbujanje očetovskega dopusta sta nujna pogoja za večjo udeležbo žensk na trgu dela. Potrebni so tudi konkretni ukrepi za večjo uskladitev ponudbe in povpraševanja na trgu dela za ženske, na primer javne jasli in vrtci. K razlikam v plačah in pokojninah med ženskami in moškimi med drugim prispevajo stereotipi nekaterih skupnosti o starševski vzgoji in vlogah ter odnos do izobraževanja dečkov oziroma deklic ter stereotipi pri izbiri tipično „ženskih“ ali „moških“ poklicev. |
| --- | --- |

6.4

| 6.5 | Stalen problem so razlike v plačah med spoloma, ki v regiji znašajo približno 20 % (9) in vplivajo na razlike v pokojninah in neenakosti med moškimi in ženskami v upokojitveni starosti. Ker bi se utegnilo povečati število revnih zaposlenih, med njimi pa je veliko žensk, je treba temu problemu nameniti več pozornosti v politikah in ukrepanju vlade, delodajalcev in socialnih partnerjev, ne le z neposrednimi ukrepi, povezani z minimalno in zajamčeno plačo, progresivnim obdavčevanjem, prejemki iz dela in socialnimi pomočmi, temveč, še pomembneje, s posrednimi ukrepi, kot so prožnejše oblike dela, stanovanja, nadgrajevanje znanj in spretnosti ter otroško varstvo. |
| --- | --- |

6.5

| 6.6 | Gospodarske razmere in pomanjkanje zaposlitvenih možnosti negativno vplivajo na ženske, zlasti mlade, in jih silijo, da zapustijo svojo državo, s čimer se še dodatno zaostruje problem bega možganov v regiji. Zato je treba politične ukrepe oblikovati tako, da se čim bolj izkoristijo nadarjenost in spretnosti žensk v dinamičnem in spreminjajočem se gospodarskem okolju. V zvezi s tem bi bilo treba premisliti o morebitnem oblikovanju naborov strokovnjakinj, da se opozori na njihovo strokovno znanje na različnih področjih. Poleg tega bi bilo treba izboljšati in zagotoviti dostop žensk do vseživljenjskega učenja. |
| --- | --- |

6.6

| 6.7 | Za odpravo stereotipov o izobraževanju je treba deklice in ženske nenehno spodbujati k bolj dejavnemu vključevanju na področja znanosti, tehnologije, inženirstva in matematike, poklicnega izobraževanja in usposabljanja ter vajeništva. |
| --- | --- |

6.7

7.   Krepitev vloge žensk

7.1   Ekonomsko opolnomočenje žensk

| 7.1.1 | Podjetnice so še vedno neizkoriščen vir poslovnih priložnosti in ustvarjanja delovnih mest ter pomembno gibalo gospodarske rasti. Same se srečujejo s posebnimi preglavicami pri ustanavljanju in rasti podjetja, kot so pomanjkanje poslovnih in podjetniških veščin ali pogosti predsodki v bankah o kreditni sposobnosti podjetij, ki jih vodijo ženske. Ker ni enotne opredelitve pojma „žensko podjetništvo“, tudi ni podatkov o tem pomembnem področju. |
| --- | --- |

7.1.1

| 7.1.2 | Spremembe pa bi bile utemeljene, saj podatki nedvomno kažejo, da je v regiji veliko visokokvalificiranih žensk; pobude za uravnoteženo zastopanost spolov bi morale torej temeljiti na zaslugah, in ne na pozitivni diskriminaciji. Vendar pa ženske pri prevzemanju vodilnih položajev še vedno ovirajo nekateri dejavniki, kot so pomanjkanje ukrepov za usklajevanje poklicnega in družinskega življenja, omejen dostop do mrež, ki so pomembne za višje položaje, pomanjkanje samozavesti itd. (10). |
| --- | --- |

7.1.2

| 7.1.3 | EESO poleg tega snovalcem politik in podjetjem priporoča, naj proučijo naslednje vidike, da se zagotovi sodelovanje žensk na višjih položajih na Zahodnem Balkanu: (11)







  — | večja prepoznavnost žensk na vodilnih položajih, |
| --- | --- | --- |

7.1.3

—

večja prepoznavnost žensk na vodilnih položajih,

| — | večja transparentnost pri iskanju nadarjenih, |
| --- | --- |

—

večja transparentnost pri iskanju nadarjenih,

| — | boj proti stereotipom o vlogi spolov, |
| --- | --- |

—

boj proti stereotipom o vlogi spolov,

| — | načrtovanje nasledstva v vodstvu podjetja, |
| --- | --- |

—

načrtovanje nasledstva v vodstvu podjetja,

| — | sistem za nabiranje talentov, |
| --- | --- |

—

sistem za nabiranje talentov,

| — | seznanjanje s primeri dobre prakse, |
| --- | --- |

—

seznanjanje s primeri dobre prakse,

| — | priprava usklajene evropske podatkovne baze o ženskah, kvalificiranih za mesta v upravnih odborih podjetij. |
| --- | --- |

—

priprava usklajene evropske podatkovne baze o ženskah, kvalificiranih za mesta v upravnih odborih podjetij.

| 7.1.4 | Usposabljanje in dostop do financiranja, vključno z mikrofinanciranjem, je treba zagotoviti kot del celovite ponudbe za zagonska podjetja in rastoča podjetja v lasti žensk (12). Spodbujanje ženskega podjetništva v regiji bi namreč privedlo do ustvarjanja delovnih mest in splošnih gospodarskih koristi. V ta namen bi bilo treba bolj dejavno uporabljati ukrepe, kot so podjetniški inkubatorji, programi mentorstva, inovacijska središča, tehnološki laboratoriji in druge oblike podpore za ženske v poslovnem svetu. |
| --- | --- |

7.1.4

| 7.1.5 | Združenja podjetnic bi morala dejavno sodelovati pri odločanju in javnem dialogu z lokalnimi in regionalnimi oblastmi in partnerskimi organizacijami. V nedavnih projektih v zvezi s tem je bilo ugotovljeno, da je ta tema bolj priznana kot v preteklosti in da podpora podjetnicam ni več zgolj projekt, pač pa uveljavljen postopek. Za dodaten občuten napredek pa bi bilo treba spremeniti miselnost. |
| --- | --- |

7.1.5

| 7.1.6 | Socialna podjetja imajo pomembno vlogo pri združevanju podjetnic, zato bi jih bilo treba na ravni vse regije spodbujati, da se uskladijo ukrepi in olajša uspešen dostop do financiranja. |
| --- | --- |

7.1.6

| 7.1.7 | Podjetništvo mladih je bistvenega pomena za regijo, kaže pa se potreba po novem modelu rasti, ki bi prinesel prehod v digitalno dobo. Temeljiti bi moral na inovacijah in podjetniškem duhu nove milenijske generacije. Med drugim bi moral vključevati prilagojeno izobraževanje mladih žensk in moških v novem svetu dela, z varnimi možnostmi financiranja. |
| --- | --- |

7.1.7

7.2   Politično opolnomočenje žensk

| 7.2.1 | Vse zahodnobalkanske partnerske države so uvedle ženske kvote in dokaj odločno politiko za večjo zastopanost žensk. Po sistemu kvot morajo v večini od njih politične stranke na listah imeti vsaj 30 % žensk, razen v Bosni in Hercegovini ter nekdanji jugoslovanski republiki Makedoniji, kjer je delež najmanj 40 %. |
| --- | --- |

7.2.1

| 7.2.2 | Čeprav se v regiji uveljavljajo ženske kvote in prinašajo spremembe na bolje, se ta politika še vedno ne izvaja dosledno. Zato se položaj žensk v politiki in njihova udeležba pri odločanju nista bistveno izboljšala in še vedno nista stalnica. |
| --- | --- |

7.2.2

| 7.2.3 | Za regijo je značilna hierarhična marginalizacija, ki se kaže v večjem številu moških kot žensk na visokih položajih. Ženske še vedno ne zasedajo najvišjih položajev moči. Pogosto so vključene v politične organe s področja izobraževanja, zdravja, socialne politike in uprave, kar lahko privede do horizontalne segregacije v nekaterih sektorjih, precej manj pa jih je v drugih organih z večjimi pristojnostmi odločanja, ki imajo večji vpliv na oblikovanje politike ali zakonodaje. |
| --- | --- |

7.2.3

| 7.2.4 | Obstaja nekaj dobrih zgledov političnega opolnomočenja žensk v regiji. Lokalnim organizacijam je uspelo ženske pritegniti v politične postopke, zaradi podpore ženskam v političnih strankah pa je bila za županjo izvoljena prva ženska na Kosovu. V Albaniji so partnerji vodili koalicijo civilne družbe, ki je zahtevala spoštovanje ženske kvote v parlamentu, tako da se je na zadnjih nekaj volitvah dvignila raven udeležbe žensk. Obstaja več načrtov, mehanizmov in podpornih struktur za povečanje politične udeležbe žensk v regiji in prišlo je do občutnih izboljšav (13). |
| --- | --- |

7.2.4

8.   Vloga socialnih partnerjev in organizacij civilne družbe

| 8.1 | Socialni partnerji in organizacije civilne družbe na Zahodnem Balkanu pomembno vplivajo na delovanje oblasti v zvezi z vprašanji enakosti spolov in so dokazano gonilo sprememb na bolje in izgradnje strpne in vzdržljive družbe. Obstajajo številne uspešne pobude, projekti in platforme, ki jih EESO odločno podpira. |
| --- | --- |

8.1

| 8.2 | Ženske organizacije so kot del civilne družbe pri tem odločilnega pomena in imajo vodilno vlogo pri preprečevanju nasilja nad ženskami ter pri spravi na lokalni in regionalni ravni. So ključni dejavnik spremljanja in pozivanja vlad k odgovornosti za učinkovito izvajanje politik. |
| --- | --- |

8.2

| 8.3 | Kljub formalno uvedenim mehanizmom za vključevanje socialnih partnerjev in organizacij civilne družbe v postopke posvetovanja je mogoče komuniciranje in sodelovanje z državnimi organi še močno izboljšati. Bolj negativen odnos do organizacij civilne družbe v zadnjih časih tem onemogoča konstruktivno kritiko in predlaganje ukrepov za učinkovito obravnavo obstoječih pomanjkljivosti. EESO poudarja, da je treba znotraj civilne družbe podpirati in ohraniti prostor za pravice in opolnomočenje žensk. |
| --- | --- |

8.3

| 8.4 | Širitev EU in berlinski proces sta prispevala k vključevanju civilne družbe v regionalne pobude in oblikovanje politik. Kažejo se znamenja napredka glede statusa in položaja tega področja v celoti, saj je bilo sprejetih več sprememb zakonodaje, politik in proračunov, ob upoštevanju tega, kar si želijo državljani. |
| --- | --- |

8.4

| 8.5 | Za odnose z organizacijami civilne družbe na Zahodnem Balkanu je EESO razvil pristop na dveh ravneh – regionalni in dvostranski. Spremljevalni odbor za Zahodni Balkan, ki ga je ustanovil leta 2004, je glavni mehanizem za usklajevanje njegovih dejavnosti v regiji in spremljanje političnih, gospodarskih in socialnih sprememb v zahodnobalkanskih partnericah ter odnosov EU-Zahodni Balkan, tudi na področju pravic žensk. Del njegove dejavnosti je forum civilne družbe Zahodnega Balkana, ki je na 6. forumu julija 2017 v Sarajevu razpravljal o pravicah in krepitvi vloge žensk ter sprejel priporočila. |
| --- | --- |

8.5

| 8.6 | Sporočilo Evropske komisije o širitvi iz leta 2018 poziva organe zahodnobalkanskih držav, da ob podpori v družbi prevzamejo odgovornost in izpolnijo dobro znane pogoje za pristop. Preboj bo v veliki meri odvisen od vključujočega in učinkovitega strukturiranega dialoga o prednostnih reformah, h kateremu bi pritegnili opolnomočeno civilno družbo. Zato bi morala EU storiti več za spodbujanje in omogočanje tega dialoga. |
| --- | --- |

8.6

V Bruslju, 23. januarja 2019

Predsednik

Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  To poimenovanje ne vpliva na stališča o statusu Kosova in je v skladu z Resolucijo Varnostnega sveta ZN št. 1244/99 ter mnenjem Meddržavnega sodišča o razglasitvi neodvisnosti Kosova.

1

(2)  Služba Evropskega parlamenta za raziskave (EPRS), Briefing on Women in the Western Balkans (Poročilo o ženskah na Zahodnem Balkanu), julij 2018.

2

Briefing on Women in the Western Balkans

(3)  Forum civilne družbe vrha o Zahodnem Balkanu, Gender Issues in the Western Balkans (Problematika spolov na Zahodnem Balkanu), Policy Brief No. 04, april 2018, http://wb-csf.eu/wp-content/uploads/2018/04/CSF-PB-04-Gender-Issues-in-the-Western-Balkans.pdf.

3

Gender Issues in the Western Balkans

(4)  Hughson, 2014, Gender Country Profile of Bosnia and Herzegovina (Profil Bosne in Hercegovine z vidika spolov) in Brankovic, 2015, Multisectoral Cooperation: An Obligation or Wishful Thinking (Medsektorsko sodelovanje: Obveznost ali pobožne želje). Program Združenih narodov za razvoj (UNDP).

4

Gender Country Profile of Bosnia and Herzegovina

Multisectoral Cooperation: An Obligation or Wishful Thinking

(5)  Petricevic, I. 2012, Women’s Rights in the Western Balkans in the Context of EU Integration (Pravice žensk na Zahodnem Balkanu v okviru širitve EU).

5

(6)  Svet za regionalno sodelovanje, A Waiting Game: Assessing and Responding to the Threat from Returning Foreign Fighters in the Western Balkans (Igra čakanja: Ocena tveganja tujih borcev, ki se vračajo na Zahodni Balkan, in odziv nanj), november 2017, https://www.rcc.int/pubs/54/a-waiting-game-assessing-and-responding-to-the-threat-from-returning-foreign-fighters-in-the-western-balkans.

6

A Waiting Game: Assessing and Responding to the Threat from Returning Foreign Fighters in the Western Balkans

(7)  EPRS. Poročilo o ženskah na Zahodnem Balkanu, julij 2018.

7

(8)  http://blogs.worldbank.org/europeandcentralasia/key-unlocking-economic-potential-western-balkans-women

8

(9)  Regionalni projekt Agencije ZN za ženske.

9

(10)  UL C 133, 9.5.2013, str. 68.

10

(11)  UL C 133, 9.5.2013, str. 68.

11

(12)  Evropska komisija, SME Policy Index, Western Balkans and Turkey 2016, Assessing the implementation of the Small Business Act for Europe (Indeks politike MSP, Zahodni Balkan in Turčija 2016, Ocena izvajanja Akta za mala podjetja za Evropo).

12

SME Policy Index, Western Balkans and Turkey 2016, Assessing the implementation of the Small Business Act for Europe

(13)  UNDP, 2016.

13

---

| 10.5.2019 | SL | Uradni list Evropske unije | C 159/15 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

SL

Uradni list Evropske unije

C 159/15

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Reforma STO zaradi prilagoditve razvoju svetovne trgovine

(mnenje na lastno pobudo)

(2019/C 159/03)

Poročevalka: Emmanuelle BUTAUD-STUBBS

| Sklep plenarne skupščine | 12. 7. 2018 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 29(2) poslovnika |
| | mnenje na lastno pobudo |
| Pristojnost | REX |
| Datum sprejetja mnenja strokovne komisije | 19. 12. 2018 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 23. 1. 2019 |
| Plenarno zasedanje št. | 540 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 174/2/3 |

Sklep plenarne skupščine

12. 7. 2018

Pravna podlaga

člen 29(2) poslovnika

mnenje na lastno pobudo

Pristojnost

REX

Datum sprejetja mnenja strokovne komisije

19. 12. 2018

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

23. 1. 2019

Plenarno zasedanje št.

540

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

174/2/3

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Evropski ekonomsko-socialni odbor znova poudarja, da se zavzema za Svetovno trgovinsko organizacijo (STO), ki deluje kot varuhinja mednarodne trgovine in talilni lonec za pripravo pravil in norm, ki zagotavljajo pravično trgovino, liberalizacijo trgovine z blagom in storitvami ter preglednost oblikovanja politik, povezanih s trgovinskimi vprašanji. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Po mnenju EESO je treba čim prej izvesti nujne reforme, zlasti za zagotovitev delovanja Pritožbenega organa Organa za reševanje sporov, hkrati pa bi se morale članice STO zavezati bolj ambicioznim in sistemskim spremembam, povezanim s standardi dela, boju proti podnebnim spremembam ter globalnim ciljem trajnostnega razvoja, da se pravila mednarodne trgovine prilagodijo spremembam na svetovni ravni. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESO spodbuja Evropsko komisijo, naj si ob podpori držav članic prizadeva za ambiciozno trgovinsko politiko EU-27, ki bi podjetjem EU z mnogostranskimi, večstranskimi (vključno s STO), dvostranskimi in enostranskimi sporazumi (GSP – splošni sistem preferencialov, EBA – pobuda Vse razen orožja) zagotavljala boljše možnosti za dostop do trgov ter razširjala vrednote EU na področju človekovih pravic in temeljnih standardov dela, kot so boj proti diskriminaciji, enakost moških in žensk, sindikalne svobode itd. Civilna družba EU zahteva prosto, vendar pravično trgovino. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Po izstopu Združenega kraljestva iz EU (29. marca 2019) bo ta država postala neodvisna članica STO. To pomeni, da bi morale EU-27 in Združeno kraljestvo ohraniti svoje dvostranske trgovinske in investicijske odnose, EU-27 pa bi morala s svojimi prostotrgovinskimi partnerji ustrezno obravnavati pomembno vprašanje tarifnih kvot. EESO si želi, da bi Združeno kraljestvo podprlo predloge EU za reformo STO, da se posodobijo mnogostranska trgovinska pravila. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESO podpira predlog Komisije za izvedljivo rešitev, da bi Pritožbeni organ Organa za reševanje sporov spet normalno deloval, ter nedavne izjave članic STO o spremembi nekaterih določb dogovora o pravilih in postopkih za reševanje sporov. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESO je kot predstavnik evropske organizirane civilne družbe zelo vpleten v spremljanje prostotrgovinskih sporazumov, izpolnjevanja zavez, ki so jih pogodbenice sprejele v poglavjih o trajnostnem razvoju, ter zahteve po upoštevanju ciljev trajnostnega razvoja OZN in boja proti podnebnim spremembam. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | Ključni akterji v svetovni trgovini (ZDA, Kitajska idr.) uvajajo vse več trgovinskih ovir in povečujejo obdavčitev uvoza (aluminija, jekla itd.), kar dejansko ogroža rast svetovne trgovine, ki se že od leta 2014 upočasnjuje. To bi lahko škodilo svetovni rasti, prizadevanjem za zmanjšanje neenakosti, razvoju najranljivejših gospodarstev ter ustvarjanju vrednosti in delovnih mest v globalnih vrednostih verigah. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Glede na ta tveganja EESO meni, da je potrebna ambiciozna reforma STO. To reformo bi bilo treba razdeliti na dva dela: prvi, bolj tehnični del o najnujnejših zadevah pred koncem leta 2019, da se prepreči blokada Pritožbenega organa Organa za reševanje sporov in pojasnijo nekatere opredelitve, in drugi, bolj sistemski del, ki bi lahko trajal dlje in v katerem bi se naloge in delovanje STO prilagodili glavnim spremembam v svetovni trgovini. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | V prvi fazi bi bilo treba podpreti več predlogov Evropske komisije iz dokumenta za razpravo, ki ga je pripravila septembra 2018 na podlagi pooblastila držav članic na zasedanju Evropskega sveta 28. in 29. junija. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | Ti predlogi so: okrepitev vloge sekretariata, sprememba pravil o mandatu sodnikov Pritožbenega organa Organa za reševanje sporov, posodobitev pravil o subvencijah, podjetjih v državni lasti in prenosu tehnologij ter več odprtih večstranskih pogajanj. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | EESO tudi meni, da bi morala STO v okviru prvega dela reforme postati ambicioznejša glede kmetijskega sektorja, da se zagotovi kakovostna in varna hrana ter zanesljiva preskrba z njo. Vloga STO pri zmanjševanju negotovosti v mednarodni trgovini je ključna za prihodnost kmetijstva v vseh državah, kar velja tudi za njeno zmožnost zagotavljanja varne hrane ob upoštevanju visokih okoljskih standardov proizvodnje in dobrobiti živali. |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | EESO meni, da je bistveno, da se previdnostno načelo, kakor je zapisano v ustanovnih pogodbah EU, ustrezno zaščiti tudi na mnogostranski ravni in da se ga v celoti formalno prizna, da se zagotovi višja raven zaščite s preventivnim sprejemanjem odločitev v primeru tveganja za zdravje ljudi ali okolje. Glede na pomen tega načela bi morala EU poskrbeti, da se bo v vseh svojih trgovinskih pogajanjih močno zavzemala zanj. |
| --- | --- |

1.12

| 1.13 | Še ena prednostna naloga po mnenju EESO je zagotovitev varstva podatkov v mednarodni trgovini z mnogostranskimi instrumenti, ki temeljijo na standardih in pravilih, uvedenih na ravni EU, OECD, APEC in OZN. Sedanji mnogostranski instrument na področju varstva podatkov bi bilo treba dodatno razviti in k pristopu spodbuditi več tretjih držav. Pristop EU k horizontalnemu čezmejnemu pretoku podatkov in varstvu podatkov bi bilo treba spodbujati kot mnogostranski standard. |
| --- | --- |

1.13

| 1.14 | Veljavna pravila, ki se nanašajo na kmetijstvo in varstvo podatkov, je treba nujno prilagoditi, da bodo upoštevane značilnosti trga in trgovinske prakse več članic STO. |
| --- | --- |

1.14

| 1.15 | Dobro pa bi bilo razmisliti tudi o drugih možnostih za bolj ambiciozno in sistemsko reformo, ki jih Evropska komisija v tej fazi še ne omenja. |
| --- | --- |

1.15

| 1.16 | EESO predlaga začetek procesa razmisleka o opredelitvi držav v razvoju za uporabo v postopkih STO. Opredelitev bi lahko temeljila na nizu meril, ki bi na primer vključevala tržni delež v globalnem gospodarstvu in indekse človekovega razvoja ter bi bila usklajena z že obstoječimi opredelitvami drugih mednarodnih organizacij. |
| --- | --- |

1.16

| 1.17 | Predlogi, ki jih podpira EESO, v glavnem zajemajo tri področja: standarde dela in dostojno delo, cilje glede podnebnih sprememb ter doseganje ciljev trajnostnega razvoja OZN za leto 2030. |
| --- | --- |

1.17

| 1.18 | Kako oblikovati temeljne standarde dela in mnogostranska trgovinska pravila je vprašanje, ki je odprto že več kot 20 let. EESO meni, da je s sprejetjem ambicioznih in obsežnih ciljev trajnostnega razvoja na ravni OZN prišel čas, da STO kot varuhinja mednarodne trgovine aktivno prispeva k spodbujanju temeljnih standardov dela. To se lahko doseže s priznanjem ciljev trajnostnega razvoja in temeljnih konvencij Mednarodne organizacije dela kot splošne preambule ter z dosledno uporabo člena XX Splošnega sporazuma o tarifah in trgovini (GATT) v okoljskih (XXg) pa tudi socialnih zadevah (XXe). |
| --- | --- |

1.18

| 1.19 | Ne glede na možne načine za posodobitev sedanjih in opredelitev novih pravil, prilagojenih trgovini 21. stoletja, pa je treba spremeniti predvsem zapleteno strukturo upravljanja STO, ki temelji na soglasju, da bi bila prožnejša in bolj pregledna, saj se bo tako povečala učinkovitost te organizacije. |
| --- | --- |

1.19

| 1.20 | Zato EESO poziva Evropsko komisijo, naj v sodelovanju z najpomembnejši partnerji začne razmišljati o možnih spremembah postopkov odločanja STO, preglednosti njenega dela in vključevanju civilne družbe. |
| --- | --- |

1.20

2.   Ključni akter v mednarodni trgovini

| 2.1 | STO je temelj multilateralizma v trgovini, ki je prinesel veliko koristnega: proces liberalizacije svetovne trgovine, večjo preglednost ukrepov trgovinske politike z medsebojnimi strokovnimi pregledi, sodno prakso Organa za reševanje sporov, ki vsem državam članicam STO omogoča uveljavljanje njihovih pravic v odnosu do druge članice STO, če se njihova pravila kršijo, ter – sicer počasno in težavno – oblikovanje pravil in norm za urejanje razvoja mednarodne trgovine (olajševanje trgovine, boj proti subvencijam v ribiškem sektorju itd.). |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Po mnenju EESO je velik uspeh dejstvo, da ima STO vse več članic, da je geopolitična velikana (Kitajsko in Rusijo) spodbudila k upoštevanju načel multilateralizma in olajšala vključevanje ranljivih gospodarstev v svetovno trgovino (Liberija, Kambodža itd.). |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | STO ima že od januarja 1995, ko je bila ustanovljena, tri vloge, saj je varuhinja trgovinskih pravil, gonilna sila internacionalizacije gospodarstev držav v razvoju in pospeševalka nastajanja globalnih vrednostih verig. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Njeno delo se izvaja predvsem v okviru naslednjih treh stebrov:
  2.4.1   Oblikovanje sklopa pravil in norm za mednarodno trgovino









  2.4.1.1 | Ta pravila zdaj zajemajo tri glavna področja: Splošni sporazum o tarifah in trgovini (GATT), Splošni sporazum o trgovini s storitvami in Sporazum o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine. Te tri stebre dopolnjujeta sistem reševanja sporov in načelo preglednosti, ki temelji na preverjanju trgovinskih politik držav članic. Celoten sklop pravil, ki jih izvršuje Organ za reševanje sporov, mednarodnim trgovcem zagotavlja pravno varnost, ki je bistvena za dolgoročne naložbe. |
| --- | --- | --- |

2.4

2.4.1   Oblikovanje sklopa pravil in norm za mednarodno trgovino

2.4.1.1

2.4.2   Organ za reševanje sporov

| 2.4.2.1 | Organ je eden od večjih uspehov, ki jih je STO dosegla po sporazumu GATT. Časovni okviri in postopkovna pravila, ki se uporabljajo za reševanje sporov med državami članicami, so dobili formalno podlago in stroge časovne roke; Organ za reševanje sporov je od leta 1995 tako prejel več kot 500 vlog o sporih in sprejel več kot 350 odločitev. |
| --- | --- |

2.4.2.1

| 2.4.2.2 | Organ za reševanje sporov je sprejel številne pomembne odločitve (čeprav je nekaj pomislekov glede njihovega izvrševanja): o subvencijah za zrakoplove (EU/ZDA), podjetjih s prodajo v tujino (EU/ZDA), subvencijah za bombaž (Brazilija/ZDA) itd. V zadnjem času organ prejema vse več zadev zaradi povečanega uvajanja ukrepov trgovinske politike, ki določajo dodatne ali zaščitne carinske dajatve (ZDA/Kitajska), prisilnih prenosov tehnologije in neupoštevanja pravic intelektualne lastnine. |
| --- | --- |

2.4.2.2

2.4.3   Krogi liberalizacije trgovine

| 2.4.3.1 | Urugvajski krog (1986–1994) je zadnji krog mnogostranskih pogajanj, ki so privedla do ambicioznega programa zmanjšanja industrijskih carinskih dajatev, odprave netarifnih ukrepov, med drugim kvot za tekstil in oblačila, krepitve pravil in uvedbe novih postopkovnih pravil za reševanje sporov. |
| --- | --- |

2.4.3.1

3.   Sedanje pomanjkljivosti STO

3.1   
  Kriza Pritožbenega organa Organa za reševanje sporov

| 3.1.1 | Pritožbenemu organu, ki je temelj sodne funkcije STO, zdaj grozi popolna blokada: če bodo Združene države Amerike še naprej zavračale imenovanje novih sodnikov, bodo decembra 2019 v tem organu lahko odločali manj kot trije stalni sodniki. Takšna blokada bi Pritožbenemu organu onemogočila sprejemanje odločitev, saj so potrebni vsaj trije sodniki, vse to pa se dogaja v času, ko se število sporov zaradi vse večjega pritiska protekcionizma povečuje. |
| --- | --- |

3.1.1

| 3.1.2 | Urad trgovskega predstavnika Združenih držav Amerike za trgovino je podal več kritik glede sedanjega delovanja Organa za reševanje sporov, in sicer zaradi ukrepanja, ki ne sodi v okvir glavne naloge, tj. pomagati članicam STO pri reševanju trgovinskih sporov, zaradi neupoštevanja 90-dnevnega roka, zaradi mnenj o zadevah, ki niso povezane s predmetom spora, in ker je treba vzpostaviti novo ravnovesje med pravicami in obveznostmi Pritožbenega organa. |
| --- | --- |

3.1.2

| 3.1.3 | To je paradoks, saj so ZDA del ožjega kroga članic, ki se na Organ za reševanje sporov poleg EU, Kanade, Brazilije in Indije največkrat obračajo. |
| --- | --- |

3.1.3

3.2   
  Nezmožnost sprejemanja novih mnogostranskih pravil ali sporazumov

| 3.2.1 | EESO ugotavlja, da je STO doživela nekaj neuspehov, kot so prekinitev kroga pogajanj iz Dohe, ki se je začel leta 2001, neukrepanje v zvezi z nepravičnimi praksami v več državah članicah in nezmožnost sprejetja ministrske izjave na ministrski konferenci v Buenos Airesu decembra 2017, čeprav je zabeležila tudi uspehe, zlasti je to začetek veljavnosti sporazuma o olajševanju trgovine leta 2013. Zato je več trgovinskih partneric (EU, ZDA, Japonska, Kanada, Kitajska itd.) in nevladnih organizacij predlagalo bistvene reforme pristojnosti in načinov dela STO. |
| --- | --- |

3.2.1

| 3.2.2 | Omenjeni neuspehi v resnici opozarjajo na težave, s katerimi se STO sooča pri prilagajanju svojih operativnih pravil novemu stanju v mednarodni trgovini, za katerega so značilni vse večje število protekcionističnih ukrepov, zapletenost globalnega trgovinskega okolja, pritisk javnega mnenja na oblikovalce trgovinske politike zaradi socialnih in okoljskih učinkov trgovine, vztrajno nasprotovanje nekaterim negativnim posledicam globalizacije, izjemno počasno in geografsko omejeno odpiranje javnih naročil ter čezmerne zmogljivosti v nekaterih industrijskih sektorjih zaradi obsežnih subvencij. |
| --- | --- |

3.2.2

| 3.2.3 | Težave povzroča tudi dosledna vključitev več članic STO v trgovinski sistem, ki temelji na mnogostranskih pravilih: zaradi ekonomske teže teh držav, vloge države in različnih javnih organov, ki se vmešavajo v poslovne odločitve, je v zadnjih 15 letih več članic STO (Združene države Amerike, Evropska unija, Japonska, Kanada itd.) na Organ za reševanje sporov naslovilo številne pritožbe in zaprosila, povezana s kršitvami pravic intelektualne lastnine, prisilnim prenosom tehnologij, omejenim dostopom tujih podjetij do naložb v nekaterih sektorjih, nadzorom izvoza, obsežnimi javnimi subvencijami v nekaterih industrijskih sektorjih itd. |
| --- | --- |

3.2.3

3.3   
  Splošno neravnovesje med pravicami in dolžnostmi med razvitimi državami in velikimi gospodarstvi v vzponu

| 3.3.1 | STO vse od ustanovitve stalno sprejema nove članice, skupaj doslej 36, in sicer tako ključne države, ki so zdaj članice t. i. „mnogostranskega razreda“, kot ranljive države v razvoju, ki si želijo vključitve v mednarodno trgovino. |
| --- | --- |

3.3.1

| 3.3.2 | Opozoriti je treba, da pojma razvitih držav in držav v razvoju na ravni STO nista opredeljena (z izjemo pojma najmanj razvitih držav, kot ga uporablja OZN): vsaka država, ki uspešno zaključi pristopni proces, sama opredeli, v katero kategorijo spada, kar se lahko izpodbija. Takšno stanje, ki temelji na samoopredelitvi, je problematično, saj so številna velika gospodarstva v vzponu, ki so se opredelila za države v razvoju, zaradi tega deležna oprostitev, čeprav njihovi gospodarski rezultati in uspešno vključevanje v mednarodno trgovino kažejo, da bi jih bilo treba verjetno uvrstiti v kategorijo industrializiranih držav. EESO zato predlaga začetek razmisleka o opredelitvi držav v razvoju za uporabo v postopkih STO, ki bi lahko temeljila na nizu meril, ki bi na primer vključevala tržni delež v globalnem gospodarstvu in – kot predlaga Evropski parlament – indekse človekovega razvoja (1) ter bi bila usklajena z že obstoječimi opredelitvami drugih mednarodnih organizacij. |
| --- | --- |

3.3.2

| 3.3.3 | Kot je Evropska komisija izpostavila v sporočilu iz leta 2015 (2), se je: „[r]elativna gospodarska moč pomembnih trgovinskih partnerjev [...] bistveno spremenila, kar se še ni v celoti izrazilo v sistemu STO. Zato obstaja vse večje neravnovesje med prispevkom velikih držav v vzponu k mnogostranskemu trgovinskemu sistemu in koristmi, ki jih pridobijo od tega sistema“ (str. 28). |
| --- | --- |

3.3.3

| 3.3.4 | Vendar v obdobju 2005–2015 najmanj razvite države kljub koristim zaradi splošnih tarifnih preferencialov iz industrializiranih držav niso bistveno napredovale v mednarodni trgovini; njihov delež se je povečal z 0,8 % na 1 % (3). EESO priznava, da je ta stagnacija dokaz, da bi morale ne le industrializirane države, temveč tudi velika gospodarstva v vzponu tem najmanj razvitim državam dati dostop do trga brez kvot in carin. |
| --- | --- |

3.3.4

4.   Sklopi nujne reforme za premostitev sedanje krize

4.1   
  Iskanje hitre rešitve za ponovno funkcionalnost Organa za reševanje sporov

| 4.1.1 | EESO se strinja s predlogi, ki sta jih pripravila Evropska komisija in Evropski parlament in na podlagi katerih bi se odobrilo podaljšanje triletnega mandata sedanjih sodnikov, v prihodnosti zagotovilo imenovanje neodvisnih strokovnih sodnikov za polni delovni čas ter povečalo število sodnikov v Pritožbenem organu s sedem na devet. |
| --- | --- |

4.1.1

| 4.1.2 | EESO podpira sporočili, ki jih je v luči zasedanja Generalnega sveta STO 12. in 13. decembra 2018 posredovalo več njenih članic in v katerih so predlagale spremembe nekaterih določb iz dogovora o pravilih in postopkih za reševanje sporov: morebitno izjemo glede 90-dnevnega obdobja, izključitev posebnih ukrepov v okviru občinske zakonodaje, povečanje števila članov Pritožbenega organa s sedem na devet ter podaljšanje njihovega mandata. |
| --- | --- |

4.1.2

4.2   
  Pogostejša odprta večstranska pogajanja

| 4.2.1 | Sklenjenih je bilo veliko dvostranskih in regionalnih sporazumov (4), neposreden rezultat tega pa je, da od leta 2001 ni mnogostranske dinamike. EESO priporoča, naj se v okviru STO sklepajo večstranski sporazumi, ki naj bodo v vsakem primeru odprti in pregledni. Večstranska pogajanja imajo v primerjavi mnogostranskimi več prednosti:






  — | temeljijo na kritični masi držav, ki so pripravljene ukrepati, |
| --- | --- | --- |

4.2.1

—

temeljijo na kritični masi držav, ki so pripravljene ukrepati,

| — | pogajanja zanje so krajša, |
| --- | --- |

—

pogajanja zanje so krajša,

| — | ni nevarnosti zlorabe načela soglasja, saj ena država ali skupina manj pomembnih držav ne more blokirati sporazuma, |
| --- | --- |

—

ni nevarnosti zlorabe načela soglasja, saj ena država ali skupina manj pomembnih držav ne more blokirati sporazuma,

| — | njihovo področje uporabe je pogosto omejeno, zato je učinek zavez partnerjev bolj nakopičen in spodbujajo se naložbe, trgovina ter ustvarjanje delovnih mest. |
| --- | --- |

—

njihovo področje uporabe je pogosto omejeno, zato je učinek zavez partnerjev bolj nakopičen in spodbujajo se naložbe, trgovina ter ustvarjanje delovnih mest.

| 4.2.2 | Ta možnost se je že uporabila in je prinesla pozitivne rezultate, vendar jo je treba dodatno preučiti (Sporazum o trgovini z izdelki informacijske tehnologije (ITA) I in II, Sporazum o javnih naročilih). |
| --- | --- |

4.2.2

| 4.2.3 | Odprti, vključujoči in pregledni večstranski sporazumi bi se lahko sklepali pogosteje, hkrati pa bi bilo treba zagotoviti mehanizme vključevanja, ki državam nepodpisnicam omogočajo izkoriščanje prednosti sporazuma pod določenimi pogoji v smislu zavez in izvajanja. |
| --- | --- |

4.2.3

| 4.2.4 | Trenutno z namenom sklenitve odprtih večstranskih sporazumov potekajo pogajanja o številnih temah, kot so e-trgovanje, olajšanje naložb, mikro, mala in srednja podjetja, liberalizacija okoljskih dobrin in storitev ter trgovina s storitvami. |
| --- | --- |

4.2.4

| 4.2.5 | Članice STO so storile pomembne korake, da bi vidik mikro, malih in srednjih podjetij postavile v središče razprav, na primer s skupno odprto pobudo o podpori teh podjetij, ki je bila sprožena leta 2017 v Buenos Airesu. Poudarek je na financiranju trgovine in multilateralne razvojne banke so se odzvale s programi za lažje financiranje. Sporazum o olajševanju trgovine bo z izboljšanjem, poenostavitvijo in standardizacijo carinskih postopkov pomagal zmanjšati stroške trgovanja in upravno breme za mikro, mala in srednja podjetja. EESO predlaga obsežen, vključujoč, dosleden in učinkovit mnogostranski pristop, ki upošteva potrebe vseh različnih podskupin MSP ter njihove interese. |
| --- | --- |

4.2.5

4.3   
  Posodobitev nekaterih veljavnih pravil

4.3.1   Sporazum o subvencijah in izravnalnih ukrepih

| 4.3.1.1 | Glede na obsežne programe neposrednih in posrednih subvencij za industrijo v nekaterih državah članicah (na primer program Made in China 2025) EESO podpira predloge Evropske komisije, ki jih je septembra 2018 podala v dokumentu za razpravo in o katerih potekajo razprave z Združenimi državami Amerike, Japonsko in Kanado. Ti predlogi so uvedba predpostavke, da vse nepriglašene subvencije izkrivljajo trg, izboljšanje postopka uradnega obveščanja in uvedba novih kategorij subvencij, kot so subvencije za insolventne družbe ali družbe v težavah brez verodostojnega načrta prestrukturiranja. Več pozornosti je treba nameniti tudi problemu dvojnih cen v nekaterih državah članicah, npr. v Rusiji, s katerimi si te zagotavljajo prednost pred konkurenco, zlasti v energetsko intenzivnih panogah. |
| --- | --- |

4.3.1.1

| 4.3.1.2 | Ker se število članic STO, ki priglasijo svoje subvencije, stalno zmanjšuje – njihov delež se je zmanjšal s 50 % leta 1995 (128 držav članic) na sedanjih 38 % (164 držav članic) –, bi bilo treba uvesti bolj trden sistem spremljanja uradnih obvestil, vključno s sankcijami (5). |
| --- | --- |

4.3.1.2

4.3.2   Prisilni prenosi tehnologije

| 4.3.2.1 | EESO podpira predloge Evropske komisije, ki želi vzpostaviti nove mehanizme za nadzor različnih oblik prisilnih prenosov tehnologije (omejitve za skupne naložbe, omejitve za financiranje z lastniškim kapitalom tujih družb, podelitev licenc na podlagi nejasnih meril, podelitev licenc z omejitvami) in zagotoviti učinkovitejše varstvo poslovnih skrivnosti. Ti novi mehanizmi bi se morali uporabljati samo za prisilne prenose tehnologije in ne za prenose tehnologije na splošno, ki imajo pozitivne učinke v državah v razvoju. |
| --- | --- |

4.3.2.1

4.3.3   Podjetja v državni lasti

| 4.3.3.1 | Opredelitev in pravila o podjetjih v državni lasti je treba posodobiti in pojasniti, tako da bodo zajeta vsa podjetja, ki so neposredno ali posredno povezana z državnimi ali javnimi organi. |
| --- | --- |

4.3.3.1

4.3.4   Razprava o novih pravilih na področju posebne in različne obravnave

| 4.3.4.1 | Evropska komisija je v dokumentu za razpravo septembra 2018 predstavila več zanimivih možnosti („graduation“ in „opt out“ – stopnjevanje sodelovanja in odstop od posebne obravnave, objektivna merila za odobritev posebne in različne obravnave za države v razvoju, preučitev vlog za nove ukrepe prilagodljivosti v okviru posebne in različne obravnave na podlagi posameznega primera), ki jih EESO podpira. |
| --- | --- |

4.3.4.1

4.3.5   Naložbe

| 4.3.5.1 | Na ministrski konferenci v Buenos Airesu je 45 članic STO podpisalo skupno izjavo o olajšanju naložb za trgovino ter pozvalo k začetku razprav o vzpostavitvi mnogostranskega okvira za zagotavljanje preglednosti in predvidljivosti. EESO ugotavlja, da tuje naložbe, ki so sicer koristne, lahko pomenijo tudi tveganje, in se sklicuje na svoje mnenje, v katerem priporoča, da se sprejmejo ustrezni ukrepi v odgovor na škodljive posledice (6). |
| --- | --- |

4.3.5.1

| 4.3.5.2 | Pri neposrednih tujih naložbah je potrebna večja preglednost, saj se zdi, da so nekateri veliki tokovi v smeri držav v razvoju nejasni. Glede ustanovitve večstranskega sodišča za naložbe EESO opozarja na svoje mnenje, v katerem je navedel več ključnih vprašanj, ki jih je treba obravnavati (7). |
| --- | --- |

4.3.5.2

4.3.6   Javna naročila

| 4.3.6.1 | Napredek je potreben na treh področjih:






  — | preglednost, s sankcijami, ki se izrečejo, če zahteve glede obveznega poročanja niso izpolnjene, |
| --- | --- | --- |

4.3.6.1

—

preglednost, s sankcijami, ki se izrečejo, če zahteve glede obveznega poročanja niso izpolnjene,

| — | pokritje: povečanje števila držav podpisnic Sporazuma o javnih naročilih ter števila postopkov za oddajo javnega naročila, ki spadajo v okvir tega sporazuma. Pozivanje držav, kot so Kitajska, Rusija in Indija, k podpisu je prednostna naloga, njihove zaveze pa morajo vključevati nacionalno raven in raven pokrajin ter podjetja z državnimi vezmi, |
| --- | --- |

—

pokritje: povečanje števila držav podpisnic Sporazuma o javnih naročilih ter števila postopkov za oddajo javnega naročila, ki spadajo v okvir tega sporazuma. Pozivanje držav, kot so Kitajska, Rusija in Indija, k podpisu je prednostna naloga, njihove zaveze pa morajo vključevati nacionalno raven in raven pokrajin ter podjetja z državnimi vezmi,

| — | ohranitev možnosti, da naročniki v javnih razpisih uporabijo okoljska in socialna merila ter merila, povezana z zakonodajo, kot sta obvezna skladnost s kolektivnimi sporazumi in njihovo spoštovanje (8). |
| --- | --- |

—

ohranitev možnosti, da naročniki v javnih razpisih uporabijo okoljska in socialna merila ter merila, povezana z zakonodajo, kot sta obvezna skladnost s kolektivnimi sporazumi in njihovo spoštovanje (8).

4.3.7   E-trgovanje

| 4.3.7.1 | Na ministrski konferenci STO v Buenos Airesu decembra 2017 je 71 držav članic, ki predstavljajo 77 % obsega e-trgovanja, podprlo zamisel o večstranski pobudi za stabilizacijo regulativnega okvira ter za mobilizacijo znanja, spretnosti in strokovnega znanja v najranljivejših gospodarstvih. Skupina na visoki ravni za e-trgovanje v letu 2030 je nato 4. oktobra 2018 javnemu forumu STO predložila svoje poročilo. |
| --- | --- |

4.3.7.1

| 4.3.7.2 | EESO meni, da bi bilo treba prilogo o telekomunikacijah Splošnega sporazuma o trgovini s storitvami (GATS) in referenčni dokument uporabiti kot izhodišče, da se zagotovi sklop enotnih in ambicioznih pravil o e-trgovanju, ki bodo prilagojena številnim prihodnjim izzivom. Med njimi so uveljavljanje načela nediskriminacije med domačimi in tujimi operaterji z odpravo ovir za razvoj čezmejnih tokov, kot je zahteva, da morajo biti strežniki lokalni, pri čemer je treba omogočiti izjemo v javnem interesu (varnost, javni red in mir itd.), ter zagotavljanje dostopa domačih in tujih podjetij do digitalnih platform za trgovanje pod enakimi pogoji, zagotavljanje celovitosti podatkov in pravne varnosti za operaterje v zvezi z njihovimi naložbami ter spodbujanje naložb v telekomunikacijsko infrastrukturo za boj proti digitalnemu razkoraku. |
| --- | --- |

4.3.7.2

| 4.3.7.3 | EESO vendarle poudarja, da morajo biti vse pobude o e-trgovanju popolnoma skladne s priporočili o varstvu podatkov v mednarodni trgovini, ki so navedena v nadaljevanju, in horizontalnimi določbami za čezmejni prenos podatkov (v trgovinskih in naložbenih sporazumih EU). |
| --- | --- |

4.3.7.3

4.4   
  Varstvo podatkov v mednarodni trgovini

| 4.4.1 | EESO meni, da sta zaradi hitrega tehnološkega napredka in nenehnega širjenja infrastrukture IKT potrebna natančni vladni nadzor in spremljanje. Čeprav se sklepi o ustreznosti ocenjujejo vsaka štiri leta (glej člen 45(3) Uredbe (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta (9) (Splošna uredba o varstvu podatkov)), EESO priporoča stalne stike med Komisijo, organi za varstvo podatkov in vladnimi organi tretjih držav, da se opredelijo novi izzivi v zelo dinamičnem tehnološkem in gospodarskem okolju (10). |
| --- | --- |

4.4.1

| 4.4.2 | EESO meni, da bi moralo biti spodbujanje standardov varstva podatkov z mnogostranskimi instrumenti prednostna naloga Evropske komisije in da bi bilo treba to zavezanost podpreti s sredstvi, da se že vnaprej zagotovi resnično varstvo človekovih pravic, naknadno pa učinkovito pravno sredstvo za kršitve (11). Konvencija Sveta Evrope št. 108 iz leta 1981 z dodatnim protokolom iz leta 1999 je edini zavezujoči mnogostranski instrument na področju varstva podatkov. Treba bi ga bilo dodatno razviti in k pristopu spodbuditi več tretjih držav. |
| --- | --- |

4.4.2

| 4.4.3 | Mnogo stranska prizadevanja v okviru Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD), skupine G20 in Skupine za azijsko-pacifiško gospodarsko sodelovanje (APEC) bi bilo treba še okrepiti, da bi dosegli resnično globalen mnogostranski sistem varstva podatkov. Sodelovanje s posebnim poročevalcem OZN o pravici do zasebnosti bi moralo biti stabilno in učinkovito. |
| --- | --- |

4.4.3

| 4.4.4 | EESO upa, da bodo Komisija, Svet, vlade in parlamenti držav članic ter vlada in kongres ZDA pozdravili predloge Evropskega parlamenta v resoluciji z dne 6. aprila 2017 o ustreznosti varstva, ki ga zagotavlja zasebnostni ščit EU-ZDA. V tej resoluciji Evropski parlament izraža resne pomisleke, zlasti v zvezi s tem, da sporazum in sedanji zakonodajni okvir ZDA v praksi ne varujeta pravic državljanov EU (12). |
| --- | --- |

4.4.4

| 4.4.5 | EESO zato poziva, naj bodo vse prihodnje mnogostranske pobude o pretoku podatkov popolnoma skladne s horizontalnimi določbami EU o čezmejnem pretoku podatkov in o varstvu podatkov v trgovini in naložbenih sporazumih EU, zlasti pa s členom B(2) (13). |
| --- | --- |

4.4.5

4.5   
  Kmetijstvo v trgovinskih pogajanjih

| 4.5.1 | EU je glede na skupni uvoz in izvoz, ki je leta 2015 znašal 242 milijard EUR, najpomembnejši svetovni trgovec z agroživilskimi proizvodi, kar prinaša koristi proizvajalcem in potrošnikom v EU in zunaj nje (14). EESO meni, da mora EU upoštevati učinke nedavnih trgovinskih sporazumov EU na celotno kmetijstvo v EU ter razvoj trgovine na svetovni ravni (15). Vloga STO pri zmanjševanju negotovosti v mednarodni trgovini bo ključna za prihodnost kmetijstva. |
| --- | --- |

4.5.1

| 4.5.2 | Močan in vzdržen kmetijski sektor v vsaki članici STO je bistven za ohranitev ali povečanje stabilne, varne in zanesljive preskrbe s hrano. Trgovina seveda pripomore k izravnavi neravnovesij med povpraševanjem in ponudbo, spodbuja učinkovito rabo virov ter povečuje tržne priložnosti in gospodarsko rast, s tem pa ustvarja delovna mesta, prihodek in blaginjo na podeželskih območjih (16). |
| --- | --- |

4.5.2

| 4.5.3 | Sporazum STO o uporabi sanitarnih in fitosanitarnih ukrepov iz leta 1995 zajema uporabo predpisov o varnosti hrane ter zdravju živali in rastlin. Člen 5(7) določa previdnostno načelo, ki je zdaj zapisano tudi v Lizbonski pogodbi. Vsak poskus, da se to spremeni na kakršni koli drugi ravni kot na mnogostranski, bo imel resne posledice za ureditev svetovne trgovine in verodostojnost samega sporazuma v prihodnje (17). EESO pri tem meni, da je previdnostno načelo, zapisano v ustanovnih pogodbah EU, bistvenega pomena, in poziva k njegovi ustrezni zaščiti ter polnem pravnem priznanju na mnogostranski ravni, pa tudi k visokim standardom v kmetijski proizvodnji na področju varnosti hrane, dobrobiti živali in varstva okolja. EESO z zaskrbljenostjo ugotavlja, da EU v dveh sporih v okviru STO na podlagi veljavnih pravil ni uspešno zagovarjala svojih preventivnih ukrepov. Glede na pomen previdnostnega načela bi morala EU poskrbeti, da se bo v vseh svojih trgovinskih pogajanjih močno zavzemala zanj. |
| --- | --- |

4.5.3

| 4.5.4 | Kot se je pokazalo v Nairobiju, kjer je bila proti vsem pričakovanjem sprejeta pomembna ministrska izjava, ima EU veliko možnosti, da v prihodnjih pogajanjih o trgovini s kmetijskimi proizvodi prevzame vodilno vlogo. To temelji na tem, da se EU dojema kot vodilna pri spodbujanju tako trajnosti kot razvoja (to vlogo je imela v Nairobiju), zaradi predhodnih reform SKP pa ne velja več, da EU uporablja zgolj defenziven pristop (18). Na vsak način bi bilo treba zaščititi najmanj razvite države, ki so na področju kmetijstva posebej ranljive, z vsemi razpoložljivimi instrumenti, kot so mehanizmi v okviru posebne in različne obravnave ter posebni zaščitni mehanizem. |
| --- | --- |

4.5.4

| 4.5.5 | Zato EESO meni, da je potrebna strategija, ki bo veliko bolje usklajevala skupno kmetijsko politiko in mednarodno trgovinsko politiko, ki jo izvaja EU. |
| --- | --- |

4.5.5

4.6   
  Storitve

| 4.6.1 | Na ministrski konferenci v Buenos Airesu je 34 članic STO pozvalo k pospešitvi priprave nacionalnih predpisov (licenc, poklicnih kvalifikacij, postopkov itd.), da se vzpostavi jasen in pregleden mnogostranski okvir, saj so pogajanja o večstranskem sporazumu o trgovini s storitvami (TiSA) mirovala. Civilna družba in sindikati so izrazili več pomislekov glede učinkovite uporabe zaščitnih ukrepov za javne storitve. |
| --- | --- |

4.6.1

| 4.6.2 | Prizadevanja za vzpostavitev omenjenega mnogostranskega okvira so odločilnega pomena, saj je EU glede na skupni uvoz in izvoz, ki je leta 2017 znašal 1 809 milijard EUR, daleč najpomembnejši svetovni trgovec s storitvami, kar prinaša koristi proizvajalcem in potrošnikom v EU in zunaj nje (19). Sektorji storitev prispevajo več kot 75 % BDP razvitih držav in 50 % držav v razvoju, poleg tega pa so temelj globalnih vrednostnih verig. |
| --- | --- |

4.6.2

4.7   
  Posledice brexita

| 4.7.1 | Združeno kraljestvo bo od konca marca 2019 samostojna država članica STO. EESO upa, da bo ta država v tej vlogi podprla ambiciozne in v prihodnost umerjene reforme, h katerim poziva EU. Nedavna zaveza pridružitvi Sporazumu o javnih naročilih je pozitivna. |
| --- | --- |

4.7.1

| 4.7.2 | Naloga EU-27 bo, da preoblikuje ponudbe za dostop do trga za trgovinske partnerje EU, zlasti v kmetijskem sektorju, in kvote pravično in uravnoteženo porazdeli med države članice. |
| --- | --- |

4.7.2

5.   Začetek razprav o pomembni, vendar sistemski reformi STO

5.1   
  Nov sistem upravljanja za nov svet

| 5.1.1 | Notranjo organizacijo STO, ki je bila vzpostavljena leta 1994, bi bilo treba preoblikovati, da se bo lahko prilagodila glavnim trendom razvoja:






  — | hitremu povečevanju števila članic, ki bodo blokirale odločanje, če se načelo soglasja ne spremeni, |
| --- | --- | --- |

5.1.1

—

hitremu povečevanju števila članic, ki bodo blokirale odločanje, če se načelo soglasja ne spremeni,

| — | velikim spremembam v strukturi mednarodne trgovine, |
| --- | --- |

—

velikim spremembam v strukturi mednarodne trgovine,

| — | sprejemanju ambicioznih ciljev na področju trajnostnega razvoja (cilji trajnostnega razvoja OZN) ter boju proti podnebnim spremembam (Pariški sporazum), |
| --- | --- |

—

sprejemanju ambicioznih ciljev na področju trajnostnega razvoja (cilji trajnostnega razvoja OZN) ter boju proti podnebnim spremembam (Pariški sporazum),

| — | izkušnjam EU pri vključevanju poglavij o trgovini in trajnostnem razvoju v vse pred kratkim sprejete prostotrgovinske sporazume. |
| --- | --- |

—

izkušnjam EU pri vključevanju poglavij o trgovini in trajnostnem razvoju v vse pred kratkim sprejete prostotrgovinske sporazume.

5.1.2   Iskanje ustvarjalne rešitve za odpravo sistematične potrebe po soglasju

| 5.1.2.1 | Postopek odločanja STO, ki izhaja iz GATT, je dejansko konsenz oziroma soglasje 164 članic. Za sprejetje odločitev Generalnega sveta in ministrskih izjav je potrebno t. i. pozitivno soglasje. Pri reševanju sporov je za zavrnitev končnega poročila, ki ga predloži odbor, potrebno t. i. negativno soglasje. To pravilo seveda omogoča, da lahko država, ki deluje samostojno oziroma v večini primerov v koaliciji držav članic, oblikovani okrog skupnih ciljev (G3, G20), vloži veto na zaključek pogajanj. |
| --- | --- |

5.1.2.1

| 5.1.2.2 | Večina mednarodnih organizacij je sprejela mehanizme odločanja, ki omogočajo razpravo in preprečujejo, da bi postopki zastali, kot je ponderiranje glasov na podlagi objektivnih meril (MDS) ali glasovanje s kvalificirano večino (Evropska unija). EESO predlaga začetek razmisleka o možnih novih pravilih sprejemanja odločitev s kvalificirano večino, na podlagi dvojnega merila, ki upošteva tržni delež v globalnem gospodarstvu in sestavljeni kazalnik razvoja. |
| --- | --- |

5.1.2.2

| 5.1.2.3 | EESO predlaga zmanjšanje števila zadev, ki zahtevajo soglasje, in izogibanje temu, da bi bilo soglasje potrebno za običajno delovanje STO, kamor sodijo postopki, kot so soglasje o dnevnem redu sej odborov, predlogi o razpravi o vprašanju, povezanem s trgovinsko politiko, ali predlogi za povabilo neodvisnih strokovnjakov za pridobitev mnenja o zadevi, ki je neposrednega pomena za izvajanje sporazuma STO (20). |
| --- | --- |

5.1.2.3

5.1.3   Poenostavitev organizacije za zagotovitev večje učinkovitosti

| 5.1.3.1 | STO ima zapleteno organizacijsko strukturo (21). Krovna struktura zajema Generalni svet, ki ga sestavljajo predstavniki držav članic, njegova naloga pa je odobravanje mnenj treh specializiranih organov: Sveta za trgovino z blagom, Sveta za trgovino s storitvami in Sveta za trgovinske vidike pravic intelektualne lastnine. Te tematske svete dopolnjujejo drugi organi, katerih nalogi sta upravljanje večstranskih sporazumov in priprava novih večstranskih pobud. Ministrska konferenca na politični ravni, ki zaseda vsaj enkrat na dve leti in jo sestavljajo ministri za trgovino držav članic, soglasno sprejema resolucije, ki jih pripravijo drugi organi. |
| --- | --- |

5.1.3.1

| 5.1.3.2 | Več odborov, ustanovljenih za posebne priložnosti, ki niso več aktualne, kot je delovna skupina za singapurska vprašanja, je samo začasnih. Glede na število organiziranih srečanj in dosežene rezultate bi bilo treba zmanjšati število odborov ter sredstva nameniti za teme, ki so po mnenju članic prednostne. Uvesti je treba kulturo ocenjevanja. |
| --- | --- |

5.1.3.2

5.1.4   Okrepitev vloge sekretariata z dodelitvijo dodatnih sredstev

| 5.1.4.1 | Da bi STO učinkoviteje pripravljala ministrske resolucije in uvajala nove večstranske pobude, bi bilo treba okrepiti vlogo sekretariata, tako da se mu zagotovi pravica do podajanja predlogov novih tem za pogajanja, sprememb sklopa pravil in norm ter kompromisov o temah razprav. |
| --- | --- |

5.1.4.1

5.1.5   Razveljavitev načela paketnega pristopa

| 5.1.5.1 | STO je na ministrski konferenci na Baliju opustila načelo paketnega pristopa, pri katerem „ni nič dogovorjeno, dokler ni dogovorjeno vse“. Novi, prožnejši pristop je omogočil sprejetje mnogostranskega sporazuma o olajševanju trgovine, ki je začel veljati 22. februarja 2017, ko sta več kot dve tretjini članic STO (tj. 110) predložili svoje listine o ratifikaciji. Cilj tega sporazuma je olajšati in pospešiti mednarodno trgovino z blagom z učinkovitejšimi in hitrejšimi postopki na področjih, kot sta sprostitev in carinjenje blaga (22). |
| --- | --- |

5.1.5.1

5.1.6   Navezovanje tesnejših vezi s civilno družbo

| 5.1.6.1 | Evropska unija ima bogate izkušnje s posvetovanjem s civilno družbo in njenim vključevanjem v trgovinsko politiko. V poglavjih o trgovini in trajnostnemu razvoju v vseh prostotrgovinskih sporazumih, o katerih se je EU pred kratkim pogajala, so določene zaveze na področju dela in okolja, ki prispevajo k trajnostnemu razvoju pogajalskih strani. Običajno te predvidevajo mehanizme civilne družbe za spremljanje, znane kot notranje svetovalne skupine, in sicer tako v EU kot v partnerskih ali drugih državah. EESO priporoča, naj se druge članice STO seznanjajo s tovrstnimi izkušnjami z aktivno udeležbo civilne družbe, da se bodo lahko oblikovali predlogi za najprimernejše mehanizme, ki jih je mogoče uvesti na mnogostranski ravni. |
| --- | --- |

5.1.6.1

| 5.1.6.2 | EESO predlaga, naj javni forum STO v obliki uravnotežene in predstavniške skupščine socialnih in gospodarskih akterjev iz vseh sektorjev in različnih interesov deluje kot morebitna platforma za udeležbo civilne družbe in naj se mu omogoči priprava priporočil v okviru postopkov STO. Upoštevati bi bilo mogoče tudi način, kako je OECD strukturirala posvetovanja s širokim spektrom zainteresiranih strani. |
| --- | --- |

5.1.6.2

| 5.1.6.3 | Kot je na dvostranski ravni predlagal EESO (23), bi se lahko v vsakega od teh mnogostranskih in večstranskih sporazumov vključila posebna spremljana klavzula, „ki bi od obeh strani vsakega mehanizma nadzora civilne družbe zahtevala sodelovanje pri spodbujanju ciljev trajnostnega razvoja in spremljanju učinkov“. |
| --- | --- |

5.1.6.3

5.2   
  Skladnost med mnogostranskim trgovinskim sistemom ter mednarodnimi socialnimi standardi in standardi dela

| 5.2.1 | OECD in EU sta leta 2010 začela obravnavati vprašanje globalnih vrednostih verig, pri čemer sta si prizadevala razumeti njihovo delovanje in predlagati rešitve za odpravo disfunkcionalnosti, ugotovljenih v zvezi z okoljem in temeljnimi človekovimi pravicami. Pripravila sta podrobne monografije za več sektorjev in praktične smernice ter opredelila posebna vprašanja v zvezi z družbeno odgovornostjo podjetij (delo otrok, svoboda združevanja in pravica do kolektivnih pogajanj, dostojni življenjski standardi, izguba biotske raznovrstnosti in nepoštene prakse oblikovanja cen). |
| --- | --- |

5.2.1

| 5.2.2 | V deklaraciji MOD o dostojnem delu v globalnih oskrbovalnih verigah iz leta 2016 je bilo opredeljenih več vrst ukrepov: spodbujanje mednarodnih standardov dela, odprava pomanjkljivosti v upravljanju, spodbujanje vključujočega in učinkovitega socialnega dialoga, krepitev sistemov uradov za delo, izboljšanje znanja in razširitev statističnih podatkov. |
| --- | --- |

5.2.2

| 5.2.3 | EESO obžaluje, da je področje uporabe člena XX(e) omejeno na prisilno delo, in predlaga, naj se predvidi razširitev na temeljne standarde dela (delo otrok, prisilno delo itd.). EESO predlaga tudi, naj bodo izkušnje EU pri vključevanju zaščite delavcev in okoljskih standardov v njeno trgovinsko politiko spodbuda za STO, da začne navajati sklic, na primer v preambuli, na osem konvencij MOD, Pariški sporazum ter cilje trajnostnega razvoja. Vse članice STO, ki ne upoštevajo vseh konvencij, bi morale ratificirati manjkajoče konvencije ali pa vsaj dokazati ustrezno raven varstva in za to izkoristi sredstva za krepitev zmogljivosti. |
| --- | --- |

5.2.3

| 5.2.4 | MOD in STO zdaj sodelujeta na tehnični ravni in pripravljata skupne študije. Iz študije z naslovom Trgovina in zaposlovanje – izzivi za politične raziskave iz leta 2007 je razvidno, da so bile za vse večje neenakosti bolj kot trgovina krive tehnologije. Iz skupne študije o naložbah v znanje in spretnosti za vključujočo trgovino iz leta 2017 pa je razvidno, da je izboljšanje osnovnega, tehničnega in upravljavskega znanja in spretnosti prispevalo k temu, da so države izkoristile prednosti, ki jih zagotavlja trgovina. |
| --- | --- |

5.2.4

| 5.2.5 | STO je pripravila zbirko podatkov o globalnih vrednostnih verigah in znanstvene študije (kot je študija o trgovinskih vzorcih in globalnih vrednostnih verigah v jugovzhodni Aziji), ki zagotavljajo podatke o strukturi in načinih dela v okviru teh verig, ki bi jih bilo treba uporabiti za oblikovanje novih večstranskih smernic na podlagi smernic OECD, da se zagotovi trajnostno upravljanje globalnih vrednostih verig. |
| --- | --- |

5.2.5

| 5.2.6 | EESO podpira ustanovitev nove delovne skupine za trgovino in dostojno delo v STO, ki bo imela dva cilja, v skladu z delom, ki poteka na ravni ZN v zvezi z mednarodnim pravno zavezujočim instrumentom za regulacijo dejavnosti mednarodnih družb in drugih podjetij in ki temelji na pobudah več zainteresiranih strani (24). Eden bo spodbujanje dobre prakse pri vprašanju, kako zagotavljati odgovornost za spoštovanje in zaščito človekovih pravic, glede na to, da je odgovorno vodenje poslov v (linearnih ali sestavljenih, dolgih ali kratkih) globalnih vrednostnih verigah zapletena naloga (25). Drugi bo krepitev ozaveščenosti v državah v razvoju o odgovornem vodenju poslov, in sicer tako, da je poudarek na konkretnih ukrepih za soočanje s trenutnimi in prihodnjimi socialnimi, okoljskimi in upravljavskimi izzivi, ter s preučevanjem načinov za odpravo morebitnih škodljivih učinkov. STO bi morala v preglede trgovinske politike sistematično vključiti tudi pregled izvajanja temeljnih standardov dela MOD v državah. |
| --- | --- |

5.2.6

5.3   
  Prispevek mednarodne trgovine k boju proti podnebnim spremembam

| 5.3.1 | Prilagoditev pravil STO potrebi po boju proti podnebnim spremembam je ena od glavnih prednostnih nalog reforme STO, njen cilj pa je zagotoviti, da bo mednarodna trgovina z industrijskimi in kmetijskimi proizvodi vstopila v bolj „neoporečno“ fazo. EESO podpira podjetja, ki vlagajo v bolj trajnostno proizvodnjo, in meni, da bi bilo treba nelojalno konkurenco preprečiti. Tovrstna prizadevanja so še kako nujna na področju naložb, ki so bistvene za doseganje ciljev trajnostnega razvoja. Konferenca Združenih narodov za trgovino in razvoj (UNCTAD) ocenjuje, da je potreben letni proračun v višini 2 500 milijard USD, STO pa mora imeti vlogo pri spodbujanju teh odgovornih naložb v prometno, vodno in energetsko infrastrukturo. |
| --- | --- |

5.3.1

| 5.3.2 | Razmislili bi lahko o več ukrepih:







  — | razširitev oprostitev iz člena XX GATT, ki članicam STO zagotavljajo avtonomijo (z nekaterimi omejitvami) pri določanju njihovih okoljskih ciljev (boj proti kajenju, zaščita delfinov, azbest itd.), da se vključijo nacionalni ukrepi, sprejeti za podporo boja proti emisijam toplogrednih plinov. To bi državi članici na primer omogočilo, da na svojih mejah vzpostavi mehanizem za vključevanje ogljika za zagotavljanje čistega zraka (člen XX(g)), |
| --- | --- | --- |

5.3.2

—

razširitev oprostitev iz člena XX GATT, ki članicam STO zagotavljajo avtonomijo (z nekaterimi omejitvami) pri določanju njihovih okoljskih ciljev (boj proti kajenju, zaščita delfinov, azbest itd.), da se vključijo nacionalni ukrepi, sprejeti za podporo boja proti emisijam toplogrednih plinov. To bi državi članici na primer omogočilo, da na svojih mejah vzpostavi mehanizem za vključevanje ogljika za zagotavljanje čistega zraka (člen XX(g)),

| — | razvoj mednarodne metode za merjenje in ocenjevanje novih emisij toplogrednih plinov, povezanih z razvojem trgovinskih tokov, na primer med dvema državama ali regijama, ki sta podpisali prostotrgovinski sporazum, |
| --- | --- |

—

razvoj mednarodne metode za merjenje in ocenjevanje novih emisij toplogrednih plinov, povezanih z razvojem trgovinskih tokov, na primer med dvema državama ali regijama, ki sta podpisali prostotrgovinski sporazum,

| — | skupne skupine za razmislek, ki jih ustanovita STO in sekretariat Okvirne konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja (UNFCCC), ki evidentira vse prispevke vsake države, bi lahko pripravile predloge za izravnavo teh dodatnih emisij (pogozdovanje, ponovno pogozdovanje, zajemanje CO2, naložbe v čiste tehnologije). Načrtovani pregledi na vsakih pet let, prvi v letu 2023, bi lahko tudi pomagali, da „se finančne tokove uskladi z razvojnimi usmeritvami, ki vodijo v zmanjšanje emisij toplogrednih plinov in v večjo odpornost družbe proti spremembi podnebja“ (26), |
| --- | --- |

—

skupne skupine za razmislek, ki jih ustanovita STO in sekretariat Okvirne konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja (UNFCCC), ki evidentira vse prispevke vsake države, bi lahko pripravile predloge za izravnavo teh dodatnih emisij (pogozdovanje, ponovno pogozdovanje, zajemanje CO2, naložbe v čiste tehnologije). Načrtovani pregledi na vsakih pet let, prvi v letu 2023, bi lahko tudi pomagali, da „se finančne tokove uskladi z razvojnimi usmeritvami, ki vodijo v zmanjšanje emisij toplogrednih plinov in v večjo odpornost družbe proti spremembi podnebja“ (26),

| — | ponovna sklenitev večstranskega sporazuma o liberalizaciji okoljskega blaga in storitev, ki bi spodbujal pretok blaga in storitev s pozitivnim učinkom na okolje (energija, voda, odpadki itd.). |
| --- | --- |

—

ponovna sklenitev večstranskega sporazuma o liberalizaciji okoljskega blaga in storitev, ki bi spodbujal pretok blaga in storitev s pozitivnim učinkom na okolje (energija, voda, odpadki itd.).

5.4   
  Vključitev ciljev trajnostnega razvoja v mnogostransko agendo

| 5.4.1 | Pravila in norme STO sami po sebi prispevajo k doseganju nekaterih ciljev trajnostnega razvoja, zlasti cilja, da je treba spodbujati vsesplošen, urejen, odprt, nediskriminatoren in enakopraven trgovinski sistem v okviru Svetovne trgovinske organizacije (cilj št. 17.10) ter cilja, da je treba odpraviti lakoto, zagotoviti prehransko varnost in boljšo prehrano ter spodbujati trajnostno kmetijstvo (cilj št. 2). |
| --- | --- |

5.4.1

| 5.4.2 | Delo v zvezi s tem se je začelo z ministrsko izjavo iz Nairobija, ki je vsebovala poziv k odpravi izvoznih subvencij za kmetijske proizvode, in ministrsko izjavo in Buenos Airesa, v kateri so bile obravnavane najbolj škodljive subvencije v ribištvu. Kljub temu gotovo velja, da bi morala STO v svoje dejavnosti vključiti še druge cilje trajnostnega razvoja, kot so cilj št. 8 (spodbujati trajnostno, vključujočo in vzdržno gospodarsko rast, polno in produktivno zaposlenost ter dostojno delo za vse), cilj št. 14 (ohranjati in vzdržno uporabljati oceane, morja in morske vire za trajnostni razvoj) in cilj št. 17 (okrepiti načine in sredstva za izvajanje ciljev ter oživiti globalno partnerstvo za trajnostni razvoj). |
| --- | --- |

5.4.2

| 5.4.3 | To pomeni, da bi morali vsi večstranski in mnogostranski sporazumi, sklenjeni pod okriljem STO, prispevati k doseganju teh ciljev, v primeru neskladnosti pa bi se morebiti uporabil mehanizem za reševanje sporov. |
| --- | --- |

5.4.3

| 5.4.4 | Sklepe iz 6. splošnega pregleda pomoči za trgovino STO, ki je potekal julija 2017 v Ženevi, bi bilo treba preoblikovati v ukrepe, da se državam v razvoju pomaga izkoristiti prednosti e-trgovanja in digitalne priložnosti ter da se spodbudijo naložbe v fizično in digitalno infrastrukturo. |
| --- | --- |

5.4.4

V Bruslju, 23. januarja 2019

Predsednik

Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  Resolucija Evropskega parlamenta o STO: pot naprej, točka 9, 29. november 2018 (2018/2084(INI)).

1

o STO: pot naprej

(2)  Trgovina za vse – Za odgovornejšo trgovinsko in naložbeno politiko.

2

(3)  Delež najmanj razvitih držav v svetovni trgovini (vir: World Trade Statistical Review 2016, STO, str. 59).

3

(4)  Regionalni sporazumi, priglašeni STO (vir: www.wto.org).

4

(5)  Improving disciplines on subsidies notification (Izboljšanje discipline pri priglašanju subvencij), TN/RL/GEN/188, STO, 2017.

5

(6)  Mnenje EESO o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi okvira za pregled neposrednih tujih naložb v Evropski uniji (COM(2017) 487 final – 2017/0224 (COD)), poročevalec Christian Bäumler, soporočevalec Gintaras Morkis (UL C 262, 25.7.2018, str. 94).

6

(7)  Mnenje EESO o konvenciji o ustanovitvi večstranskega sodišča za reševanje naložbenih sporov, poročevalec Philippe de Buck, soporočevalka Tanja Buzek (UL C 110, 22.3.2019, str. 145).

7

(8)  Skupni interpretativni instrument o celovitem gospodarskem in trgovinskem sporazumu (CETA) med Kanado ter Evropsko unijo in njenimi državami članicami (http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-13541-2016-INIT/sl/pdf).

8

(9)  Uredba (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) (UL L 119, 4.5.2016, str. 1).

9

(10)  Mnenje EESO o izmenjavi in varstvu osebnih podatkov v globaliziranem svetu, poročevalec Christian Pîrvulescu (UL C 81, 2.3.2018, str. 209).

10

(11)  Mnenje EESO o izmenjavi in varstvu osebnih podatkov v globaliziranem svetu, poročevalec Christian Pîrvulescu (UL C 81, 2.3.2018, str. 209).

11

(12)  Mnenje EESO o izmenjavi in varstvu osebnih podatkov v globaliziranem svetu, poročevalec Christian Pîrvulescu (UL C 81, 2.3.2018, str. 209).

12

(13)  „Vsaka stran lahko sprejme in ohranja zaščitne ukrepe, ki se ji zdijo primerni za zagotavljanje varstva osebnih podatkov in zasebnosti, vključno s sprejetjem in uporabo pravil za čezmejne prenose osebnih podatkov. Nič v tem sporazumu ne sme zmanjšati varstva osebnih podatkov in zasebnosti, ki ju zagotavljajo zaščitni ukrepi obeh strani.“ http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2018/may/tradoc_156884.pdf.

13

(14)  https://ec.europa.eu/agriculture/sites/agriculture/files/trade-analysis/statistics/graphs/eu-agrifood-trade.pdf.

14

(15)  Mnenje EESO o vlogi kmetijstva v večstranskih, dvostranskih in regionalnih trgovinskih pogajanjih po ministrskem srečanju STO v Nairobiju, poročevalec Jonathan Peel (UL C 173, 31.5.2017, str. 20).

15

(16)  Mnenje EESO o vlogi kmetijstva v večstranskih, dvostranskih in regionalnih trgovinskih pogajanjih po ministrskem srečanju STO v Nairobiju, poročevalec Jonathan Peel (UL C 173, 31.5.2017, str. 20).

16

(17)  Mnenje EESO o vlogi kmetijstva v večstranskih, dvostranskih in regionalnih trgovinskih pogajanjih po ministrskem srečanju STO v Nairobiju, poročevalec Jonathan Peel (UL C 173, 31.5.2017, str. 20).

17

(18)  Mnenje EESO o vlogi kmetijstva v večstranskih, dvostranskih in regionalnih trgovinskih pogajanjih po ministrskem srečanju STO v Nairobiju, poročevalec Jonathan Peel (UL C 173, 31.5.2017, str. 20).

18

(19)  https://www.wto.org/english/res_e/statis_e/wts2018_e/wts2018_e.pdf.

19

(20)  Policy Brief: Revitalizing Multilateral Governance at the World Trade Organization – Report of the High-Level Board of Experts on the Future of Global Trade Governance (Oživitev upravljanja na več ravneh v Svetovni trgovinski organizaciji – poročilo skupine strokovnjakov na visoki ravni o prihodnosti svetovnega trgovinskega upravljanja), Bertelsmann Stiftung, 2018.

20

Revitalizing Multilateral Governance at the World Trade Organization – Report of the High-Level Board of Experts on the Future of Global Trade Governance (Oživitev upravljanja na več ravneh v Svetovni trgovinski organizaciji – poročilo skupine strokovnjakov na visoki ravni o prihodnosti svetovnega trgovinskega upravljanja)

(21)  Struktura STO (vir: Revitalizing Multilateral Governance at the World Trade Organization (Oživitev mnogostranskega upravljanja v Svetovni trgovinski organizaciji), Bertelsmann Stiftung, str. 54).

21

(22)  Les trois réformes de l’OMC (Tri reforme STO), Zaki Laïdi, Libération, 2003.

22

Les trois réformes de l’OMC (Tri reforme STO)

(23)  Mnenje EESO o osrednji vlogi trgovine in naložb pri uresničevanju in izvajanju ciljev trajnostnega razvoja, poročevalec Jonathan Peel, soporočevalec Christophe Quarez (UL C 129, 11.4.2018, str. 27, točka 1.8).

23

(24)  Kot je nedavno sprejeti francoski zakon o dolžnosti skrbnega ravnanja.

24

(25)  Mnenje EESO o dostojnem delu v okviru globalnih oskrbovalnih verig, poročevalka Emmanuelle Butaud-Stubbs (UL C 303, 19.8.2016, str. 17).

25

(26)  Člen 2 Pariškega sporazuma (UNFCCC).

26

---

| 10.5.2019 | SL | Uradni list Evropske unije | C 159/28 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

SL

Uradni list Evropske unije

C 159/28

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Vloga notranjih svetovalnih skupin pri spremljanju izvajanja prostotrgovinskih sporazumov

(zaprosilo Evropskega parlamenta)

(2019/C 159/04)

Poročevalec: Alberto MAZZOLA

| Zaprosilo | Evropski parlament, 11. 9. 2018 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Pristojnost | strokovna skupina za zunanje odnose |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 15. 1. 2019 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 23. 1. 2019 |
| Plenarno zasedanje št. | 540 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 152/0/2 |

Zaprosilo

Evropski parlament, 11. 9. 2018

Pravna podlaga

člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije

Pristojnost

strokovna skupina za zunanje odnose

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

15. 1. 2019

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

23. 1. 2019

Plenarno zasedanje št.

540

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

152/0/2

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | EESO se zaveda, da trgovina prispeva h gospodarskemu razvoju v širšem smislu, in v tem pogledu podpira povečanje števila trgovinskih sporazumov, ki jih sklene EU. V zvezi s prostotrgovinskimi sporazumi poteka tudi intenzivna razprava o njihovem prispevku k razvoju družbe in varstvu okolja, njihovih koristih in slabostih ter o tem, kako so te porazdeljene med države in različne deležnike. EESO želi, da se ta točka poudari. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EU se danes sooča z vse večjimi zahtevami po konstruktivnem dialogu s civilno družbo o trgovini. Med ključnimi dosežki vključenosti deležnikov prek notranjih svetovalnih skupin sta krepitev procesov civilne družbe. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESO meni, da je sodelovanje civilne družbe pri vseh vrstah sporazumov nepogrešljivo. To sodelovanje je po eni strani odgovor na potrebo po spremljanju ter način za posredovanje predlogov in opozarjanje na legitimna vprašanja, ki zadevajo vse dele družbe. Po drugi strani pa je tudi ključni element za uresničevanje strateških ambicij, ki jih zdaj vsebujejo sporazumi in ki jih ni mogoče razvijati zgolj na podlagi odnosov med institucijami in vladami.
  EESO meni, da mora tovrstno sodelovanje pri vseh vrstah sporazumov potekati prek enotnega organa za sodelovanje civilne družbe, ki bo skupen obema podpisnicama sporazuma.
  Po mnenju EESO bi morale imeti notranje svetovalne skupine svetovalni, posvetovalni in institucionalni značaj, njihove pristojnosti bi morale zajemati vsa področja sporazuma, njihova sestava bi morala biti reprezentativna in uravnotežena glede na vse tri sektorje, pri spremljanju in ocenjevanju sporazumov EU pa bi morale imeti odgovorno in neodvisno vlogo. Vse te značilnosti so bistvene za okrepitev vloge civilne družbe ter za povečanje njene prepoznavnosti in zmožnosti oblikovati strukturirane predloge, ki bodo lahko dejansko vplivali na sprejemanje odločitev. |
| --- | --- |

1.3

EESO meni, da mora tovrstno sodelovanje pri vseh vrstah sporazumov potekati prek enotnega organa za sodelovanje civilne družbe, ki bo skupen obema podpisnicama sporazuma.

Po mnenju EESO bi morale imeti notranje svetovalne skupine svetovalni, posvetovalni in institucionalni značaj, njihove pristojnosti bi morale zajemati vsa področja sporazuma, njihova sestava bi morala biti reprezentativna in uravnotežena glede na vse tri sektorje, pri spremljanju in ocenjevanju sporazumov EU pa bi morale imeti odgovorno in neodvisno vlogo. Vse te značilnosti so bistvene za okrepitev vloge civilne družbe ter za povečanje njene prepoznavnosti in zmožnosti oblikovati strukturirane predloge, ki bodo lahko dejansko vplivali na sprejemanje odločitev.

| 1.4 | Notranje svetovalne skupine bi morale med drugim zlasti poudarjati, da morajo države pogodbenice spoštovati temeljne delovne standarde in temeljne konvencije MOD ter večstranske okoljske sporazume. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESO ponavlja svoje priporočilo, naj se notranje svetovalne skupine pooblastijo za spremljanje učinkov vseh delov trgovinskih sporazumov na človekove in okoljske pravice ter pravice delavcev, med delovne naloge pa je treba uvrstiti tudi interese potrošnikov (1). |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESO pričakuje, da bi lahko z razširitvijo spremljanja, ki ga izvajajo notranje svetovalne skupine, na celotni sporazum in na vse vidike sporazuma, ne samo v zvezi s trajnostnim razvojem, čeprav bi se tem vidikom posvetila posebna pozornost, dopolnili prizadevanja Evropske komisije za spodbujanje boljšega izvajanja prihodnjih prostotrgovinskih sporazumov EU, zato tako razširitev podpira. Notranje svetovalne skupine naj bi pozitivno vplivale na ozaveščanje širšega kroga civilne družbe o koristih proste, urejene, trajnostne in vključujoče trgovine, hkrati pa obravnavale pomanjkljivosti. Poleg tega lahko zagotovijo stvarne informacije in prispevajo k objektivnemu pristopu k trgovinskim sporazumom. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | Zaradi razširitve pristojnosti na vse vidike sporazuma bodo partnerske države najverjetneje lažje pristale na spremljanje s strani civilne družbe, ustanavljanje notranjih svetovalnih skupin pa bo potekalo hitreje. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Zlasti pomembno je sodelovanje s tretjimi državami na podlagi vzajemnega spoštovanja in razumevanja. EESO meni, da so skupne seje notranjih svetovalnih skupin s partnerskimi državami izredno pomembne. EESO v zvezi z vsemi prihodnjimi relevantnimi sporazumi poziva, naj se poleg ločenih notranjih svetovalnih skupin za posamezno stran vzpostavijo skupne notranje svetovalne skupine (skupni organ civilne družbe z državami partnericami) (2). Če pa drugi mehanizmi za izražanje mnenja civilne družbe že obstajajo, bi jih bilo nujno treba obdržati, saj je za vzpostavljanje zaupanja in ustreznih delovnih pogojev potrebnih več let. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | EESO meni, da so notranje svetovalne skupine pomembne tudi zaradi svoje sestave, predvsem pa zaradi predstavniške vloge in usposobljenosti članov, kar je treba zagotoviti z boljšim mehanizmom izbora v posvetovanju z EESO, kot je to veljalo pri drugih uspešnih primerih. Znotraj notranjih svetovalnih skupin je treba zagotoviti uravnoteženo zastopanost interesov civilne družbe ter ustrezno raven usposobljenosti. Notranje svetovalne skupine bi morale imeti možnost, da se posvetujejo tudi z zunanjimi deležniki. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | EESO priporoča, naj se notranje svetovalne skupine vsaj dvakrat na leto sestanejo na ravni EU, uradne skupne seje notranjih svetovalnih skupin pa naj v institucionalni obliki potekajo dvakrat na leto, lahko tudi prek videokonference, vendar vsaj enkrat na leto iz oči v oči. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | EESO priporoča, naj se vsako leto v Bruslju organizira konferenca s člani vseh notranjih svetovalnih skupin na ravni EU in tako omogoči izmenjava izkušenj iz vseh notranjih svetovalnih skupin. |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | Notranje svetovalne skupine bi morale imeti tudi možnost, da vsako leto organizirajo posvetovanje. Sodelovanje z nacionalnimi institucionalnimi organi, ki predstavljajo civilno družbo – nacionalnimi ustrezniki EESO – bi prispevalo k širitvi dialoga zunaj Bruslja in doseganju širšega občinstva zunaj trenutnega obsega, v katerem imajo prednost organizacije s sedežem v Bruslju. |
| --- | --- |

1.12

| 1.13 | Vzpostavljanje več organov v okviru istega sporazuma povzroča pri trgovinskih partnerjih EU (3)
  zmedo in je breme za tretje države in EESO. EESO poziva EU, naj zagotovi skupne posvetovalne mehanizme, pristojne za vse stebre prihodnjih pridružitvenih sporazumov, najprej pri sporazumih s Čilom in Mehiko, o katerih potekajo ponovna pogajanja, ter pri prihodnjem sporazumu z Mercosurjem. |
| --- | --- |

1.13

| 1.14 | Zagotoviti bi bilo treba mehanizem za poročanje, ki bi organizacijam civilne družbe v prihodnjih notranjih svetovalnih skupinah omogočal poročanje o težavah pri izvajanju in podajanje predlogov za izboljšave. EESO poleg tega priporoča, da bi predsedniki notranjih svetovalnih skupin imeli pravico, da stališča svojih skupin predstavijo odborom za trgovino in trajnostni razvoj, ti pa bi morali biti obvezani, da se na vprašanja in priporočila notranjih svetovalnih skupin odzovejo v razumnem časovnem okviru. EESO pozdravlja, da je Evropska komisija zavezana vzpostavitvi strukturiranega, transparentnega in časovno določenega mehanizma za pritožbe za izvajanje poglavij o trgovini in trajnostnem razvoju v prihodnosti. |
| --- | --- |

1.14

| 1.15 | Pred vzpostavitvijo organov civilne družbe si EESO močno prizadeva za vzpostavitev notranjih svetovalnih skupin oziroma posvetovalnih odborov še precej pred začetkom veljavnosti sporazuma. Evropski parlament in Svet kot proračunska organa ter Komisija bi morali priznavati in podpirati prizadevanja EESO. |
| --- | --- |

1.15

| 1.16 | EESO priporoča, naj se prepoznavnost notranjih svetovalnih skupin zagotovi z opredeljeno komunikacijsko strategijo, vključno z uporabo spletišč, informacijske platforme za izmenjavo in družbenih medijev. |
| --- | --- |

1.16

| 1.17 | Izvajanje prihodnjih sporazumov bi bilo treba finančno podpreti, za kar bi morale poskrbeti zlasti vlade partnerskih držav. Po mnenju EESO bi morala biti v sporazumih izrecno določena zaveza ustreznemu financiranju ter politični in logistični podpori predvidenih organov civilne družbe, tudi s strani vlad partnerskih držav. |
| --- | --- |

1.17

| 1.18 | EESO meni, da je njegova udeležba neprecenljiva, in želi biti še naprej vključen v vse notranje svetovalne skupine. |
| --- | --- |

1.18

| 1.19 | EESO s svojimi pravili, načinom dela in člani zagotavlja strukturirano in organizirano delovanje teh skupin, saj pomaga pri prepoznavanju ustreznikov v partnerskih državah, določanju dnevnega reda sej, vodenju sej ter poročanju institucijam EU in civilni družbi, poleg tega pa prispeva k odgovornosti. |
| --- | --- |

1.19

| 1.20 | Po pričakovanjih se bodo stroški udeležbe EESO v notranjih svetovalnih skupinah v naslednjih treh letih podvojili, stroški pokrivanja prostotrgovinskih sporazumov, o katerih potekajo pogajanja, pa potrojili, zato bo članstvo v njih za EESO izziv z vidika finančnih in človeških virov. EESO poziva proračunski organ k dodelitvi dodatnih sredstev v znesku, kot ga je Komisija predvidela za podporo notranjih svetovalnih skupin, da bi se pričakovano delo lahko opravilo kakovostno in v ustreznem obsegu. |
| --- | --- |

1.20

| 1.21 | EESO predlaga, da se pri ustanavljanju notranje svetovalne skupine in določanju števila članov upoštevajo naslednja merila: celotni obseg zunanje trgovine EU na leto, naložbe EU v partnerski(h) državi(-ah), pomen sporazuma z geopolitičnega in strateškega vidika ter ustrezni vidiki, povezani s trajnostjo. |
| --- | --- |

1.21

| 1.22 | Notranje svetovalne skupine na ravni EU poročajo predvsem Evropski komisiji, v prihodnosti pa bi morale poročati tudi Parlamentu in Svetu. EESO priporoča reden strukturiran dialog med notranjimi svetovalnimi skupinami EU, Komisijo, Evropsko službo za zunanje delovanje, Evropskim parlamentom in državami članicami EU. Kar zadeva Evropski parlament, bi bilo mogoče predvideti mehanizem rednega strukturiranega posvetovanja. |
| --- | --- |

1.22

2.   Ozadje mnenja

| 2.1 | Predsednik Evropskega parlamenta je v skladu z drugim stavkom prvega odstavka člena 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije zaprosil EESO za mnenje o delovanju notranjih svetovalnih skupin (4), pri čemer je poudaril, da je treba opraviti podrobnejšo analizo in razpravo v zvezi z več vidiki, kot so viri, ki jih notranje svetovalne skupine potrebujejo za učinkovito izpolnjevanje svojih nalog, način reševanja organizacijskih in logističnih izzivov, s katerimi se trenutno soočajo organizacije civilne družbe, načini za izboljšanje interakcije med notranjimi svetovalnimi skupinami in odbori za trgovino in trajnostni razvoj ter drugi vidiki, ki bi prispevali k izboljšanju sedanjega stanja. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Notranje svetovalne skupine so eden bistvenih dosežkov vključevanja poglavij o trgovini in trajnostnem razvoju v prostotrgovinske sporazume EU. Njihova vzpostavitev ne temelji le na trgovinski politiki EU, temveč na širši podlagi močne politične volje EU, da od sprejema deklaracije s konference Rio+20 leta 2012 v vse svoje politike in strategije vključuje načela trajnostnega razvoja. Evropska komisija je leta 2015 sprejela strategijo Trgovina za vse, katere cilj je doseči bolj transparentno in vključujočo trgovinsko politiko EU, med drugim s poglobljenim dialogom s civilno družbo. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Evropska komisija je 26. februarja 2018 predstavila neformalni dokument (non paper) (5), v katerem je predlagala 15 konkretnih in praktičnih ukrepov, ki jih je treba sprejeti za prenovitev poglavij o trgovini in trajnostnem razvoju, med drugim razširitev vsebinskega obsega pristojnosti notranjih svetovalnih skupin za svetovanje, da se mednje vključi izvajanje celotnega sporazuma pri prihodnjih prostotrgovinskih sporazumih. V neformalnem dokumentu je navedeno, da bo ta pristop prvič uporabljen pri prostotrgovinskih sporazumih EU-Mehika in EU-Mercosur, nato pa bo postal običajni del pogajalskega pristopa Komisije. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Pri sporazumih EU-Mehika in EU-Mercosur gre za pridružitvena sporazuma, zato vsebujeta tudi stebre o politiki in sodelovanju, o katerih se pogaja Evropska služba za zunanje delovanje. EU je predlagala pristop na podlagi „gnezd“z notranjimi svetovalnimi skupinami in forumi civilne družbe na ravni pridružitvenega sporazuma kot celote in tudi na področju trgovine. Po drugi strani pa bi se pri samostojnih prostotrgovinskih sporazumih, na primer z Indonezijo, Avstralijo in Novo Zelandijo, uporabil enostavnejši pristop, ki bi zajemal celotni sporazum. Pri izmenjavi stališč s Komisijo je bilo poudarjeno, da oblikovanje določb za civilno družbo ne bo omejeno, njeni predstavniki pa bodo lahko prispevali predloge na vseh področjih, ki so v njihovem interesu, tudi če niso povezana s trajnostnim razvojem. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | EESO je že sprejel več mnenj (6) o trgovini in trajnostnem razvoju, v katerih se je zavzel za okrepitev nadzornih mehanizmov in podal priporočila glede izboljšanja delovanja notranjih svetovalnih skupin. V mnenju o poglavjih o trgovini in trajnostnem razvoju v sporazumih EU o prosti trgovini je EESO konkretno pozval, naj se notranje svetovalne skupine pooblastijo za spremljanje učinkov vseh delov trgovinskih sporazumov na človekove in okoljske pravice ter pravice delavcev, med delovne naloge pa je treba uvrstiti tudi interese potrošnikov ter socialne in gospodarske posledice. EESO ponovno pozdravlja dejstvo, da bo poročilo o izvajanju prostotrgovinskih sporazumov odslej objavljeno vsako leto. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Sporazum o gospodarskem partnerstvu med EU in Karibskim forumom afriških, karibskih in pacifiških držav (Cariforum), ki je začel veljati leta 2014, in prostotrgovinski sporazum med EU in Korejo, ki je začel veljati leta 2011, sta kot prva določila vzpostavitev svetovalnega organa civilne družbe, katerega naloga je bilo spremljanje izvajanja poglavja o trgovini in trajnostnem razvoju. Isti pristop so prevzeli vsi naknadni sporazumi EU, vključno s sporazumi s Srednjo Ameriko, Kolumbijo, Perujem in Ekvadorjem, Gruzijo, Moldavijo, Ukrajino in Kanado. Danes je aktivnih osem notranjih svetovalnih skupin, v katerih je 27 članov EESO, do leta 2021 naj bi se jih vzpostavilo še pet, v prihodnosti pa bi jim lahko sledile še druge, odvisno od zaključka že začetih pogajanj o novih prostotrgovinskih sporazumih, na primer z Avstralijo in Novo Zelandijo, ali od prenove že obstoječih sporazumov. |
| --- | --- |

2.6

| 2.7 | V okviru veljavnih sporazumov notranje svetovalne skupine zagotavljajo uravnoteženo zastopanost interesov civilne družbe na podlagi treh podskupin, v okviru katerih delujejo: delodajalci, sindikati in različni interesi, vključno z okoljskimi in potrošniškimi organizacijami ter drugimi ustreznimi deležniki. Člani notranjih svetovalnih skupin so predstavniki glavnih evropskih gospodarskih in družbenih organizacij, pa tudi okoljskih in potrošniških organizacij, kmetov in drugih interesnih skupin tretjega sektorja. Član notranjih svetovalnih skupin je vedno tudi EESO. |
| --- | --- |

2.7

3.   Splošne ugotovitve

| 3.1 | EESO se zaveda, da trgovina prispeva h gospodarski rasti in gospodarskemu razvoju v širšem smislu, in v tem pogledu podpira povečanje števila trgovinskih sporazumov, ki jih sklene EU. V zvezi s prostotrgovinskimi sporazumi poteka tudi intenzivna razprava o njihovem prispevku k razvoju družbe in varstvu okolja, njihovih koristih in slabostih ter o tem, kako so te porazdeljene med države in različne deležnike. EU se danes sooča z vse večjimi zahtevami po konstruktivnem dialogu s civilno družbo o prostotrgovinskih sporazumih. Sedanji mehanizmi EU za sporazume vključujejo notranje svetovalne skupine, skupne posvetovalne odbore, platforme civilne družbe, forume civilne družbe in skupne forume civilne družbe. Ta zapletena struktura posvetovalnih mehanizmov je dokaj velik izziv za njihovo učinkovito in dobro delovanje (7). Drugi mehanizmi za izmenjavo stališč s civilno družbo o trgovinski politiki EU vključujejo javna posvetovanja in platforme, na primer dialog s civilno družbo ter skupine strokovnjakov za trgovinske sporazume EU (ki jih skliče GD za trgovino). |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Lizbonska pogodba je okrepila in potrdila vlogo in sestavo EESO kot institucionalnega predstavnika organizirane civilne družbe. EESO je bil ustanovljen v partnerstvu z drugimi institucijami kot instrument participativne demokracije in civilnega dialoga na evropski ravni. Z institucionalnega vidika se stališča civilne družbe EU o trgovinski politiki EU posredujejo prek mnenj EESO, obstajajo pa tudi drugi kanali. EESO glede na svoj položaj poziva, da se z njim posvetuje, ko se EU pogaja v zvezi s pridružitvenimi sporazumi, sporazumi o gospodarskem partnerstvu in prostotrgovinskimi sporazumi. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | EESO kot stalni član notranjih svetovalnih skupin zagotavlja tajništvo vsem obstoječim notranjim svetovalnim skupinam in ima obsežno neposredno znanje o koristih in učinku, ki jih ima spremljanje civilne družbe na izvajanje poglavij o trgovini in trajnostnem razvoju. Nekatere izkušnje, pridobljene z delom obstoječih notranjih svetovalnih skupin, se bodo smiselno uporabljale, ko bo pristojnost teh skupin razširjena na druga poglavja sporazumov. EESO meni, da je potreben nadaljnji premislek, in želi predstaviti priporočila glede pomembnosti, učinkovitosti in uspešnosti notranjih svetovalnih skupin ter njihove sestave, načina dela in trajanja mandata ter upravnih in proračunskih vidikov. |
| --- | --- |

3.3

Pomen notranjih svetovalnih skupin

| 3.4 | EESO podpira koncept trajnostnega razvoja z ekonomskega, socialnega in okoljskega vidika. Vsi trije vidiki so med seboj povezani in se vzajemno podpirajo. Jasno je, da lahko mednarodna trgovina poteka le ob upoštevanju trajnostnega razvoja, varstva okolja in socialne zaščite delavcev ter državljanskih in potrošniških pravic. V prostotrgovinskih sporazumih morajo biti določeni enaki konkurenčni pogoji in poštena konkurenca na vseh teh področjih. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Predstavniki civilne družbe so doslej s svojo udeležbo na splošno prispevali k boljšim rezultatom, in sicer k pozitivnemu ekonomskemu, socialnemu in okoljskemu učinku trgovinskih sporazumov, ključna pa je dodana vrednost njihove vključenosti v spremljanje prostotrgovinskih sporazumov EU, kot je dokazal konkreten napredek v primeru Koreje (8). Zapomniti si je treba, da je institucionalizirani dialog s civilno družbo značilen za način življenja in dela v EU, hkrati pa se je treba zavedati, da to za naše partnerje ne velja nujno v enaki meri. EESO meni, da bi morale imeti notranje svetovalne skupine še naprej svetovalno, posvetovalno, odgovorno in neodvisno vlogo pri spremljanju in ocenjevanju sporazumov EU. Udeležba civilne družbe je tudi bistveni prispevek k strateškemu pomenu teh sporazumov, ki dandanes presega zgolj trgovinske koristi. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Med najpomembnejšimi dosežki vključenosti deležnikov prek struktur, kot so notranje svetovalne skupine, sta krepitev procesov civilne družbe in krepitev vloge organizacij civilne družbe, ki so pri svojih vladah deležne le malo priznanja, če sploh. To zlasti velja za partnerske države, ki vlogo civilne družbe razumejo drugače kot v EU, in za tiste, ki imajo manj razvite prakse posvetovanja s civilno družbo. V več primerih, zlasti kadar je trgovinska partnerica država v razvoju, se je z oblikovanjem notranje svetovalne skupine okrepila vloga deležnikov s ključnim strokovnim znanjem, omogočen pa je bil tudi pristop k reševanju težav od spodaj navzgor z dialogom, sodelovanjem in krepitvijo zmogljivosti (9). |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | Sodelovalni pristop organizacij civilne družbe je lahko pomemben prispevek za politiko, s katerim se zagotovi inovativno, učinkovito in uspešno spremljanje izvajanja klavzul prostotrgovinskih sporazumov, tudi če ti ne vsebujejo izvršljivih določb. V teh primerih organizacije civilne družbe na področju trgovine podpirajo pragmatičen in prožen pristop k trajnostnemu razvoju, prilagojen posebnim razmeram v državah, v katerih bodo ustanovljene notranje svetovalne skupine. Skupno delo notranjih svetovalnih skupin, ki je v tem okviru organizirano med partnerskimi državami in EU, ima lahko pomembno vlogo pri prepoznavanju težav in predlaganju javnih politik za njihovo premagovanje. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | Notranje svetovalne skupine bi morale med drugim zlasti poudarjati, da morajo države pogodbenice ratificirati in spoštovati temeljne delovne standarde in temeljne konvencije MOD ter večstranske okoljske sporazume. Posebno pozornost bi morale posvečati izvajanju in izvrševanju konkretne ključne zakonodaje, na primer o svobodi združevanja, pravici do kolektivnih pogajanj, socialnem dialogu, zdravju in varnosti ter delovnih inšpekcijah. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | Udeležba civilne družbe prek notranjih svetovalnih skupin prispeva k ohranitvi in izboljšanju varstva potrošnikov, upoštevanju posledic za okolje in zagotavljanju popolnega spoštovanja ciljev trajnostnega razvoja ter preučitvi možnosti za mala in srednje velika podjetja. Notranje svetovalne skupine lahko preverijo tudi morebitne negativne družbene posledice, kar zadeva enake možnosti moških in žensk, pravice invalidov in drugih manjšin ter enakopraven dostop do storitev splošnega pomena. Potrošniške organizacije so prostotrgovinske sporazume EU podprle in zahtevale, naj bo varstvo potrošnikov zagotovljeno tudi po liberalizaciji trgov. Potrošniki so predlagali, naj se v prihodnje sporazume EU vključi poglavje o potrošnikih. Razširjeni obseg področij, ki jih spremljajo notranje svetovalne skupine, bi potrošniškim organizacijam omogočil podrobnejše spremljanje izvajanja posebnega poglavja o potrošnikih. |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | Notranje svetovalne skupine bi lahko prispevale k določanju prednostnih vprašanj v zvezi z izvajanjem. Evropska komisija je v svojem poročilu o trgovinskih ovirah in ovirah za naložbe izpostavila, da se protekcionizem v različnih oblikah še naprej povečuje, kar negativno vpliva na deležnike EU. Če bodo opažene kršitve določb ali neoptimalno izvajanje, bodo imeli gospodarski subjekti v okviru notranje svetovalne skupine dodatno možnost za ozaveščanje o težavah na terenu, notranje svetovalne skupine pa bodo lahko opozarjale na morebitne povezave med stopnjo uporabe preferencialov v prostotrgovinskih sporazumih in trgovinskimi ovirami v podatkovni zbirki o dostopu na trge. Kot je bilo navedeno v nedavno pripravljenem poročilu (10), je lahko stopnja neuporabe preferencialnih tarif na podlagi prostotrgovinskih sporazumov zlasti v primeru malih in srednjih podjetij visoka in težko izmerljiva. EESO želi tudi ponovno opozoriti, da sta gospodarska razsežnost in način izvajanja tarif bistveno povezana s spodbujanjem in zaščito delovnih mest. |
| --- | --- |

3.10

Širitev področij, ki jih spremljajo notranje svetovalne skupine

| 3.11 | EESO glede na navedene koristi vključevanja civilne družbe pričakuje, da bi lahko z razširitvijo spremljanja, ki ga izvajajo notranje svetovalne skupine, na celotni sporazum in na vse vidike sporazuma, ne samo v zvezi s trajnostnim razvojem, čeprav bi se tem vidikom posvetila posebna pozornost, dopolnili prizadevanja Evropske komisije za spodbujanje boljšega izvajanja prostotrgovinskih sporazumov EU. Notranje svetovalne skupine naj bi pozitivno vplivale na ozaveščanje širšega kroga civilne družbe o koristih proste, urejene, trajnostne in vključujoče trgovine, hkrati pa obravnavale pomanjkljivosti. Spremljanje izvajanja prostotrgovinskih sporazumov je ključno, da se izpostavijo tako koristi, ki jih ti prinašajo podjetjem, delavcem, potrošnikom in državljanom na splošno, kot tudi njihovi negativni učinki. Poleg tega lahko zagotovijo stvarne informacije in prispevajo k objektivnemu pristopu k trgovinskim sporazumom. |
| --- | --- |

3.11

| 3.12 | Zaradi razširitve pristojnosti na poslovne vidike sporazuma bodo partnerske države najverjetneje lažje sprejele spremljanje civilne družbe, vzpostavljanje notranjih svetovalnih skupin pa bo hitrejše (11). Notranje svetovalne skupine bodo imele možnost (zaradi svoje sestave, načina dela itd.), da primerno obravnavajo različne težave, povezane s poglavji prostotrgovinskih sporazumov, in sodelujejo z ustreznimi deli civilne družbe. EESO meni, da bo za razširitev spremljanja na celotni sporazum potrebno prednostno usmerjanje prizadevanj na področja, kjer so najbolj potrebna, pri čemer bo treba ohraniti uravnoteženo zastopanost vseh interesov v delovnem programu notranje svetovalne skupine. |
| --- | --- |

3.12

| 3.13 | EESO obžaluje, da razširitve obsega ni pospremila dodatna krepitev mehanizma spremljanja glede dejanskega izvrševanja obveznosti iz poglavij o trgovini in trajnostnem razvoju, ki je bistvenega pomena za EESO, in pomembne vloge notranjih svetovalnih skupin pri zagotavljanju, da se kršitve ugotovijo in učinkovito odpravijo. |
| --- | --- |

3.13

4.   Posebna vprašanja, ki jih je treba obravnavati

Notranje svetovalne skupine v partnerskih državah

| 4.1 | Zlasti pomembno je sodelovanje s tretjimi državami na podlagi vzajemnega spoštovanja in razumevanja. Nekatere vlade se nerade pogajajo o poglavju o trgovini in trajnostnem razvoju in niso naklonjene vzpostavitvi mehanizma civilne družbe za spremljanje. V številnih državah je vključenost civilne družbe v spremljanje izvajanja določb o trgovini in trajnostnem razvoju organizirana v drugačnih oblikah kot v EU. Kanada bo na primer oblikovala dve notranji svetovalni skupini, in sicer za okolje in za delo. Vzpostavitev notranjih svetovalnih skupin je postopen proces, pri katerem mora EU podpirati partnerje pri vključevanju civilne družbe. EESO meni, da so skupne notranje svetovalne skupine s partnerskimi državami izredno pomembne. V zvezi z vsemi prihodnjimi sporazumi poziva, naj se poleg ločenih notranjih svetovalnih skupin za posamezno stran vzpostavijo skupne notranje svetovalne skupine (skupni organ civilne družbe z državami partnericami) (12). Če pa drugi mehanizmi za izražanje mnenja civilne družbe že obstajajo, kot je primer pridružitvenega sporazuma med EU in Čilom, bi jih bilo nujno obdržati, saj je za vzpostavljanje zaupanja in ustreznih delovnih pogojev potrebnih več let. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Med številnimi pomanjkljivostmi, ki jih je EESO nekaj že navedel v svojih prejšnjih mnenjih, so neuravnoteženo članstvo, velike zamude, pomanjkanje politične in finančne podpore s strani partnerskih vlad in izključenost najbolj reprezentativnih organizacij v posameznih državah, kar so resne ovire za pridobitev pravega partnerja. Izbira nacionalnih organizacij namesto že obstoječih reprezentativnih in uravnoteženih regionalnih organov civilne družbe (v primeru Srednje Amerike in Mercosurja) negativno vpliva na zmožnost civilne družbe, da sodeluje na regionalni ravni, pa tudi na samo kohezijo regije. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | EU mora partnerske države diplomatsko in hkrati odločno prepričevati, da morajo v skladu s sporazumom ustanoviti uravnoteženo in reprezentativno notranjo svetovalno skupino. V ta namen se morajo Komisija, Evropska služba za zunanje delovanje, Evropski parlament in razni organi, kot je EESO, uskladiti. |
| --- | --- |

4.3

Sestava in zastopanost

| 4.4 | Notranje svetovalne skupine so pomembne tudi zaradi svoje sestave, predvsem pa zaradi zastopanosti in pristojnosti svojih članov. To so ključni vidiki, ki jih je treba v prihodnosti ohraniti in dodatno spodbujati v tretjih državah ter zagotoviti v postopku izbora. EESO pričakuje, da bo zaprošen za mnenje glede izboljšanja postopka izbora. V notranjih svetovalnih skupinah je treba zagotoviti uravnoteženo zastopanost interesov civilne družbe. Tako bi dosegli, da noben posamezen deležnik ali podskupina deležnikov ne prevladuje v razpravi ali na dnevnem redu, ta pa mora vključevati točke, ki jih predlagajo vse podskupine. |
| --- | --- |

4.4

Učinkovitost in uspešnost ter logistični in organizacijski izzivi

| 4.5 | Učinkovitost in uspešnost notranjih svetovalnih skupin sta zagotovljeni zaradi omejenega števila članov (običajno največ šest na podskupino) in njihovega načina delovanja. EESO priporoča, naj se notranje svetovalne skupine vsaj dvakrat na leto sestanejo na ravni EU, skupne seje notranjih svetovalnih skupin pa naj se formalizirajo v besedilih prihodnjih sporazumov, kar naj omogoči pripravo sej dvakrat na leto (ena seja mora potekati iz oči v oči, druga pa lahko iz logističnih in finančnih razlogov poteka tudi v obliki videokonference). EESO poziva pogajalce, naj upoštevajo izkušnje, pridobljene pri drugih prostotrgovinskih sporazumih, ko je vsaka stran ustanovila svojo notranjo svetovalno skupino civilne družbe, te pa v okviru sporazumov niso dobile možnosti za vodenje priznanega skupnega dialoga. Jasne omejitve takšnega modela so bile že dokazane. EESO poziva, naj pogodbenice obstoječih sporazumov uradno priznajo skupne seje notranjih svetovalnih skupin v okviru sedanjih sporazumov. Skupne seje notranjih svetovalnih skupin organizacijam civilne družbe, ki so redno vključene v spremljanje položaja v svoji državi, omogočajo izmenjavo stališč v zvezi s težavami pri izvajanju. Z opredelitvijo merljivih rezultatov in skupnim programom dela se članom notranje svetovalne skupine omogoča, da ocenijo dosežen napredek, pripravijo skupna priporočila in o tem poročajo institucijam in širši civilni družbi, kar zagotavlja transparentnost, sprejemanje odgovornosti in neprekinjeno izvajanje. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | Z boljšim usklajevanjem notranjih svetovalnih skupin bo zagotovljena tudi boljša kakovost spremljanja, ki ga izvaja civilna družba. Glede na obsežno znanje, pridobljeno v okviru posameznih notranjih svetovalnih skupin, EESO priporoča, naj se v Bruslju vsako leto organizira konferenca vseh članov notranjih svetovalnih skupin na ravni EU. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | Sestava prihodnjih notranjih svetovalnih skupin bi morala odražati razpon tem, ki bodo vključene v delovni program, zato je potrebno sodelovanje organizacij, ki imajo tehnično strokovno znanje o vseh vidikih trgovinskih sporazumov in neposredne interese. Da bodo notranje svetovalne skupine ustrezno spremljale vse vidike prostotrgovinskih sporazumov, potrebujejo primerno notranje strokovno znanje, hkrati pa morajo biti sposobne razširiti sodelovanje in se posvetovati z zunanjimi deležniki. Morale bi imeti tudi možnost, da vsako leto organizirajo posvetovanje. Sodelovanje z nacionalnimi institucionalnimi organi, ki predstavljajo civilno družbo – nacionalnimi ustrezniki EESO – bo prispevalo k širitvi dialoga zunaj Bruslja in doseganju širšega občinstva zunaj trenutnega obsega, v katerem imajo prednost organizacije s sedežem v Bruslju. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | Vzpostavljanje več organov v okviru istega sporazuma povzroča zmedo pri trgovinskih partnerjih EU (13) in je breme za tretje države in EESO. Dvojno zastopstvo civilne družbe – tako v splošnem okviru pridružitvenega sporazuma kot tudi v okviru poglavja o trgovini in trajnostnem razvoju – je nepotrebno in neučinkovito. Na primer, v zvezi s pridružitvenimi sporazumi z Moldavijo, Gruzijo in Ukrajino sta bila ustanovljena dva organa: v okviru političnega stebra sporazuma je bila oblikovana platforma civilne družbe, ki je pristojna za vsa področja sporazuma, v okviru trgovinskega stebra sporazuma pa je bila oblikovana notranja svetovalna skupina. EESO poziva EU, naj zagotovi skupne posvetovalne mehanizme, pristojne za vse stebre prihodnjih pridružitvenih sporazumov, najprej pri sporazumih s Čilom in Mehiko, o katerih potekajo ponovna pogajanja, ter pri prihodnjem sporazumu z Mercosurjem. |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | Ugotovljeno je bilo, da kršitve nekaterih določb, o katerih so v preteklosti poročale notranje svetovalne skupine, niso bile takoj obravnavane. Zagotoviti bi bilo treba mehanizem za poročanje, ki bi organizacijam civilne družbe v prihodnjih notranjih svetovalnih skupinah omogočal prijavljanje težav pri izvajanju in podajanje predlogov za izboljšave. EESO poleg tega priporoča, da bi predsedniki notranjih svetovalnih skupin imeli pravico, da stališča svojih skupin predstavijo odborom za trgovino in trajnostni razvoj, ti pa bi morali biti obvezani, da se na vprašanja in priporočila notranjih svetovalnih skupin odzovejo v razumnem časovnem okviru. EESO pozdravlja, da se je Evropska komisija zavezala vzpostaviti strukturiran, transparenten in časovno določen mehanizem za pritožbe pri izvajanju poglavij o trgovini in trajnostnem razvoju v prihodnosti. To prizadevanje bi moralo vplivati tudi na prihodnji pristop. |
| --- | --- |

4.9

Večja transparentnost in komunikacijska strategija

| 4.10 | Pred vzpostavitvijo organov civilne družbe si EESO močno prizadeva za vzpostavitev notranjih svetovalnih skupin oziroma posvetovalnih odborov še precej pred začetkom izvajanja sporazumov. To velja zlasti v primeru Srednje Amerike, Kanade, Japonske, Čila, Mercosurja in Ukrajine, kjer so se člani EESO povezali z ustreznimi organizacijami in vladami, da bi povečali njihovo ozaveščenost, da se morajo pripraviti na naše prihodnje sodelovanje. Prizadevanja EESO bi morali podpreti Evropski parlament, GD za trgovino in Evropska služba za zunanje delovanje, da bi organizacije civilne družbe v partnerskih državah seznanili s potrebo po ustanovitvi teh organov civilne družbe, da bodo lahko začeli delovati čim prej po začetku veljavnosti sporazuma. |
| --- | --- |

4.10

| 4.11 | EESO priporoča, naj se za zagotavljanje prepoznavnosti notranjih svetovalnih skupin po njihovi ustanovitvi izvede komunikacijska kampanja, namenska spletna stran pa naj se redno posodablja z gradivom za seje, vključno z dnevnimi redi in zapisniki. V ta namen bi bila lahko vzpostavljena informacijska platforma za lažjo izmenjavo med notranjimi svetovalnimi skupinami EU in partnerskih držav, uporabljati pa bi bilo treba tudi družbene medije. |
| --- | --- |

4.11

Potrebna sredstva

| 4.12 | EESO in Evropska komisija sta v pomoč delovanju notranjih svetovalnih skupin doslej zagotavljala finančne in človeške vire. Komisija je v letu 2018 za to namenila tri milijone EUR za tri leta. Za logistično organizacijo sej notranje svetovalne skupine bo odgovoren zunanji izvajalec. |
| --- | --- |

4.12

| 4.13 | Izvajanje prihodnjih sporazumov bi bilo treba še bolj finančno podpreti, za kar bi morale poskrbeti zlasti vlade partnerskih držav. Institucije EU bi morale na to redno opozarjati vlade partnerskih držav in skupaj poiskati dolgoročne trajne rešitve. Po mnenju EESO bi morala biti v sporazumih izrecno določena zaveza za ustrezno financiranje ter politično in logistično podporo predvidenih organov civilne družbe, tudi s strani vlad partnerskih držav. |
| --- | --- |

4.13

5.   EESO in notranje svetovalne skupine

| 5.1 | EESO na zahtevo Evropske komisije notranje svetovalne skupine podpira prek svojih članov in tajništva. EESO meni, da je njegova udeležba pomembna, in želi biti še naprej vključen v vse notranje svetovalne skupine. EESO priporoča, da se članstvo v notranji svetovalni skupini določi za obdobje petih let, da se zagotovita stabilnost in kontinuiteta. Predsedstvo pa bi se moralo zamenjati na vsaki dve leti in pol. |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | EESO zagotavlja strukturirano in organizirano delovanje notranjih svetovalnih skupin, saj pomaga pri prepoznavanju ustreznikov v partnerskih državah, določanju dnevnega reda sej, vodenju sej ter poročanju institucijam EU in civilni družbi, poleg tega pa prispeva k zagotavljanju sprejemanja odgovornosti. EESO je iz teh razlogov najbolj primeren za predsedovanje notranjim svetovalnim skupinam, zato predlaga, da se v prihodnje prostotrgovinske sporazume vključijo določbe glede predsedovanja EESO evropskim notranjim svetovalnim skupinam. |
| --- | --- |

5.2

| 5.3 | Po pričakovanjih se bodo stroški udeležbe EESO v notranjih svetovalnih skupinah v naslednjih treh letih podvojili, stroški pokrivanja prostotrgovinskih sporazumov, o katerih potekajo pogajanja, pa potrojili. V notranjih svetovalnih skupinah bi moralo biti po ocenah vključenih približno še dodatnih 50 članov EESO. |
| --- | --- |

5.3

| 5.4 | Članstvo v notranjih svetovalnih skupinah bo zato za EESO izziv z vidika finančnih in človeških virov. Ko bodo poleg sedanjih vzpostavljene tudi vse prihodnje notranje svetovalne skupine, bi lahko letni stroški po ocenah znašali tudi do 24 % sedanjega proračuna strokovne skupine za zunanje odnose, namenjenega za člane. |
| --- | --- |

5.4

| 5.5 | Z vidika človeških virov bo treba okrepiti tudi tajništvo za zunanje odnose in povečati njegov proračun za misije. Na podlagi dogovora med EESO in Evropsko komisijo (GD za trgovino) strokovna skupina EESO za zunanje odnose (REX) zagotavlja tajništvo obstoječim notranjim svetovalnim skupinam na ravni EU in sodeluje z notranjimi svetovalnimi skupinami iz partnerskih držav v zadevah v zvezi z letnimi skupnimi sejami in sodelovanjem med letom. |
| --- | --- |

5.5

| 5.6 | EESO želi posebej poudariti administrativno delo, ki ga opravljajo uradniki EESO, ki notranjim svetovalnim skupinam olajšuje delovanje, pri čemer ne gre samo za organizacijski vidik. Notranje svetovalne skupine imajo koristi od velikih izkušenj osebja EESO pri podpori posvetovanjem s civilno družbo tako znotraj EU kot v tretjih državah in regijah (tajništvo strokovne skupine REX trenutno skrbi za 17 skupnih organov s tretjimi državami). Tajništvo:






  — | zagotavlja politične nasvete članom pri njihovem delu, |
| --- | --- | --- |

5.6

—

zagotavlja politične nasvete članom pri njihovem delu,

| — | pomaga predsednikom notranjih svetovalnih skupin pri pripravi dnevnih redov sej in pripravlja zapisnike sej, |
| --- | --- |

—

pomaga predsednikom notranjih svetovalnih skupin pri pripravi dnevnih redov sej in pripravlja zapisnike sej,

| — | svetuje o možnih govornikih, strokovnjakih in organizacijah civilne družbe, ki bi jih lahko povabili, |
| --- | --- |

—

svetuje o možnih govornikih, strokovnjakih in organizacijah civilne družbe, ki bi jih lahko povabili,

| — | pripravlja sejno gradivo in omogoča zagotavljanje stalnega pretoka informacij o temah, ki so zanimive za člane svetovalne skupine, |
| --- | --- |

—

pripravlja sejno gradivo in omogoča zagotavljanje stalnega pretoka informacij o temah, ki so zanimive za člane svetovalne skupine,

| — | uporablja svojo mrežo stikov v drugih institucijah EU in mednarodnih organizacijah, da se olajša izmenjava med notranjimi svetovalnimi skupinami in institucijami. |
| --- | --- |

—

uporablja svojo mrežo stikov v drugih institucijah EU in mednarodnih organizacijah, da se olajša izmenjava med notranjimi svetovalnimi skupinami in institucijami.

Te naloge pa zahtevajo vse več finančnih in človeških virov.

| 5.7 | EESO je hvaležen Evropskemu parlamentu, ki je zaprosil za povečanje proračuna za člane in osebje za leti 2017 in 2018, in upa, da bo to podporo ohranil tudi v prihodnosti. EESO poziva proračunski organ k dodelitvi dodatnih sredstev v višini, kot jo je Komisija predvidela za podporo notranjih svetovalnih skupin, da bi se pričakovano delo lahko uspešno opravilo tako glede količine kot kakovosti. |
| --- | --- |

5.7

| 5.8 | Ker so viri omejeni, bo treba pri začetni vzpostavitvi notranje svetovalne skupine določiti, da v rednih notranjih svetovalnih skupinah sodelujejo po trije člani EESO, v izjemnih primerih, kot so naslednji, pa po šest članov:






  — | v primeru notranje svetovalne skupine z državo ali območjem, ki predstavlja več kot 100 milijard EUR skupnega obsega trgovinske menjave EU na leto, |
| --- | --- | --- |

5.8

—

v primeru notranje svetovalne skupine z državo ali območjem, ki predstavlja več kot 100 milijard EUR skupnega obsega trgovinske menjave EU na leto,

| — | ali v primeru naložb EU v višini nad 100 milijard EUR |
| --- | --- |

—

ali v primeru naložb EU v višini nad 100 milijard EUR

| — | ali v primeru velikega geopolitičnega in strateškega pomena |
| --- | --- |

—

ali v primeru velikega geopolitičnega in strateškega pomena

| — | ali v primeru velikih pomislekov glede trajnosti. |
| --- | --- |

—

ali v primeru velikih pomislekov glede trajnosti.

Podobna merila bi lahko uporabili tudi za ugotavljanje smotrnosti ustanavljanja notranje svetovalne skupine. EU ima sklenjene trgovinske sporazume z 69 državami in regijami po svetu. V vseh teh primerih pa ustanovitev notranje svetovalne skupine ni potrebna.

EESO in institucije EU

| 5.9 | Vloga notranjih svetovalnih skupin na ravni EU je drugačna od tiste na ravni partnerskih držav. Notranje svetovalne skupine na ravni EU poročajo predvsem Evropski komisiji, v prihodnosti pa bi morale poročati tudi Parlamentu in Svetu. Poročanje Evropskemu parlamentu trenutno poteka na ad hoc neformalni ravni na zahtevo odbora INTA ali katere od delegacij EP za odnose s tretjimi državami. Predvideli bi lahko mehanizem rednega in bolj strukturiranega posvetovanja. |
| --- | --- |

5.9

V Bruslju, 23. januarja 2019

Predsednik

Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  Mnenje EESO Poglavja o trgovini in trajnostnem razvoju v sporazumih EU o prosti trgovini (UL C 227, 28.6.2018, str. 27).

1

(2)  Mnenje EESO Na poti k pridružitvenemu sporazumu med EU in Mercosurjem, točka 6 (UL C 283, 10.8.2018, str. 9).

2

(3)  Mnenje EESO Poglavja o trgovini in trajnostnem razvoju v sporazumih EU o prosti trgovini (UL C 227, 28.6.2018, str. 27).

3

(4)  Pismo Antonia Tajanija, predsednika Evropskega parlamenta, Luci Jahierju, predsedniku Evropskega ekonomsko-socialnega odbora, z dne 11. oktobra 2018.

4

(5)  Neformalni dokument služb Komisije z naslovom Feedback and way forward on improving the implementation and enforcement of Trade and Sustainable Development chapters in EU Free Trade Agreements (Povratne informacije in naslednji koraki za izboljšanje izvajanja in izvrševanja poglavij prostotrgovinskih sporazumov EU o trgovini in trajnostnem razvoju) vsebuje pregled razprave, ki je vključevala posvetovanja z državami članicami EU, Evropskim parlamentom in civilno družbo; http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2018/february/tradoc_156618.pdf.

5

Feedback and way forward on improving the implementation and enforcement of Trade and Sustainable Development chapters in EU Free Trade Agreements

(6)  Mnenje EESO Poglavja o trgovini in trajnostnem razvoju v sporazumih EU o prosti trgovini (UL C 227, 28.6.2018, str. 27), mnenje EESO Na poti k pridružitvenemu sporazumu med EU in Mercosurjem (UL C 283, 10.8.2018, str. 9), mnenje EESO Sporazum o prosti trgovini med EU in Republiko Korejo – poglavje o trgovini in trajnostnem razvoju (UL C 81, 2.3.2018, str. 201).

6

(7)  Podrobneje o tem v točki 4.8.

7

(8)  Glej uradno posvetovanje GD za trgovino s korejsko vlado leta 2018 o položaju sindikatov v Koreji in neratifikaciji nekaterih konvencij MOD s strani Koreje, kar je pred tem večkrat zahtevala notranja svetovalna skupina EU za Korejo.

8

(9)  Damien Raess, str. 13.

9

(10)  Poročilo UNCTAD in švedskega nacionalnega odbora za trgovino.

10

(11)  Na primer, v letu 2018 so bili pri izvajanju prostotrgovinskega sporazuma s Korejo med drugim ugotovljeni naslednji problemi: ratifikacija in izvajanje konvencij MOD, izvoz govedine v Korejo, nadomestila za pravice intelektualne lastnine, regulativni okvir, dostop na trge za elektroniko, avtomobile in stroje ter izboljšanje carinskih postopkov. Pri drugih prostotrgovinskih sporazumih se bodo seveda pojavljali drugačni problemi.

11

(12)  Mnenje EESO Na poti k pridružitvenemu sporazumu med EU in Mercosurjem, točka 6 (UL C 283, 10.8.2018, str. 9).

12

(13)  Mnenje EESO Poglavja o trgovini in trajnostnem razvoju v sporazumih EU o prosti trgovini (UL C 227, 28.6.2018, str. 27).

13

---

III Pripravljalni akti

EVROPSKI EKONOMSKO-SOCIALNI ODBOR

Evropski ekonomsko-socialni odbor

| 10.5.2019 | SL | Uradni list Evropske unije | C 159/38 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

SL

Uradni list Evropske unije

C 159/38

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog direktive Sveta o spremembi Direktive 2006/112/ES glede uvedbe podrobnih tehničnih ukrepov za delovanje dokončnega sistema DDV za obdavčevanje trgovine med državami članicami

(COM(2018) 329 final – 2018/0164 (CNS))

(2019/C 159/05)

Poročevalec: Krister ANDERSSON

Soporočevalec: Giuseppe GUERINI

| Zaprosilo | Svet Evropske unije, 11. 7. 2018 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 113 Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Pristojnost | strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 20. 12. 2018 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 24. 1. 2019 |
| Plenarno zasedanje št. | 540 |
| Rezultat glasovanja (za/proti/vzdržani) | 163/0/2 |

Zaprosilo

Svet Evropske unije, 11. 7. 2018

Pravna podlaga

člen 113 Pogodbe o delovanju Evropske unije

Pristojnost

strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

20. 12. 2018

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

24. 1. 2019

Plenarno zasedanje št.

540

Rezultat glasovanja (za/proti/vzdržani)

163/0/2

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | EESO odobrava predlog Komisije, da nadomesti prehodni sistem DDV za obdavčevanje trgovine med državami članicami, ki je bil vzpostavljen pred več kot 25 leti in še vedno velja. Odprava prehodne ureditve je ključni korak za dokončanje prehoda na dokončni sistem DDV za obdavčitev trgovanja z blagom med podjetji po načelu obdavčitve v namembnem kraju in je pomemben dosežek, ki potrjuje nenehno utrjevanje notranjega trga EU. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESO Komisijo znova poziva (1), naj prouči, kako bi bilo mogoče čim prej uvesti skupen sistem za storitve in blago, s čimer bi zmanjšali morebitne težave zaradi obstoja dveh različnih sistemov za blago in storitve. Komisija pa vztrajno zagovarja postopen prehod na novo ureditev, ki bi potekal v dveh korakih, v prvem koraku za blago in v drugem še za storitve. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESO opozarja na pomen nadaljnjih prizadevanj za ta drugi korak, saj bi bil sistem DDV ugodnejši za rast in manj na udaru goljufij, če bi se blago in storitve obravnavali na enak način. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESO poudarja, da čeprav je predlog obsežen in dobro pripravljen, nekaj pomembnih vprašanj še vedno ostaja. Za predlagani sistem bi bile koristne jasne določbe ali dodatna jasnost glede pravil za slabe terjatve, upravljanje vračil v okviru točke „vse na enem mestu“, poleg tega pa bi bile lahko navedene in razčlenjene opredelitve pojmov, kot sta „trg“ ali „platforma“. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESO ugotavlja, da bo predlagani sistem zaradi DDV izzval učinke denarnega toka na čezmejno dobavo blaga med podjetji, tako da bodo nastali prihodki iz denarnega toka za prodajalca in stroški iz denarnega toka za kupca. Vendar bo strošek kapitala na splošno višji, saj bo čas za vračilo DDV vedno daljši od časa, ko DDV zadržuje prodajalec. Poleg tega bo s sistemom „vse na enem mestu“ nastalo različno obdobje vračila na podlagi poročevalskih obdobij držav članic, časa plačila njihovemu lokalnemu davčnemu organu in učinkovitosti davčnega organa pri vračilu DDV državi kupca. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESO poziva, naj se ti vidiki dodatno proučijo, da se preprečijo škodljivi učinki za enotni trg in zagotovita varnost in predvidljivost v gradnji novega sistema davka na dodano vrednost, ki je v pripravi, s čimer bi zmanjšali stroške za skladnost in upravna bremena. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EESO poziva k določitvi jasnih in sorazmernih meril glede pojma „certificiranega davčnega zavezanca“, ki bo uveden v državah članicah, da se omogoči čim širši dostop do tega statusa. Za doseganje namena nove ureditve po načelu obdavčitve v namembnem kraju bi bilo koristno uskladiti časovni okvir, v katerem bi morale države članice obravnavati vlogo za prejetje statusa certificiranega davčnega zavezanca. Države članice bi morale tako vlogo nemudoma obdelati, da bi podjetjem omogočile nadaljnje delovanje brez nepotrebnih prekinitev, zamud in upravnega bremena zaradi negotovosti. Hkrati bi morala status certificiranega davčnega zavezanca skrbno spremljati Evropska komisija, da bi preprečili morebitne zlorabe in neenotnost predpisov, zlasti v prvih mesecih uporabe. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | EESO poudarja, da je delujoč sistem „vse na enem mestu“ bistvenega pomena za izvajanje novega sistema po načelu obdavčitve v namembnem kraju. Brez dobro razvitega mehanizma, ki temelji na revizijah matične države, stopnjevanih poenostavitvah in sposobnosti za izravnavo nastalega vstopnega DDV iz vseh držav članic, se s kakršnim koli sistemom, ki temelji na načelu namembnega kraja, občutno poveča upravno breme, zlasti za MSP. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | EESO skrbi, da se lahko sedanji predlog izkaže za znatno oviro za MSP in zagonska podjetja. EESO meni, da bi bilo treba sistem obrnjene davčne obveznosti določiti za vse čezmejne dobave blaga med podjetji, dokler dokončni sistem ne bo v celoti vzpostavljen in vračila DDV izvedena pravočasno. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | EESO priporoča ustrezne naložbe v strojno in programsko opremo, da bi ustrezno razvili zanesljiv sistem „vse na enem mestu“, v okviru katerega bo mogoče upravljati precejšnjo količino občutljivih informacij, s čimer bo zagotovljeno hitro in varno delovanje sistema v korist evropskih podjetij in davčnih uprav. Take naložbe so strateškega pomena, saj preprečujejo negativne rezultate v prehodnem obdobju s starega na nov sistem, kar bo vključevalo občutne stroške prilagoditve, ki jih je treba z ustrezno digitalizacijo čim bolj znižati. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | EESO poudarja, da morajo države članice še naprej sodelovati v boju proti goljufijam in da je potrebna nenehna analiza ustreznih vprašanj, da predlagani sistem ne bi povzročil novih oblik goljufij in izgube pri pobiranju. Z obdavčitvijo čezmejnih transakcij med podjetji se bo povečal skupni znesek DDV v sistemu, s čimer se lahko poveča možnost za druge vrste goljufij, odlive prihodkov in izgube pri pobiranju. Davčni zavezanec v državi članici z veliko vrzeljo pri pobiranju DDV bo deloval kot pobiralec za države članice z manjšo vrzeljo. |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | EESO priporoča tesnejše sodelovanje med nacionalnimi davčnimi in nadzornimi organi, da bi bil novi sistem DDV, ki temelji na načelu namembnega kraja, bolj učinkovit pri preprečevanju goljufij in bolj zanesljiv v korist evropskih podjetij. Takšno sodelovanje bi moralo med drugim vključevati samodejno izmenjavo informacij in podatkov ter redna poročila in analize v zvezi z delovanjem nove ureditve, zlasti v prvih letih izvajanja. |
| --- | --- |

1.12

| 1.13 | Navsezadnje meni, da bi bilo za evropska podjetja koristno, če bi Komisija izvedla obsežno komunikacijsko kampanjo, da bi ustrezno ter na jasen in praktičen način razložila glavne značilnosti novega sistema DDV ter konkretne prednosti, ki naj bi jih zagotovila reforma DDV v podporo evropskim podjetjem in njihovi rasti. |
| --- | --- |

1.13

2.   Uvod in ozadje

| 2.1 | Evropska komisija je v okviru akcijskega načrta za DDV, sprejetega aprila 2016 (2), objavila predlog direktive Sveta o uvedbi podrobnih tehničnih sprememb pravil EU o davku na dodano vrednost (DDV) (3). Predlagana direktiva spreminja približno dvesto členov Direktive Sveta 2006/112/ES (4) z dne 28. novembra 2006, ki bo prilagojena tako, da bodo uvedeni podrobni tehnični ukrepi za delovanje dokončnega sistema DDV za obdavčevanje trgovine med državami članicami (na podlagi načela obdavčitve v namembnem kraju). |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Predlog Komisije nadomešča prehodno ureditev, ki velja od 1. januarja 1993, in vsebuje podrobne določbe za trgovanje med podjetji znotraj Unije, v skladu s katerim bi se domače in čezmejne transakcije blaga obravnavale enako. Poleg tega je prvi od dveh regulativnih korakov – eden zajema blago, drugi storitve – za katera si prizadeva Komisija, da bi dosegla enostavnejši dokončni sistem DDV za trgovino znotraj Unije, ki bo bolj odporen proti goljufijam. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | V predlogu Komisije je kopica sprememb direktive o DDV, da bi zagotovili naslednje koristi za podjetja in državne proračune: (i) poenostavitev obdavčitve blaga, (ii) oblikovanje enotnega spletnega portala za trgovce (točke „vse na enem mestu“), (iii) zmanjšanje birokracije in (iv) uvedbo splošne odgovornosti trgovca za pobiranje DDV. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Glavna sprememba je odprava pojma pridobitve blaga znotraj Skupnosti, po katerem je za namene DDV trgovanje z blagom med podjetji razdeljeno v dve transakciji, in sicer prodajo, oproščeno DDV, v državi članici porekla in obdavčeno pridobitev v namembni državi članici. To bo nadomestil nov pojem dobave blaga znotraj Unije, pri katerem bi čezmejna dobava blaga med podjetji znotraj Unije obsegala samo eno transakcijo za namene DDV. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Spremembe, ki jih predlaga Komisija, vključujejo tudi: (i) novo izjemo od splošnega pravila, ki določa, da se za kraj dobave pri dobavi blaga znotraj Unije šteje kraj, kjer je blago v trenutku, ko se odpošiljanje ali prevoz blaga stranki konča, (ii) spremembo, ki določa enotno pravilo glede trenutka nastanka obveznosti obračuna DDV za dobave znotraj Unije, (iii) nov člen, v skladu s katerim mora DDV plačati oseba, kateri se dobavi blago, če je ta oseba certificirani davčni zavezanec. Po mnenju Komisije naj bi se z uveljavitvijo predloga čezmejne goljufije na področju DDV zmanjšale za do 41 milijard EUR na leto. |
| --- | --- |

2.5

3.   Splošne ugotovitve

| 3.1 | EESO odobrava predlog Komisije, da nadomesti prehodni sistem DDV za obdavčevanje trgovine med državami članicami, ki je bil vzpostavljen pred več kot 25 leti in še vedno velja. Odprava prehodne ureditve je ključni korak za dokončanje prehoda na dokončni sistem DDV za obdavčitev trgovanja z blagom med podjetji po načelu obdavčitve v namembnem kraju in je pomemben dosežek, ki potrjuje nenehno utrjevanje notranjega trga EU. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Skrbijo ga stroški za podjetja in zlasti MSP, ki morajo uvesti nove sisteme, da bodo zagotovili skladnost s pravili za trgovino v Evropi in zunaj nje. Bistveno je, da se v predlog ali njegovo izvajanje ne vključijo nove zahteve glede poročanja za namene DDV, saj bi se s takimi spremembami zgolj povečali stroški izpolnjevanja obveznosti. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | EESO je v svojih preteklih mnenjih pozval Komisijo, naj prouči, kako bi bilo mogoče čim prej uvesti skupen sistem za storitve in blago, s čimer bi zmanjšali morebitne težave zaradi obstoja dveh različnih sistemov za blago in storitve (5). Komisija pa vztrajno zagovarja postopen prehod na novo ureditev, ki bi potekal v dveh korakih. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Tako bodo lahko Komisija in nacionalni davčni organi pred vključitvijo storitev ocenili rezultate novega sistema DDV po načelu obdavčitve v namembnem kraju glede na to: (i) kako učinkovit je boj proti goljufijam, (ii) kolikšni so stroški izpolnjevanja obveznosti za evropska podjetja in (iii) kako davčni organi upravljajo novi okvir. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | EESO upa, da bi lahko izbira postopnega in počasnejšega prehoda na novo ureditev DDV v bližnji prihodnosti omogočila vzpostavitev enotnega in učinkovitega dokončnega sistema, ki bo zajemal tako blago kot storitve. Med postopnim izvajanjem bo mogoče pridobiti koristna spoznanja na podlagi prvih rezultatov izvajanja nove ureditve le v zvezi z blagom. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Vendar je treba omeniti, da se na dokončni sistem DDV kot drugi korak prehodnega sistema čaka že več kot 25 let. Zato EESO poudarja, da je pomembno nadaljevati delo v smeri drugega koraka. Če bi se blago in storitve obravnavale na enak način, bi bil sistem DDV ugodnejši za rast in manj na udaru goljufij. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | Čeprav je predlog obsežen, želi EESO poudariti, da nekaj pomembnih vprašanj še vedno ostaja. Za predlagani sistem bi bile na primer koristne jasne določbe ali dodatna jasnost glede pravil za slabe terjatve, upravljanje vračil v okviru točke „vse na enem mestu“, predplačila in opredelitve pojmov „trg“, „platforma“ itd. Zaradi teh nejasnosti, skupaj z negativnim denarnim tokom, bodo morala podjetja sprejeti ukrepe za omejevanje tveganj. Po mnenju EESO bi bilo treba te vidike dodatno proučiti, da bi preprečili negativne učinke na enotnem trgu. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | Na drugi strani je treba omeniti, da bi bilo za evropska podjetja koristno, če bi Komisija izvedla obsežno komunikacijsko kampanjo, da bi ustrezno ter na jasen in praktičen način razložila glavne značilnosti novega sistema DDV ter konkretne prednosti, ki naj bi jih zagotovila reforma DDV v podporo evropskim podjetjem in njihovi rasti. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | Z obdavčitvijo čezmejnih transakcij med podjetji se bo povečal skupni znesek DDV v sistemu, s čimer se lahko poveča možnost za druge vrste goljufij, odlive prihodkov in izgube pri pobiranju. Davčni zavezanec v državi članici z veliko vrzeljo pri pobiranju DDV bo deloval kot pobiralec za države članice z manjšo vrzeljo. Zato EESO poudarja, da morajo države članice še naprej sodelovati v boju proti goljufijam in da je potrebna stalna analiza ustreznih vprašanj, da predlagani sistem ne bi povzročil novih oblik goljufij in izgube pri pobiranju. |
| --- | --- |

3.9

4.   Glavne spremembe Direktive 2006/112/ES

| 4.1 | Sedanja razdelitev transakcije v zvezi z blagom na dva dela za namene DDV – oproščeno dobavo v državi članici odhoda blaga in pridobitev blaga znotraj Skupnosti, ki se obdavči v namembni državi članici – bo nadomestila samo ena transakcija, tj. dobava blaga znotraj Unije, pri čemer bo izraz Skupnost nadomestil izraz Unija (6). |
| --- | --- |

4.1

| 4.1.1 | Prehod na eno samo transakcijo je potreben za uveljavitev novega sistema DDV na podlagi načela obdavčitve v namembnem kraju in naj bi predvidoma poenostavil upravno poslovodenje trgovanja. Po drugi strani je odprava sklicevanja na Evropsko skupnost v celotnem besedilu Direktive 2006/112/ES nujna prilagoditev novemu izrazju iz Lizbonske pogodbe, ki se sklicuje na Evropsko unijo. |
| --- | --- |

4.1.1

| 4.1.2 | Opredelitev pojma „dobava blaga znotraj Unije“ se nanaša na dobavo blaga, ki jo opravi davčni zavezanec za drugega davčnega zavezanca ali pravno osebo, ki ni davčni zavezanec, pri čemer blago znotraj Unije, tj. iz ene države članice v drugo, odpošlje ali prevaža dobavitelj ali oseba, ki pridobi blago, ali oseba, ki deluje v imenu enega od njiju (7). |
| --- | --- |

4.1.2

| 4.1.3 | Omeniti je treba, da tako obsežen pojem ne bo zajemal: (i) dobave blaga z montažo ali instalacijo in s poskusnim zagonom ali brez njega, (ii) dobave blaga, oproščene v skladu s členom 148 ali 151 Direktive 2006/112/ES, ter (iii) blaga, upravičenega do pavšalne ureditve za kmete (8). Kadar se tovrstne transakcije opravljajo čezmejno, iz njih trenutno ne izhaja dobava ali nakup znotraj Skupnosti, novo besedilo pa to posebno ureditev potrjuje. |
| --- | --- |

4.1.3

| 4.1.4 | Po mnenju EESO so zgornje oprostitve koristne potrditve določb, ki so že vključene v Direktivo 2006/112/ES v zvezi s posebnim blagom s seznama, ter zato lahko zagotavljajo doslednost in zanesljivost pravil o DDV po enotnem trgu v začetni fazi izvajanja novega sistema. |
| --- | --- |

4.1.4

| 4.2 | Pojem dobave blaga znotraj Unije dopolnjuje navedba iz Direktive 2006/112/ES v zvezi s krajem dobave blaga, ki določa državo članico, v kateri je nastala obveznost plačila DDV. Veljavna splošna pravila v zvezi s tem so potrjena, vendar z novo izjemo (9), „v skladu s katero se za kraj dobave pri dobavi blaga znotraj Unije šteje kraj, kjer je blago v trenutku, ko se odpošiljanje ali prevoz blaga stranki konča“ (10). |
| --- | --- |

4.2

| 4.2.1 | EESO podpira ozadje obeh regulativnih odločitev Komisije, saj sta jasno usmerjeni v razvoj novega sistema, ki temelji na namembnem kraju, ohranitev obsežnih izjem, ki temeljijo na načelu države porekla, pa bi lahko ogrozila doslednost novega okvira za DDV, pri čemer bi se zmanjšala predvidljivost zakonodaje ter morda povečali stroški izpolnjevanja obveznosti za podjetja in upravno breme za davčne organe. |
| --- | --- |

4.2.1

| 4.2.2 | Kljub temu je pomembno dodatno analizirati učinke denarnega toka predlaganega sistema. Zdaj zaradi DDV ni učinkov denarnega toka na čezmejno dobavo blaga med podjetji. Nasprotno bodo s predlaganim sistemom nastali prihodki iz denarnega toka za prodajalca in stroški iz denarnega toka za kupca (11). |
| --- | --- |

4.2.2

| 4.2.3 | Vendar bo strošek kapitala na splošno višji, saj bo čas za vračilo DDV navadno daljši od časa, ko DDV zadržuje prodajalec. To je posledica dejstva, da v mnogih državah članicah velja odlog vračila DDV. Stroški kapitala bodo odvisni od poročevalskih obdobij držav članic, časa plačila njihovemu lokalnemu davčnemu organu in učinkovitosti davčnega organa pri vračilu DDV državi kupca. Velik problem so zlasti za manjše države članice z visokim deležem izvoza. |
| --- | --- |

4.2.3

| 4.2.4 | Take posledice za denarni tok in likvidnost evropskih podjetij morajo evropski in nacionalni davčni organi ustrezno proučiti ter jih učinkovito obravnavati, da bi preprečili zamude pri vračilih in s tem povezane stroške. Spremembe v dobavnih verigah, ki bi bile posledica učinkov denarnega toka, bi lahko ovirale trgovanje znotraj Unije in dokončanje enotnega trga. |
| --- | --- |

4.2.4

| 4.3 | Načelo, po katerem mora DDV plačati vsak davčni zavezanec, ki dobavlja obdavčljivo blago, ostaja temelj sistema DDV, razen za nekatere izjeme, ki so že vključene v člen 193 Direktive 2006/112/ES in so zdaj dopolnjene z novim odstopanjem iz člena 194(a). Če dobavitelj nima sedeža na ozemlju države, v kateri je treba plačati DDV, je glede na to odstopanje DDV dolžna plačati oseba, kateri se dobavi blago, če je bil tej osebi podeljen status certificiranega davčnega zavezanca (12). |
| --- | --- |

4.3

| 4.3.1 | V zvezi s certificiranim davčnim zavezancem EESO razume predlog, da bi podjetja z dokazano davčno zanesljivostjo imela koristi od ustreznih ukrepov za poenostavitev. Toda kot je navedeno v mnenju ECO/442 – Sveženj o reformi DDV (I), bi moral pojem certificiranega davčnega zavezanca temeljiti na jasnih in preglednih merilih za izvajanje, ki bodo podjetjem, in zlasti MSP, omogočala, da bodo imela koristi od statusa certificiranega davčnega zavezanca. |
| --- | --- |

4.3.1

| 4.3.2 | Odbor poudarja, da je za doseganje pričakovanih koristi pomembno, da se davčnemu zavezancu, ki prenaša sestavljene dobave, omogoči uporaba predvidenih poenostavitev za vse dele transakcije. Z vsiljevanjem navidezne razdelitve transakcije lahko nameravana poenostavitev postane dodaten zaplet. |
| --- | --- |

4.3.2

| 4.3.3 | V zvezi s tem je bistveno, da se usklajena, jasna in sorazmerna merila uporabljajo v vseh državah članicah, da bi olajšali čim širši dostop do statusa certificiranega davčnega zavezanca. Hkrati bi morala status certificiranega davčnega zavezanca skrbno spremljati Evropska komisija, da bi preprečili morebitne zlorabe in neenotnost predpisov, zlasti v prvih mesecih uporabe. |
| --- | --- |

4.3.3

| 4.3.4 | Za doseganje namena ureditve bi bilo koristno uskladiti časovni okvir, v katerem bi morale države članice obravnavati vlogo za prejetje statusa certificiranega davčnega zavezanca. Države članice bi morale tako vlogo nemudoma obdelati, da bi podjetjem omogočile nadaljnje delovanje brez nepotrebnih prekinitev, zamud in upravnega bremena zaradi negotovosti. |
| --- | --- |

4.3.4

| 4.3.5 | Poleg tega je EESO zaskrbljen, da se lahko sedanji predlog izkaže za znatno oviro za MSP in zagonska podjetja. EESO meni, da bi bilo treba sistem obrnjene davčne obveznosti določiti za vse čezmejne dobave blaga med podjetji, dokler dokončni sistem ne bo v celoti vzpostavljen in vračila DDV izvedena pravočasno. |
| --- | --- |

4.3.5

| 4.4 | Odprava rekapitulacijskega poročila o DDV za blago, ki jo predlaga Komisija, je v skladu s predvidenim novim okvirom DDV, ki ponovno vzpostavlja samoupravljalno naravo DDV. Po drugi strani je potrditev rekapitulacijskih poročil za storitve skladna z odločitvijo Komisije, da akcijski načrt izvede v dveh korakih (13). |
| --- | --- |

4.4

| 4.4.1 | EESO podpira spremembe, ki jih predlaga Komisija, da bi državam članicam omogočila poenostavitev obveznosti predložitve rekapitulacijskih poročil, saj naj bi se s poenostavitvijo zmanjšali birokracija in operativni stroški za evropska podjetja. Kljub temu poudarja, da morajo biti taki ukrepi za poenostavitev ustrezno oblikovani, da bi preprečili nezakonito ravnanje podjetij, če upoštevamo vsaj to, da bi doseganje enostavnejšega sistema lahko močno spodbudilo večjo uporabo elektronskih računov v nacionalnih davčnih sistemih. |
| --- | --- |

4.4.1

| 4.4.2 | V zvezi s sedanjo posebno ureditvijo za prodajo blaga na daljavo znotraj Unije in storitve, ki jih davčni zavezanci opravljajo v Uniji, vendar ne v državi članici potrošnje, bodo uvedene precejšnje spremembe, da bi uveljavili načelo enotne ureditve registracije za prijavo, plačilo in odbitek davka. |
| --- | --- |

4.4.2

| 4.5 | Od 1. januarja 2021 bo davčnim zavezancem, ki so v državi identifikacije prijavili uporabo te ureditve, omogočena elektronska predložitev krajših četrtletnih obračunov DDV v okviru sistema „vse na enem mestu“, v katerih bodo podrobno opisali opravljene storitve in prodajo na daljavo znotraj Unije osebam, ki niso davčni zavezanci, v drugih državah članicah (državah potrošnje) skupaj z DDV, ki ga je treba plačati (14). |
| --- | --- |

4.5

| 4.5.1 | Država članica identifikacije bo nato te obračune skupaj s plačanim DDV poslala državi članici potrošnje. Ta ureditev preprečuje, da bi se morali ti davčni zavezanci registrirati v državi članici potrošnje. |
| --- | --- |

4.5.1

| 4.5.2 | Obseg transakcij, zajetih v tej ureditvi, se poveča in razširi s transakcij med podjetji in potrošniki na transakcije med podjetji (objektivna razširitev) ter je na voljo tudi za davčne zavezance, ki imajo sedež zunaj EU in imenujejo posrednika v EU, ki je nato dolžan plačevati DDV in izpolnjevati ustrezne obveznosti (subjektivna razširitev). |
| --- | --- |

4.5.2

| 4.5.3 | Davčni zavezanci, ki uporabljajo to ureditev, vsak mesec predložijo obračune DDV v okviru sistema „vse na enem mestu“, če njihov letni promet presega 2 500 000 EUR. |
| --- | --- |

4.5.3

| 4.5.4 | Možnost odbitka DDV in vknjiženja DDV v dobro od države članice v okviru sistema „vse na enem mestu“ omogoča dejansko združitev več obveznosti DDV za davčne zavezance in davčne uprave na enem mestu. |
| --- | --- |

4.5.4

| 4.5.5 | EESO se nova poenostavljena ureditev, vključno z odbitki, zdi pozitivna, saj bo davčnemu zavezancu omogočala, da plača vsoto neto zneskov DDV (15) v vsaki državi članici obdavčitve. |
| --- | --- |

4.5.5

| 4.5.6 | Na drugi strani možnost odbitkov povečuje potrebo po pravni varnosti in popolnosti informacij, ki so na voljo davčnim organom, ter zato upravičuje predlog Komisije, da bi obračun DDV v okviru sistema „vse na enem mestu“ dopolnila z dodatnimi informacijami, ki vključujejo: (i) skupni znesek DDV, ki ga je treba plačati za dobavo blaga ali opravljanje storitev, za katere je davčni zavezanec kot prejemnik dolžan plačati davek, in za uvoz blaga, če država članica uporablja možnost iz drugega odstavka člena 211, (ii) DDV, za katerega se izvede odbitek, (iii) spremembe v zvezi s prejšnjimi davčnimi obdobji in (iv) neto znesek DDV, ki ga je treba plačati ali povrniti ali vknjižiti v dobro. |
| --- | --- |

4.5.6

| 4.5.7 | Delujoč mehanizem „vse na enem mestu“ je bistven del sistema, ki temelji na načelu namembnega kraja. Brez dobro razvitega mehanizma, ki temelji na revizijah matične države, stopnjevanih poenostavitvah in sposobnosti za izravnavo nastalega vstopnega DDV iz vseh držav članic, se s kakršnim koli sistemom, ki temelji na načelu namembnega kraja, občutno poveča upravno breme, zlasti za MSP. |
| --- | --- |

4.5.7

| 4.5.8 | Da bi lahko uvedli zanesljiv in polno delujoč sistem „vse na enem mestu“ z razširjenim in obsežnim področjem uporabe, ki bo temeljil na konkretnih dosedanjih rezultatih, doseženih v posameznih sektorjih ali panogah, je treba ustrezno upoštevati prve rezultate delovanja omejenega sistema „vse na enem mestu“, ki velja od 1. januarja 2015 za telekomunikacijske storitve, radiodifuzijo in elektronske storitve in naj bi se razširil na vse transakcije e-trgovine med podjetji in potrošniki (16). |
| --- | --- |

4.5.8

| 4.5.9 | Poleg tega EESO priporoča ustrezne naložbe v strojno in programsko opremo, da bi ustrezno razvili zanesljiv sistem „vse na enem mestu“, v okviru katerega bo mogoče upravljati precejšnjo količino občutljivih informacij, s čimer bo zagotovljeno hitro in varno delovanje sistema v korist evropskih podjetij in davčnih uprav. Take naložbe so strateškega pomena, saj preprečujejo negativne rezultate v prehodnem obdobju s starega na nov sistem, kar bo vključevalo občutne stroške prilagoditve, ki jih je treba z ustrezno digitalizacijo čim bolj znižati. |
| --- | --- |

4.5.9

V Bruslju, 24. januarja 2019

Predsednik

Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  Glej prejšnja mnenja EESO Akcijski načrt za DDV (UL C 389, 21.10.2016, str. 43); Sveženj o reformi DDV (I) (UL C 237, 6.7.2018, str. 40); Sveženj o reformi DDV (II) (UL C 283, 10.8.2018, str. 35).

1

(2)  COM(2016) 148 final.

2

(3)  COM(2018) 329 final.

3

(4)  Direktiva Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (UL L 347, 11.12.2006, str. 1).

4

(5)  Glej prejšnja mnenja EESO Akcijski načrt za DDV (UL C 389, 21.10.2016, str. 43); Sveženj o reformi DDV (I) (UL C 237, 6.7.2018, str. 40 ); Sveženj o reformi DDV (II) (UL C 283, 10.8.2018, str. 35).

5

(6)  Spremembe členov 2, 3 in 4 Direktive 2006/112/ES.

6

(7)  COM(2018) 329 final, str. 6.

7

(8)  Spremembe člena 14 Direktive 2006/112/ES.

8

(9)  Določeno v členu 35a Direktive 2006/112/ES.

9

(10)  COM(2018) 329 final, str. 7.

10

(11)  Če mora prodajalec plačati DDV, preden prejme znesek od kupca, bo to zanj pomenilo negativni denarni tok in torej strošek.

11

(12)  Spremembe členov 193 in 194a Direktive 2006/112/ES.

12

(13)  Spremembe členov 262 do 271 Direktive 2006/112/ES.

13

(14)  Spremembe členov 358 do 369 Direktive 2006/112/ES.

14

(15)  Dolgovani DDV minus odbitni DDV.

15

(16)  Omogočanje podjetjem, ki opravljajo telekomunikacijske storitve, storitve radijskega in televizijskega oddajanja ter elektronsko opravljene storitve za osebe, ki niso davčni zavezanci, v državah članicah, v katerih nimajo sedeža za obračun DDV, ki so ga dolžna plačati za tako dobavo, prek spletnega portala v državi članici, kjer so identificirana za namene DDV.

16

---

EVROPSKI EKONOMSKO-SOCIALNI ODBOR

| 10.5.2019 | SL | Uradni list Evropske unije | C 159/45 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

SL

Uradni list Evropske unije

C 159/45

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (EU) št. 1303/2013 glede prilagoditve letnih predplačil za obdobje 2021–2023

(COM(2018) 614 final — 2018/0322 (COD))

(2019/C 159/06)

Poročevalec: Javier DOZ ORRIT

| Zaprosilo | Evropski parlament, 13. 9. 2018
  Evropski svet, 17. 9. 2018 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člena 177 in 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Pristojnost | strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 20. 12. 2018 |
| Datum sprejetja na plenarnem zasedanju | 24. 1. 2019 |
| Plenarno zasedanje št. | 540 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 121/1/3 |

Zaprosilo

Evropski parlament, 13. 9. 2018

Evropski svet, 17. 9. 2018

Pravna podlaga

člena 177 in 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije

Pristojnost

strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

20. 12. 2018

Datum sprejetja na plenarnem zasedanju

24. 1. 2019

Plenarno zasedanje št.

540

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

121/1/3

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Predlog uredbe Evropske komisije, ki ga preučujemo (1), spreminja sedanjo uredbo o skupnih določbah o evropskih skladih (2), in sicer naj bi se predplačila za podporo državam članicam v večletnem finančnem okviru za obdobje 2014–2020 zmanjšala s 3 % na 1 % zneska podpore za obdobje 2021–2023. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Če bo potrjena nova uredba o skupnih določbah (3) z besedilom, ki ga predlaga Komisija, se bo stopnja predplačil v zadnjem obdobju izvajanja programov, financiranih iz evropskih skladov v okviru večletnega finančnega okvira za obdobje 2014–2020, na začetku izvajanja večletnega finančnega okvira za obdobje 2021–2027 še zmanjšala, in sicer do 0,5 % v obdobju 2021–2026, z letom 2027 pa bodo predplačila odpravljena. Komisija za prihodnji večletni finančni okvir predlaga tudi zmanjšanje sredstev za kohezijsko politiko (– 10 %) ter Evropski sklad za pomorstvo in ribištvo (– 13 %), zvišanje stopnje sofinanciranja za države članice in skrajšanje obdobja izvajanja programov (z N+3 v N+2). |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Predplačila predvsem podpirajo denarne tokove v državah članicah za začetek izvajanja programov, ki se sofinancirajo iz evropskih skladov, ter preprečujejo prevelike zamude pri njihovem dokončanju. Predplačila so koristen in potreben instrument. Opozoriti velja, da morajo države članice za začetek izvajanja programov nameniti sredstva javnim ustanovam in/ali zasebnim akterjem, ki so neposredno odgovorni za njihovo izvajanje. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESO meni, da razlogi, ki jih navaja Komisija za zmanjšanje stopnje predplačil v zadnji fazi izvajanja večletnega finančnega okvira za obdobje 2014–2020, niso dovolj utemeljeni. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESO meni, da ima Komisija dovolj instrumentov, s katerimi lahko nadzoruje, ali države članice ustrezno uporabljajo evropska sredstva, vključno s predplačili. V vsakem primeru bi Odbor podprl vse reforme, s katerimi bi izboljšali to zmogljivost. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESO poziva Komisijo, naj ponovno preuči svoj predlog, po katerem bi zmanjšali stopnje predplačil, in ohrani stopnje iz sedanje uredbe o skupnih določbah o evropskih skladih v večletnem finančnem okviru za obdobje 2014–2020. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EESO prav tako poziva Komisijo, naj spremeni stopnje predplačil, ki jih je določila v predlogu uredbe o skupnih določbah o evropskih skladih v večletnem finančnem okviru za obdobje 2021–2027, in pri tem upošteva njegovo mnenje. |
| --- | --- |

1.7

2.   Ozadje predloga Komisije

| 2.1 | Sedanja Uredba (EU) št. 1303/2013 o skupnih določbah o evropskih skladih določa pravila o porazdelitvi sredstev znotraj večletnega finančnega okvira za obdobje 2014–2020. Člen 134 določa zneske predplačil, ki jih države članice lahko prejmejo od EU za uvedbo odobrenih programov, ki se bodo financirali iz teh skladov. Z uredbo je bilo določeno, da se stopnja predplačil postopno povečuje z 1 % zneska podpore za programe iz skladov ter Evropskega sklada za pomorstvo in ribištvo leta 2014 na 3 % v obdobju 2020–2023. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Člen 1 predloga uredbe o spremembi Uredbe (EU) št. 1303/2013, ki ga obravnavamo v tem mnenju, je edini člen z zakonsko vsebino od dveh členov, ki jih ima ta predlog uredbe, in spreminja člen 134 Uredbe (EU) št. 1303/2013, tako da se predplačila za obdobje 2021–2023 zmanjšajo s 3 % na 1 %, 3 % pa se ohranijo samo za leto 2020. Še vedno se nanaša na predplačila za programe večletnega finančnega okvira za obdobje 2014–2020, ki se bodo izvajali še do leta 2023. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Razloga za spremembo meril glede predplačil, ki sta navedena v obrazložitvenem memorandumu predloga uredbe, sta „[povečati] preglednost in [prispevati] k predvidljivosti proračunskega načrtovanja ter k stabilnejši in predvidljivejši razdelitvi plačil“, in sicer v zvezi s sredstvi, ki jih države članice vrnejo EU po obračunu denarnih tokov. V njem je tudi navedeno, da od leta 2019 osnova za izračun predplačil že vključuje „rezervo za uspešnost“, ki ustreza 6 % skupne vrednosti načrtovane podpore. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Predlog uredbe se nanaša na predplačila za programe, ki se financirajo iz naslednjih skladov: Evropskega sklada za regionalni razvoj, Evropskega socialnega sklada plus, Kohezijskega sklada in Evropskega sklada za pomorstvo in ribištvo ter instrumenta za upravljanje meja in vizume. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Člen 84 predloga uredbe o skupnih določbah o evropskih skladih v večletnem finančnem okviru 2021–2027 (4) določa stopnjo predplačil v višini 0,5 % skupne podpore iz skladov, določene v sklepu o odobritvi programa, in se v tem obdobju dodeli samo v prvih šestih letih, tj. od leta 2021 do leta 2026. Predlog Komisije ne predvideva predplačil v letu 2027 in naslednjih letih. Za programe Interreg bodo veljala posebna pravila, ki določajo stopnjo predplačil v višini 1 % skupnega zneska za program. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Druge spremembe sedanjih pravil, ki jih vsebuje predlog uredbe o skupnih določbah za obdobje 2021–2027, so zmanjšanje stopnje predplačil iz proračuna EU in krajši čas za izvedbo programov, in sicer je predlagano, da se namesto pravila N+3 uvede pravilo N+2. |
| --- | --- |

2.6

3.   Splošne in posebne ugotovitve ter predlogi

| 3.1 | V skladu s postopki za izvajanje podpore za programe, ki se financirajo iz skladov, na katere se nanaša Uredba (EU) št. 1303/2013, ter drugimi računovodskimi in nadzornimi pravili za sredstva, ki jih EU zagotavlja državam članicam, morajo slednje nameniti sredstva javnim ustanovam, zasebnim akterjem ali partnerstvom obojih, ki so neposredno odgovorni za izvajanje programov. Ko se bodo ti izvajali in bodo države članice to ustrezno potrdile, jim bo EU sproti izplačevala deleže, ki ustrezajo dogovorjenemu sofinanciranju za posamezne odobrene programe. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Predplačila predvsem podpirajo denarne tokove v državah članicah in so zelo koristna za začetek izvajanja programov, ki se sofinancirajo iz evropskih skladov, ter preprečujejo prevelike zamude pri njihovem dokončanju zaradi težav z denarnimi tokovi, ki bi jih lahko imele države članice. Tovrstne težave so bile še posebej resne v najhujših letih nedavne gospodarske in finančne krize, ko so se izvajale skrajne varčevalne politike, in so še vedno prisotne, zlasti v državah članicah, ki morajo zmanjšati svoje proračunske primanjkljaje. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Čas, potreben za razmislek o programih ter njihovo pripravo, predstavitev, sprejetje in začetek izvajanja, je odvisen od vrste programa ter zmožnosti upravnih služb in zasebnih akterjev v posameznih državah članicah. Velikokrat se podaljša za več kot dve leti, zato se pogosto dogaja, da se faze izvajanja nakopičijo v zadnjih letih posameznega večletnega finančnega okvira in se zaključijo dve ali tri leta po njem. Zdi se, da uredba o skupnih določbah iz leta 2013 ta dejavnik upošteva, ko določa, da se bodo letne stopnje predplačil povečale z 1 % v letu 2014 na 3 % v obdobju 2020–2023, med letoma 2016 in 2019 pa z 2 % na 2,875 %. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Komisija zdaj sprejema nasprotni pristop. V predlogu za spremembo uredbe iz leta 2013, ki ga obravnavamo v tem mnenju, bodo letna predplačila, ki bodo znašala 2,875 % vrednosti posameznega programa v letu 2019, med letoma 2021 in 2023 zmanjšana na 1 %. Predlog uredbe o skupnih določbah v večletnem finančnem okviru za obdobje 2021–2027 podobno, a bolj radikalno, določa letna predplačila v višini 0,5 % med letoma 2021 in 2026 ter jih odpravi v letu 2027 in naslednjih letih, v katerih se bo nadaljevalo izvajanje programov, ki se financirajo iz strukturnih in kohezijskih skladov. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Odbor meni, da razlogi, ki jih je Komisija navedla v obrazložitvenem memorandumu predloga uredbe, ne zadostujejo za utemeljitev spremembe. Navedla je preglednost in predvidljivost proračunskega načrtovanja ter stabilno in predvidljivo razdelitev plačil. EESO meni, da ni razloga, da ta merila, ki so zelo zaželena, ne bi bila združljiva s postopkom za dodelitev in obračun podpore, če obstaja ustrezen nadzor, tako kot bi moral. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Znesek pretoka kapitala iz držav članic v EU v višini 6,6 milijarde EUR v letu 2017, ki je omenjen v obrazložitvenem memorandumu, zaradi svojega obsega ne more biti samo rezultat predplačil, ampak tudi neizvajanja ali slabega izvajanja programov oziroma pomanjkljivega načrtovanja pri potrjevanju izdatkov. Poleg tega trditev iz obrazložitvenega memoranduma, da se bo zmanjšanje stopnje predplačil izravnalo, ker bo od leta 2019 vanjo vključena tudi „rezerva za uspešnost“, ni točna. Rezerva predstavlja samo 6 % zneska za program, predlagana stopnja novih predplačil pa bo znašala le tretjino načrtovane. Poleg tega se „rezerva za uspešnost“ upošteva tudi v proračunu posameznih držav članic, tako da je edino, kar se jim lahko zgodi, če ne izpolnjujejo izvedbenih meril, da v celoti ali delno izgubijo 6 % zneska. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | Če bi bila težava, ki naj bi jo odpravila regulativna sprememba, povezana z upravljanjem tokov proračunskih sredstev, bi se s tem, kar predlaga Komisija, težave z denarnimi tokovi prenesle iz EU v države članice. Vprašanje je zapleteno, saj v sedanjem večletnem finančnem okviru za obdobje 2014–2020 sredstva EU, ki temeljijo na prispevkih držav članic v skladu z njihovim bruto nacionalnim dohodkom (BND), predstavljajo 72 % celotnega prihodka EU (5), tako da ko govorimo o denarnih tokovih v EU, govorimo tudi o denarnih tokovih v državah članicah glede na njihovo raven blaginje. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | Upoštevati je treba tudi, da predlog uredbe o skupnih določbah za večletni finančni okvir za obdobje 2021–2027 določa povečanje deleža sofinanciranja, ki ga morajo prispevati države članice, in da se pravilo, ki ureja obdobje izvajanja, skrajša za eno leto, tako da se spremeni z N+3 v N+2. Hkrati naj bi se v skladu s predlogom za večletni finančni okvir za obdobje 2021–2027 sredstva za kohezijsko politiko zmanjšala za 10 %, za Evropski sklad za pomorstvo in ribištvo pa za 13 %. Predlagano je torej, da se znatno zmanjša financiranje iz skladov in skrajša obdobje izvajanja programov ter da se povečajo obveznosti držav članic glede sofinanciranja, hkrati pa bi bila predplačila občutno nižja. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | Spomniti je treba, da EESO v svojem krovnem mnenju o večletnem finančnem okviru za obdobje 2021–2027 (6)„v skladu s stališčem Evropskega parlamenta predlaga, da delež odhodkov in prihodkov dosega 1,3 % BND“ in „da bi bilo treba v večletnem finančnem okviru za obdobje 2021–2027 v stalnih cenah ohraniti enak znesek financiranja kohezijske politike (ESRR, Kohezijski sklad in ESS skupaj) kot v veljavnem finančnem okviru“. To velja tudi za skupno kmetijsko politiko in Evropski sklad za pomorstvo in ribištvo. Glede prihodkov je EESO v navedenem mnenju menil, da bi bilo treba „za izhodišče vzeti predloge skupine na visoki ravni za lastna sredstva in Evropskega parlamenta za širok nabor dodatnih virov lastnih sredstev, da bi v prihodnjem proračunskem obdobju [postali] veliko bolj [odvisni] od teh“. Pri teh in številnih drugih vidikih glede prihodnjega večletnega finančnega okvira EU je moč opaziti, da imajo EESO, Evropski parlament in Odbor regij o njih enako mnenje. |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | Omenjena stališča so navedena tudi v sektorskih mnenjih o novem finančnem okviru EU, zlasti v mnenju o predlogu uredbe o skupnih določbah o evropskih skladih (7), v katerem EESO tako kot v mnenju o večletnem finančnem okviru za obdobje 2021–2027 (8)„obžaluje, da ta predlog sedanje pravilo N+3 spreminja v pravilo N+2, in Komisijo poziva, naj o tem znova razmisli“, hkrati pa jo poziva, „naj ponovno preuči možnost povišanja stopenj sofinanciranja“ za države članice. |
| --- | --- |

3.10

| 3.11 | EESO meni, da ima Komisija dovolj instrumentov, s katerimi lahko nadzoruje, ali države članice ustrezno uporabljajo evropska sredstva, vključno s predplačili. Hkrati meni, da bi s tesnim sodelovanjem Komisije in držav članic lahko izboljšali in morali izboljšati različne vidike načrtovanja in upravljanja programov. Odbor bi podprl reforme, s katerimi bi izboljšali te zmogljivosti. |
| --- | --- |

3.11

| 3.12 | Glede na zgornje točke se EESO ne strinja s predlogom uredbe o spremembi Uredbe (EU) št. 1303/2013, po katerem bi se znatno zmanjšala letna predplačila za obdobje 2021–2023. |
| --- | --- |

3.12

| 3.13 | Odbor poziva Komisijo, naj ponovno preuči svoj predlog in upošteva njegovo mnenje ter stališča držav članic, zlasti tistih, ki programe, sofinancirane iz evropskih skladov, izvajajo najbolj pravilno in učinkovito. Če se stopnje predplačil, določene v sedanji uredbi, ne bodo ohranile, poziva tudi, naj bo njihovo zmanjšanje bistveno nižje od predlaganih dveh tretjin (v povprečju). |
| --- | --- |

3.13

| 3.14 | EESO prav tako poziva, naj se preuči občutno zmanjšanje predplačil in njihova odprava z letom 2027, kot je določeno v predlogu uredbe o skupnih določbah o evropskih skladih v večletnem finančnem okviru za obdobje 2021–2027. |
| --- | --- |

3.14

V Bruslju, 24. januarja 2019

Predsednik

Evropskegaekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (EU) št. 1303/2013 glede prilagoditve letnih predplačil za obdobje 2021–2023 (COM(2018) 614 final – 2018/0322 (COD)).

1

(2)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

2

(3)  Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi skupnih določb o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu plus, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo in o finančnih pravilih zanje ter za Sklad za azil in migracije, Sklad za notranjo varnost in Instrument za upravljanje meja in vizume (COM(2018) 375 final – 2018/0196 COD in priloge).

3

(4)  COM(2018) 375 final – 2018/0196 (COD) in priloge.

4

(5)  V predlogu Komisije za večletni finančni okvir za obdobje 2021–2027 je določeno povečanje „lastnih sredstev“ EU, vendar bi bili prispevki držav članic glede na njihov BND še naprej blizu 57 %.

5

(6)  UL C 440, 6.12.2018, str. 106.

6

(7)  UL C 62, 15.2.2019, str. 83.

7

(8)  UL C 440, 6.12.2018, str. 106.

8

---

| 10.5.2019 | SL | Uradni list Evropske unije | C 159/49 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

SL

Uradni list Evropske unije

C 159/49

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Priporočilo za priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja

(COM(2018) 759 final)

(2019/C 159/07)

Poročevalec: Javier DOZ ORRIT

| Zaprosilo | Evropska komisija, 24. 1. 2019 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Pristojnost | strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 20. 12. 2018 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 24. 1. 2019 |
| Plenarno zasedanje št. | 540 |
| Rezultat glasovanja (za/proti/vzdržani) | 162/2/2 |

Zaprosilo

Evropska komisija, 24. 1. 2019

Pravna podlaga

člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije

Pristojnost

strokovna skupina za ekonomsko in monetarno unijo ter ekonomsko in socialno kohezijo

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

20. 12. 2018

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

24. 1. 2019

Plenarno zasedanje št.

540

Rezultat glasovanja (za/proti/vzdržani)

162/2/2

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Evropski ekonomsko-socialno odbor (EESO) meni, da je krepitev ekonomske odpornosti, ki je cilj, na katerem temeljijo priporočila Evropske komisije o ekonomski politiki euroobmočja, nadvse pomembna za gospodarstva v euroobmočju glede na občutna tveganja za poslabšanje gospodarske rasti, kar bi lahko razmeroma kmalu povzročilo novo krizo. Vendar poudarja, da bi morala prizadevanje za ekonomsko odpornost spremljati večja odpornost trga dela, tj. zmogljivost trgov dela, da se z omejenimi socialnimi stroški soočijo s pretresi (1). |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Odbor ceni priporočilo Evropske komisije, da bi imele države članice različno naravnanost fiskalne politike, vendar opozarja, da bi bila lahko vzpostavitev fiskalnih blažilnikov v več državah članicah z visokim javnim dolgom in negativnimi ali ničelnimi proizvodnimi vrzelmi trenutno škodljiva za vključujočo in trajnostno rast ter vzdržnost zadolževanja. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Odbor znova poudarja svoje stališče iz mnenja o ekonomski politiki euroobmočja 2018 (2) o tem, kako zelo pomembno je odpraviti primanjkljaj javnih in zasebnih naložb v EU. Zato poziva institucije EU, naj sprejmejo smernice in ukrepe, potrebne za spodbujanje javnih naložb in lajšanje zasebnih naložb. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESO pozdravlja predloge za davčno razbremenitev dela in okrepitev izobraževalnih sistemov ter naložb v znanja in spretnosti pa tudi povečanje učinkovitosti aktivnih politik zaposlovanja, ki podpirajo prehajanje na visokokakovostna delovna mesta. Obravnavati bi bilo treba tudi segmentacijo trga dela. Države članice morajo zagotoviti zadostno financiranje za socialne naložbe in sisteme socialne zaščite. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | Poleg tega se strinja z Evropsko komisijo, da je treba ukrepati proti davčnim goljufijam in utajam ter izogibanju davkom z ukrepi proti agresivnemu davčnemu načrtovanju, da bi davčni sistemi postali učinkovitejši in pravičnejši, ter v okviru izboljšanja kakovosti javnih financ. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESO ponavlja, kako pomembno je izvajanje evropskega stebra socialnih pravic za povečanje odpornosti, spodbujanje konvergence navzgor in navsezadnje za zaščito projekta evropske integracije pred razhajanji. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EESO veseli priporočilo Evropske komisije za simetrično uravnoteženje plačilnobilančnih neravnovesij tekočega računa v euroobmočju in zlasti poziv k večji rasti plač v državah članicah s presežki. EESO meni, da bi morala biti v srednjeročnem obdobju realna rast plač na nacionalni ravni sorazmerna z nacionalno rastjo produktivnosti, ne pa za njo zaostajati. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Odbor meni, da sta izboljšanje poslovnega okolja in spodbujanje dokončne vzpostavitve enotnega trga brez ogrožanja socialnih pravic in pravic delavcev pomembna načina za krepitev ekonomske odpornosti v euroobmočju. V celoti se strinja z Evropsko komisijo, da je vzpostavitev skupne konsolidirane osnove za davek od dohodkov pravnih oseb korak v to smer, ki bi ga bilo treba sprejeti. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | Lažje financiranje podjetij bi prav tako moralo biti med prednostnimi nalogami ekonomske politike. EESO ponavlja, da je unija kapitalskih trgov zelo pomembna za financiranje gospodarske dejavnosti, in izraža zaskrbljenost zaradi zamud in ovir, ki spremljajo razvoj bančne unije, kot je obseg slabih posojil v nekaterih državah članicah. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | EESO poziva države članice, naj pokažejo politično voljo in potrebno zavezanost za premagovanje nesoglasij glede nadaljnjega ukrepanja za poglobitev EMU, zlasti za dokončno vzpostavitev bančne unije, povečanje lastnih sredstev in vzpostavitev funkcije za makroekonomsko stabilizacijo v okviru proračuna EU, s čimer bi povečali ekonomsko odpornost euroobmočja. |
| --- | --- |

1.10

2.   Razlogi za pripravo mnenja

| 2.1 | Čeprav je euroobmočje že šesto leto zapored dosegalo rast proizvodnje, naj bi se ta zdaj upočasnila, pri čemer tveganja izgub vidno naraščajo, še vedno pa se kažejo posledice globoke krize, od nižje potencialne rasti do razlik med državami članicami in visokih stopenj brezposelnosti na nekaterih območjih. Konvergenca k odpornejšim gospodarskim strukturam je poleg nadaljnje poglobitve EMU torej pomemben cilj. Glede na navedeno so glavna priporočila Evropske komisije za ekonomske politike v euroobmočju leta 2019 naslednja: |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Poglobitev enotnega trga, izboljšanje poslovnega okolja ter nadaljevanje reform za povečanje odpornosti proizvodnega in storitvenega trga. Zmanjšanje zunanjega dolga in nadaljevanje reform za povečanje produktivnosti v državah članicah euroobmočja s primanjkljaji na tekočem računu, krepitev pogojev, ki podpirajo rast plač, ob upoštevanju vloge socialnih partnerjev, in izvajanje ukrepov, ki spodbujajo naložbe, v državah članicah euroobmočja z velikimi presežki na tekočem računu. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Obnovitev fiskalnih blažilnikov v državah euroobmočja z velikim javnim dolgom in podpiranje javnih in zasebnih naložb ter izboljšanje kakovosti in strukture javnih financ v vseh državah. V nasprotju s preteklimi leti Evropska komisija ni izdala priporočila za posebno naravnanost fiskalne politike v euroobmočju za leto 2019. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Zagotavljanje davčne razbremenitve dela in okrepitev izobraževalnih sistemov ter naložb v znanja in spretnosti pa tudi povečanje učinkovitosti aktivnih politik zaposlovanja, ki podpirajo prehajanje na trgu dela. Ukrepanje proti segmentaciji trga dela in zagotavljanje ustreznih sistemov socialne zaščite v celotnem euroobmočju. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Zagotovitev podpornega mehanizma za enotni sklad za reševanje, vzpostavitev evropskega sistema jamstva za vloge ter okrepitev evropskega regulativnega in nadzornega okvira. Spodbujanje urejenega razdolževanja visokih ravni zasebnega dolga. Hitro zmanjšanje ravni slabih posojil v euroobmočju ter preprečitev kopičenja tovrstnih posojil, tudi z odpravo davčnih spodbud za zadolževanje. |
| --- | --- |

2.5

| 2.6 | Hitro napredovanje pri dokončanju ekonomske in monetarne unije, tudi s ciljem krepitve mednarodne vloge eura, ob upoštevanju predlogov Komisije, vključno s tistimi, ki se navezujejo na finančni sektor, pa tudi na program za podporo strukturnim reformam in evropsko stabilizacijsko funkcijo za naložbe na podlagi predloga za večletni finančni okvir za obdobje 2021–2027. |
| --- | --- |

2.6

3.   Splošne ugotovitve

| 3.1 | EESO je zaskrbljen, da bi lahko tveganja izgub v gospodarskih napovedih za euroobmočje razmeroma kmalu povzročila novo socialno-ekonomsko krizo, kar bi pomenilo velike težave pri prilagajanju. |
| --- | --- |

3.1

| 3.1.1 | Sedanja rast proizvodnje je že dosegla vrhunec, potem ko je leta 2017 znašala le 1,7 %. Potencialna rast proizvodnje še vedno ne dosega stopnje iz leta 2008, javne naložbe pa si še niso opomogle po izrednem padcu (za več kot četrtino najvišje vrednosti) od začetka krize. |
| --- | --- |

3.1.1

| 3.1.2 | Razlike med državami članicami še obstajajo, zlasti kar zadeva brezposelnost. Kljub izboljšavam glede na glavne kazalnike skupno število opravljenih ur ter obseg zaposlovanja ne dosegata ravni iz leta 2008, medtem ko je realna rast plač skromna in še vedno zaostaja za rastjo produktivnosti, kar kaže, da so celo dobički ob skromni rasti še vedno neenako porazdeljeni. |
| --- | --- |

3.1.2

| 3.1.3 | V euroobmočju je še vedno znaten presežek na tekočem računu plačilne bilance, kar spodbujajo zlasti presežki na tekočih računih v določenih državah članicah, kar kaže na razmeroma nizko domače povpraševanje in je eden izmed vzrokov za mednarodne napetosti, ki spodbujajo trgovinski protekcionizem. |
| --- | --- |

3.1.3

| 3.1.4 | Evropska centralna banka se je kljub nedavnim prilagoditvam napovedane rasti navzdol odločila skleniti program kvantitativnega rahljanja, s čimer bo izginil pomemben steber politične podpore rasti euroobmočja. |
| --- | --- |

3.1.4

| 3.1.5 | Medtem ko še vedno niso odpravljeni negativni učinki krize, kot so visoke stopnje javnega in zasebnega dolga ter slaba posojila, ki obremenjujejo bilance stanja bank, tudi ni bil dosežen zadosten napredek pri krepitvi institucionalne arhitekture EMU na način, ki bi povečal odpornost gospodarstva euroobmočja brez pretiranega obremenjevanja javnih financ, trgov dela in socialnih politik za prilagoditev v primeru pretresov. |
| --- | --- |

3.1.5

| 3.1.6 | Prisotna so pomembna tveganja izgub na svetovni ravni, od večjega trgovinskega protekcionizma do nestabilnosti na finančnih trgih. |
| --- | --- |

3.1.6

| 3.2 | EESO ob upoštevanju posledic pretekle krize, ki so zlasti na trgu dela in socialnem področju še vedno opazne v več državah članicah, meni, da je krepitev ekonomske odpornosti euroobmočja z odločnim in hitrim ukrepanjem za dokončno vzpostavitev in poglobitev EMU in enotnega trga v skladu s predlogi Evropske komisije bistvena za preprečevanje nove gospodarske krize, ki bi se razširila na trg dela in socialno področje. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Poleg teh tveganj tehnološki napredek prinaša priložnosti, pa tudi grožnje. Ob zadostnih vlaganjih lahko tak napredek po eni strani prispeva k povečanju kronične šibke rasti produktivnosti v euroobmočju. Po drugi strani pa verjetno daje prednost nekaterim družbenim skupinam, zlasti tistim z višjimi in boljšimi kvalifikacijami. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Čeprav bo povprečna proizvodna vrzel (3) v euroobmočju leta 2018 predvidoma postala rahlo pozitivna (0,3 % potencialnega BDP), med državami članicami obstajajo precejšnje razlike, kar kaže, da ciklična rast ni povsod enaka. Obseg pozitivne proizvodne vrzeli države kaže, kako močno bi bilo mogoče zaostriti naravnanost njene fiskalne politike brez procikličnosti fiskalne politike. Več držav članic (in zlasti nekaj večjih, ki imajo občuten vpliv na splošno uspešnost euroobmočja) z visokim deležem javnega dolga v BDP ima zanemarljive ali negativne proizvodne vrzeli. Države članice bi morale storiti vse, da bi zagotovile visoko kakovost svojih javnih financ, vendar pa bi pozivi, naj vzpostavijo fiskalne blažilnike z restriktivno fiskalno naravnanostjo, najbrž prispevali k nadaljnji nizki rasti v teh državah in jim ne bi pomagali znižati javnega dolga v deležu BDP. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Poleg tega je usmeritev zgolj v skladnost nacionalnih fiskalnih politik s fiskalnimi pravili EU, medtem ko je bila skupna fiskalna naravnanost v euroobmočju zanemarjena, dokazana pomanjkljivost ekonomskega upravljanja EU in ena od podlag za reforme, kot je ustanovitev Evropskega fiskalnega odbora. Letos tako žal ni bilo izdano priporočilo za skupno naravnanost območja, kar je zamujena priložnost za združevanje z bolj specifičnimi priporočili za razlikovanje med državami članicami. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Odbor v skladu s svojimi prejšnjimi mnenji poziva države članice in Evropsko komisijo, naj okrepijo javne naložbe, saj te spodbujajo dolgoročno rast, obenem pa zmanjšujejo sedanje negotovosti in lajšajo nemoten prehod na bolj vzdržen in enakopraven model rasti. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | Odbor dvomi, da bi se lahko v državah z visokim deležem javnega dolga v BDP zgolj (4) z učinkovitejšim in uspešnejšim javnim naročanjem zagotovilo dovolj prostora za večjo javno porabo za naložbe, tudi v izobraževanje, znanja in spretnosti ter omogočanje aktivnih politik trga dela, na ustrezne ravni za povečanje dolgoročne vključujoče rasti in doseganje ciljev Pariškega sporazuma glede omejevanja emisij ogljika in da so lahko te spremembe dovolj hitre glede na nujno potrebo po javnih naložbah. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | V mnenju EESO o ekonomski politiki euroobmočja 2018 (5) je bilo poudarjeno veliko nasprotje zaradi razmer držav, ki so ohranile čezmerne presežke na tekočem računu plačilne bilance in javnofinančne presežke z negativnimi stopnjami neto zbranih javnih sredstev. Odbor je izrazil zaskrbljenost, da je v jesenski napovedi kljub večkratnim priporočilom Komisije in Sveta predvideno, da bodo te države do leta 2020 še naprej imele zelo visoke presežke na tekočem računu (6). |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | Odbor odobrava dejstvo, da je poseben poudarek namenjen krepitvi izobraževalnih sistemov in naložb v znanja in spretnosti ter zmanjšanju segmentacije trga dela, ter znova poziva k strukturnim reformam, ki spodbujajo višjo skupno rast produktivnosti, ustvarjajo visokokakovostna delovna mesta in zagotavljajo pravično razdelitev dobičkov od produktivnosti. |
| --- | --- |

3.9

| 3.10 | Odbor se strinja s pozivom k večji rasti plač v državah članicah s presežki, vendar ugotavlja, da sama rast produktivnosti ne bo nujno prispevala k realnemu povečanju plač v državah članicah z negativnim neto stanjem mednarodnih naložb, saj je v številnih državah prišlo do ločitve produktivnosti in realne rasti plač. Sprejeti bi bilo treba tudi ukrepe, ki podpirajo enakopravnejšo razdelitev dobičkov od produktivnosti. Pri tem so glavni instrument kolektivna pogajanja, ki temeljijo na neodvisnosti socialnih partnerjev, ki bi pri določanju plač morali upoštevati večanje življenjskih stroškov in dejansko večanje produktivnosti, ter obravnavati tudi druge vidike, ki izboljšujejo kakovost zaposlitve. |
| --- | --- |

3.10

4.   Posebne ugotovitve

| 4.1 | „Za razvoj učinkovitejših in pravičnejših davčnih sistemov so bistvenega pomena odpravljanje davčnih goljufij, utaj in ukrepi proti agresivnemu davčnemu načrtovanju. Taki ukrepi so bistveni za zagotavljanje javnih prihodkov, preprečevanje izkrivljanja konkurence med podjetji, ohranjanje socialne kohezije in boj proti vse večji neenakosti.“ EESO se v celoti strinja s to trditvijo v delovnem dokumentu, priloženemu predlaganemu priporočilu (7). Zato poziva, naj se nemudoma začnejo uporabljati pravila, sprejeta za boj proti tem kaznivim dejanjem in zlorabam na evropski ravni, in oceni možnost uvedbe drugih učinkovitejših ukrepov, ki vključujejo tudi instrumente za zaustavitev nezakonitih dejavnosti davčnih oaz. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Odbor meni, da bi bilo treba sprejeti odločnejše ukrepe za spodbujanje javne porabe za naložbe, na primer z izvzetjem porabe za javne naložbe iz izračuna primanjkljajev pri uporabi fiskalnih pravil EU (t. i. zlato pravilo), in pri tem upoštevati vzdržnost obstoječih stopenj dolgov. |
| --- | --- |

4.2

V Bruslju, 24. januarja 2019

Predsednik

Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  Ta opredelitev pojma odpornost trga dela izhaja iz poročila OECD iz leta 2012 z naslovom What makes labour markets resilient during recessions? (Zaradi česa so trgi dela odporni med recesijami?), OECD Employment Outlook, OECD Publishing, Pariz.

1

What makes labour markets resilient during recessions?

(2)  UL C 62, 15.2.2019, str. 312.

2

(3)  To je razlika med dejanskim in potencialnim BDP kot delež potencialnega BDP.

3

(4)  Glej delovni dokument služb Evropske komisije (2018), Analysis of the Euro Area economy (Analiza gospodarstva euroobmočja), SWD(2018) 467 final, str. 8.

4

Analysis of the Euro Area economy

(5)  UL C 62, 15.2.2019, str. 312.

5

(6)  Statistična priloga o evropskem gospodarstvu, jesen 2018, preglednica 50, str. 196.

6

(7)  Glej delovni dokument služb Evropske komisije (2018), Analysis of the Euro Area economy (Analiza gospodarstva euroobmočja), SWD(2018) 467 final.

7

Analysis of the Euro Area economy

---

| 10.5.2019 | SL | Uradni list Evropske unije | C 159/53 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

SL

Uradni list Evropske unije

C 159/53

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav – Prispevek Evropske komisije k srečanju voditeljev v Salzburgu 19. in 20. septembra 2018

(COM(2018) 634 final – 2018/0329 COD)

(2019/C 159/08)

Poročevalec: José Antonio MORENO DÍAZ

Soporočevalka: Vladimíra DRBALOVÁ

| Zaprosilo | Evropska komisija, 24. 10. 2018 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Pristojnost | strokovna skupina za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 18. 12. 2018 |
| Datum sprejetja na plenarnem zasedanju | 23. 1. 2019 |
| Plenarno zasedanje št. | 540 |
| Rezultat glasovanja (za/proti/vzdržani) | 169/2/6 |

Zaprosilo

Evropska komisija, 24. 10. 2018

Pravna podlaga

člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije

Pristojnost

strokovna skupina za zaposlovanje, socialne zadeve in državljanstvo

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

18. 12. 2018

Datum sprejetja na plenarnem zasedanju

23. 1. 2019

Plenarno zasedanje št.

540

Rezultat glasovanja (za/proti/vzdržani)

169/2/6

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | EESO je seznanjen z argumenti Evropske komisije za prenovitev direktive o vračanju (1), vendar ponavlja, da mora najprej EU nujno imeti skupno politiko in zakonodajo za zakonite migracije ter za mednarodno zaščito in azil (2). |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESO skrbi razlika v merilih za upravljanje migracij v državah članicah EU, zlasti pri obravnavi migrantov brez urejenega statusa, kar ustvarja pravno negotovost in neenako obravnavo. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESO meni, da bi morala Komisija glede na nove okoliščine začeti postopek komuniciranja in posvetovanja z vladami in civilno družbo na to temo, podobno kot že prej pri zeleni knjigi (3). |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Prav tako meni, da bi morala Komisija predložiti podatke ali vsaj ocene o stopnji izvajanja Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta (4) o vračanju, o stopnji njene uporabnosti, stopnji spremljanja učinkovitosti njenega izvajanja, glavnih težavah, ki so se pojavile med obdobjem njene veljavnosti, in stopnji njenega spoštovanja v posameznih državah članicah. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | V tem smislu bi morala izvesti minimalno samokritiko ali vsaj analizo, da bi pojasnila nizko stopnjo vračanja v državah članicah ter podrobno navedla vzroke zanjo in odgovorne subjekte. Če države članice direktive niso prenesle in niso upoštevale Priporočila Komisije (EU) 2017/432 (5) o povečanju učinkovitosti vrnitev, bi bilo treba opraviti oceno učinka. Ta bi morala vključevati tudi oceno pristopa držav članic k izdelavi operativnih programov za pomoč in svetovanje pri vračanju ter primerjavo stroškovne učinkovitosti prostovoljnih in prisilnih vrnitev. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESO se zaveda, da določena retorika skrajne desnice in nacionalistov v zvezi z migracijskimi tokovi podžiga h ksenofobnemu in nestrpnemu vedenju. Po njegovem mnenju bi bila celovita skupna migracijska politika EU najboljši argument za pomiritev skrbi evropskih državljanov. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | V skladu s tem, kar je EESO že navedel v drugih mnenjih (6), je potreben drugačen diskurz o migracijah, s katerim bi podprli razumno dojemanje tega pojava kot običajnega družbenega in ekonomskega dejavnika ter omogočili ozaveščanje o tem. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Po drugi strani podpira sklepe Evropskega sveta iz junija 2018, da predpogoj za delujočo politiko EU temelji na celovitem pristopu k migracijam, ki združuje učinkovitejši nadzor zunanjih meja EU, okrepljeno zunanje delovanje in notranje vidike, in sicer v skladu z našimi načeli in vrednotami, ter da je treba ta prizadevanja nadaljevati in krepiti, da bi preprečili ponovitev humanitarnih katastrof (7). |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | Po podatkih Evropskega sveta z dne 18. oktobra 2018 (8) je število nezakonitih prehodov meje v EU upadlo za 95 %. Iz podatkov Mednarodne organizacije za migracije (IOM) iz septembra 2018 (9) je ob tem razvidno, da je do navedenega datuma v EU čez morje vstopilo 83 067 oseb, 1 987 pa jih je pri tem umrlo. |
| --- | --- |

1.9

| 1.10 | EESO meni, da je učinkovita politika vračanja neločljiv sestavni del celovite migracijske in azilne politike Unije, vendar pa take politike ni, zato bi morala Evropska komisija sprejeti dosleden in preudaren pristop ter migracij ne obravnavati zgolj s političnega vidika, ki temelji na varnosti in migracije kriminalizira. |
| --- | --- |

1.10

| 1.11 | Po mnenju EESO je nujna primerjalna študija centrov za pridržanje v EU ter razmer in spoštovanja človekovih pravic v njih, in sicer na podlagi podatkov in obiskov. |
| --- | --- |

1.11

| 1.12 | EESO odobrava prizadevanja Komisije za pospešitev odločb o vrnitvi in njihovo povezavo z zavrnitvijo vloge za azil ter odločbo o prenehanju zakonitega prebivanja ter za splošno hitrejši in učinkovitejši postopek vračanja. Vendar pa je treba preučiti, ali so predlagani roki realni, in oceniti ovire, ki bi lahko preprečile uresničitev tega cilja. |
| --- | --- |

1.12

| 1.13 | EESO učinkovito politiko vračanja hkrati dojema v povezavi s postopkom učinkovitega sodelovanja s tretjimi državami ter sklepanjem in izvajanjem sporazumov o ponovnem sprejemu. Komisijo poziva, naj si za to še naprej prizadeva, države članice pa, naj to ureditev v celoti izkoristijo. |
| --- | --- |

1.13

| 1.14 | Po njegovem mnenju je treba hkrati navesti primere dobre prakse nekaterih držav EU pri preprečevanju dolgotrajnega nepooblaščenega bivanja tujcev, ki tam prebivajo nezakonito, na primer izdajo dovoljenj za prebivanje v izjemnih okoliščinah družbenega, poklicnega ali družinskega „ukoreninjenja“(„arraigo“) v Španiji ali „Duldung“ v Nemčiji. |
| --- | --- |

1.14

2.   Ozadje mnenja in predloga Komisije

| 2.1 | EU si od leta 1999 prizadeva razviti celovit pristop k migracijam, ki vključuje uskladitev pogojev za ponovni sprejem, pravico državljanov tretjih držav, ki zakonito prebivajo, oblikovanje pravnih ukrepov za preprečevanje nedovoljenih migracij in razvoj praktičnega sodelovanja na tem področju. Cilj direktive o vračanju (2008/115/ES) je bila uvedba učinkovite politike odstranitev in repatriacije, ki temelji na skupnih standardih, vendar je poročilo o njenem izvajanju iz leta 2014 pokazalo zelo majhen napredek pri povečanju dejanske stopnje vračanja v EU: 2014 – 36,3 %, 2015 – 36,8 %, 2016 – 45,8 %, 2017 – 36,6 %. K izboljšanju ni prispevalo niti Priporočilo (EU) 2017/432 s sklopom ukrepov, ki naj bi jih države članice sprejele, da bi v celoti izkoristile prožnost, ki jo omogoča direktiva. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Predlagana prenovitev direktive naj ne bi spremenila področja uporabe in tudi ne vplivala na zaščito zdajšnjih pravic migrantov, med drugim tistih, povezanih z otrokovo največjo koristjo, družinskim življenjem, zdravstvenim stanjem in načelom nevračanja, temveč naj bi z naslednjimi predlogi zagotovila učinkovitejši postopek vračanja:






  — | večja skladnost in sinergije z azilnimi postopki, |
| --- | --- | --- |

2.2

—

večja skladnost in sinergije z azilnimi postopki,

| — | nov postopek na meji, |
| --- | --- |

—

nov postopek na meji,

| — | jasni postopki in pravila za preprečevanje zlorab, |
| --- | --- |

—

jasni postopki in pravila za preprečevanje zlorab,

| — | spodbujanje učinkovitih prostovoljnih vrnitev ter |
| --- | --- |

—

spodbujanje učinkovitih prostovoljnih vrnitev ter

| — | jasna pravila o pridržanju. |
| --- | --- |

—

jasna pravila o pridržanju.

3.   Splošne ugotovitve

| 3.1 | EESO skrbi razlika v merilih za upravljanje migracij v državah članicah EU, zlasti pri obravnavi migrantov z neurejenim statusom, kar ustvarja pravno negotovost in neenako obravnavo. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | EESO ponavlja priporočila, ki jih je navedel v mnenju o sporočilu Komisije o politiki vračanja Skupnosti glede nezakonitih priseljencev iz leta 2002, saj meni, da niso bila – v celoti – upoštevana v različnih zakonodajnih in političnih ukrepih, ki so bili od takrat uvedeni na ravni Unije. Zlasti to velja za pravice migrantov brez urejenega statusa, legalizacijo, prisilne vrnitve, sodne pritožbe, pravico do enotnosti družine, pridržanje in potrebo po resnično skupni politiki zakonitih migracij (10). |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Seveda je treba pohvaliti razglašeni namen prenovitve direktive, namreč prizadevanja za večjo učinkovitost postopka vračanja, pospešitev vodenja postopka in njegovo neposredno povezavo z zavrnitvijo vloge za azil ter odločbo o prenehanju zakonitega prebivanja. Države članice lahko zakonito vrnejo migrante brez urejenega statusa, če obstajajo pravični in učinkoviti azilni sistemi, ki v celoti upoštevajo načelo nevračanja. Vendar pa glede na opredeljene cilje predlaganih sprememb EESO skrbijo njihovi vplivi, in sicer dvomi o učinkovitosti teh sprememb in se boji, da ne bi enostransko privedle do večje represije. Osnovnega načela, zapisanega že v prvotni Direktivi 2008/115/ES, po katerem se prednost daje prostovoljni vrnitvi, ne bi smeli opustiti in ga nadomestiti le z represivnimi politikami. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Predlog je treba presojati tudi z vidika uresničljivosti njegovih ciljev, zlasti če naj bo še naprej združljiv s človekovimi pravicami. Cilja splošnega izgona vseh tujcev, ki nezakonito prebivajo na ozemlju Unije, kot edinega načina za njihovo ponovno legalizacijo preprosto ni mogoče izpolniti. Po eni strani to izhaja iz izkušenj iz zadnjih let, po drugi pa bi bili s tem povezani nesorazmerna človeška cena ter nesorazmerni ekonomski in drugi stroški. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | V zadnjih desetih letih ni bilo učinkovitega izvajanja, spremljanja in vrednotenja politike vračanja, ki poleg tega še vedno ni učinkovito zacementirana v celovito in skupno migracijsko politiko EU. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Komisija bi morala v okviru predloga utemeljiti, zakaj države članice niso pravilno prenesle Direktive 2008/115/ES in niso spoštovale Priporočila (EU) 2017/432, ki vsebuje smernice za uresničevanje direktive in države članice poziva, naj sprejmejo potrebne korake za odpravo pravnih in praktičnih ovir, ki otežujejo vračanje. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | Tudi v okoliščinah vse večje družbene negotovosti bi si bilo treba prizadevati za objavo dejanskih podatkov o nedovoljenih migracijah v EU in njihovo odgovorno razlago, da bi se izognili razpihovanju ksenofobnega in rasističnega govora, ki podpira stališča skrajne desnice. |
| --- | --- |

3.7

4.   Posebne ugotovitve

| 4.1 | Komisija na podlagi razvoja okoliščin od leta 2008 novelo direktive dojema kot sredstvo za uresničitev legitimnega cilja obnove zakonitosti in večje učinkovitosti vračanja. Vendar pa obstajajo številni drugi načini za dosego istega cilja, ki so bolj učinkoviti in povzročajo manjše breme (npr. prostovoljne vrnitve, legalizacija v posameznih primerih itd.). EESO meni, da je učinkovita politika vračanja neločljiv del celovite migracijske in azilne politike Unije, ker pa takšne politike ni, bi morala Komisija sprejeti dosleden in preudaren pristop ter migracij ne obravnavati zgolj s političnega vidika, ki temelji na varnosti in migracije kriminalizira (11). |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Kot je bilo navedeno že v prejšnjem mnenju, EESO opozarja Komisijo, da je v različnih mnenjih poudaril potrebo po izvajanju ukrepov v zvezi z legalizacijo (12). Vendar pa evropska zakonodaja predvideva ukrepe, namenjene razumni in konstruktivni odpravi neurejenega statusa posameznika. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Primere takšnih ukrepov je mogoče najti v Direktivi 2008/115/ES (člen 6 – odločba o vrnitvi in člen 7 – prostovoljni odhod), vendar države članice po njih posežejo in jih uporabijo zelo redko, zlasti kadar so poskušale nekoga zaman vrniti. EESO v zvezi s tem podpira Priporočilo (EU) 2017/432 za vzpostavitev operativnih programov za pomoč pri prostovoljnem vračanju. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | EESO poleg tega ugotavlja, da pravila o izgonu evropskih državljanov in njihovih družinskih članov zaradi javnega reda ali javne varnosti (13) ne veljajo za migrante brez urejenega statusa. Gre za možnost, da se zaradi spremenjenih okoliščin predloži vloga za razveljavitev odredbe o izgonu po razumnem času, vključno z obveznostjo, da se oceni, ali je prišlo do kakšnih pomembnih sprememb okoliščin po izdaji odredbe, če sta od njenega sprejetja minili več kot dve leti. Ni namreč primerno, da se pristop, ki se uporablja izključno iz nujnih razlogov javnega reda ali javne varnosti za državljane EU, ne bi mogel uporabljati za tiste, pri katerih so vprašanje zgolj dokumenti, če je ravno tako prišlo do pomembnih sprememb okoliščin. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Nujno je, da postopki vračanja vsebujejo mehanizme in učinkovite varovalne ukrepe za zaščito pravic in interesov državljanov tretjih držav, zoper katere je bil sprožen upravni postopek, ki presegajo zgolj možnost pritožbe na odločbo. Ta možnost se mora učinkovito udejanjiti z ustrezno pravno pomočjo; za vsak postopek bi bilo treba samodejno določiti odvetnike s posebnim strokovnim znanjem in specializacijo na tem področju, ki pripravijo elemente obrambe v posameznih primerih. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | Politiko pregona oseb, ki prebivajo brez dovoljenja, mora spremljati splošna in stroga prepoved identificiranja ljudi na podlagi njihove etnične ali verske pripadnosti. Zaradi sedanjega rahljanja takšne prepovedi Evropa postaja kraj, kjer so rasne manjšine lahko izpostavljene nedopustnemu sumu in nadzoru organov. Primer, ko je Odbor za človekove pravice OZN julija 2009 (14) obsodil Španijo zaradi pridržanja španske državljanke samo zato, ker je bila temnopolta in so jo zato osumili, da bi lahko bila migrantka brez urejenega statusa, je dovolj zgovoren. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | Po mnenju EESO je nujna primerjalna študija centrov za pridržanje v EU ter razmer in spoštovanja človekovih pravic, in sicer na podlagi podatkov in obiskov. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | EESO hkrati predlaga, naj Komisija redno preučuje pristope držav članic k razvoju operativnih programov, s katerimi bi izboljšali pomoč in svetovanje pri vračanju, vključno s podporo za ponovno vključitev v tretjih državah vrnitve, ki naj bi jih države članice pripravljale že od leta 2017. Analiza bi morala vključevati tudi primerjavo stroškovne učinkovitosti prostovoljnih in prisilnih vrnitev. |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | EESO želi omeniti primere dobre prakse nekaterih držav EU pri preprečevanju dolgotrajnega nepooblaščenega bivanja migrantov brez urejenega statusa, kot sta tako imenovano „ukoreninjenje“ v Španiji in „Duldung“ v Nemčiji in ki nekaterim tujcem, ki dolgoročno nezakonito prebivajo na danem ozemlju, z individualiziranim in selektivnim pristopom izjemoma omogočajo pridobitev zakonitega prebivanja, če izpolnjujejo konkretne zahteve. |
| --- | --- |

4.9

5.   Analiza predlaganih sprememb

| 5.1 | V besedilu direktive je jasno opredeljenih devet konkretnih sprememb, o katerih EESO izraža svoje mnenje. |
| --- | --- |

5.1

| 5.2 | Določiti je treba objektivna merila na ravni EU za ugotavljanje obstoja ali neobstoja nevarnosti pobega, vključno z nedovoljenim sekundarnim gibanjem. Da bi se preprečile različne ali neučinkovite razlage, člen 6 predloga določa skupni seznam objektivnih meril za ugotavljanje obstoja nevarnosti pobega kot del splošne ocene posebnih okoliščin posameznega primera. Nabor meril je preširok in presega obseg Priporočila (EU) 2017/432. Posledica tega je, da se bo v praksi za večino migrantov brez urejenega statusa uporabljal postopek, ki bi se moral teoretično uporabljati izjemoma, čeprav direktiva predvideva dve vrsti postopkov vračanja – od katerih je eden nujen, izjemen, brez prostovoljnega odhoda in povezan z dodatnimi obveznostmi, drugi pa vsebuje varovalni ukrep z možnostjo prostovoljnega izpolnjevanja. |
| --- | --- |

5.2

| 5.2.1 | Za natančno opredelitev pojma „nevarnost pobega“ lahko služi le omejeno število predlaganih objektivnih meril iz člena 6, ki izhajajo iz Priporočila (EU) 2017/432, kar v spremenjenem besedilu ustreza merilom iz točk (f), (h) in (k). V skladu z določbami člena 7 o obveznosti sodelovanja se kot ustrezno merilo lahko prizna tudi točka (j).






  (a) | Manjkajoče dokumente ob uvedbi upravnega postopka je mogoče v večini primerov na podlagi prošnje izdelati, v nasprotnem primeru pa velja merilo iz točke (f). |
| --- | --- | --- |

5.2.1

(a)

Manjkajoče dokumente ob uvedbi upravnega postopka je mogoče v večini primerov na podlagi prošnje izdelati, v nasprotnem primeru pa velja merilo iz točke (f).

| (b) | V skladu s tem ciljem je dokazno breme na ramenih migranta, ki bo moral dokazati veljavno prebivanje, s tem pa je odpravljeno temeljno pravno jamstvo. Glede na splošne težave z nastanitvijo in ovire, ki jih v številnih občinah postavljajo tujcem na splošno, še zlasti pa tistim, ki prebivajo nezakonito, pomeni, da ima ta točka nesorazmerno težo. |
| --- | --- |

(b)

V skladu s tem ciljem je dokazno breme na ramenih migranta, ki bo moral dokazati veljavno prebivanje, s tem pa je odpravljeno temeljno pravno jamstvo. Glede na splošne težave z nastanitvijo in ovire, ki jih v številnih občinah postavljajo tujcem na splošno, še zlasti pa tistim, ki prebivajo nezakonito, pomeni, da ima ta točka nesorazmerno težo.

| (c) | Če želimo preprečiti, da bi VSE migrante brez urejenega statusa obtožili nevarnosti pobega, pri čemer bi postopek z zagotavljanjem varovalnih ukrepov postal povsem odvečen, te nevarnosti ni mogoče opredeliti na podlagi tovrstnih meril. Navsezadnje je vsakdo, ki mu je odvzeta pravica do dela, hkrati brez finančnih virov; večina migrantov brez urejenega statusa se torej sooča s pomanjkanjem finančnih virov. |
| --- | --- |

(c)

Če želimo preprečiti, da bi VSE migrante brez urejenega statusa obtožili nevarnosti pobega, pri čemer bi postopek z zagotavljanjem varovalnih ukrepov postal povsem odvečen, te nevarnosti ni mogoče opredeliti na podlagi tovrstnih meril. Navsezadnje je vsakdo, ki mu je odvzeta pravica do dela, hkrati brez finančnih virov; večina migrantov brez urejenega statusa se torej sooča s pomanjkanjem finančnih virov.

| (d) | Glede na politiko zaprtih meja, ki jo izvajajo države članice, mnogi migranti brez urejenega statusa (pa tudi taki z urejenim) nezakonito vstopajo na ozemlje držav članic. |
| --- | --- |

(d)

Glede na politiko zaprtih meja, ki jo izvajajo države članice, mnogi migranti brez urejenega statusa (pa tudi taki z urejenim) nezakonito vstopajo na ozemlje držav članic.

| (e) | Če se migrant brez urejenega statusa premika med državami članicami, je to že avtomatično nedovoljeno, vendar še ni nujno razlog za ugotovitev, da obstaja nevarnost pobega. |
| --- | --- |

(e)

Če se migrant brez urejenega statusa premika med državami članicami, je to že avtomatično nedovoljeno, vendar še ni nujno razlog za ugotovitev, da obstaja nevarnost pobega.

| (g) | Odločba o vrnitvi, ki jo je za zadevno osebo izdala druga država članica: opredelitev te možnosti ni razumljiva, saj direktiva določa neposredno izvrševanje te odločbe v drugi državi. |
| --- | --- |

(g)

Odločba o vrnitvi, ki jo je za zadevno osebo izdala druga država članica: opredelitev te možnosti ni razumljiva, saj direktiva določa neposredno izvrševanje te odločbe v drugi državi.

| (i) | Nespoštovanje zahteve za takojšen odhod na ozemlje druge države članice, ki je izdala veljavno dovoljenje za prebivanje: v takih primerih je začetek upravnega postopka izgona v izvorno državo brez prostovoljnega odhoda popolnoma nesorazmeren. Primerna je uvedba določenih prisilnih ukrepov za odhod v to drugo državo članico, ne pa tudi za izgon v državo izvora, in sploh ne po nujnem postopku. |
| --- | --- |

(i)

Nespoštovanje zahteve za takojšen odhod na ozemlje druge države članice, ki je izdala veljavno dovoljenje za prebivanje: v takih primerih je začetek upravnega postopka izgona v izvorno državo brez prostovoljnega odhoda popolnoma nesorazmeren. Primerna je uvedba določenih prisilnih ukrepov za odhod v to drugo državo članico, ne pa tudi za izgon v državo izvora, in sploh ne po nujnem postopku.

| 5.3 | Pred analizo členov 7 in 8 ter drugih členov predloga je treba pojasniti naslednje: v celotnem besedilu predloga sprememb je jasno zapostavljena pravna narava odločbe o vrnitvi, ki bo po pojasnitvi postala podlaga za popolno izpodbijanje odstavka (3), kot je zapisan v novem členu 8 direktive. Odredba o vrnitvi je izvršna odločba določene države, ki neposredno vpliva na osebno področje pravic in interesov določenega človeka. Podlaga zanjo je poleg tega do določene mere neposredno ali posredno povezana z izpolnjevanjem obveznosti ali določenim ravnanjem, ki ga je ta oseba obtožena, in zasluži ustrezen postopek preverjanja resničnosti teh obtožb, ki bo v teh primerih gotovo neodvisnega značaja. S tem bi radi opozorili, da je izgon sankcija, kazen ali kazenski ukrep upravne, in ne kazenske narave, vendar se ureja na podlagi istih ustavnih načel in načel s področja temeljnih pravic kot kazensko pravo. |
| --- | --- |

5.3

| 5.4 | V zvezi s členom 7 – obveznost sodelovanja: EESO ugotavlja, da po domnevi Komisije obveznost sodelovanja državljana tretje države s pristojnimi organi držav članic v vseh fazah postopka vračanja lahko pripomore k nemotenemu delovanju in učinkovitosti postopka. Vseeno pa je treba opozoriti, da to neposredno ogroža temeljno pravico do nepredložitve dokazov zoper sebe. Obveznosti iz tega člena se lahko strnejo v eni obveznosti, in sicer sodelovati pri ukrepu zoper samega sebe. V zvezi s členom 8 – odločba o vrnitvi: ta člen državam članicam na novo nalaga izdajo odločbe o vrnitvi takoj po sprejetju odločitve o prenehanju zakonitega prebivanja državljana tretje države, tudi odločbe o nepriznanju statusa begunca ali statusa subsidiarne zaščite. EESO meni, da bi bilo treba člen 8 dopolniti z možnostjo, da se državljanu tretje države da ustrezna priložnost, da ozemlje zapusti sam ali da poišče alternativne rešitve za legalizacijo svojega statusa. |
| --- | --- |

5.4

| 5.5 | Člen 9 – prostovoljni odhod: predlog na novo opredeljuje, da se v odločbi o vrnitvi določi ustrezno obdobje za prostovoljni odhod, in sicer do trideset dni, in odpravlja izvirno določbo o obdobju od 7 do 30 dni. Čeprav je bilo mogoče že prej očitati to, da je najdaljše obdobje trajalo le 30 dni, je obstoj minimuma vendarle služil kot varovalni ukrep. Odprava tega minimuma omogoča državam članicam, da obdobja za prostovoljni odhod sploh ne dovolijo. |
| --- | --- |

5.5

| 5.6 | Novi ukrep, uveden v členu 13, omogoča državam članicam, da nezakonito prebivajočemu državljanu tretje države, čigar nezakonito prebivanje v državah članicah se odkrije ob (prostovoljnem) izstopu iz EU, izdajo prepoved vstopa, ne da bi izdale odločbo o vrnitvi. V tem ukrepu EESO vidi uveljavitev sankcije proti določeni osebi v trenutku, ko ta ravna v skladu z zakonom, tj. zapušča ozemlje EU in končuje svoje nezakonito prebivanje. Po drugi strani pa se lahko ukrep lahko dojema kot zagotovilo proti ponavljajočemu se nezakonitemu vstopu na ozemlje zadevne države članice. |
| --- | --- |

5.6

| 5.7 | Člen 14 o upravljanju vračanja od vsake države članice zahteva, da vzpostavi, vodi, vzdržuje in nadalje razvija nacionalni sistem upravljanja vračanja, v okviru katerega se obdelujejo vse potrebne informacije za izvajanje te direktive, ki pa mora biti tehnično združljiv s centralnim sistemom EU. Člen 14 nadalje določa, da države članice oblikujejo operativne programe za pomoč pri prostovoljnem vračanju. |
| --- | --- |

5.7

| 5.7.1 | Zaradi pomanjkljivosti schengenskega informacijskega sistema (SIS) so potrebni ukrepi za izboljšanje usklajevanja med državami članicami. Sporno pa je, ali je v ta namen res potrebna izrecna zakonodaja na ravni direktive, saj gre bolj ko ne za zelo praktična vprašanja upravljanja. |
| --- | --- |

5.7.1

| 5.7.2 | Predlog, da države članice oblikujejo programe za zagotavljanje logistične, finančne in druge materialne oziroma stvarne pomoči v podporo prostovoljnega vračanja, ki bi vključevali programe za ponovno vključevanje, izhaja iz Priporočila (EU) 2017/432. Komisija bi morala podpirati, spremljati in ocenjevati oblikovanje teh programov. |
| --- | --- |

5.7.2

| 5.8 | Člen 16 se osredotoča izključno le na „edini obvezni primer, v katerem se mora v skladu s tem predlogom odobriti samodejni suspenzivni učinek“, tj. da se utemelji izgon osebe, ki se ji zavrne prošnja za mednarodno zaščito. EESO sicer temu ne nasprotuje, vendar meni, da obstajajo tudi drugi primeri, ko bi bilo treba izgon samodejno odložiti, da bi se krepil okvir zaščite ali varovalnih ukrepov. To bi moralo med drugim vključevati:






  — | primere, ko so neposredno ali posredno prizadeti mladoletniki, |
| --- | --- | --- |

5.8

—

primere, ko so neposredno ali posredno prizadeti mladoletniki,

| — | primere, ko so neposredno ali posredno prizadeti družinski člani iz držav članic Unije in za katere se torej ne uporabljajo določbe Direktive 2004/38/ES, |
| --- | --- |

—

primere, ko so neposredno ali posredno prizadeti družinski člani iz držav članic Unije in za katere se torej ne uporabljajo določbe Direktive 2004/38/ES,

| — | primere, kadar je mogoče dokazati tveganje za zdravje ali telesno nedotakljivost preganjanega, |
| --- | --- |

—

primere, kadar je mogoče dokazati tveganje za zdravje ali telesno nedotakljivost preganjanega,

| — | primere, v katerih gre za vrnitev v države, ki ne veljajo za varne, med njimi take, ki ne spoštujejo človekovih pravic. |
| --- | --- |

—

primere, v katerih gre za vrnitev v države, ki ne veljajo za varne, med njimi take, ki ne spoštujejo človekovih pravic.

| 5.9 | Kar zadeva pridržanje in določitev najmanj trimesečnega obdobja v okviru najdaljšega obdobja zanj, je treba poudariti, da so po dejstvih sodeč koraki in ukrepi, ki so nujni za namen izgona v tretjo državo, bodisi izpeljani v manj kot treh mesecih bodisi se ne doseže skoraj nič niti s podaljšanjem tega obdobja, sploh pa ne z uveljavitvijo tako skrajnih ukrepov, kot je odvzem prostosti osebi, ki ni storila nobenega kaznivega dejanja. |
| --- | --- |

5.9

| 5.10 | EESO vnovič poziva k uporabi drugih rešitev, kot sta zgoraj navedeni nemški „Duldung“ ali španski „arraigo“, saj je mogoče veliko prej kot v treh mesecih opredeliti, ali je mogoče neko osebo izgnati. Pridržanje ali pripor je preventivni ukrep, katerega namen je pospešiti izvedbo prisilnega vračanja ter preprečiti pobeg. Vendar je treba izključiti primere, ko bi se to zlorabljalo kot prikrita oblika zaporne kazni ali kot kazen za nezakonito priseljevanje. Tak zapor izrecno prepoveduje sodna praksa Sodišča EU (15). |
| --- | --- |

5.10

| 5.11 | Direktiva bi morala zato zahtevati, da tovrstni centri za pridržanje niso primerljivi ali hujši kot zapori, in sicer z določbo, da organi kazenskega pregona ne izvajajo notranjega nadzora v njih, pač pa samo zunanji, za notranji nadzor pa so odgovorni drugi nacionalni organi ter da je v vsaki državi članici standard pravic pridržanih oseb v vseh svojih zakonskih vidikih enakopraven ali višji kot pravni status zapornikov. |
| --- | --- |

5.11

| 5.12 | Sprememba, uvedena s členom 22(7), je popolnoma nepotrebna, saj je to vprašanje že urejeno v različnih azilnih postopkih držav članic. Vsekakor pa je nesorazmerno, da se osebi, ki je lahko do štiri mesece pridržana za namen vrnitve, ker je bila njena prošnja za azil zavrnjena, v novem šestmesečnem obdobju to znova zgodi, in sicer z istim namenom vrnitve. |
| --- | --- |

5.12

| 5.13 | EESO se strinja s Komisijo, da je učinkovitost politike vračanja EU odvisna tudi od sodelovanja z državami izvora. EU je že dosegla določen napredek, vendar EESO kljub temu poziva Komisijo, naj nadaljuje prizadevanja na tem področju in države članice hkrati pozove, naj se oprejo na te dosežke in v celoti izkoristijo to ureditev. |
| --- | --- |

5.13

V Bruslju, 23. januarja 2019

Predsednik

Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  COM(2018) 634 final.

1

(2)  UL C 85, 8.4.2003, str. 51.

2

(3)  COM(2002) 175 final.

3

(4)  Direktiva 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL L 348, 24.12.2008, str. 98).

4

(5)  Priporočilo Komisije (EU) 2017/432 z dne 7. marca 2017 o povečanju učinkovitosti vrnitev pri izvajanju Direktive 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 66, 11.3.2017, str. 15).

5

(6)  Glej mnenje EESO – Stroški nepriseljevanja (in nevključevanja) (UL C 110, 22.3.2019, str. 1).

6

(7)  Zasedanje Evropskega sveta (28. junij 2018) – sklepi.

7

(8)  Zasedanje Evropskega sveta (18. oktober 2018) – sklepi.

8

(9)  IOM – Migration: Flow Monitoring Europe.

9

(10)  UL C 85, 8.4.2003, str. 51.

10

(11)  Glej poročilo Research Social Platform on Migration and Asylum z naslovom Migration – Crackdown on NGOs assisting refugees and other migrants.

11

(12)  UL C 85, 8.4.2003, str. 51.

12

(13)  Člena 32 in 33 Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL L 158, 30.4.2004, str. 77).

13

(14)  FF. Sporočilo št. 1493/2006, Williams Lecraft zoper Španijo.

14

(15)  Sodbi Sodišča z dne 7. junija 2016, Affum, C-47/15, ECLI:EU:C:2016:408, in z dne 28. aprila 2011, El Dridi, C-61/11, ECLI:EU:C:2011:268.

15

Affum

El Dridi

---

| 10.5.2019 | SL | Uradni list Evropske unije | C 159/60 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

SL

Uradni list Evropske unije

C 159/60

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi ohranitvenih in nadzornih ukrepov, ki se uporabljajo na upravnem območju Organizacije za ribištvo severozahodnega Atlantika, ter razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 2115/2005 in Uredbe Sveta (ES) št. 1386/2007

(COM(2018) 577 final – 2018/0304 (COD))

(2019/C 159/09)

Glavni poročevalec: Gabriel SARRÓ IPARRAGUIRRE

| Zaprosilo | Svet, 3. 9. 2018 |
| --- | --- |
| | Evropski parlament, 10. 9. 2018 |
| Pravna podlaga | člena 43(2) in 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Pristojnost | strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 23. 1. 2019 |
| Plenarno zasedanje št. | 540 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 104/0/2 |

Zaprosilo

Svet, 3. 9. 2018

Evropski parlament, 10. 9. 2018

Pravna podlaga

člena 43(2) in 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije

Pristojnost

strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

23. 1. 2019

Plenarno zasedanje št.

540

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

104/0/2

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | EESO meni, da je treba v pravni red EU prenesti ohranitvene in nadzorne ukrepe, ki jih je sprejela Organizacija za ribištvo severozahodnega Atlantika (NAFO), da bi dosegli njihovo enotno in učinkovito izvajanje znotraj EU. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Kljub temu ta predlog po mnenju EESO ne uvaja učinkovitega mehanizma za prenos predpisov, sprejetih v okviru NAFO, in ne odgovarja na potrebo, da jih je treba vsako leto posodabljati. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESO se zavzema za učinkovitejši in enostavnejši mehanizem, zato predlaga uredbo z enim samim členom, ki bi določal, da morajo za flote v Evropski uniji veljati predpisi NAFO. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESO opozarja na nevarnost uvedbe sistema delegiranih aktov, s katerim se Komisiji podeljuje pooblastilo za sprejemanje zakonodaje mimo običajnih postopkov. |
| --- | --- |

1.4

2.   Povzetek predloga Komisije

| 2.1 | Namen tega predloga je v pravni red EU prenesti ukrepe, ki jih je NAFO sprejela med 2008 in 2017, letom, ko je začela veljati spremenjena Konvencija NAFO. Ker se ti ukrepi vsako leto spreminjajo, predlog določa prenos najnovejših ukrepov in vzpostavlja mehanizem za pospešitev in olajšanje izvajanja ukrepov v prihodnosti. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | S predlogom se tako določa prenos pooblastil na Komisijo, da sprejema ukrepe v zvezi z dejavnostmi plovil na navedenem območju, ki se nanašajo med drugim na ribolovne možnosti (omejitev kvot in ribolovnega napora), zapore ribolova, prilov, ribolov raže, severne kozice in grenlandske morske plošče, ohranjanje staležev morskih psov, ribolovno orodje, ki se uporablja, zaščito občutljivih morskih ekosistemov ter inšpekcijski pregled in nadzor navedenih dejavnosti. Skupno je opisanih trideset različnih vrst ukrepov. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Predlog razveljavlja uredbi Sveta (ES) št. 2115/2005 (1) in št. 1386/2007 (2). |
| --- | --- |

2.3

3.   Splošne ugotovitve

| 3.1 | EESO meni, da je treba v pravni red EU prenesti ohranitvene in nadzorne ukrepe, ki jih je sprejela NAFO, da bi dosegli njihovo enotno in učinkovito izvajanje znotraj EU. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Glede na to, da NAFO vsako leto spreminja ohranitvene in nadzorne ukrepe, ta predlog po mnenju EESO ne uvaja učinkovitega mehanizma za prenos predpisov, sprejetih v okviru NAFO, in njihovo vsakoletno posodabljanje. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Učinkovitejši mehanizem za upoštevanje redne posodobitve predpisov, sprejetih v okviru NAFO, bi po mnenju EESO predstavljalo sprejetje preproste uredbe z enim samim členom, ki bi določal, da za flote v Evropski uniji veljajo predpisi, ki jih vsako leto sprejme NAFO, s čimer bi odgovorili na potrebo po rednem posodabljanju vsaj tistih predpisov, ki se nanašajo na trideset ukrepov. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | V nasprotnem primeru EESO opozarja na nevarnost nenehne neusklajenosti zakonodaje EU s predpisi, sprejetimi v okviru NAFO, in pravno negotovost, ki bi jo to lahko povzročilo. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | EESO izraža zaskrbljenost zaradi verižnega skrajšanja rokov za določene postopke. S tem ko bo Komisija državam članicam skrajšala roke za poročanje, bodo države članice namreč primorane skrajšati te roke upravljavcem ribiških plovil. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Po mnenju EESO je edina stvar, ki bo olajšana z uvedbo delegiranih aktov to, da lahko Komisija določa pravila mimo običajnih postopkov. |
| --- | --- |

3.6

4.   Posebne ugotovitve

| 4.1 | Člen 5(1) določa, da vsaka država članica zagotovi, da omejitve ulova in ribolovnega napora veljajo za staleže, opredeljene v ribolovnih možnostih. Po mnenju EESO bi moralo biti zapisano: „[...] omejitve ulova in/ali ribolovnega napora [...]“. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Člen 28 se nanaša na elektronsko poročanje v okviru programa opazovanja. Besedilo odstavka 3 in predvsem odstavka 1 tega člena ni dovolj natančno, saj ni jasno, ali se lahko nanaša na elektronskega opazovalca, ne da bi bilo to izrecno navedeno. EESO meni, da bi se zato vsebina tega člena lahko različno razlagala. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Člen 31 določa postopke nadzora. Po mnenju EESO tudi člen 31(1)(a) ni jasen, namreč, kako se lahko opravi ocena obsega ali sestava ulova vsebine izvleka, če ni bil izveden inšpekcijski pregled. |
| --- | --- |

4.3

V Bruslju, 23. januarja 2019

Predsednik

Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  Uredba Sveta (ES) št. 2115/2005 z dne 20. decembra 2005 o obnovitvenih načrtih za grenlandsko morsko ploščo v okviru Organizacije za ribištvo severozahodnega Atlantika (UL L 340, 23.12.2005, str. 3).

1

(2)  Uredba Sveta (ES) št. 1386/2007 z dne 22. oktobra 2007 o ukrepih za ohranjanje in izvrševanje, ki se uporabljajo v območju upravljanja Organizacije za ribištvo severozahodnega Atlantika (UL L 318, 5.12.2007, str. 1).

2

---

Evropski ekonomsko-socialni odbor

| 10.5.2019 | SL | Uradni list Evropske unije | C 159/63 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

SL

Uradni list Evropske unije

C 159/63

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi Evropskega industrijskega, tehnološkega in raziskovalnega strokovnega centra za kibernetsko varnost ter mreže nacionalnih koordinacijskih centrov

(COM(2018) 630 final — 2018/0328 (COD))

(2019/C 159/10)

Poročevalec: Antonio LONGO

Soporočevalec: Alberto MAZZOLA

| Zaprosilo | Evropski svet, 5. 10. 2018
  Evropski parlament, 1. 10. 2018 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | tretji odstavek člena 173 ter člena 188 in 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Pristojnost | strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo |
| Datum sprejetja mnenja strokovne skupine | 9. 1. 2019 |
| Datum sprejetja na plenarnem zasedanju | 23. 1. 2019 |
| Plenarno zasedanje št. | 540 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 143/5/2 |

Zaprosilo

Evropski svet, 5. 10. 2018

Evropski parlament, 1. 10. 2018

Pravna podlaga

tretji odstavek člena 173 ter člena 188 in 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije

Pristojnost

strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo

Datum sprejetja mnenja strokovne skupine

9. 1. 2019

Datum sprejetja na plenarnem zasedanju

23. 1. 2019

Plenarno zasedanje št.

540

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

143/5/2

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) odobrava pobudo Komisije in meni, da je bistvena za razvoj industrijske strategije za kibernetsko varnost ter da pomeni strateško potezo za dosego dobre in obširne digitalne neodvisnosti. Ta dejavnika sta nujna za okrepitev evropskih obrambnih mehanizmov pred novo kibernetsko vojno, ki lahko ogrozi politične, gospodarske in družbene sisteme. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESO ugotavlja, da so vse strategije za kibernetsko varnost neločljivo povezane z ozaveščenostjo in varnim ravnanjem vseh uporabnikov. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESO se strinja s splošnimi cilji predloga in se zaveda, da bodo posebni vidiki delovanja analizirani pozneje. Ker pa gre za uredbo, meni, da bi bilo treba vnaprej opredeliti občutljive vidike, povezane z upravljanjem, financiranjem in doseganjem vnaprej določenih ciljev. Pomembno je, da prihodnja mreža in center čim bolj temeljita na kibernetskem in strokovnem znanju držav članic in da niso vse pristojnosti skoncentrirane v novem centru. Preprečiti je treba tudi prekrivanje področja delovanja prihodnje mreže in centra z obstoječimi mehanizmi in organi sodelovanja. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESO podpira razširitev sodelovanja na industrijo na podlagi trdnih zavez glede znanosti in naložb z njeno prihodnjo vključitvijo v upravni odbor. V primeru tristranskega sodelovanja med Evropsko komisijo, državami članicami in industrijo bi bilo treba prisotnost podjetij iz tretjih držav omejiti na tista, ki so že dolgo na evropskem ozemlju in se v celoti vključujejo v evropsko tehnološko in industrijsko bazo, če se zanje uporabljajo ustrezni mehanizmi pregledovanja in nadzora ter če spoštujejo načelo vzajemnosti in obveznost zaupnosti. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | Za kibernetsko varnost si morajo skupaj prizadevati vse države članice, ki morajo zato sodelovati v upravnem odboru; načini za to se šele določijo. Njihov finančni prispevek bi se lahko črpal iz evropskih sredstev, dodeljenih vsaki državi članici. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | V predlogu bi moralo biti bolje pojasnjeno, na kakšen način naj bi bil strokovni center vključen v usklajevanje financiranja iz programa za digitalno Evropo in programa Obzorje Evropa ter zlasti po katerih smernicah se bodo pripravljala in dodeljevala morebitna javna naročila. Ta vidik je ključnega pomena za preprečevanje podvajanj ali prekrivanj. Poleg tega je za povečanje finančnih sredstev priporočljivo razširiti sinergije z drugimi finančnimi instrumenti EU (npr. regionalnimi skladi, strukturnimi skladi, instrumentom za povezovanje Evrope, Evropskim obrambnim skladom, programom InvestEU itd.). |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EESO meni, da je nujno treba opredeliti načine sodelovanja ter odnose med evropskim strokovnim centrom in nacionalnimi centri. Poleg tega je pomembno, da EU nacionalnim centrom zagotovi financiranje vsaj za upravne stroške, s čimer bi olajšali usklajevanje upravnih zadev in kompetenc, da se zmanjša obstoječa vrzel med evropskimi državami. |
| --- | --- |

1.7

| 1.8 | Odbor poudarja, da je človeški kapital pomemben, in želi, da bi lahko strokovni center v sodelovanju z univerzami, raziskovalnimi centri in visokošolskimi izobraževalnimi ustanovami promoviral izobraževanje in usposabljanje na ravni odličnosti, tudi s posebnimi univerzitetnimi in srednješolskimi učnimi programi. Hkrati je bistveno, da se zagotovi posebna podpora zagonskim podjetjem in MSP. |
| --- | --- |

1.8

| 1.9 | EESO meni, da je nujno treba bolje razjasniti področja pristojnosti ter ločnice med nalogami strokovnega centra in Agencije Evropske unije za varnost omrežij in informacij (ENISA), pri čemer je treba jasno opredeliti način sodelovanja in vzajemne podpore ter se izogniti prekrivanju pristojnosti in podvajanju prizadevanj. Podobne težave se pojavljajo pri drugih organih, ki se ukvarjajo s kibernetsko varnostjo, kot so agencija EDA, Europol ter CERT-EU. Priporočljivo bi bilo, da se uvedejo podobni mehanizmi za strukturirani dialog med različnimi subjekti. |
| --- | --- |

1.9

2.   Sedanji okvir za kibernetsko varnost

| 2.1 | Kibernetska varnost je ena prednostnih tematik za EU, saj je nepogrešljiva pri obrambi ustanov, podjetij in državljanov, potrebna pa je tudi za ohranjanje demokracije. Med najbolj skrb zbujajočimi pojavi je eksponentna rast zlonamerne programske opreme, ki se širi po omrežju prek samodejnih sistemov. Leta 2007 je bilo takih primerov 130 000, leta 2017 pa že 8 milijonov. Poleg tega je Unija neto uvoznica izdelkov in rešitev za kibernetsko varnost, kar povzroča težave pri gospodarski konkurenčnosti ter civilni in vojaški varnosti. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Čeprav ima EU na voljo pomembno strokovno znanje in izkušnje na področju kibernetske varnosti, so industrija, univerze in raziskovalni centri še vedno razdrobljeni, neusklajeni in brez skupne strategije razvoja, saj ustrezni sektorji, povezani s področjem kibernetske varnosti (npr. energija, vesolje, obramba, promet), niso dovolj podprti, prav tako pa niso izkoriščene niti sinergije med sektorji civilne in vojaške kibernetske varnosti. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Za spoprijemanje z vse večjimi izzivi je Evropska unija v letu 2013 pripravila strategijo za kibernetsko varnost za spodbujanje zanesljivega, varnega in odprtega kibernetskega okolja (1). Nato je v letu 2016 sprejela prve posebne ukrepe za varnost omrežij in informacijskih sistemov (2). To je privedlo do javno-zasebnega partnerstva na področju kibernetske varnosti. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | V letu 2017 je bilo v sporočilu z naslovom Odpornost, odvračanje in obramba: okrepitev kibernetske varnosti za EU (3) ugotovljeno, da je treba zagotoviti ohranitev in razvoj pomembne ključne tehnološke zmogljivosti kibernetske varnosti za zavarovanje enotnega digitalnega trga ter zlasti za zaščito kritičnih omrežij in informacijskih sistemov ter zagotavljanje ključnih storitev kibernetske varnosti. |
| --- | --- |

2.4

| 2.5 | Zato mora biti Unija sposobna zaščititi svoja digitalna sredstva in procese ter konkurirati na svetovnem trgu kibernetske varnosti, dokler ni dosežena dobra in obširna digitalna neodvisnost (4). |
| --- | --- |

2.5

3.   Predlog Komisije

| 3.1 | Cilj evropskega strokovnega centra bo lajšanje in pomoč pri koordiniranju dela mreže nacionalnih koordinacijskih centrov ter opravljanje vloge referenčne točke za strokovno skupnost za kibernetsko varnost ob hkratnem spodbujanju tehnološke agende na področju kibernetske varnosti in lajšanju dostopa do zbranega strokovnega znanja. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | To bo opravljal zlasti z izvajanjem zadevnih delov programa za digitalno Evropo in programa Obzorje Evropa ter z dodeljevanjem nepovratnih sredstev in javnimi naročili. Glede na precejšnje naložbe v kibernetsko varnost drugod po svetu in glede na potrebo po usklajevanju in združevanju virov s tega področja v Evropi se predlaga, da ima strokovni center obliko evropskega partnerstva z dvojno pravno podlago, kar bo lajšalo skupne naložbe Unije, držav članic in/ali industrije. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Predlog predvideva, da države članice k ukrepom strokovnega centra in mreže prispevajo sorazmeren znesek. Finančni prispevek EU znaša približno 2 milijardi EUR iz programa za digitalno Evropo, znesek iz programa Obzorje Evropa je treba še določiti, skupni prispevek držav članic pa bo vsaj enak prispevku Unije. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Glavni organ odločanja je upravni odbor, v katerem sodelujejo vse države članice, glasovalno pravico pa imajo samo tiste, ki k strokovnemu centru finančno prispevajo. Sistem glasovanja v upravnem odboru sledi načelu dvojne večine, ki zahteva 75 % finančnih prispevkov in 75 % glasov. Komisija ima 50 % glasov. Strokovnemu centru pomaga industrijsko-znanstveni svetovalni odbor, ki zagotavlja reden dialog s podjetji, potrošniki in drugimi ustreznimi zainteresiranimi stranmi. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | V tesnem sodelovanju z mrežo nacionalnih koordinacijskih centrov in strokovno skupnostjo za kibernetsko varnost bi bil strokovni center glavni izvedbeni organ za finančna sredstva EU, namenjena kibernetski varnosti v okviru predlaganih programov za digitalno Evropo in Obzorje Evropa. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Nacionalne koordinacijske centre morajo določiti države članice. Imeti bi morali tehnološko strokovno znanje s področja kibernetske varnosti ali pa neposreden dostop do takšnega znanja, zlasti na področjih, kot so kriptografija, varnostne storitve IKT, samodejno zaznavanje vdorov, varnost sistemov in omrežij, varnost programske opreme in aplikacij ter človeški in družbeni vidiki varnosti in zasebnosti. Prav tako bi morali imeti zmogljivost, da učinkovito sodelujejo in se usklajujejo z industrijo in javnim sektorjem, vključno z organi, imenovanimi v skladu z Direktivo (EU) 2016/1148. |
| --- | --- |

3.6

4.   Splošne ugotovitve

| 4.1 | EESO odobrava pobudo Komisije in meni, da je strateškega pomena za razvoj kibernetske varnosti, kar je v skladu z odločitvijo, sprejeto na vrhu v Talinu septembra 2017. Tam so voditelji držav in vlad pozvali Unijo, naj postane „do leta 2025 vodilna v svetu na področju kibernetske varnosti, da se zagotovijo zaupanje, gotovost in zaščita državljanov, potrošnikov in podjetij na spletu ter omogoči brezplačen in zakonsko urejen internet“. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | EESO poudarja, da smo pred pravo kibernetsko vojno, ki grozi, da bo oslabila politične, gospodarske in družbene sisteme z napadi na informacijske sisteme ustanov, kritično infrastrukturo (energetika, promet, banke, finančne ustanove itd.) in podjetja ter z vplivanjem na volilne in demokratične procese na splošno z ustvarjanjem lažnih novic (5). To pa zahteva veliko ozaveščenost ter odločen in pravočasen odziv. Zato je treba vzpostaviti jasno in dobro podprto industrijsko politiko za kibernetsko varnost kot nepogrešljiv in osnoven pogoj za dosego digitalne neodvisnosti. EESO meni, da bi delovni program moral dati prednost sektorjem, določenim v Direktivi (EU) 2016/1148, ki se uporablja za javna in zasebna podjetja, ki zagotavljajo osnovne storitve, zaradi njihovega pomena za družbo (6). |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | EESO ugotavlja, da so vse strategije za kibernetsko varnost neločljivo povezane z ozaveščenostjo in varnim ravnanjem vseh uporabnikov. Zato morajo vsako tehnološko pobudo spremljati ustrezne kampanje za informiranje in ozaveščanje, da bi se ustvarila „kultura digitalne varnosti“ (7). |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | EESO se strinja s splošnimi cilji predloga in se zaveda, da bodo posebni vidiki delovanja analizirani pozneje. Ker pa gre za uredbo, meni, da bi bilo treba vnaprej opredeliti občutljive vidike, povezane z upravljanjem, financiranjem in doseganjem vnaprej določenih ciljev. Pomembno je, da prihodnja mreža in center čim bolj temeljita na kibernetskem in strokovnem znanju držav članic in da niso vse pristojnosti skoncentrirane v novem centru. Preprečiti je treba tudi prekrivanje področij delovanja prihodnje mreže in centra z obstoječimi mehanizmi in organi sodelovanja. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | EESO opozarja, da je v svojem mnenju TEN/646 o uredbi o kibernetski varnosti (8) predlagal tristransko sodelovanje v obliki javno-zasebnega partnerstva med Evropsko komisijo, državami članicami in industrijo, vključno z malimi in srednjimi podjetji, medtem ko je trenutna struktura, katere pravno obliko je treba poglobiti, v bistvu javno-javno partnerstvo med Evropsko komisijo in državami članicami. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | EESO podpira razširitev sodelovanja na industrijo na podlagi trdnih zavez glede znanosti in naložb z njeno prihodnjo vključitvijo v upravni odbor. Oblikovanje industrijsko-znanstvenega svetovalnega odbora morda ne bo zagotovilo rednega dialoga med podjetji, potrošniki in drugimi ustreznimi zainteresiranimi stranmi. V novem okviru, ki ga je oblikovala Evropska komisija, tudi ni jasno, kakšno vlogo bo imela Evropska organizacija za kibernetsko varnost, ki je bila ustanovljena junija 2016 na pobudo Evropske komisije in je njena nasprotna stran. Kapitala, ki ga ima ta organizacija glede omrežja in znanja, se ne bi smelo zanemariti. |
| --- | --- |

4.6

| 4.6.1 | V primeru tristranskega sodelovanja je pomembno pozornost nameniti vprašanju podjetij iz tretjih držav. EESO zlasti poudarja, da bi moralo tako sodelovanje temeljiti na trdnem mehanizmu za preprečevanje prisotnosti podjetij iz tretjih držav, ki bi lahko ogrozila varnost in avtonomijo Unije. Pri tem bi se morale uporabljati povezane določbe, opredeljene v evropskem programu za razvoj obrambne industrije (9). |
| --- | --- |

4.6.1

| 4.6.2 | EESO hkrati priznava, da bi lahko bila nekatera podjetja iz tretjih držav, ki so že dolgo na evropskem ozemlju in se v celoti vključujejo v evropsko tehnološko in industrijsko bazo, zelo koristna za projekte EU. Zato bi se jim lahko omogočil dostop do teh projektov, če bi države članice vzpostavile ustrezne mehanizme pregledovanja in nadzora teh podjetij ter če bi ta podjetja spoštovala načelo vzajemnosti in obveznost zaupnosti. |
| --- | --- |

4.6.2

| 4.7 | Za kibernetsko varnost si morajo skupaj prizadevati vse države članice, ki morajo zato sodelovati v upravnem odboru; načini za to se šele določijo. Pomembno je tudi, da vse države finančno in na ustrezen način prispevajo k pobudi Komisije. Njihov finančni prispevek bi se lahko črpal iz sredstev EU, dodeljenih vsaki državi članici. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | EESO se strinja, da lahko vsaka država članica sama imenuje svojega predstavnika v upravnem odboru evropskega strokovnega centra. Priporoča jasno opredelitev profilov izobrazbe nacionalnih predstavnikov s kombinacijo strateškega in strokovnega znanja ter znanja v zvezi z vodenjem, upravljanjem in proračunom. |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | V predlogu bi moralo biti bolje pojasnjeno, na kakšen način naj bi bil strokovni center vključen v usklajevanje financiranja iz programa za digitalno Evropo in programa Obzorje Evropa, o katerem še vedno potekajo pogajanja, ter zlasti po katerih smernicah se bodo pripravljala in dodeljevala morebitna javna naročila. Ta vidik je ključnega pomena za preprečevanje podvajanj ali prekrivanj. Poleg tega je za povečanje finančnih sredstev priporočljivo razširiti sinergije z drugimi finančnimi instrumenti EU (npr. regionalnimi skladi, strukturnimi skladi, instrumentom za povezovanje Evrope, Evropskim obrambnim skladom, programom InvestEU itd.). EESO upa, da bo mreža nacionalnih koordinacijskih centrov vključena v upravljanje in koordinacijo sredstev. |
| --- | --- |

4.9

| 4.10 | EESO ugotavlja, da naj bi svetovalni odbor imel 16 članov in da niso določeni mehanizmi, s katerimi bi se vanj pritegnili predstavniki podjetij, univerz, raziskovalcev in potrošnikov. Po mnenju EESO bi bilo koristno in primerno zagotoviti, da člani svetovalnega odbora izstopajo z velikim poznavanjem tega področja in da uravnoteženo zastopajo različne vpletene sektorje. |
| --- | --- |

4.10

| 4.11 | EESO meni, da je treba opredeliti načine sodelovanja ter odnose med evropskim strokovnim centrom in nacionalnimi centri. Poleg tega je pomembno, da EU nacionalnim centrom zagotovi financiranje vsaj za upravne stroške, s čimer bi olajšali usklajevanje upravnih zadev in kompetenc, da se zmanjša obstoječa vrzel med evropskimi državami. |
| --- | --- |

4.11

| 4.12 | EESO v skladu s svojimi prejšnjimi mnenji (10) poudarja pomen usposabljanja človeških virov na ravni odličnosti na področju kibernetske varnosti, tudi v okviru posebnih srednješolskih, dodiplomskih in podiplomskih programov. Zagotoviti je treba ustrezno finančno podporo za mala, srednja in zagonska podjetja v tem sektorju (11), ki so ključna za razvoj vodilnih raziskovalnih dejavnosti. |
| --- | --- |

4.12

| 4.13 | EESO meni, da je nujno treba bolje razjasniti področja pristojnosti ter ločnice med nalogami strokovnega centra in agencije ENISA, pri čemer je treba jasno opredeliti način sodelovanja in vzajemne podpore ter se izogniti prekrivanju pristojnosti in podvajanju prizadevanj (12). Predlog uredbe predvideva prisotnost predstavnika agencije ENISA kot stalnega opazovalca v upravnem odboru, vendar pa to ne daje jamstva za strukturirani dialog med organoma. Podobne težave se pojavljajo pri drugih organih, ki se ukvarjajo s kibernetsko varnostjo, kot so agencija EDA, Europol in CERT-EU. V zvezi s tem je pomemben memorandum o soglasju, ki so ga maja 2018 podpisale agencija ENISA, agencija EDA, Europol in CERT-EU. |
| --- | --- |

4.13

V Bruslju, 23. januarja 2019

Predsednik

Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  JOIN(2013) 1 final.

1

(2)  Direktiva (EU) 2016/1148 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. julija 2016 o ukrepih za visoko skupno raven varnosti omrežij in informacijskih sistemov v Uniji (UL L 194, 19.7.2016, str. 1).

2

(3)  JOIN(2017) 450 final.

3

(4)  UL C 227, 28.6.2018, str. 86.

4

(5)  Informativno poročilo o vplivu na socialne in politične procese v EU in državah vzhodnega sosedstva prek medijev, Indrė Vareikytė, 2014.

5

(6)  UL C 227, 28.6.2018, str. 86.

6

(7)  UL C 227, 28.6.2018, str. 86.

7

(8)  UL C 227, 28.6.2018, str. 86.

8

(9)  COM(2017) 294 final.

9

(10)  UL C 451, 16.12.2014, str. 25.

10

(11)  UL C 227, 28.6.2018, str. 86.

11

(12)  UL C 227, 28.6.2018, str. 86.

12

---

EVROPSKI EKONOMSKO-SOCIALNI ODBOR

| 10.5.2019 | SL | Uradni list Evropske unije | C 159/68 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

SL

Uradni list Evropske unije

C 159/68

---

Mnenje Evropskega ekonomsko socialnega odbora – Predlog sklepa Evropskega parlamenta in Sveta o prilagoditvi Direktive 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta o energetski učinkovitosti (kot je bila spremenjena z Direktivo (EU) 2018/2002) in Uredbe (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta (upravljanje energetske unije) zaradi izstopa Združenega kraljestva iz Evropske unije

(COM(2018) 744 final – 2018/0385 (COD))

(2019/C 159/11)

Glavni poročevalec: Séamus BOLAND

| Zaprosilo | Evropski parlament, 15. 11. 2018
  Svet Evropske unije, 26. 11. 2018 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člen 192(1), člen 194(2) in člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Pristojnost | strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo |
| Sklep predsedstva | 11. 12. 2018 |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 23. 1. 2019 |
| Plenarno zasedanje št. | 540 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 106/0/0 |

Zaprosilo

Evropski parlament, 15. 11. 2018

Svet Evropske unije, 26. 11. 2018

Pravna podlaga

člen 192(1), člen 194(2) in člen 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije

Pristojnost

strokovna skupina za promet, energijo, infrastrukturo in informacijsko družbo

Sklep predsedstva

11. 12. 2018

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

23. 1. 2019

Plenarno zasedanje št.

540

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

106/0/0

1.   Sklepi in priporočila

| 1.1 | EESO pozdravlja predlog za spremembo zakonodaje EU, ki ureja energetsko učinkovitost, saj so spremembe potrebne zaradi izstopa Združenega kraljestva iz Evropske unije. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | EESO priznava, da gre za tehnične spremembe, ki bodo novi EU s 27 članicami omogočile nadaljnje izvajanje Direktive 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta (1) o energetski učinkovitosti in Uredbe (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta (2) o upravljanju energetske unije, kar pozdravlja. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | EESO pozdravlja, da v skladu s političnim dogovorom, objavljenim junija 2018, predlagane spremembe ne bodo vplivale na dinamiko izvajanja ustreznih direktiv o energiji. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | EESO priporoča EU, naj spodbuja Združeno kraljestvo, da bo po izstopu iz Evropske unije še naprej delovalo v skladu s cilji, ki jih vsebuje dogovor in ki so določeni v direktivi. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | EESO priporoča Komisiji, naj se zaveže, da bo na ravni EU uvedla celostno komunikacijsko strategijo, s katero bo mogoče hitro doseči cilje iz direktive o energetski učinkovitosti in uredbe o upravljanju energetske unije, zlasti po izstopu Združenega kraljestva iz Evropske unije. |
| --- | --- |

1.5

| 1.6 | EESO močno priporoča EU, naj izkoristi vse možnosti za vključitev civilne družbe v uresničevanje ciljev povečanja energetske učinkovitosti, tudi pri sprejemanju potrebnih sprememb zaradi izstopa Združenega kraljestva. |
| --- | --- |

1.6

| 1.7 | EESO priporoča Komisiji, naj poskrbi, da te spremembe ne bodo imele nezaželenih posledic za proračun in človekove pravice. |
| --- | --- |

1.7

2.   Ozadje

| 2.1 | Direktiva EU o energetski učinkovitosti in uredba o upravljanju energetske unije sta bistvena instrumenta, s katerima bo EU izpolnila svoje zaveze za dosego ciljev povečanja energetske učinkovitosti do leta 2030 in tako izpolnila svoje okoljske zaveze, ki jih je sprejela v različnih mednarodnih sporazumih. |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Komisija je v okviru priprav na izstop Združenega kraljestva iz Evropske unije predlagala spremembo zakonodaje EU o energetski učinkovitosti in uredbe o upravljanju energetske unije. |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Ta predlog je potreben, ker podatki o porabi energije, ki so navedeni v revidirani direktivi o energetski učinkovitosti in uredbi o upravljanju energetske unije, temeljijo na Uniji 28 držav in jih je zato treba spremeniti, da bodo odražali novo Unijo s 27 članicami. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Predlog ne bo vplival na cilje EU glede energetske učinkovitosti, navedene v političnem dogovoru iz junija 2018, v katerem je poudarjena zavezanost k doseganju cilja povečanja učinkovitosti do leta 2030 za 32,5 %. |
| --- | --- |

2.4

3.   Razlogi za pripravo mnenja

| 3.1 | Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska se je 23. junija 2016 na referendumu o članstvu v EU odločilo za izstop iz Unije. Ta odločitev velja tudi za ozemlje Gibraltarja. |
| --- | --- |

3.1

| 3.2 | Združeno kraljestvo je 29. marca 2017 predložilo uradno obvestilo o nameri o izstopu iz Unije. To pomeni, da bo od 30. marca 2019 vsa primarna in sekundarna zakonodaja Unije zanj prenehala veljati, razen če se z ratificiranim sporazumom določi drug datum (v nadaljnjem besedilu: datum izstopa). Takrat bo Združeno kraljestvo postalo tretja država. |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Namen direktive o energetski učinkovitosti je do leta 2030 doseči cilj povečanja energetske učinkovitosti za 32,5 %, za kar morajo države članice določiti okvirne nacionalne prispevke k energetski učinkovitosti. |
| --- | --- |

3.3

| 3.4 | Od držav članic se zato pričakuje, da bodo upoštevale projekcije porabe energije v Uniji. |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Predlog vsebuje sklicevanje na uredbo o upravljanju energetske unije, ki od držav članic tudi zahteva, da pri določanju prispevka k cilju Unije za leto 2030 upoštevajo porabo energije v letu 2030. |
| --- | --- |

3.5

| 3.6 | Ker so v uredbi o upravljanju energetske unije uporabljene absolutne vrednosti iz direktive o energetski učinkovitosti, jih je treba ustrezno spremeniti. |
| --- | --- |

3.6

| 3.7 | Projekcije EU kažejo, da poraba primarne energije leta 2030 ne sme preseči 1 273 Mtoe (milijonov ton ekvivalenta nafte), poraba končne energije pa 956 Mtoe. Enakovredne projekcije za EU-27 bodo pokazale, da poraba primarne energije ne sme preseči 1 128 Mtoe, poraba končne energije pa 846 Mtoe. |
| --- | --- |

3.7

| 3.8 | Načeli subsidiarnosti (člen 5(3) PEU) in sorazmernosti (člen 5(4) PEU) se v celoti spoštujeta, predvsem zato, ker so namen predloga zgolj tehnične spremembe, ki ne vplivajo na že sprejeto zakonodajo. |
| --- | --- |

3.8

| 3.9 | Vsi deležniki so se že strinjali, da so tehnične spremembe potrebne, saj bodo novi 27-članski Evropski uniji omogočile nadaljnje uresničevanje ciljev iz ustreznih direktiv. |
| --- | --- |

3.9

4.   Ugotovitve EESO

| 4.1 | Jasno je, da je namen tega predloga doseči tehnične spremembe ustrezne zakonodaje EU o energetski učinkovitosti in upravljanju energetske unije, ki so potrebne zaradi izstopa Združenega kraljestva iz Evropske unije. |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Očitno je tudi, da so vsa priporočila iz nedavnih mnenj EESO o upravljanju energetske unije (3) in reviziji direktive o energetski učinkovitosti (4) (poročevalec: Mihai Manoliu) še naprej popolnoma utemeljena in da se mora EESO zanje odločno zavzemati. |
| --- | --- |

4.2

| 4.3 | Čeprav se vsi strinjamo, da predlog ne vpliva na splošnejša vprašanja, denimo na proračun ali človekove pravice, je treba biti na tem področju še vedno pozoren, da ne bo nezaželenih posledic, ki bi vplivale na proračun ali človekove pravice. |
| --- | --- |

4.3

| 4.4 | EESO pozdravlja, da sta načeli subsidiarnosti in sorazmernosti v celoti upoštevani. |
| --- | --- |

4.4

| 4.5 | Čeprav je predlog namenjen spremembi veljavne energetske zakonodaje in čeprav še naprej vsebuje močne zaveze določenim ciljem, je treba opozoriti, da bodo rezultati odvisni tudi od tega, ali bo Združeno kraljestvo še naprej izpolnjevalo iste cilje kot preostalih 27 članic. |
| --- | --- |

4.5

| 4.6 | V zvezi s tem EESO svetuje, da bi bilo treba oblikovati močno komunikacijsko strategijo, s katero bi zagotovili, da izstop Združenega kraljestva iz EU ne bi povzročil zmede med deležniki glede zavezanosti načrtom za dosego določenih ciljev povečanja energetske učinkovitosti, o katerih so se države članice že dogovorile, in njihovega izvajanja. |
| --- | --- |

4.6

| 4.7 | EESO ugotavlja, da so predlagane spremembe tehnične narave in ne zahtevajo javnega posvetovanja, a vseeno močno priporoča, da se izkoristijo vse možnosti za vključitev civilne družbe v podporo izvedbenim načrtom, ki jih bodo pripravile vlade. |
| --- | --- |

4.7

| 4.8 | EESO ugotavlja, da so te tehnične spremembe potrebne, in meni, da bodo prispevale k boljšemu izvajanju direktive. |
| --- | --- |

4.8

| 4.9 | EESO pozdravlja, da ta sklep ne bo vplival na začasni dogovor iz junija 2018 o reviziji direktive o energetski učinkovitosti. |
| --- | --- |

4.9

| 4.10 | EESO sicer meni, da je treba uvesti komunikacijsko strategijo, ki bo odpravila zmedo glede nadaljnjega izvajanja direktiv, vendar ocenjuje, da predlog ne bo pomembno vplival na načrte držav članic za dosego zastavljenih ciljev. |
| --- | --- |

4.10

V Bruslju, 23. januarja 2019

Predsednik

Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---

(1)  Direktiva 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o energetski učinkovitosti, spremembi direktiv 2009/125/ES in 2010/30/EU ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES (UL L 315, 14.11.2012, str. 1).

1

(2)  Uredba (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o upravljanju energetske unije in podnebnih ukrepov, spremembi uredb (ES) št. 663/2009 in (ES) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv 94/22/ES, 98/70/ES, 2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EU, 2012/27/EU in 2013/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Sveta 2009/119/ES in (EU) 2015/652 ter razveljavitvi Uredbe (EU) št. 525/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 328, 21.12.2018, str. 1).

2

(3)  UL C 246, 28.7.2017, str. 34.

3

(4)  UL C 246, 28.7.2017, str. 42.

4

---

| 10.5.2019 | SL | Uradni list Evropske unije | C 159/71 |
| --- | --- | --- | --- |

10.5.2019

SL

Uradni list Evropske unije

C 159/71

---

Mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora – Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi uredb (EU) št. 1305/2013 in (EU) št. 1307/2013 glede nekaterih pravil o neposrednih plačilih in podpori za razvoj podeželja za leti 2019 in 2020

(COM(2018) 817 final – 2018/0414(COD))

(2019/C 159/12)

| Zaprosilo | Evropski parlament, 13. 12. 2018
  Svet Evropske unije, 14. 12. 2018 |
| --- | --- |
| Pravna podlaga | člena 43(2) in 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije |
| Pristojnost | strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje |
| Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju | 23. 1. 2019 |
| Plenarno zasedanje št. | 540 |
| Rezultat glasovanja
  (za/proti/vzdržani) | 175/1/5 |

Zaprosilo

Evropski parlament, 13. 12. 2018

Svet Evropske unije, 14. 12. 2018

Pravna podlaga

člena 43(2) in 304 Pogodbe o delovanju Evropske unije

Pristojnost

strokovna skupina za kmetijstvo, razvoj podeželja in okolje

Datum sprejetja mnenja na plenarnem zasedanju

23. 1. 2019

Plenarno zasedanje št.

540

Rezultat glasovanja

(za/proti/vzdržani)

175/1/5

Odbor se v celoti strinja z vsebino predloga in nima nobenih pripomb, zato je na 540. plenarnem zasedanju 23. in 24. januarja 2019 (seja z dne 23. januarja 2019) s 175 glasovi za, 1 glasom proti in 5 vzdržanimi glasovi sklenil o tem predlogu podati pozitivno mnenje.

V Bruslju, 23. januarja 2019

Predsednik

Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

Luca JAHIER

---