# Az Európai Unió C 77/2019

| | ISSN 1977-0979 |
| --- | --- |
| Az Európai Unió
  Hivatalos Lapja | C 77 |
| | |
| Magyar nyelvű kiadás | Tájékoztatások és közlemények | 62. évfolyam2019. március 1. |

ISSN 1977-0979

Az Európai Unió

Hivatalos Lapja

C 77

Magyar nyelvű kiadás

Tájékoztatások és közlemények

62. évfolyam2019. március 1.

---

| Tartalom | Oldal |
| --- | --- |
| | II   Közlemények |
| | AZ EURÓPAI UNIÓ INTÉZMÉNYEITŐL, SZERVEITŐL, HIVATALAITÓL ÉS ÜGYNÖKSÉGEITŐL SZÁRMAZÓ KÖZLEMÉNYEK |
| | Európai Bizottság |
| 2019/C 77/01 | A Bizottság közleménye – Iránymutatás az egyes légköri szennyező anyagok nemzeti kibocsátásainak csökkentéséről szóló (EU) 2016/2284 európai parlamenti és tanácsi irányelv szerinti nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programok kidolgozásához | 1 |

Tartalom

Oldal

II   Közlemények

AZ EURÓPAI UNIÓ INTÉZMÉNYEITŐL, SZERVEITŐL, HIVATALAITÓL ÉS ÜGYNÖKSÉGEITŐL SZÁRMAZÓ KÖZLEMÉNYEK

Európai Bizottság

2019/C 77/01

A Bizottság közleménye – Iránymutatás az egyes légköri szennyező anyagok nemzeti kibocsátásainak csökkentéséről szóló (EU) 2016/2284 európai parlamenti és tanácsi irányelv szerinti nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programok kidolgozásához

1

---

| HU | |
| --- | --- |

HU

---

II Közlemények

AZ EURÓPAI UNIÓ INTÉZMÉNYEITŐL, SZERVEITŐL, HIVATALAITÓL ÉS ÜGYNÖKSÉGEITŐL SZÁRMAZÓ KÖZLEMÉNYEK

Európai Bizottság

| 1.3.2019 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 77/1 |
| --- | --- | --- | --- |

1.3.2019

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 77/1

---

A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE

Iránymutatás az egyes légköri szennyező anyagok nemzeti kibocsátásainak csökkentéséről szóló (EU) 2016/2284 európai parlamenti és tanácsi irányelv szerinti nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programok kidolgozásához

(2019/C 77/01)

Glosszárium

| Kifejezés vagy rövidítés | Jelentés vagy meghatározás |
| --- | --- |
| Levegőminőségi irányelv | A környezeti levegő minőségéről szóló irányelv |
| KAP | Közös agrárpolitika |
| CLRTAP | Egyezmény a nagy távolságra jutó, országhatárokon átterjedő levegőszennyezésről |
| EEA | Európai Környezetvédelmi Ügynökség |
| EMEP | Európai monitoring- és értékelési program |
| Európai PRTR | Európai Szennyezőanyag-kibocsátási és -szállítási Nyilvántartás |
| EU | Európai Unió |
| GAINS | Az üvegházhatású gázok és a légszennyezés közötti kölcsönhatások és szinergiák modellje (1) |
| ÜHG | Üvegházhatású gáz |
| IED | Az ipari kibocsátásokról szóló irányelv (2010/75/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) |
| IIASA | Nemzetközi Alkalmazott Rendszerelemzési Intézet (International Institute for Applied Systems Analysis) |
| IIR | Tájékoztató kataszterjelentés |
| A nyomon követésről és jelentésről szóló rendelet | Az Európai Parlament és a Tanács 525/2013/EU rendelete (3) az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának nyomon követésére és bejelentésére, valamint az éghajlatváltozással kapcsolatos egyéb információknak a nemzeti és uniós szintű bejelentésére szolgáló rendszerről |
| Nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program | Nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program |
| NEC-irányelv | A nemzeti kibocsátási határértékekről szóló irányelv ((EU) 2016/2284 európai parlamenti és tanácsi irányelv (4)) |
| NFR | Jelentéstételi nómenklatúra |
| NH3 | Ammónia |
| NMVOC | Metántól eltérő illékony szerves vegyületek |
| NO2 | Nitrogén-dioxid |
| NOx | Nitrogén-oxidok |
| O3 | Ózon |
| PM | Szálló por |
| PM2,5 | Finom szálló por |
| SKV | Stratégiai környezeti vizsgálat |
| SO2 | Kén-dioxid |
| ENSZ-EGB | Az ENSZ Európai Gazdasági Bizottsága |
| UNFCCC | Az ENSZ Éghajlat-változási Keretegyezménye (UNFCCC) |

Kifejezés vagy rövidítés

Jelentés vagy meghatározás

Levegőminőségi irányelv

A környezeti levegő minőségéről szóló irányelv

KAP

Közös agrárpolitika

CLRTAP

Egyezmény a nagy távolságra jutó, országhatárokon átterjedő levegőszennyezésről

EEA

Európai Környezetvédelmi Ügynökség

EMEP

Európai monitoring- és értékelési program

Európai PRTR

Európai Szennyezőanyag-kibocsátási és -szállítási Nyilvántartás

EU

Európai Unió

GAINS

Az üvegházhatású gázok és a légszennyezés közötti kölcsönhatások és szinergiák modellje (1)

ÜHG

Üvegházhatású gáz

IED

Az ipari kibocsátásokról szóló irányelv (2010/75/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (2)

IIASA

Nemzetközi Alkalmazott Rendszerelemzési Intézet (International Institute for Applied Systems Analysis)

IIR

Tájékoztató kataszterjelentés

A nyomon követésről és jelentésről szóló rendelet

Az Európai Parlament és a Tanács 525/2013/EU rendelete (3) az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának nyomon követésére és bejelentésére, valamint az éghajlatváltozással kapcsolatos egyéb információknak a nemzeti és uniós szintű bejelentésére szolgáló rendszerről

Nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program

Nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program

NEC-irányelv

A nemzeti kibocsátási határértékekről szóló irányelv ((EU) 2016/2284 európai parlamenti és tanácsi irányelv (4))

NFR

Jelentéstételi nómenklatúra

NH3

Ammónia

NMVOC

Metántól eltérő illékony szerves vegyületek

NO2

Nitrogén-dioxid

NOx

Nitrogén-oxidok

O3

Ózon

PM

Szálló por

PM2,5

Finom szálló por

SKV

Stratégiai környezeti vizsgálat

SO2

Kén-dioxid

ENSZ-EGB

Az ENSZ Európai Gazdasági Bizottsága

UNFCCC

Az ENSZ Éghajlat-változási Keretegyezménye (UNFCCC)

FELELŐSSÉGKIZÁRÓ NYILATKOZAT:

Ez az iránymutatásokat tartalmazó dokumentum arra szolgál, hogy segítse a nemzeti hatóságokat a levegőszennyezés-csökkentő nemzeti programok elkészítésében. Az Európai Bizottság álláspontját tükrözi, és mint ilyen, jogilag nem kötelező erejű. Az uniós jogszabályok kötelező érvényű értelmezésére kizárólag az Európai Unió Bírósága (EUB) rendelkezik hatáskörrel. Az ebben az iránymutatásokat tartalmazó dokumentumban megjelenő vélemények nincsenek hatással a Bizottságnak az EUB előtt esetleg képviselendő álláspontjára.

1.   BEVEZETÉS

Az egyes légköri szennyező anyagok nemzeti kibocsátásainak csökkentéséről szóló (EU) 2016/2284 irányelv (5), más néven a nemzeti kibocsátási határértékekről szóló új irányelv (a továbbiakban: NEC-irányelv) célja, hogy tovább csökkentse a légszennyezést, valamint az azzal összefüggő, a környezetet és az emberi egészséget érintő kockázatokat (1. cikk). Az irányelv minden tagállamra vonatkozóan megállapítja a nitrogén-oxidok (NOx), a kén-dioxid (SO2), az ammónia (NH3), a metántól eltérő illékony szerves vegyületek (NMVOC) és a finom szálló por (PM2,5) kibocsátására vonatkozó jövőbeli kibocsátáscsökkentési kötelezettségeket. E kötelezettségek teljesítése várhatóan hozzájárul az Unió azon hosszú távú célkitűzéséhez is, hogy az Egészségügyi Világszervezet (WHO) levegőminőségi iránymutatásainak megfelelő levegőminőség-szinteket érjen el.

Az irányelv 6. és 10. cikke értelmében a tagállamoknak legkésőbb 2019. április 1-jéig létre kell hozniuk egy első nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programot, amelyet rendszeresen, legalább négyévente naprakésszé kell tenniük. A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program tartalmát elsősorban az irányelv 6. cikke és III. mellékletének 1. része határozza meg. Az irányelv 6. cikkének (10) bekezdésével összhangban a Bizottság az (EU) 2018/1522 bizottsági végrehajtási határozatban (6) meghatározta a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programok formátumát. Ezen, az irányelv 6. cikkének (9) bekezdésével összhangban kidolgozott iránymutatásokat tartalmazó dokumentum célja, hogy segítséget nyújtson a tagállamoknak a Bizottság számára 2019. április 1-jéig benyújtandó első nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programok elkészítéséhez. A dokumentum a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program formátumával, a végrehajtás előrehaladásának nyomon követésével, a programmal kapcsolatos konzultációkkal, valamint annak ismertetésével foglalkozik, négy fejezetben. A függelékben a kibocsátáscsökkentési kötelezettségek teljesítéséhez hozzájáruló további szakpolitikák és intézkedések mérlegelését és kiválasztását segítő eszköztár található. Ez az iránymutatás szükség szerint módosítható a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programok naprakésszé tételének támogatása érdekében.

2.   A NEMZETI LEVEGŐSZENNYEZÉS-CSÖKKENTÉSI PROGRAM EGYSÉGES FORMÁTUMA

E fejezet elrendezése

A könnyebb használhatóság érdekében ez a fejezet a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program szakaszainak az (EU) 2018/1522 bizottsági végrehajtási határozat mellékletében maghatározott formátum szerinti számozását követi. A formátum minden egyes szakaszának kötelező minimális tartalma, valamint a további választható tartalom e fejezet megfelelő részében szürke hátterű szövegdobozokban van feltüntetve, félkövérrel szedett címekkel, az alábbiak szerint:

| A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program formátuma szerinti követelmények

  Az egyes követelmények tartalmát a megfelelő szakaszban ismertetjük. A formátum
  kötelező tartalomként
  mutatja a NEC-irányelv 6. cikkében és III. mellékletében meghatározott minimális tartalmat, különbséget téve ott, ahol az információ csak

  adott vagy releváns
  esetben szükséges. További
  opcionális tartalmat
  is megjelöl. A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy nyújtsák be az opcionális tartalmakat is, ugyanakkor tartsák szem előtt a rugalmasságot, és olyan adatokat dolgozzanak ki és szolgáltassanak, amelyek a leginkább hasznosak és relevánsak az adott szakpolitikák és prioritások tekintetében. |
| --- |

A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program formátuma szerinti követelmények

Az egyes követelmények tartalmát a megfelelő szakaszban ismertetjük. A formátum
  kötelező tartalomként
  mutatja a NEC-irányelv 6. cikkében és III. mellékletében meghatározott minimális tartalmat, különbséget téve ott, ahol az információ csak

  adott vagy releváns
  esetben szükséges. További
  opcionális tartalmat
  is megjelöl. A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy nyújtsák be az opcionális tartalmakat is, ugyanakkor tartsák szem előtt a rugalmasságot, és olyan adatokat dolgozzanak ki és szolgáltassanak, amelyek a leginkább hasznosak és relevánsak az adott szakpolitikák és prioritások tekintetében.

2.1.   A program címe, kapcsolattartási adatok és weboldalak

A formátum e szakasza magától értetődő, és nincs további iránymutatás.

2.2.   Vezetői összefoglaló

A formátum e szakasza magától értetődő, és nincs további iránymutatás.

2.3.   A nemzeti levegőminőségi és szennyezéscsökkentési szakpolitikai keret

2.3.1.   
  Szakpolitikai prioritások és azok kapcsolata más releváns szakpolitikai területek prioritásaival

Lásd a 6. cikk (1) és (2) bekezdését, valamint a III. melléklet 1. részének 1. a) i. pontját.

Az első nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program szakpolitikai keretének világosan meg kell határoznia a program szakpolitikai célkitűzéseit és prioritásait. Ezeknek tükrözniük kell a NEC-irányelv II. mellékletében az egyes tagállamok számára meghatározott kibocsátáscsökkentési kötelezettségeket.

A szakpolitikai keret meghatározása során a tagállamoknak figyelembe kell venniük a NOx és a PM-kibocsátásokból eredő, a levegőminőséggel kapcsolatos szélesebb körű uniós kihívásokat, valamint a mezőgazdasági termelésből eredő, a levegőminőséget érintő konkrét ágazati kihívásokat a NH3 és a PM2,5-kibocsátás tekintetében.

| 2.3.1.   Szakpolitikai prioritások és azok kapcsolata más releváns szakpolitikai területek prioritásaival



  Kötelező tartalom:


  E szakasz tartalma a következőkre terjed ki:






  a) | A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program szakpolitikai célkitűzései és prioritásai. |
| --- | --- |

2.3.1.   Szakpolitikai prioritások és azok kapcsolata más releváns szakpolitikai területek prioritásaival

Kötelező tartalom:

E szakasz tartalma a következőkre terjed ki:

a)

A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program szakpolitikai célkitűzései és prioritásai.

| b) | A nemzeti kibocsátáscsökkentési kötelezettségek (a NEC-irányelvben meghatározott szennyező anyagokra, a 2020–2029-és a 2030-től kezdődő időszakokra): az irányelvben előírtak szerint a 2005. bázisévtől számított százalékos kibocsátáscsökkentésként. |
| --- | --- |

b)

A nemzeti kibocsátáscsökkentési kötelezettségek (a NEC-irányelvben meghatározott szennyező anyagokra, a 2020–2029-és a 2030-től kezdődő időszakokra): az irányelvben előírtak szerint a 2005. bázisévtől számított százalékos kibocsátáscsökkentésként.

| c) | Levegőminőségi prioritások: az uniós vagy nemzeti levegőminőségi célkitűzésekkel kapcsolatos nemzeti szakpolitikai prioritások (a levegőminőségre vonatkozó koncentrációs határértékek, célértékek és az expozíciókoncentrációra vonatkozó kötelezettségek (7)). A cél a legfontosabb légszennyező anyagokkal kapcsolatos kihívások azonosítása és információk nyerése/rendelkezésre bocsátása.
  A tagállamok a WHO által javasolt határértékeket is alkalmazhatják a hosszú távú levegőminőségi célkitűzések feltüntetésére. |
| --- | --- |

c)

Levegőminőségi prioritások: az uniós vagy nemzeti levegőminőségi célkitűzésekkel kapcsolatos nemzeti szakpolitikai prioritások (a levegőminőségre vonatkozó koncentrációs határértékek, célértékek és az expozíciókoncentrációra vonatkozó kötelezettségek (7)). A cél a legfontosabb légszennyező anyagokkal kapcsolatos kihívások azonosítása és információk nyerése/rendelkezésre bocsátása.

A tagállamok a WHO által javasolt határértékeket is alkalmazhatják a hosszú távú levegőminőségi célkitűzések feltüntetésére.

| d) | Az éghajlatváltozással kapcsolatos és energiapolitikai prioritások: a nemzeti energia- és éghajlat-politikai tervekben az EU kibocsátáskereskedelmi rendszerének hatálya alá nem tartozó ÜHG-kibocsátásokra vonatkozó csökkentési célok; a megújuló energiaforrásokra vonatkozó célkitűzés; energiahatékonysági célkitűzés: a 2020-ra és 2030-ra, illetve – adott esetben – a 2050-re vonatkozó csökkentési célok meghatározása, valamint a tagállamok előtt álló kihívások. |
| --- | --- |

d)

Az éghajlatváltozással kapcsolatos és energiapolitikai prioritások: a nemzeti energia- és éghajlat-politikai tervekben az EU kibocsátáskereskedelmi rendszerének hatálya alá nem tartozó ÜHG-kibocsátásokra vonatkozó csökkentési célok; a megújuló energiaforrásokra vonatkozó célkitűzés; energiahatékonysági célkitűzés: a 2020-ra és 2030-ra, illetve – adott esetben – a 2050-re vonatkozó csökkentési célok meghatározása, valamint a tagállamok előtt álló kihívások.

| e) | Adott esetben a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program szempontjából releváns további szakpolitikák és prioritások azonosítása, például az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap keretében megvalósuló vidékfejlesztési programok. |
| --- | --- |

e)

Adott esetben a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program szempontjából releváns további szakpolitikák és prioritások azonosítása, például az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap keretében megvalósuló vidékfejlesztési programok.

2.3.2.   
  A nemzeti, regionális és helyi hatóságokra ruházott feladatkörök

Lásd a III. melléklet 1. részének 1. a) ii. pontját

A tagállamok azonosítják a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program kidolgozásában és végrehajtásában részt vevő érintett kormányzati hivatalokat, minisztériumokat, valamint regionális vagy helyi hatóságokat, és ennek megfelelően meghatározzák azok feladatköreit (a III. melléklet 1. részének 1. a) ii. pontja).

A feladatkörök megállapítása során meg kell vizsgálni, hogyan lehet a legjobban biztosítani, hogy a helyi és ágazati kérdéseket megfelelően értelmezzék és tükrözzék a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program kialakítása és végrehajtása során. Különböző szakpolitikai területek és ágazatok hatóságait kell bevonni a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program kidolgozásába és végrehajtásába, és szerepüket tükrözni kell. Idetartoznak például a levegőminőséggel és az éghajlatváltozással foglalkozó hatóságok szakpolitika-meghatározási és végrehajtási szerepei közötti kölcsönhatások. Bár elvárás a hatóságok széles körének bevonása, a szakpolitikai döntéshozatalért a legtöbb esetben a nemzeti kormányzati hatóságnak kell általános felelősséget vállalnia.

A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programnak lehetőség szerint ki kell terjednie az alábbi ábrán meghatározott szerepek és feladatkörök meghatározására.

1. ábra

A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program kidolgozásához és az arra vonatkozó jelentéstételhez kapcsolódó szerepek és feladatkörök

Image 1

A különböző tagállamokban további feladatkörök is lehetnek relevánsak, és ezeket a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programban ennek megfelelően fel kell sorolni az illetékes nemzeti, regionális vagy helyi hatóságokkal/ügynökségekkel együtt.

Fontos az is, hogy a feladatköröket a megfelelő hatáskörű hatóságok kapják meg. Az elvárt hatáskör a feladat jellegétől függően változhat; a nemzeti hatóságok például általában megfelelőbbnek tekinthetők a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program kidolgozására, míg a helyi hatóságokat jellemzően nagyobb mértékben helyénvaló bevonni az egyes (különösen a levegőminőségi) intézkedések végrehajtásába és alkalmazásába. Ezen túlmenően a tagállamoknak azonosítaniuk kell, hogy mely hatóságok felelősek az összes szerep és feladat felügyeletéért és összehangolásáért, jóllehet, ha nincsenek ennek ellentmondó kényszerítő okok, ez általában az illetékes nemzeti hatóságnak, azaz a tagállam kormányának a felelőssége.

| 2.3.2.   A nemzeti, regionális és helyi hatóságokra ruházott feladatkörök



  Kötelező tartalom:








  — | Az adott hatóság típusának és – adott esetben – nevének, a levegőminőség és a légszennyezés területén rájuk ruházott (nemzeti, regionális, helyi) hatáskör és feladatkörök ismertetése. |
| --- | --- |

2.3.2.   A nemzeti, regionális és helyi hatóságokra ruházott feladatkörök

Kötelező tartalom:

—

Az adott hatóság típusának és – adott esetben – nevének, a levegőminőség és a légszennyezés területén rájuk ruházott (nemzeti, regionális, helyi) hatáskör és feladatkörök ismertetése.

Opcionális tartalom:

| — | A felsorolt hatóságok felelősségi körébe tartozó forráságazatok megjelölése; |
| --- | --- |

—

A felsorolt hatóságok felelősségi körébe tartozó forráságazatok megjelölése;

a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program kidolgozásába és a kapcsolódó jelentéstételbe különböző szakpolitikai területek és ágazatok hatóságait kell bevonni, és ezek szerepét az itt megadott információk tükrözhetik. Idetartoznak például a levegőminőséggel és az éghajlatváltozással foglalkozó hatóságok szakpolitika-meghatározási és végrehajtási szerepei közötti kölcsönhatások.

2.4.   A kibocsátáscsökkentést és a levegő minőségének javítását célzó jelenlegi szakpolitikák és intézkedések révén tett előrelépések, és a nemzeti és uniós kötelezettségeknek való megfelelés mértéke 2005-höz viszonyítva

Lásd a 6. cikk (1) bekezdését, (2) bekezdésének a) pontját és a III. melléklet 1. részének 1. a) iii. pontját és 2. részét

2.4.1.   
  A jelenlegi szakpolitikák és intézkedések révén a kibocsátáscsökkentés terén elért előrelépések és a nemzeti és uniós kibocsátáscsökkentési kötelezettségeknek való megfelelés mértéke

Azon meglévő intézkedések esetében, amelyek célja, hogy hozzájáruljanak a NEC-irányelv szerinti kibocsátás-csökkentésre irányuló nemzeti vállalások teljesítéséhez, az intézkedés által elért hatást egy adott időszakon belül elért kibocsátáscsökkentésben kell kifejezni.

Az irányelv előírásainak megfelelően jó minőségű, nemzeti szintű, térbeli bontásban megadott nyilvántartási adatokkal alátámasztott emissziókatasztereket kell rendelkezésre bocsátani, amelyeken ez a szakasz alapulhat.

A NEC-irányelv III. mellékletének 2. részében meghatározott, a mezőgazdasági ágazatban az NH3-t, a finom szálló port és a kormot érintő kibocsátáscsökkentő intézkedéseket, valamint az azokkal azonos kibocsátáscsökkentő hatással bíró, a tagállamok által már bevezetett intézkedéseket (a 6. cikk (2) bekezdésének utolsó mondata) is be kell jelenteni ebben a szakaszban. E célból a tagállamok a 2.6.4. szakaszban található táblázathoz hasonló táblázatot is benyújthatnak, amelyben a NEC-irányelv III. mellékletének 2. része szerinti további intézkedésekről számolnak be.

2.4.2.   
  A jelenlegi szakpolitikák és intézkedések révén a levegőminőség javítása terén elért előrelépések és a nemzeti és uniós levegőminőségi kötelezettségeknek való megfelelés mértéke

Számos tényező befolyásolja a légszennyező kibocsátások és koncentrációk közötti kapcsolatot, többek között az éghajlati és domborzati viszonyok, valamint a légkör kémiai összetétele. Ez a kapcsolat modellezéssel jobban megérthető.

A kiválasztott légszennyező anyagok koncentrációjának időbeli alakulását különböző helyszínek és helytípusok szerint kell megadni. Az adatoknak a nemzeti levegőminőség-megfigyelő hálózatoktól kell származniuk.

Az elfogadott szakpolitikák és intézkedések utólagos felülvizsgálata jelzi majd, hogy az elért haladás a várakozásoknak megfelelő volt-e, és tájékoztatást nyújt az azonosított akadályok és megoldások tekintetében levonható tanulságokról. Ezeket a visszatekintő értékeléseket a szakpolitikák, illetve intézkedések végrehajtását követően, a végrehajtás időszakában gyűjtött adatokon alapján kell elvégezni.

A korábbi szakpolitikák és intézkedések által elért sikereknek, illetve a hiányosságoknak az utólagos elemzések segítségével való megértése értékes információkkal szolgál a jövőbeli szakpolitikák és intézkedések kialakításához. Ugyanakkor kihívást jelenthet annak pontos meghatározása, hogy az egyes részletek (például a megvalósítás sebessége, az ambíció szintje, az újonnan felmerülő prioritásokkal való összeegyeztethetetlenség, az információterjesztés stb.) milyen mértékben járultak hozzá a szakpolitika sikeréhez, illetve nehéz lehet több szakpolitika egyetlen ágazatra és/vagy szennyezőanyag-kibocsátásra gyakorolt hatásainak szétválasztása.

Számos tanulmány foglalkozott az utólagos elemzések módszereivel, és általában minden egyes szakpolitika és intézkedés esetében meglehetősen egyedi megközelítésre van szükség. Az egyes szakpolitikák és intézkedések előrehaladását és hatásait mérő megfelelő mutatók végrehajtás előtti kidolgozása és integrálása alátámaszthatja a későbbi utólagos értékeléseket.

A múltbeli, a jelenlegi és a tervezett levegőminőségi intézkedések hatásainak értékeléséről és jelentéséről térképekkel és hisztogramok példáival együtt a 6.1. szakaszban található további iránymutatás.

2.4.3.   
  A belföldi kibocsátási források határokon átnyúló, jelenlegi hatása

A NEC-irányelv II. mellékletében szereplő nemzeti kibocsátáscsökkentési kötelezettségek kialakítása során figyelembe vették a tagállamok kibocsátásainak a többi tagállam koncentrációjára gyakorolt általános hatását. Így a kibocsátáscsökkentési kötelezettségek teljesítése érdekében hozott intézkedések általában hozzájárulnak az országhatárokon átterjedő szennyezés csökkentéséhez (lásd például a 12. TSAP-jelentést (8) a NEC-irányelvnek a határokon átnyúló kibocsátásokból eredő PM2,5-koncentrációk arányára gyakorolt várható hatásáról).

A hatások mennyiségi vagy minőségi szempontból is bemutathatók.

Amennyiben minőségi értékelésre kerül sor, annak fel kell vázolnia az érintett szennyező anyagokat, a cselekvés időkeretét és a becsült eredményeket – az ilyen információk származhatnak a környezeti levegő minőségéről szóló irányelv 25. cikkében meghatározott közös levegőminőségi tervekből is.

Amennyiben mennyiségi értékelésre kerül sor, a Bizottság felkéri a tagállamokat, hogy adják meg az adatokat és az alkalmazott módszertant.

| 2.4.   A kibocsátáscsökkentést és a levegő minőségének javítását célzó jelenlegi szakpolitikák és intézkedések révén tett előrelépések, és a nemzeti és uniós kötelezettségeknek való megfelelés mértéke



  Kötelező tartalom:


  E szakasz tartalmazza a jelentést alátámasztó, nyilvánosan elérhető adatkészletekre való teljes hivatkozást, valamint az elért eredmények leírását az alábbiak szerint:






  a) | A jelenlegi szakpolitikák és intézkedések révén a kibocsátáscsökkentés terén elért előrelépések és a kibocsátáscsökkentési jogszabályoknak való megfelelés mértéke. |
| --- | --- |

2.4.   A kibocsátáscsökkentést és a levegő minőségének javítását célzó jelenlegi szakpolitikák és intézkedések révén tett előrelépések, és a nemzeti és uniós kötelezettségeknek való megfelelés mértéke

Kötelező tartalom:

E szakasz tartalmazza a jelentést alátámasztó, nyilvánosan elérhető adatkészletekre való teljes hivatkozást, valamint az elért eredmények leírását az alábbiak szerint:

a)

A jelenlegi szakpolitikák és intézkedések révén a kibocsátáscsökkentés terén elért előrelépések és a kibocsátáscsökkentési jogszabályoknak való megfelelés mértéke.

| b) | A jelenlegi szakpolitikák és intézkedések által a levegőminőség javítása terén elért eredmények, valamint a nemzeti és uniós kötelezettségeknek való megfelelés mértéke, amit az előírásoknak megfelelő levegőminőségi övezeteknek az összes övezethez viszonyított száma (9) jelez, és meg kell adni többek között a meglévő adatokra való hivatkozást. |
| --- | --- |

b)

A jelenlegi szakpolitikák és intézkedések által a levegőminőség javítása terén elért eredmények, valamint a nemzeti és uniós kötelezettségeknek való megfelelés mértéke, amit az előírásoknak megfelelő levegőminőségi övezeteknek az összes övezethez viszonyított száma (9) jelez, és meg kell adni többek között a meglévő adatokra való hivatkozást.

| c) | Adott esetben a belföldi kibocsátási források határokon átnyúló, jelenlegi hatásának leírása. Az előrelépések mennyiségi vagy minőségi szempontból is bemutathatók. |
| --- | --- |

c)

Adott esetben a belföldi kibocsátási források határokon átnyúló, jelenlegi hatásának leírása. Az előrelépések mennyiségi vagy minőségi szempontból is bemutathatók.

Opcionális tartalom:

Hasznos lehet a levegő minőségének javítása terén elért eredmények jelentésekor a levegőminőségi irányelv szerinti szennyező anyagok környezeti levegőben mért koncentrációját szemléltető térképek és hisztogramok mellett a bázisévben és jelenleg meg nem felelő övezetek számának feltüntetése (az összes övezethez képest).

Amennyiben egy vagy több levegőminőségi övezetben problémákat állapítanak meg, leírható, hogy milyen előrelépést értek el a bejelentett legmagasabb koncentrációk csökkentése terén.

2.5.   További várható előrelépések, feltételezve, hogy a már elfogadott szakpolitikák és intézkedések nem változnak

Lásd a 6. cikk (1) bekezdését és a III. melléklet 1. részének 1) a) iv. pontját

2.5.1.   
  Várható kibocsátások és kibocsátáscsökkentések (a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv szerint)

Emissziókatasztereket és -előrejelzéseket kell használni a szakpolitikákhoz és intézkedéshez kapcsolódó kibocsátáscsökkentések értékelésére, valamint részletesen ismertetni kell a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv szerint kibocsátáscsökkentéseket. Ezek tájékoztatást adnak arról, hogy az egyes tagállamokban milyen mértékben teljesíthetők a kibocsátáscsökkentési kötelezettségek a jelenleg elfogadott szakpolitikák és intézkedések alapján, vagy hogy továbbra is fennáll-e olyan megfelelési hiányosság, amely további szakpolitikák és intézkedések bevezetését teszi szükségessé.

A nagy távolságra jutó, országhatárokon átterjedő levegőszennyezésről szóló egyezmény keretében történő jelentéstételre vonatkozó 2015-ös ENSZ-EGB jelentéstételi útmutató (10) és a 2016. évi EMEP/EKÜ-útmutató 8. fejezete szerint a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv a „jelenleg végrehajtott és elfogadott szakpolitikák és intézkedések” esetében legnagyobb valószínűséggel jelentkező eseményeket vagy feltételeket tükrözi. Nem foglalja magában a jövőbeli végrehajtás céljából vizsgált szakpolitikákat és intézkedéseket (vagy intézkedéscsomagokat). A már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyvnek a közelmúltban elfogadott (a légszennyezés forrásoldali csökkentésére irányuló) uniós jogszabályokat is figyelembe kell vennie, még akkor is, ha azok végrehajtása még nem történt meg (11).

A végrehajtott és elfogadott szakpolitikák és intézkedések meghatározása

Végrehajtott szakpolitikák és intézkedések (a 2016-os UNFCCC 11. bekezdése; a 2016-os EMEP/EKÜ útmutató 8. fejezetében foglaltak szerint):

| a) | nemzeti intézkedés van hatályban; |
| --- | --- |

a)

nemzeti intézkedés van hatályban;

| b) | VAGY egy vagy több önkéntes megállapodás jött létre; |
| --- | --- |

b)

VAGY egy vagy több önkéntes megállapodás jött létre;

| c) | VAGY rendelkezésre bocsátották a pénzügyi forrásokat; |
| --- | --- |

c)

VAGY rendelkezésre bocsátották a pénzügyi forrásokat;

| d) | VAGY mobilizálták a humán erőforrásokat; |
| --- | --- |

d)

VAGY mobilizálták a humán erőforrásokat;

Elfogadott szakpolitikák és intézkedések: hivatalos kormányhatározat került elfogadásra, és egyértelmű kötelezettségvállalás áll fenn a jövőbeni végrehajtás mellett (a 2016-os UNFCCC 11. bekezdése; a 2016-os EMEP/EKÜ útmutató 8. fejezetében foglaltak szerint).

A már elfogadott intézkedéseken alapuló vagy „alap-” forgatókönyv az értékelési időszakra vonatkozóan a fő kibocsátási tényezőkhöz kapcsolódó feltevéseken alapul. Számítanak az egyéb végrehajtott vagy elfogadott politikák és intézkedések, valamint egyes nem szakpolitikai jellegű tényezők is, például a gazdasági feltételek, a várható üzemanyag-felhasználás, az energiaárak és a technológiai fejlődés. E tényezőket és a használt feltételezéseket össze kell hangolni az éghajlatpolitikai és energiaügyi tervekben az üvegházhatást okozó gázok kibocsátására vonatkozó előrejelzések meghatározására használt tényezőkkel. Az alapforgatókönyv szerinti kibocsátások becslését el kell végezni minden, a már meglévő intézkedéseken alapuló forgatókönyv és a további intézkedéseket feltételező forgatókönyv között várhatóan változó forrás tekintetében.

A kibocsátások alakulásának előrejelzéséhez szükséges adatok: A kibocsátások jövőbeli alakulásának értékelésekor az alábbi mérőszámokat kell figyelembe venni: a kibocsátás várható tendenciái a már elfogadott szakpolitikák és intézkedések alapján, a különböző forgatókönyvek szerinti kibocsátás-megtakarítások és a meghatározott célok.

Ehhez szükség lesz egy sor adatkészletre és lehetőleg modellezési eszközökre, de bizonyos tevékenységekre vonatkozó adatkészletek esetében szakértői feltételezésekre is (hasonlóan egyes ágazatokban az éghajlati előrejelzések kiszámításához rendelkezésre álló adatok hiányában kialakult gyakorlathoz), továbbá (reprezentatív mintákon és méréseken alapuló) megfelelő kibocsátási tényezőkre, az adott szakpolitikák és intézkedések által befolyásolt tevékenységek jelentőségére (és a kapcsolódó költségekre) vonatkozó információkra. Ezen túlmenően az előrejelzéseket kellően részletes szinten kell összeállítani ahhoz, hogy számszerűsíteni lehessen az egyes szakpolitikai beavatkozások hatását.

Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátására vonatkozó műszaki területen belül már eddig is kiterjedt iránymutatásokat és szakirodalmat dolgoztak ki (12), és nem csupán annak van értelme, hogy merítsenek ezekből, hanem szükséges a két műszaki terület közötti összhang biztosítása is.

A múltbeli, a jelenlegi és a tervezett levegőminőségi intézkedések hatásainak értékeléséről és jelentéséről térképekkel és hisztogramok példáival együtt a 6.1. szakaszban található további iránymutatás.

2.5.2.   
  A levegő minőségének és a megfelelés mértékének várható javulása (a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv szerint)

Ahhoz, hogy a levegőminőség javulását leginkább elősegítő szakpolitikák és intézkedések figyelembevételét és kiválasztását támogatni lehessen, fontos figyelembe venni és összekapcsolni a NEC-irányelv szerinti szennyező anyagokra vonatkozó előrejelzéseket a levegőminőségi irányelv által szabályozott fő szennyező anyagok koncentrációjának várható alakulására vonatkozó előrejelzésekkel.

A koncentrációk várható alakulását az előrejelzett kibocsátásokból lehet levezetni a légköri terjedés modellezésével, bár ehhez részletes megfontolásokra, és jellemzően a NEC-irányelv által nem szabályozott kibocsátási források (pl. a nemzetközi hajózásból vagy harmadik országokból származó kibocsátások) modellezésére is szükség van.

A nemzeti szakpolitikák és levegőminőségi intézkedések hatásainak értékelésére szolgáló modellezés ismerete nem mindig adott egy tagállamban, vagy csak egyes szennyező anyagok (pl. finom szálló por, ózon) esetében tudják kivitelezni.

Amennyiben a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv alapján nem kerülhet sor a levegő minőségére ható tényezők modellezésére, az első nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programnak a következő információkat kell tartalmaznia:

| — | Azon övezetek esetében, amelyek a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program kidolgozása idején nem felelnek meg a levegőminőségi határértékeknek, a tagállamoknak alátámasztott információk alapján meg kell becsülniük azt az évet, amikor ezek az övezetek várhatóan megfelelnek a már elfogadott szakpolitikáknak és intézkedéseknek köszönhetően, és ezen övezetekben meg kell becsülniük az adott szennyező anyagok maximális koncentrációját. Ezeknek az információknak könnyen hozzáférhetőknek kell lenniük a környezeti levegő minőségéről szóló irányelv hatálya alá tartozó övezetek vonatkozásában valamennyi tagállamban kidolgozott levegőminőségi tervek alapján. Amennyiben ez a helyzet, meg lehet adni a nyilvánosan elérhető információkra mutató internetes linket. |
| --- | --- |

—

Azon övezetek esetében, amelyek a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program kidolgozása idején nem felelnek meg a levegőminőségi határértékeknek, a tagállamoknak alátámasztott információk alapján meg kell becsülniük azt az évet, amikor ezek az övezetek várhatóan megfelelnek a már elfogadott szakpolitikáknak és intézkedéseknek köszönhetően, és ezen övezetekben meg kell becsülniük az adott szennyező anyagok maximális koncentrációját. Ezeknek az információknak könnyen hozzáférhetőknek kell lenniük a környezeti levegő minőségéről szóló irányelv hatálya alá tartozó övezetek vonatkozásában valamennyi tagállamban kidolgozott levegőminőségi tervek alapján. Amennyiben ez a helyzet, meg lehet adni a nyilvánosan elérhető információkra mutató internetes linket.

| — | Bármely olyan meglévő tanulmányból származó bizonyíték, amelynek alapján feltételezhető, hogy a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program kidolgozása idején a levegőminőségi irányelvnek megfelelő övezetek a következő években nem teljesítik az előírt határértékeket (pl. a szennyező anyagok koncentrációja ezekben az övezetekben a jelenlegi szakpolitikák és intézkedések mellett a következő években várhatóan növekedni fog). |
| --- | --- |

—

Bármely olyan meglévő tanulmányból származó bizonyíték, amelynek alapján feltételezhető, hogy a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program kidolgozása idején a levegőminőségi irányelvnek megfelelő övezetek a következő években nem teljesítik az előírt határértékeket (pl. a szennyező anyagok koncentrációja ezekben az övezetekben a jelenlegi szakpolitikák és intézkedések mellett a következő években várhatóan növekedni fog).

Ezt az információt a tagállamoknak fel kell használniuk annak becslésére, hogy hány övezet esetében várható, hogy 2020-ban, 2025-ben és 2030-ban a már elfogadott szakpolitikák és intézkedések eredményeképpen nem felelnek meg a környezeti levegő minőségéről szóló irányelv követelményeinek.

A múltbeli, a jelenlegi és a tervezett levegőminőségi intézkedések hatásainak értékeléséről és bemutatásáról térképekkel és hisztogramok példáival együtt az 1. függelékben található további iránymutatás.

A már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv szerinti előrejelzések alapján a kibocsátáscsökkentési kötelezettségek egy részének vagy mindegyikének eleget tevő tagállamok is dönthetnek úgy, hogy további szakpolitikákat és intézkedéseket is bevonnak a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programba, hogy hozzájáruljanak az 1. cikk (2) bekezdésében meghatározott más célkitűzésekhez, bár ezt a NEC-irányelv nem követeli meg.

Például ha a finom szálló porhoz kapcsolódó, a NEC-irányelv szerinti kibocsátáscsökkentési kötelezettséget várhatóan teljesítik a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv szerint, de bizonyos levegőminőségi zónák várhatóan továbbra sem felelnek meg a PM2,5 vagy a PM10 kapcsán alkalmazandó levegőminőségi határértékeknek, célszerű, hogy a tagállamok a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programot alkalmazzák a környezeti levegő minőségéről szóló irányelv szerinti kötelezettségeik teljesítéséhez.

Még ha egy tagállam minden uniós jogi kötelezettségnek eleget is tesz, a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program segítségével további lépéseket tehet a 7. környezetvédelmi cselekvési program hosszú távú, az emberi egészségre és a környezetre gyakorolt jelentős kockázatok elkerülésére irányuló célkitűzése felé, beleértve a WHO levegőszennyezésre vonatkozó irányadó értékeinek elérését.

| 2.5.   További várható előrelépések, feltételezve, hogy a már elfogadott szakpolitikák és intézkedések nem változnak



  Kötelező tartalom:



  Várható kibocsátások és kibocsátáscsökkentések (a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv szerint)

  A már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv alapján a kibocsátáscsökkentési kötelezettségek várható teljesítésének igazolására e szakasz a következő információkat tartalmazza a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program szintjén:






  a) | Nemzeti kibocsátáscsökkentési kötelezettségek (az irányelv szerinti jelentésnek megfelelően) |
| --- | --- |

2.5.   További várható előrelépések, feltételezve, hogy a már elfogadott szakpolitikák és intézkedések nem változnak

Kötelező tartalom:

Várható kibocsátások és kibocsátáscsökkentések (a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv szerint)

A már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv alapján a kibocsátáscsökkentési kötelezettségek várható teljesítésének igazolására e szakasz a következő információkat tartalmazza a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program szintjén:

a)

Nemzeti kibocsátáscsökkentési kötelezettségek (az irányelv szerinti jelentésnek megfelelően)

| b) | Kibocsátás (kt) a 2005-ös bázisévben, az előrejelzések kidolgozásához használt legutóbbi leltárévben, valamint a 2020., 2025. és 2030. évi tervezett kibocsátások. |
| --- | --- |

b)

Kibocsátás (kt) a 2005-ös bázisévben, az előrejelzések kidolgozásához használt legutóbbi leltárévben, valamint a 2020., 2025. és 2030. évi tervezett kibocsátások.

| c) | Várható haladás (kibocsátáscsökkentés a 2005-ös bázisévi kibocsátások százalékában) a 2020., 2025. és 2030. évre vonatkozó kibocsátáscsökkentési kötelezettségekkel való összehasonlításhoz |
| --- | --- |

c)

Várható haladás (kibocsátáscsökkentés a 2005-ös bázisévi kibocsátások százalékában) a 2020., 2025. és 2030. évre vonatkozó kibocsátáscsökkentési kötelezettségekkel való összehasonlításhoz

A levegőminőség várható javulása (a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv esetében)

A már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv alapján a levegőminőség előrejelzett javulásának bizonyítása érdekében e szakasz a következőket foglalja magában:

| — | a levegőminőség várható minőségi javulása (a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv esetében) és a megfelelés mértéke 2020-ig, 2025-ig és 2030-ig |
| --- | --- |

—

a levegőminőség várható minőségi javulása (a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv esetében) és a megfelelés mértéke 2020-ig, 2025-ig és 2030-ig

Opcionális tartalom:

A levegőbe történő tervezett kibocsátással kapcsolatos bizonytalanságok (a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv esetében):

| — | A z a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv alapján a 2020-ra, 2025-re és 2030 utánra meghatározott kibocsátáscsökkentési kötelezettségek teljesítésére vonatkozó előrejelzésekhez kapcsolódó bizonytalanságok bemutatása. |
| --- | --- |

—

A z a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv alapján a 2020-ra, 2025-re és 2030 utánra meghatározott kibocsátáscsökkentési kötelezettségek teljesítésére vonatkozó előrejelzésekhez kapcsolódó bizonytalanságok bemutatása.

A levegőminőség várható javulása (a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv esetében):

| — | A követelményeknek meg nem felelő és a követelményeknek megfelelő levegőminőségi övezetek várható száma a 2020., 2025. és 2030. évben. |
| --- | --- |

—

A követelményeknek meg nem felelő és a követelményeknek megfelelő levegőminőségi övezetek várható száma a 2020., 2025. és 2030. évben.

2.6.   A 2020-ra és 2030-ra meghatározott kibocsátáscsökkentési kötelezettségek és a 2025-re meghatározott köztes kibocsátási szintek teljesítése céljából megvizsgált szakpolitikai opciók

Lásd a 6. cikk (1) és (2) bekezdését, a III. melléklet 1. részének b), c) és d) pontját és a III. melléklet 2. részét

Ez a szakasz a szakpolitikai opciók mérlegelésével és a további (tervezett) szakpolitikák és intézkedések kiválasztásával foglalkozik tartalmazza a 2020-ra és 2030-ra vonatkozó kibocsátáscsökkentési kötelezettségeknek való megfelelés és a 2025. évi köztes kibocsátási szintek teljesítése, valamint a levegőminőség további javításához való hozzájárulás érdekében. Megjegyzendő, hogy ez a dokumentum és a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program formátumának létrehozásáról szóló bizottsági végrehajtási határozat azért használja a „szakpolitikai opciók” kifejezést, mert az irányelv III. melléklete 1. részének 1. b) pontjában ez a kifejezés szerepel. Ebben az iránymutatásokat tartalmazó dokumentumban azonban a „szakpolitikák és intézkedések” kifejezés szinonimájaként szerepel.

A további szakpolitikai opciók (szakpolitikák és intézkedések) figyelembevétele leginkább azon tagállamok esetében releváns, amelyek a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv szerinti előrejelzések alapján egy vagy több kibocsátáscsökkentési kötelezettség be nem tartását vetítik előre.

Azok a tagállamok, amelyek a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv szerinti előrejelzések alapján teljes kibocsátáscsökkentési kötelezettségüket teljesítik, ettől még dönthetnek úgy, hogy a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programjukba további szakpolitikákat és intézkedéseket is bevonnak, hogy hozzájáruljanak az irányelv 1. cikkének (2) bekezdésében meghatározott egyéb célok eléréséhez. Ezek a következők:

| — | a nemzeti, uniós és nemzetközi politikákban és iránymutatásokban meghatározott levegőminőségi célkitűzések (beleértve a hosszú távú célkitűzéseket is); |
| --- | --- |

—

a nemzeti, uniós és nemzetközi politikákban és iránymutatásokban meghatározott levegőminőségi célkitűzések (beleértve a hosszú távú célkitűzéseket is);

| — | a biológiai sokféleségre és az ökoszisztémára vonatkozó uniós célkitűzéseknek a 7. környezetvédelmi cselekvési programmal összhangban; valamint |
| --- | --- |

—

a biológiai sokféleségre és az ökoszisztémára vonatkozó uniós célkitűzéseknek a 7. környezetvédelmi cselekvési programmal összhangban; valamint

| — | fokozott szinergiák az uniós levegőminőségi politika és más uniós szakpolitikák között, különösen az éghajlattal és az energiával kapcsolatban. |
| --- | --- |

—

fokozott szinergiák az uniós levegőminőségi politika és más uniós szakpolitikák között, különösen az éghajlattal és az energiával kapcsolatban.

Még ha egy tagállam minden uniós jogi kötelezettségnek eleget is tesz, a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program segítségével további lépéseket tehet a 7. környezetvédelmi cselekvési program hosszú távú, az emberi egészségre és a környezetre gyakorolt jelentős kockázatok elkerülésére irányuló célkitűzése felé, beleértve a WHO levegőszennyezésre vonatkozó irányadó értékeinek elérését.

A további szakpolitikáknak és intézkedéseknek az irányelv szerinti megfontolásával és kiválasztásával kapcsolatos főbb követelmények többek között a következők:

| a) | a kibocsátáscsökkentési kötelezettségek és a köztes kibocsátási szintek tekintetében megfelelőnek tekintett szakpolitikai opciók (III. melléklet, 1. rész, 1. b) pont); |
| --- | --- |

a)

a kibocsátáscsökkentési kötelezettségek és a köztes kibocsátási szintek tekintetében megfelelőnek tekintett szakpolitikai opciók (III. melléklet, 1. rész, 1. b) pont);

| b) | a koromkibocsátás csökkentésére irányuló intézkedések prioritásként való kezelése a finom szálló por csökkentésére irányuló intézkedések meghozatala során (6. cikk (2) bekezdés c) pont); |
| --- | --- |

b)

a koromkibocsátás csökkentésére irányuló intézkedések prioritásként való kezelése a finom szálló por csökkentésére irányuló intézkedések meghozatala során (6. cikk (2) bekezdés c) pont);

| c) | további intézkedések alkalmazása a mezőgazdasági ágazatban (III. melléklet, 2. rész); |
| --- | --- |

c)

további intézkedések alkalmazása a mezőgazdasági ágazatban (III. melléklet, 2. rész);

| d) | a nyilvánossággal és az illetékes hatóságokkal folytatott konzultáció (6. cikk (5) bekezdés); |
| --- | --- |

d)

a nyilvánossággal és az illetékes hatóságokkal folytatott konzultáció (6. cikk (5) bekezdés);

| e) | adott esetben határokon átnyúló konzultáció további szakpolitikákról és intézkedésekről (6. cikk (6) bekezdés); |
| --- | --- |

e)

adott esetben határokon átnyúló konzultáció további szakpolitikákról és intézkedésekről (6. cikk (6) bekezdés);

| f) | a szakpolitika és intézkedés által a kibocsátáscsökkentésre a saját területeken és a szomszédos tagállamokban a levegő minőségére, valamint a környezetre gyakorolt egyedi vagy esetleg összesített hatások, valamint a kapcsolódó bizonytalanságok (6. cikk (2) bekezdés a) pont); III. melléklet 1. rész, 1. b) pont); |
| --- | --- |

f)

a szakpolitika és intézkedés által a kibocsátáscsökkentésre a saját területeken és a szomszédos tagállamokban a levegő minőségére, valamint a környezetre gyakorolt egyedi vagy esetleg összesített hatások, valamint a kapcsolódó bizonytalanságok (6. cikk (2) bekezdés a) pont); III. melléklet 1. rész, 1. b) pont);

| g) | a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programmal kapcsolatos kezdeti információterjesztés (14. cikk (1) bekezdés). |
| --- | --- |

g)

a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programmal kapcsolatos kezdeti információterjesztés (14. cikk (1) bekezdés).

A szakpolitikákra és intézkedésekre vonatkozó webes eszköz „PaM Tool”:

| | A formátum 2.6. szakaszában előírt információkat az EGT honlapján elérhető „Policies and Measures Tool” (PaM Tool, a szakpolitikákra és intézkedésekre vonatkozó webes eszköz) használatával kell jelenteni. |
| --- | --- |

A formátum 2.6. szakaszában előírt információkat az EGT honlapján elérhető „Policies and Measures Tool” (PaM Tool, a szakpolitikákra és intézkedésekre vonatkozó webes eszköz) használatával kell jelenteni.

| | Az EKÜ külön kézikönyvet fog biztosítani, amely elmagyarázza a PaM Tool használatát. |
| --- | --- |

Az EKÜ külön kézikönyvet fog biztosítani, amely elmagyarázza a PaM Tool használatát.

2.6.1.   
  A kibocsátáscsökkentési kötelezettségeknek való megfelelés érdekében figyelembe vett szakpolitikai opciók

Az alábbiakban a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programba bevonható további szakpolitikák és intézkedések értékelésének és kiválasztásának folyamatát ismertetjük.

1. lépés: A szennyező anyagok és a legfontosabb kibocsátási források rangsorolása

További szakpolitikákra és intézkedésekre van szükség azon szennyező anyagok esetében, amelyek tekintetében a tagállamok várhatóan nem felelnek meg az előírásoknak,, vagy fennáll a kibocsátáscsökkentési kötelezettségeik be nem tartásának kockázata. Ezen túlmenően a tagállamok saját belátásuk szerint használhatják a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programot arra, hogy más szennyező anyagokkal kapcsolatos intézkedéseket hajtsanak végre annak érdekében, hogy egyéb uniós kötelezettségeknek vagy a 7. környezetvédelmi cselekvési program célkitűzéseinek tegyenek eleget.

A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programban kiválasztott minden egyes szennyező anyag esetében meg kell határozni azokat a legfontosabb forrásokat, amelyek hozzájárulnak a kiválasztott szennyező anyag kibocsátásához. Ezen túlmenően a fellépés szempontjából rangsorolhatók az egyes ágazatok olyan további kritériumok alapján, mint:

| — | A levegőminőségi határértékek túllépéséhez ismerten hozzájáruló ágazatok:






  — | A pontszerű kibocsátási források esetében figyelembe kell venni a földrajzi elhelyezkedésüket, valamint azt, hogy a környezeti levegő minőségéről szóló irányelv előírásainak nem megfelelő övezetekben találhatók-e. A térbeli bontásban megadott nemzeti emissziókataszterek és a nagy pontszerű forrásokra vonatkozó nyilvántartások (Európai Szennyezőanyag-kibocsátási és -szállítási Nyilvántartás) alátámaszthatják ezt a vizsgálatot. |
| --- | --- | --- |

—

A levegőminőségi határértékek túllépéséhez ismerten hozzájáruló ágazatok:

—

A pontszerű kibocsátási források esetében figyelembe kell venni a földrajzi elhelyezkedésüket, valamint azt, hogy a környezeti levegő minőségéről szóló irányelv előírásainak nem megfelelő övezetekben találhatók-e. A térbeli bontásban megadott nemzeti emissziókataszterek és a nagy pontszerű forrásokra vonatkozó nyilvántartások (Európai Szennyezőanyag-kibocsátási és -szállítási Nyilvántartás) alátámaszthatják ezt a vizsgálatot.

| — | A diffúz kibocsátási források, mint például a közúti szállítás esetében a környezeti levegő minőségéről szóló irányelv követelményeinek meg nem felelő övezeteken belüli kibocsátásokhoz való ágazati hozzájárulást a vonatkozó forrásfelosztási adatok felhasználásával kell megbecsülni. |
| --- | --- |

—

A diffúz kibocsátási források, mint például a közúti szállítás esetében a környezeti levegő minőségéről szóló irányelv követelményeinek meg nem felelő övezeteken belüli kibocsátásokhoz való ágazati hozzájárulást a vonatkozó forrásfelosztási adatok felhasználásával kell megbecsülni.

| — | Azok az ágazatok, amelyek egynél több megcélzott szennyező anyag kibocsátásához járulnak hozzá, és amelyek esetében a kibocsátás csökkentésére vonatkozó cél nem teljesül maradéktalanul. |
| --- | --- |

—

Azok az ágazatok, amelyek egynél több megcélzott szennyező anyag kibocsátásához járulnak hozzá, és amelyek esetében a kibocsátás csökkentésére vonatkozó cél nem teljesül maradéktalanul.

2. lépés: A rendelkezésre álló további szakpolitikák és intézkedések azonosítása

A további intézkedéseket feltételező forgatókönyvnek minden ágazat kapcsán először a levegőminőség javítását célzó, az éghajlat- és energiapolitikai kötelezettségek vagy más kapcsolódó szakpolitikák (pl. közlekedés, mezőgazdaság, ipari kibocsátások) keretében már megtervezett szakpolitikákat és intézkedéseket kell figyelembe vennie. Ezen túlmenően a tagállamoknak meg kell fontolniuk, hogy bármely, a környezetvédelmi politikán túlmutató intézkedés hatással lehet-e a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programra, például oly módon, hogy befolyásolja a további intézkedések bevezetésének megvalósíthatóságát. Idetartoznak például az ipar nemzetközi versenyképességének javítását, az energia- vagy az élelmezésbiztonság garantálását, az infrastruktúra fejlesztését stb. célzó szakpolitikák és intézkedések, tervek és programok.

Amennyiben a meghatározott szakpolitikák és intézkedések nem elegendőek a meghatározott kibocsátáscsökkentési kötelezettségek teljesítéséhez, a tagállamoknak további szakpolitikákat és intézkedéseket kell azonosítaniuk. A lehetséges szakpolitikákra és intézkedésekre a 6.2. szakaszban találhatók példák. Ezen intézkedések kibocsátáscsökkentési hatékonysága és a végrehajtásuk legmegfelelőbb közigazgatási (nemzeti, regionális vagy helyi) szintje a tagállam sajátos körülményeitől függ, beleértve annak szakpolitikai és igazgatási keretét, valamint azt, hogy ezeket az intézkedéseket milyen mértékben fogadták el és hajtották már végre.

A további szakpolitikák és intézkedések meghatározása során a tagállamoknak figyelembe kell venniük a 2001/81/EK irányelv (13) szerinti intézkedések végrehajtásából levont tanulságokat. Különösen abban az esetben, ha a 2010. évi felső határok közül egy vagy több nem teljesült, a tagállamoknak figyelembe kell venniük e kudarc okait, valamint azonosítaniuk és orvosolniuk kell az eddig elfogadott szakpolitikák és intézkedések hiányosságait.

Az IIASA által a „kitekintés a tisztalevegővel kapcsolatban” (Clean Air Outlook) program (14) keretében végzett elemzés, valamint a nemzeti kibocsátási határértékekről szóló irányelv átdolgozott II. mellékletre vonatkozó elnökségi javaslatot alátámasztó „Módszertani és műszaki információk” című dokumentumban (15) összefoglalt érzékenységi elemzés hasznos referenciapontokat szolgáltathat a további intézkedések meghatározásához. Ezen túlmenően a tagállamok által fontolóra vehető az IIASA-elemzésben alkalmazott, optimalizáláson alapuló modellezés. Szem előtt kell tartani azonban, hogy a tagállamoknak az említetteknél sokkal szerteágazóbb intézkedéseket kell megfontolniuk, mivel a „Clean Air Outlook”-ban használt GAINS modell (16) csak a rendelkezésre álló technikai intézkedéseket veszi figyelembe, és nem terjed ki strukturális változtatásokra.

3. lépés: Az azonosított további szakpolitikák és intézkedések és megvalósítási mechanizmusok értékelése

A szakpolitikák és intézkedések kibocsátáscsökkentési hatékonyságának és költségeinek értékelésekor fontos figyelembe venni a járulékos előnyöket a különböző szennyező anyagok és a különböző ágazatok tekintetében. A 6.2. szakaszban felsorolt számos intézkedés több szennyező anyagra is hatással lenne.

Számos eszköz és módszer áll rendelkezésre ahhoz, hogy segítsék a tagállamokat a további szakpolitikák és intézkedések kiválasztásával kapcsolatos döntéshozatalban.

Az Európai Bizottság minőségi jogalkotási eszköztára – bár nem közvetlenül a tagállamoknak szól – hasznos általános referenciaként szolgál, és példákat hoz a hatásvizsgálatokhoz használt elemzési módszerekre, az érdekelt felekkel folytatott konzultációkra, illetve az alternatívák összehasonlítására vagy hatékonyságának értékelésére szolgáló analitikai módszerekre (17), valamint a költséghaszon értékelésekre, amelyek hasznosak lehetnek. A kibocsátáscsökkentéssel kapcsolatos kötelezettségek teljesítéséhez szükséges további szakpolitikák és intézkedések meghatározására szolgáló elemzési módszerekre a 6.3. szakaszban találhatók példák.

A szakpolitikák és intézkedések értékelése során a tagállamoknak meg kell fontolniuk, hogy miként lehet azokat végrehajtani, mely végrehajtási mechanizmusokat alkalmazzák, valamint hogy léteznek-e olyan akadályok, amelyek aláássák a megvalósíthatóságot. E megfontolások közé tartoznak a következők:

| — | Akadályozzák-e a meglévő jogszabályok a szakpolitika vagy az intézkedés végrehajtását? |
| --- | --- |

—

Akadályozzák-e a meglévő jogszabályok a szakpolitika vagy az intézkedés végrehajtását?

| — | Milyen szinten kell az intézkedést végrehajtani: nemzeti, regionális vagy helyi szinten? Ez magában foglalhatja annak mérlegelését is, hogy az esetleges költséghatékony intézkedéseket meg kell-e vitatni uniós szinten. |
| --- | --- |

—

Milyen szinten kell az intézkedést végrehajtani: nemzeti, regionális vagy helyi szinten? Ez magában foglalhatja annak mérlegelését is, hogy az esetleges költséghatékony intézkedéseket meg kell-e vitatni uniós szinten.

| — | Melyik eszköz lenne a legalkalmasabb a szakpolitika vagy az intézkedés végrehajtására (szabályozási, nem szabályozási, gazdasági eszközök, információmegosztás)? |
| --- | --- |

—

Melyik eszköz lenne a legalkalmasabb a szakpolitika vagy az intézkedés végrehajtására (szabályozási, nem szabályozási, gazdasági eszközök, információmegosztás)?

| — | Ki a felelős a szakpolitika vagy az intézkedés végrehajtásáért és felügyeletéért? |
| --- | --- |

—

Ki a felelős a szakpolitika vagy az intézkedés végrehajtásáért és felügyeletéért?

| — | Mikorra tervezik elérni a tervezett szakpolitikához vagy intézkedéshez kapcsolódó kibocsátáscsökkentést? |
| --- | --- |

—

Mikorra tervezik elérni a tervezett szakpolitikához vagy intézkedéshez kapcsolódó kibocsátáscsökkentést?

| — | Hogyan történik a szakpolitika vagy intézkedés finanszírozása? |
| --- | --- |

—

Hogyan történik a szakpolitika vagy intézkedés finanszírozása?

| — | Hogyan fogják nyomon követni a szakpolitika vagy intézkedés végrehajtásának előrehaladását? Milyen mutatókat alkalmaznak, és milyen közbenső célokat kell megvalósítani? |
| --- | --- |

—

Hogyan fogják nyomon követni a szakpolitika vagy intézkedés végrehajtásának előrehaladását? Milyen mutatókat alkalmaznak, és milyen közbenső célokat kell megvalósítani?

4. lépés: A szakpolitikák és intézkedések rangsorolása

A választott értékelési módszertől függetlenül a tagállamoknak az irányelv követelményeivel összhangban figyelemmel kell lenniük a következőkre a szakpolitikák és intézkedések nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programba való beépítésekor:

| — | a prioritások meghatározásakor figyelembe kell venniük, hogy a szakpolitikák és intézkedések pozitív hatást gyakorolnak-e a levegőminőségre, és hozzájárulnak-e a levegőminőségi célkitűzéseknek a saját területükön és a szomszédos tagállamokban való eléréséhez (a 6. cikk (2) bekezdésének a) pont és b) pontja). Ennek során a tagállamoknak figyelembe kell venniük a az érzékeny népességcsoportok számára leginkább káros szennyező anyagok kezelésére vonatkozó bevált gyakorlatokat ((20) preambulumbekezdés). |
| --- | --- |

—

a prioritások meghatározásakor figyelembe kell venniük, hogy a szakpolitikák és intézkedések pozitív hatást gyakorolnak-e a levegőminőségre, és hozzájárulnak-e a levegőminőségi célkitűzéseknek a saját területükön és a szomszédos tagállamokban való eléréséhez (a 6. cikk (2) bekezdésének a) pont és b) pontja). Ennek során a tagállamoknak figyelembe kell venniük a az érzékeny népességcsoportok számára leginkább káros szennyező anyagok kezelésére vonatkozó bevált gyakorlatokat ((20) preambulumbekezdés).

| — | a finom szálló por csökkentésének mérlegelésekor prioritásként kell kezelniük a koromkibocsátás csökkentésére irányuló a szakpolitikákat és intézkedéseket (6. cikk (2) bekezdés c) pont). Az ennek kibocsátásához hozzájáruló fő ágazatok (például a lakossági szilárdtüzelőanyag-égetés, a közúti közlekedés és a nem közúti mozgó gépek) ugyanazok, amelyek a legnagyobb mértékben járulnak hozzá a koromkibocsátáshoz is. |
| --- | --- |

—

a finom szálló por csökkentésének mérlegelésekor prioritásként kell kezelniük a koromkibocsátás csökkentésére irányuló a szakpolitikákat és intézkedéseket (6. cikk (2) bekezdés c) pont). Az ennek kibocsátásához hozzájáruló fő ágazatok (például a lakossági szilárdtüzelőanyag-égetés, a közúti közlekedés és a nem közúti mozgó gépek) ugyanazok, amelyek a legnagyobb mértékben járulnak hozzá a koromkibocsátáshoz is.

Az intézkedések kiválasztásakor a tagállamoknak fontolóra kell venniük, hogy támogassák a beruházások elmozdulását a tiszta és hatékony technológiák felé. ((24) preambulumbekezdés). Minden egyéb tényezőt változatlannak tekintve nyilvánvalóan azokat a szakpolitikákat és intézkedéseket célszerű előtérbe helyezni, amelyek több szennyező anyagra vonatkozó kibocsátáscsökkentési kötelezettség teljesítéséhez is hozzájárulnak. Szükség lehet olyan intézkedésekre is, amelyek nem gyakorolnak közvetlen hatást a kibocsátásokra, de lehetővé teszik más intézkedések sikeres végrehajtását (pl. a jogi keret változásai).

Az értékelési folyamat (3. lépés) során kapott eredmények mellett olyan társadalmi és politikai tényezők is befolyásolhatják a szakpolitikák és intézkedések kiválasztását, amelyeket az ebben az iránymutatásokat tartalmazó dokumentumban leírt módszerek nem vesznek teljes mértékben figyelembe. A tagállamok azonban alakíthatják úgy az értékelési módszereket, hogy figyelembe vegyék ezeket a tényezőket is, lehetőség szerint további értékelési kritériumként. Amennyiben a társadalmi vagy politikai elfogadhatóság potenciális problémát jelent, célszerű, hogy a tagállamok feltárják az érintett érdekelt felekkel folytatott hatékonyabb kommunikáció és együttműködés lehetőségeit, valamint törekedjenek a leginkább érintett csoportokra gyakorolt hatások enyhítésére. Figyelembe véve lehetséges megfontolásokat, a többszempontú és GYELV elemzés hasznos lehet az intézkedéseknek a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programba való belefoglalása céljából történő rangsorolásához (18). Az ilyen rangsorolást támogató elemzési módszerekre a 6.4. szakasz tartalmaz példákat.

A formátum 2.6.1. szakasza mind a megvizsgált és kiválasztott, mind a megvizsgált és elvetett szakpolitikákra és intézkedésekre vonatkozik, mivel az utóbbiak figyelmen kívül hagyásának okai fontosak lehetnek a további elemzés szempontjából, és az elvetett szakpolitikák és intézkedések egy későbbi szakaszban relevánssá válhatnak. Tekintettel arra, hogy a 2.6.1. szakasz előírja a mérlegelt szakpolitikák és intézkedések által elérni tervezett kibocsátáscsökkentések számszerűsítését, csak azon mérlegelt, de elvetett szakpolitikák és intézkedések jelentése kötelező, amelyek elértek a mennyiségi meghatározás szakaszába. A tagállamok mindazonáltal olyan kiválasztott szakpolitikákat és intézkedéseket is megemlíthetnek, amelyek esetében számszerűsítésre nem került sor.

A kiválasztott szakpolitikák és intézkedések általi várható kibocsátáscsökkentések számszerűsítésének megkönnyítése érdekében azok szakpolitika- és intézkedéscsomagként is értékelhetők.

A lehetséges intézkedések értékelési folyamata során a nyilvánossággal és az érintett illetékes hatóságokkal folytatott konzultációkat illetően lásd a 4. fejezetet.

2.6.2.   
  A levegőminőségre és a környezetre gyakorolt hatások

A formátum 2.6.2. szakasza lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy – amennyiben rendelkezésre áll – információt szolgáltassanak a további szakpolitikák és intézkedések levegőminőségre és a környezetre gyakorolt hatásáról. Az iránymutatásokat tartalmazó dokumentum2.5.2 szakasza több információt tartalmaz a levegő minőségére gyakorolt hatások vizsgálatáról, hasonlóan a 6.1. szakaszhoz.

2.6.3.   
  A költségek és hasznok becslése

A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy a várható költség-haszon becslésekről önkéntes alapon számoljanak be. Amennyiben ez megtörténik, ennek összhangban kell lennie az éghajlatváltozás hatásainak enyhítése érdekében a nyomon követésről és jelentésről szóló rendelet szerinti jelentéstétellel az alábbiak szerint:

| — | A szennyező anyag-csökkentés tonnánkénti költsége (EUR) |
| --- | --- |

—

A szennyező anyag-csökkentés tonnánkénti költsége (EUR)

| — | Abszolút költségek és hasznok évente euróban |
| --- | --- |

—

Abszolút költségek és hasznok évente euróban

| — | A becsült költségek és hasznok minőségi leírása és aránya |
| --- | --- |

—

A becsült költségek és hasznok minőségi leírása és aránya

| — | A jelentett költségek számításakor az árak tekintetében figyelembevett év |
| --- | --- |

—

A jelentett költségek számításakor az árak tekintetében figyelembevett év

| — | A költségek becslésekor az árak tekintetében figyelembevett év |
| --- | --- |

—

A költségek becslésekor az árak tekintetében figyelembevett év

Lásd még a 6.3. szakaszt.

| 2.6.   A 2020-ra és 2030-ra meghatározott kibocsátáscsökkentési kötelezettségek és a 2025-re meghatározott köztes kibocsátási szintek teljesítése céljából megvizsgált szakpolitikai opciók (szakpolitikák és intézkedések)

  A tagállamoknak átfogó elemzést kell végezniük az első nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programjukban figyelembe vett valamennyi további szakpolitikáról és intézkedésekről. Ennek az elemzésnek: | figyelembe kell vennie a 2020–2029-es és a 2030-től kezdődő időszakot, valamint a 2025-re meghatározott köztes kibocsátási szinteket. |
| --- | --- |

2.6.   A 2020-ra és 2030-ra meghatározott kibocsátáscsökkentési kötelezettségek és a 2025-re meghatározott köztes kibocsátási szintek teljesítése céljából megvizsgált szakpolitikai opciók (szakpolitikák és intézkedések)

A tagállamoknak átfogó elemzést kell végezniük az első nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programjukban figyelembe vett valamennyi további szakpolitikáról és intézkedésekről. Ennek az elemzésnek:

figyelembe kell vennie a 2020–2029-es és a 2030-től kezdődő időszakot, valamint a 2025-re meghatározott köztes kibocsátási szinteket.

Ez az elemzés fog alapul szolgálni a tagállamok első nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programjaihoz kiválasztandó legmegfelelőbb szakpolitikák és intézkedések értékeléséhez.

A kibocsátáscsökkentési kötelezettségek teljesítése szempontjából figyelembe vett szakpolitikákra és intézkedésekre vonatkozó részletek, valamint a levegőminőségre és a környezetre gyakorolt hatások

Kötelező tartalom:

E szakasz a nyomon követésről és jelentésről szóló rendelet keretében történő jelentéstétellel fennálló szinergiák maximalizálására törekszik. A következő információkat tartalmazza (ideális esetben a hatásokra vonatkozó információkat a szakpolitika vagy intézkedés, vagy az azokból álló csomag szintjén kell megadni):

| a) | A további szakpolitikákra és intézkedésekre vonatkozó részletes adatok (megnevezést és rövid leírást is beleértve) |
| --- | --- |

a)

A további szakpolitikákra és intézkedésekre vonatkozó részletes adatok (megnevezést és rövid leírást is beleértve)

| b) | A NEC-irányelv szerinti érintett szennyező anyag(ok) 2020-re, 2025-re és 2030-ra |
| --- | --- |

b)

A NEC-irányelv szerinti érintett szennyező anyag(ok) 2020-re, 2025-re és 2030-ra

| c) | Az egyes szakpolitikák és intézkedések vagy az azokból álló csomagok célkitűzései |
| --- | --- |

c)

Az egyes szakpolitikák és intézkedések vagy az azokból álló csomagok célkitűzései

| d) | A szakpolitikák és intézkedések típusa |
| --- | --- |

d)

A szakpolitikák és intézkedések típusa

| e) | Az elsődlegesen érintett ágazat és a további érintett ágazat(ok) |
| --- | --- |

e)

Az elsődlegesen érintett ágazat és a további érintett ágazat(ok)

| f) | Végrehajtási időszak (csak a végrehajtásra kiválasztott intézkedések esetében kötelező) |
| --- | --- |

f)

Végrehajtási időszak (csak a végrehajtásra kiválasztott intézkedések esetében kötelező)

| g) | A végrehajtásért felelős hatóság (csak a végrehajtásra kiválasztott intézkedések esetében kötelező) |
| --- | --- |

g)

A végrehajtásért felelős hatóság (csak a végrehajtásra kiválasztott intézkedések esetében kötelező)

| h) | A becslések meghatározásához használt módszertan/modell(ek) részletes leírása |
| --- | --- |

h)

A becslések meghatározásához használt módszertan/modell(ek) részletes leírása

| i) | Számszerűsített várható kibocsátáscsökkentések az egyes szakpolitikák és intézkedések/szakpolitikai és intézkedéscsomagok esetében |
| --- | --- |

i)

Számszerűsített várható kibocsátáscsökkentések az egyes szakpolitikák és intézkedések/szakpolitikai és intézkedéscsomagok esetében

| j) | Amennyiben rendelkezésre áll, a bizonytalanságok leírása |
| --- | --- |

j)

Amennyiben rendelkezésre áll, a bizonytalanságok leírása

| k) | Amennyiben ezek rendelkezésre állnak, a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programokban figyelembe vett különböző szakpolitikai és intézkedéscsomagok levegőminőségre és környezetre gyakorolt hatásai. |
| --- | --- |

k)

Amennyiben ezek rendelkezésre állnak, a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programokban figyelembe vett különböző szakpolitikai és intézkedéscsomagok levegőminőségre és környezetre gyakorolt hatásai.

Opcionális tartalom:

A költségek és hasznok becslése

2.6.4.   
  További részletek a mezőgazdasági ágazatot célzó szakpolitikai opciókra vonatkozóan

A formátum 2.6.4. szakasza kifejezetten az irányelv III. mellékletének 2. részében felsorolt azon intézkedésekre vonatkozik, amelyek „további intézkedéseknek” minősülnek. Adott esetben fel kell tüntetni, hogy ezen intézkedések bármelyikének milyen módosításai történtek. A III. melléklet 2. része szerinti, már végrehajtott vagy elfogadott intézkedéseket a 2.4. szakaszban kell szerepeltetni.

| 2.6.4.   Kiegészítő információk kizárólag a mezőgazdaságot érintő szakpolitikai opciókra vonatkozóan



  Kötelező tartalom:








  — | További információk megadása az irányelv III. mellékletének 2. részében felsorolt kötelező intézkedésekre vonatkozóan. |
| --- | --- |

2.6.4.   Kiegészítő információk kizárólag a mezőgazdaságot érintő szakpolitikai opciókra vonatkozóan

Kötelező tartalom:

—

További információk megadása az irányelv III. mellékletének 2. részében felsorolt kötelező intézkedésekre vonatkozóan.

Opcionális tartalom:

| — | Az irányelv III. mellékletének 2. részében felsorolt választható intézkedésekkel vagy az irányelv 6. cikke (2) bekezdésének utolsó mondatában szereplő egyenértékű intézkedésekkel kapcsolatos további információk. |
| --- | --- |

—

Az irányelv III. mellékletének 2. részében felsorolt választható intézkedésekkel vagy az irányelv 6. cikke (2) bekezdésének utolsó mondatában szereplő egyenértékű intézkedésekkel kapcsolatos további információk.

2.7.   Az elfogadásra kiválasztott szakpolitikák ágazatonként, ideértve elfogadásuk, végrehajtásuk és felülvizsgálatuk ütemtervét, továbbá az ezekért felelős illetékes hatóságokat

2.7.1.   
  Az elfogadásra kiválasztott egyes szakpolitikák és intézkedések vagy az azokból álló csomagok és a felelős illetékes hatóságok

A kibocsátáscsökkentési kötelezettségek elérésére irányuló intézkedések hatékonyságának elemzése, a végrehajtás költségei és megvalósíthatósága, a prioritások, valamint a konzultációs folyamat eredményei alapján a tagállamoknak ki kell választaniuk a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programba való felvételre legalkalmasabb, legígéretesebb szakpolitikákat és intézkedéseket, és be kell nyújtaniuk az alábbi szövegdobozban meghatározott információkat.

A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programban ismertetni lehet a szakpolitikák és intézkedések kiválasztására, illetve kialakítására vonatkozó konzultáció során kapott visszajelzéseket. Célszerű továbbá, hogy a tagállamok a bevált gyakorlatok megosztása érdekében a kiválasztott szakpolitikák és intézkedések végrehajtásának nyomon követésére vonatkozó köztes célokat és mutatókat határozzanak meg.

| 2.7.1.   Az elfogadásra kiválasztott egyes szakpolitikák és intézkedések vagy az azokból álló csomagok és a felelős illetékes hatóságok



  Kötelező tartalom:


  A korábban elvégzett elemzés eredménye alapján a tagállamok kötelesek információt szolgáltatni a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programba történő felvételre kiválasztott további szakpolitikákról és intézkedésekről, az alábbiak szerint:
  Az egyes szakpolitikák és intézkedések vagy szakpolitika- és intézkedéscsomag szintjén:






  a) | A szakpolitika vagy intézkedés/csomag neve és rövid leírása |
| --- | --- |

2.7.1.   Az elfogadásra kiválasztott egyes szakpolitikák és intézkedések vagy az azokból álló csomagok és a felelős illetékes hatóságok

Kötelező tartalom:

A korábban elvégzett elemzés eredménye alapján a tagállamok kötelesek információt szolgáltatni a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programba történő felvételre kiválasztott további szakpolitikákról és intézkedésekről, az alábbiak szerint:

Az egyes szakpolitikák és intézkedések vagy szakpolitika- és intézkedéscsomag szintjén:

a)

A szakpolitika vagy intézkedés/csomag neve és rövid leírása

| b) | A végrehajtás tervezett éve és a végrehajtás ütemterve (év(ek)) |
| --- | --- |

b)

A végrehajtás tervezett éve és a végrehajtás ütemterve (év(ek))

| c) | Tervezett felülvizsgálati ütemterv (év) |
| --- | --- |

c)

Tervezett felülvizsgálati ütemterv (év)

| d) | A szakpolitika vagy intézkedés végrehajtásáért és szabályozásáért felelős illetékes hatóságok |
| --- | --- |

d)

A szakpolitika vagy intézkedés végrehajtásáért és szabályozásáért felelős illetékes hatóságok

Opcionális tartalom:

| a) | Az egyes szakpolitikákkal és intézkedésekkel vagy az azokból álló csomagokkal kapcsolatban folytatott konzultációkból származó releváns észrevételek |
| --- | --- |

a)

Az egyes szakpolitikákkal és intézkedésekkel vagy az azokból álló csomagokkal kapcsolatban folytatott konzultációkból származó releváns észrevételek

| b) | A kiválasztott szakpolitikák és intézkedések végrehajtása terén elért eredmények nyomon követésére kiválasztott közbenső célokkal és mutatókkal kapcsolatos információk – erről a tartalomról és kidolgozásáról lásd a 3. fejezetet. |
| --- | --- |

b)

A kiválasztott szakpolitikák és intézkedések végrehajtása terén elért eredmények nyomon követésére kiválasztott közbenső célokkal és mutatókkal kapcsolatos információk – erről a tartalomról és kidolgozásáról lásd a 3. fejezetet.

2.7.2.   
  Az intézkedések kiválasztásának magyarázata és annak értékelése, hogy a kiválasztott szakpolitikák és intézkedések miként biztosítják a más releváns szakpolitikai területek terveivel és programjaival való koherenciát

Amint az első nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programba való felvételre kiválasztották a további szakpolitikákat és intézkedéseket, a tagállami hatóságoknak biztosítaniuk kell az átfogó koherenciát annak érdekében, hogy a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program összhangban legyen a más releváns szakpolitikai területeken létrehozott tervekkel és programokkal, az irányelv 6. cikk (2) bekezdésének d) pontja és III. melléklete 1. részének 1. f) pontjával összhangban. A tervezés és a programozás koherenciájának biztosítása a lehetséges szinergiák azonosítására és maximalizálása irányul, valamint annak elkerülésére, hogy a különböző szakpolitikai területeken egymásnak ellentmondó szakpolitikákat és intézkedéseket fogadjanak el. A koherencia kiterjed például a szakpolitikák és intézkedések éghajlat-politikára, nevezetesen az ÜHG-kibocsátásokra vagy az energiafogyasztásra gyakorolt lehetséges hatásainak az értékelésére.

A 6. cikk (2) bekezdésének b) pontja kiemeli a levegőminőségi célkitűzésekkel való koherencia szükségességét. E célból a formátum különbséget tesz a levegőminőségi célkitűzésekkel, illetve a nemzeti vagy uniós jogszabályok alapján létrehozott egyéb releváns tervekkel és programokkal való összhang között. Az irányelv 6. cikke (2) bekezdésének b) pontja értelmében a tagállamoknak a levegőminőségi célkitűzések megvalósítása érdekében figyelembe kell venniük a légszennyező anyagok kibocsátásai csökkentésének szükségességét. E célokat a 3. cikk 4. pontja határozza meg a levegőminőség tekintetében a vonatkozó uniós irányelvekben meghatározott határértékekként, célértékekként és expozíciókoncentrációra vonatkozó kötelezettségekként (19). A koherencia értékelésének általában ki kell terjednie legalább a PM10, PM2,5, NO2 és O3, valamint bármely más olyan levegőminőségi célkitűzés értékelésére, amelynek a tagállam nem felel meg. A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program szakpolitikáinak és intézkedéseinek kiválasztása esetén figyelmet kell fordítani arra, hogy azok milyen hatást gyakorolnak a levegőminőségre. A távoli erőművekből származó NOX-kibocsátás csökkentése például csekély hatást gyakorol a NO2 városi koncentrációjára, annak ellenére, hogy a városi területeken nagyobb a kitettség.

A 6. cikk (2) bekezdésének d) pontjában foglalt követelmény teljesítése érdekében a tagállamoknak a megvalósíthatóság határain belül biztosítaniuk kell a koherenciát nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programjuk és a kapcsolódó emissziókataszterek és előrejelzések, valamint más, például olyan a kulcsfontosságú ágazatokra (mezőgazdaság, ipar, közlekedés) vonatkozó nemzeti tervek és programok között, an – beleértve a t amelyek a NEC-irányelv által szabályozott szennyező anyagokat bocsátanak ki.

Az első nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programnak az energiaunió irányításáról szóló (EU) 2018/1999 európai parlamenti és tanácsi rendelet (20) értelmében a tagállamok által a Bizottságnak benyújtandó integrált nemzeti energia- és éghajlat-politikai tervek tervezetével való koherenciát is biztosítania kell.

Célszerű, hogy a tagállamok a további intézkedéseket feltételező forgatókönyv szerinti kibocsátásokra vonatkozó előrejelzések kidolgozása során először a tervezett és végleges integrált nemzeti energia- és éghajlat-politikai tervhez tartozó valamennyi szakpolitikát és intézkedést figyelembe vegyék, mielőtt a NEC-irányelv keretében további intézkedéseket határoznának meg.

A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program más releváns szakpolitikai területeken kidolgozott tervekkel és programokkal való koherenciájának biztosítása érdekében a tagállamoknak:

| 1. | Meg kell határozniuk azokat a nemzeti vagy alacsonyabb szintű szakpolitikákat, terveket, programokat és stratégiákat, amelyek hatással lehetnek a NEC-irányelvre (pl. levegőminőségi, éghajlatváltozási, energiaügyi, mezőgazdasági és közlekedéspolitika, tervek és stratégiák), és meg kell vizsgálniuk, hogy ezek milyen (akár pozitív, akár negatív) hatást gyakorolhatnak a tagállam azon képességére, hogy teljesítse a NEC-irányelv szerinti kibocsátáscsökkentési kötelezettségeit.





  A tüzelőanyag-adóztatási politikák például ösztönözhetik a dízelüzemű személygépkocsik nagyobb mértékű elterjedését, ami a NEC-irányelv keretében szabályozott NOx és PM2,5 kibocsátás növekedéséhez vezethet. Hasonlóképpen, egyes energiapolitikák ösztönözhetik a biomassza nagyobb mértékű felhasználását a háztartási hő és/vagy villamos energia decentralizált biztosításához, ami a lakott területekhez közelebb hozhatja a kibocsátási forrásokat, így hatással lehet a helyi levegőminőségre, ezáltal pedig növelheti a szennyezésnek való kitettséget a centralizáltabb hőtermeléshez képest. |
| --- | --- |

1.

Meg kell határozniuk azokat a nemzeti vagy alacsonyabb szintű szakpolitikákat, terveket, programokat és stratégiákat, amelyek hatással lehetnek a NEC-irányelvre (pl. levegőminőségi, éghajlatváltozási, energiaügyi, mezőgazdasági és közlekedéspolitika, tervek és stratégiák), és meg kell vizsgálniuk, hogy ezek milyen (akár pozitív, akár negatív) hatást gyakorolhatnak a tagállam azon képességére, hogy teljesítse a NEC-irányelv szerinti kibocsátáscsökkentési kötelezettségeit.

A tüzelőanyag-adóztatási politikák például ösztönözhetik a dízelüzemű személygépkocsik nagyobb mértékű elterjedését, ami a NEC-irányelv keretében szabályozott NOx és PM2,5 kibocsátás növekedéséhez vezethet. Hasonlóképpen, egyes energiapolitikák ösztönözhetik a biomassza nagyobb mértékű felhasználását a háztartási hő és/vagy villamos energia decentralizált biztosításához, ami a lakott területekhez közelebb hozhatja a kibocsátási forrásokat, így hatással lehet a helyi levegőminőségre, ezáltal pedig növelheti a szennyezésnek való kitettséget a centralizáltabb hőtermeléshez képest.

| 2. | Amennyiben a NEC-irányelvre gyakorolt negatív hatást azonosítanak, mérlegelni kell, hogy az adott szakpolitikai célkitűzés elérhető-e a NEC-irányelv célkitűzéseire gyakorolt negatív következmények nélkül.





  Meg kell keresni az adott szakpolitikai célkitűzés elérésének alternatív módjait, valamint a szóban forgó terv megváltoztatásának lehetőségét (pl. bármely soron következő felülvizsgálat), valamint azokat a tényezőket, amelyek befolyásolhatják a (társadalmi, gazdasági és jogi) változások elfogadhatóságát.
  Ha a fenti elemzés azt mutatja, hogy a forrásnál nem lehet (még) kezelni a negatív hatásokat, értékelni kell, hogy a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programban szereplő szakpolitikák és intézkedések csökkenthetik-e a negatív hatásokat. |
| --- | --- |

2.

Amennyiben a NEC-irányelvre gyakorolt negatív hatást azonosítanak, mérlegelni kell, hogy az adott szakpolitikai célkitűzés elérhető-e a NEC-irányelv célkitűzéseire gyakorolt negatív következmények nélkül.

Meg kell keresni az adott szakpolitikai célkitűzés elérésének alternatív módjait, valamint a szóban forgó terv megváltoztatásának lehetőségét (pl. bármely soron következő felülvizsgálat), valamint azokat a tényezőket, amelyek befolyásolhatják a (társadalmi, gazdasági és jogi) változások elfogadhatóságát.

Ha a fenti elemzés azt mutatja, hogy a forrásnál nem lehet (még) kezelni a negatív hatásokat, értékelni kell, hogy a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programban szereplő szakpolitikák és intézkedések csökkenthetik-e a negatív hatásokat.

| 3. | A szakpolitikák és intézkedések nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programba való felvételére irányuló vizsgálat során meg kell határozni, hogy ezek hogyan befolyásolhatják az egyéb nemzeti vagy alacsonyabb szintű szakpolitikákat, terveket és programokat.





  A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programban szereplő további intézkedések – például az alacsony kibocsátású járművek vásárlásának támogatása városi területeken – pozitívan járulhatnak hozzá az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentésére irányuló célkitűzésekhez. A trágyatárolás és -terítés javítása a mezőgazdasági ágazatban hozzájárulhat például a nitrátokról szóló irányelv célkitűzéseihez is.
  A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program keretében kerülni kell az olyan további intézkedéseket, amelyek negatív hatással lehetnek más tervekre vagy programokra (például ha az SO2 csökkentésére irányuló egyes égetési eljárások elfogadása következtében megnő a hulladéklerakókba kerülő lúgos hulladékok mennyisége, például a fluidágyas tüzelés esetében). |
| --- | --- |

3.

A szakpolitikák és intézkedések nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programba való felvételére irányuló vizsgálat során meg kell határozni, hogy ezek hogyan befolyásolhatják az egyéb nemzeti vagy alacsonyabb szintű szakpolitikákat, terveket és programokat.

A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programban szereplő további intézkedések – például az alacsony kibocsátású járművek vásárlásának támogatása városi területeken – pozitívan járulhatnak hozzá az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentésére irányuló célkitűzésekhez. A trágyatárolás és -terítés javítása a mezőgazdasági ágazatban hozzájárulhat például a nitrátokról szóló irányelv célkitűzéseihez is.

A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program keretében kerülni kell az olyan további intézkedéseket, amelyek negatív hatással lehetnek más tervekre vagy programokra (például ha az SO2 csökkentésére irányuló egyes égetési eljárások elfogadása következtében megnő a hulladéklerakókba kerülő lúgos hulladékok mennyisége, például a fluidágyas tüzelés esetében).

Azon politikákat/terveket amelyek tekintetében biztosítani kell a koherenciát, az 1. táblázat tartalmazza. Bár történik hivatkozás az uniós jogszabályokra, egyértelműen e jogszabályok és kapcsolódó tervek és programok nemzeti szintű végrehajtása a releváns (ideértve a regionális és/vagy helyi szintű végrehajtást is). Az 1. táblázat nem kimerítő jellegű, és idővel a tervek és programok naprakésszé tételének függvényében módosulhat.

1. táblázat

Potenciálisan releváns kulcsfontosságú tervek, programok és jelentéstételi követelmények ágazatonként

| A jelentéstételi nómenklatúra szerinti ágazat | Potenciálisan releváns tervek, programok és figyelembe veendő jelentéstételi követelmények |
| --- | --- |
| Energiatermelés | Az EU energiaunióra vonatkozó stratégiája (21) – és a kapcsolódó nemzeti célkitűzések a megújuló energiaforrások, az energiahatékonyság és az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentése terén.
  Az energiaunió irányításáról szóló rendeletben foglaltaknak megfelelően biztosítani kell a koherenciát a tagállamok integrált nemzeti energia- és éghajlat-politikai terveivel |
| Mezőgazdaság | A tagállami vidékfejlesztési programokban meghatározott prioritásokkal összhangban kell eljárni. A koherenciát a tagállamok által elfogadott valamennyi vidékfejlesztési program vonatkozásában értékelni kell. A vidékfejlesztési programok és áttekintő információk a Bizottság Európai Vidékfejlesztési Hálózatán (22) keresztül érhetők el. |
| Hulladék | A körforgásos gazdaságra vonatkozó uniós stratégia (23) és az újrafeldolgozás és a hulladéklerakók igénybevételének csökkentése nemzeti vonatkozásai. |
| Szállítás (közúti/nem közúti) | Az alacsony kibocsátású mobilitásra vonatkozó uniós stratégia (24) – és a közlekedésből származó kibocsátások csökkentéséhez kapcsolódó nemzeti és alacsonyabb szintű vonzatok.
  Az alternatív üzemanyagok infrastruktúrájának kiépítéséről szóló irányelv (25) értelmében a közlekedési ágazatban az alternatív üzemanyagok piacának fejlesztésére vonatkozó nemzeti szakpolitikai keret.
  Uniós városi mobilitási csomag (26) a városok szintjén végrehajtott intézkedésekre vonatkozóan |
| Egyéb | A környezeti levegő minőségéről szóló irányelv szerinti transznacionális, nemzeti, regionális és helyi levegőminőségi tervek.
  Az EU biológiai sokféleséggel kapcsolatos stratégiája és az élőhelyvédelmi irányelv – az eutrofizáció által fenyegetett élőhelyek esetében (27).
  Vízgyűjtő-gazdálkodási tervek a víz-keretirányelv alapján (28).
  A nitrátokkal kapcsolatos nemzeti cselekvési tervek (29).
  A fenntartható városfejlesztésre vonatkozó integrált stratégiák (30). |

A jelentéstételi nómenklatúra szerinti ágazat

Potenciálisan releváns tervek, programok és figyelembe veendő jelentéstételi követelmények

Energiatermelés

Az EU energiaunióra vonatkozó stratégiája (21) – és a kapcsolódó nemzeti célkitűzések a megújuló energiaforrások, az energiahatékonyság és az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentése terén.

Az energiaunió irányításáról szóló rendeletben foglaltaknak megfelelően biztosítani kell a koherenciát a tagállamok integrált nemzeti energia- és éghajlat-politikai terveivel

Mezőgazdaság

A tagállami vidékfejlesztési programokban meghatározott prioritásokkal összhangban kell eljárni. A koherenciát a tagállamok által elfogadott valamennyi vidékfejlesztési program vonatkozásában értékelni kell. A vidékfejlesztési programok és áttekintő információk a Bizottság Európai Vidékfejlesztési Hálózatán (22) keresztül érhetők el.

Hulladék

A körforgásos gazdaságra vonatkozó uniós stratégia (23) és az újrafeldolgozás és a hulladéklerakók igénybevételének csökkentése nemzeti vonatkozásai.

Szállítás (közúti/nem közúti)

Az alacsony kibocsátású mobilitásra vonatkozó uniós stratégia (24) – és a közlekedésből származó kibocsátások csökkentéséhez kapcsolódó nemzeti és alacsonyabb szintű vonzatok.

Az alternatív üzemanyagok infrastruktúrájának kiépítéséről szóló irányelv (25) értelmében a közlekedési ágazatban az alternatív üzemanyagok piacának fejlesztésére vonatkozó nemzeti szakpolitikai keret.

Uniós városi mobilitási csomag (26) a városok szintjén végrehajtott intézkedésekre vonatkozóan

Egyéb

A környezeti levegő minőségéről szóló irányelv szerinti transznacionális, nemzeti, regionális és helyi levegőminőségi tervek.

Az EU biológiai sokféleséggel kapcsolatos stratégiája és az élőhelyvédelmi irányelv – az eutrofizáció által fenyegetett élőhelyek esetében (27).

Vízgyűjtő-gazdálkodási tervek a víz-keretirányelv alapján (28).

A nitrátokkal kapcsolatos nemzeti cselekvési tervek (29).

A fenntartható városfejlesztésre vonatkozó integrált stratégiák (30).

| 2.7.2.   Az intézkedések kiválasztásának magyarázata és annak értékelése, hogy a kiválasztott szakpolitikák és intézkedések miként biztosítják a más releváns szakpolitikai területek terveivel és programjaival való koherenciát



  Kötelező tartalom:


  A korábban elvégzett elemzés eredménye alapján a tagállamoknak jelentést kell tenniük a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programba történő felvételre kiválasztott további szakpolitikák és intézkedések, valamint a levegőminőségi célkitűzések és az egyéb nemzeti vagy uniós jogszabályok közötti koherenciáról az alábbiak szerint:






  — | Koherencia a saját területükre vonatkozó és adott esetben a szomszédos tagállamok területére vonatkozó levegőminőségi célkitűzésekkel |
| --- | --- |

2.7.2.   Az intézkedések kiválasztásának magyarázata és annak értékelése, hogy a kiválasztott szakpolitikák és intézkedések miként biztosítják a más releváns szakpolitikai területek terveivel és programjaival való koherenciát

Kötelező tartalom:

A korábban elvégzett elemzés eredménye alapján a tagállamoknak jelentést kell tenniük a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programba történő felvételre kiválasztott további szakpolitikák és intézkedések, valamint a levegőminőségi célkitűzések és az egyéb nemzeti vagy uniós jogszabályok közötti koherenciáról az alábbiak szerint:

—

Koherencia a saját területükre vonatkozó és adott esetben a szomszédos tagállamok területére vonatkozó levegőminőségi célkitűzésekkel

| — | Koherencia az olyan egyéb releváns tervekkel és programokkal, amelyek nemzeti vagy uniós jogszabályban meghatározott követelmények alapján jöttek létre. |
| --- | --- |

—

Koherencia az olyan egyéb releváns tervekkel és programokkal, amelyek nemzeti vagy uniós jogszabályban meghatározott követelmények alapján jöttek létre.

Opcionális tartalom:

| — | Annak ismertetése, hogy a 2.6.1. szakaszban felsorolt, megvizsgált intézkedések közül miként választották ki a végső intézkedések körét. |
| --- | --- |

—

Annak ismertetése, hogy a 2.6.1. szakaszban felsorolt, megvizsgált intézkedések közül miként választották ki a végső intézkedések körét.

2.8.   A (további intézkedéseket feltételező forgatókönyv szerinti) szakpolitikák és intézkedések által a kibocsátáscsökkentésre, a levegőminőségre, valamint a környezetre gyakorolt várható együttes hatások és a hozzájuk kapcsolódó bizonytalanságok

2.8.1.   
  A kibocsátáscsökkentési kötelezettségek várható teljesítése

Az összes kiválasztott intézkedés együttes hatását számszerűen meg kell vizsgálni: Az összes kiválasztott szakpolitika és intézkedés hatása NEC-irányelv szerinti egyes szennyező anyagok 2020., 2025. és 2030. évi kibocsátására;

2.8.2.   
  Nem lineáris kibocsátáscsökkentési pálya

Amennyiben a további intézkedéseket feltételező forgatókönyv alapján tervezett kibocsátáscsökkentés nem eredményez lineáris pályát 2020 és 2030 között, a tagállamok kötelesek olyan alátámasztó információkat szolgáltatni, amelyek megerősítik, hogy az elfogadott intézkedésekkel 2030-ig teljesítik a kibocsátáscsökkentési kötelezettségeket. Az alátámasztó információknak be kell mutatniuk az idősorra vonatkozó kibocsátáscsökkentés elvégzett elemzését, és magyarázatot kell nyújtaniuk arra, hogy a csökkentés miért nem lineáris módon történik. A nem lineáris pálya csak olyan körülmények között fogadható el, amikor bizonyítható, hogy az gazdaságilag vagy technikailag hatékonyabb, és nem befolyásolja a 2030-ra vonatkozó kibocsátáscsökkentési kötelezettségek teljesítését (4. cikk (2) bekezdés).

A tagállamnak azt is igazolnia kell, hogy 2025-től a nem lineáris pálya konvergál a lineáris pályával, hogy megfeleljen a 2030-ra vonatkozó azonos kibocsátáscsökkentési kötelezettségeknek. A NEC-irányelv 6. cikke (5) bekezdésének követelményeivel összhangban a konzultáció céljából a nyilvánosság elé terjesztett javaslatokban szerepeltetni kell a kibocsátáscsökkentésre vonatkozó előrejelzéseket, ezen belül a 2025. évi állapotokra vonatkozó információkat.

Az alábbi 2. ábránFigure a szürke vonal lineáris kibocsátáscsökkentési pályát mutat be a 2020 és 2030 közötti kibocsátáscsökkentési kötelezettségvállalásokra. A bemutatott példában a további intézkedéseket feltételező forgatókönyv szerinti kibocsátási előrejelzés (szaggatott narancssárga vonal) esetében mind a 2020. évi, mind a 2030. évi kötelezettségvállalások teljesülnek, de a 2020 és 2030 között elért kibocsátáscsökkentések nem lineáris pályát követnek. A magyarázatnak be kellene mutatnia, hogy a 2025-ös lineáris felső határ elérése miért járna aránytalan költségekkel (III. melléklet, 1. rész, 1. d) pont).

Az „aránytalan költségek” jellemzése

A víz-keretirányelv közös végrehajtási stratégiája keretében iránymutatást készítettek a környezetvédelmi célkitűzések alóli mentességekre vonatkozóan. Külön figyelmet kapnak az „aránytalan költségek”, lásd:

http://ec.europa.eu/environment/water/water-framework/economics/pdf/Guidance_document%2020.pdf

A vízügyi keretirányelvben előírt intézkedési programok végrehajtásában elért eredményekről szóló 2015. évi bizottsági jelentés részletesen foglalkozik az aránytalan költségek tagállamok általi értelmezésével. Elérhető::

http://ec.europa.eu/environment/water/water-framework/pdf/4th_report/CSWD%20Report%20on%20WFD%20PoMs.pdf

Egy a közelmúltban elvégzett, a madárvédelmi és az élőhelyvédelmi irányelvek bizottsági célravezetőségi vizsgálatát támogató értékelő tanulmány is betekintést nyújt az aránytalan költségek értelmezésébe. Lásd:

http://ec.europa.eu/environment/nature/legislation/fitness_check/docs/study_evaluation_support_fitness_check_nature_directives.pdf

2. ábra

Példa a kibocsátáscsökkentés olyan forgatókönyvére, amely nem eredményez lineáris pályát 2020 és 2030 között

Image 2

2.8.3.   
  A rugalmassági intézkedések alkalmazása

Lásd a III. melléklet 1. részének 1. e) pontját

Az irányelv tartalmaz egy olyan rendelkezést, amely a nemzeti emissziókataszterekkel kapcsolatos jelentéstétel tekintetében bizonyos körülmények között rugalmasságot tesz lehetővé (lásd az 5. cikket). Azon rugalmas intézkedések tekintetében, amelyek már a (módosított) Göteborgi Jegyzőkönyvben (31) is léteztek, az irányelvben foglalt feltételek összhangban vannak a nagy távolságra jutó, országhatárokon átterjedő levegőszennyezésről szóló egyezmény keretében már kialakított feltételekkel, bár az irányelv néhány további korlátozást vezetett be. Emellett a rugalmassági mechanizmusok alkalmazását az Európai Bizottságnak évente jóvá kell hagynia.

Az irányelv 5. cikkének (2) bekezdésében és 5. cikkének (4) bekezdésében meghatározott rugalmassági rendelkezések elsősorban azokra az esetekre vonatkoznak, amikor a kibocsátáscsökkentési kötelezettségek váratlanul, kivételes körülmények miatt nem teljesülnek, és ezért nem relevánsak a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program első kialakítása során (de azok későbbi frissítése tekintetében relevánsak lehetnek). Az 5. cikk (3) bekezdésében leírt rugalmassági mechanizmus azonban a tervezés során figyelembe vehető:

„Ha egy tagállam – amelynek esetében a II. mellékletben meghatározott egy vagy több kibocsátáscsökkentési kötelezettség szigorúbb, mint a 16. TSAP- jelentésben meghatározott költséghatékony kibocsátáscsökkentés szintje – egy adott évben az összes költséghatékonysági intézkedés végrehajtását követően sem tudja teljesíteni a vonatkozó kibocsátáscsökkentési kötelezettségét, az adott kibocsátáscsökkentési kötelezettséget legfeljebb öt éven át teljesítettnek kell tekinteni, feltéve, hogy a tagállam minden egyes adott évben egy a II. mellékletben említett másik szennyező anyag esetében végrehajtott egyenértékű kibocsátáscsökkentéssel kompenzálja ezt a nemteljesítést.”

Annak a tagállamnak, amely megfelel az 5. cikk (3) bekezdésében foglalt feltételeknek, és rugalmasságot kíván igénybe venni, biztosítania kell, hogy a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program olyan intézkedéseket tartalmazzon, amelyek biztosítják, hogy:

| — | a szóban forgó kibocsátáscsökkentési kötelezettség öt éven belül teljesül; |
| --- | --- |

—

a szóban forgó kibocsátáscsökkentési kötelezettség öt éven belül teljesül;

| — | a többletet minden évben kompenzálják, amelyben továbbra is fennáll. |
| --- | --- |

—

a többletet minden évben kompenzálják, amelyben továbbra is fennáll.

2.8.4.   
  A levegőminőség várható javulása

A további intézkedéseket feltételező forgatókönyv alapján tervezett levegőminőség-javulásbemutatása érdekében a tagállamok a következő elemeket használhatják:

| a) | A követelményeknek nem megfelelő és a követelményeknek megfelelő levegőminőségi zónák várt száma (minden zónából) a 2020., 2025. és 2030. évre; |
| --- | --- |

a)

A követelményeknek nem megfelelő és a követelményeknek megfelelő levegőminőségi zónák várt száma (minden zónából) a 2020., 2025. és 2030. évre;

| b) | A levegőminőségi határértékek és átlagos expozíciós mutatók tervezett maximális túllépése a 2020., 2025. és 2030. évre vonatkozóan; |
| --- | --- |

b)

A levegőminőségi határértékek és átlagos expozíciós mutatók tervezett maximális túllépése a 2020., 2025. és 2030. évre vonatkozóan;

| c) | Ha mennyiségi adatok nem állnak rendelkezésre, a levegő minőségének és a megfelelés mértékének várható javulása minőségi szempontból (további intézkedéseket feltételező forgatókönyv szerint). |
| --- | --- |

c)

Ha mennyiségi adatok nem állnak rendelkezésre, a levegő minőségének és a megfelelés mértékének várható javulása minőségi szempontból (további intézkedéseket feltételező forgatókönyv szerint).

A további intézkedéseket feltételező forgatókönyvhöz tartozó levegőminőségi előrejelzésekről szóló jelentésnek lehetőség szerint olyan térképeket is tartalmaznia kell, amelyek bemutatják a további intézkedéseket feltételező forgatókönyv szerinti koncentrációk előrejelzett alakulását legalább az alábbi szennyező anyagok tekintetében: NO2, PM10, PM2,5 és O3, valamint más, a levegőminőségi irányelv szerinti olyan szennyező anyagok, amelyek tekintetében a tagállam jelentős problémákkal szembesül. Megfontolható hisztogram használata, amely a további intézkedéseket feltételező forgatókönyv szerint a nem megfelelő övezetek számának, a maximális nemzeti túllépésnek és (a finom szálló por esetében) az átlagos expozíciós mutatónak az előre jelzett alakulását mutatja. A hisztogramnak referenciaként tartalmaznia kell az övezetek teljes számát.

2.8.5.   
  A környezetre gyakorolt várható hatások

Amennyiben a tagállamok a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program keretében a további intézkedéseket feltételező forgatókönyv szerint a környezetre gyakorolt hatásokra vonatkozó előrejelzéseket készítenek 2020-as, 2025-ös és 2030-as évre, a mutatóknak összhangban kell lenniük a nagy távolságra jutó, országhatárokon átterjedő levegőszennyezésről szóló egyezményben az ökoszisztémák savasodásnak, eutrofizációnak és ózonnak való kitettségére vonatkozóan használt mutatókkal (32). A tagállamok minőségi leírást adhatnak e hatásokról, vagy számszerűsíthetik azokat a tagállam területének a következőknek kitett aránya alapján (%):

| a) | a kritikus terhelési küszöbértéket meghaladó mértékű savasodás; |
| --- | --- |

a)

a kritikus terhelési küszöbértéket meghaladó mértékű savasodás;

| b) | a kritikus terhelési küszöbértéket meghaladó mértékű eutrofizáció; |
| --- | --- |

b)

a kritikus terhelési küszöbértéket meghaladó mértékű eutrofizáció;

| c) | a kritikus terhelési küszöbértéket meghaladó ózonkoncentráció. |
| --- | --- |

c)

a kritikus terhelési küszöbértéket meghaladó ózonkoncentráció.

| 2.8.   A (további intézkedéseket feltételező forgatókönyv szerinti) szakpolitikák és intézkedések által a kibocsátáscsökkentésre, a tagállam és a szomszédos tagállamok levegőminőségére, valamint a környezetre gyakorolt várható együttes hatások és a hozzájuk kapcsolódó bizonytalanságok

  Az elfogadásra kiválasztott szakpolitikák és intézkedések esetében elemezni kell a szakpolitika vagy intézkedés által a kibocsátáscsökkentésekre, valamint adott esetben a levegőminőségre és a környezetre gyakorolt hatásokat és a kapcsolódó bizonytalanságokat.


  Kötelező tartalom:



  A kibocsátáscsökkentési kötelezettségek várható teljesítése (a további intézkedéseket feltételező forgatókönyv alapján)

  A további intézkedéseket feltételező forgatókönyv szerint a kibocsátáscsökkentési kötelezettségek várható teljesítésének igazolására e szakasz a következő információkat tartalmazza a program szintjén:






  a) | Nemzeti kibocsátáscsökkentési kötelezettségek (az irányelvben foglaltak szerint); |
| --- | --- |

2.8.   A (további intézkedéseket feltételező forgatókönyv szerinti) szakpolitikák és intézkedések által a kibocsátáscsökkentésre, a tagállam és a szomszédos tagállamok levegőminőségére, valamint a környezetre gyakorolt várható együttes hatások és a hozzájuk kapcsolódó bizonytalanságok

Az elfogadásra kiválasztott szakpolitikák és intézkedések esetében elemezni kell a szakpolitika vagy intézkedés által a kibocsátáscsökkentésekre, valamint adott esetben a levegőminőségre és a környezetre gyakorolt hatásokat és a kapcsolódó bizonytalanságokat.

Kötelező tartalom:

A kibocsátáscsökkentési kötelezettségek várható teljesítése (a további intézkedéseket feltételező forgatókönyv alapján)

A további intézkedéseket feltételező forgatókönyv szerint a kibocsátáscsökkentési kötelezettségek várható teljesítésének igazolására e szakasz a következő információkat tartalmazza a program szintjén:

a)

Nemzeti kibocsátáscsökkentési kötelezettségek (az irányelvben foglaltak szerint);

| b) | A 2005-ös bázisévre vonatkozó kibocsátások (kt) és a 2020., 2025. és 2030. évre előrejelzett kibocsátások; |
| --- | --- |

b)

A 2005-ös bázisévre vonatkozó kibocsátások (kt) és a 2020., 2025. és 2030. évre előrejelzett kibocsátások;

| c) | Előrejelzett haladás a bázisév adatainak százalékos arányában a kibocsátáscsökkentési kötelezettségekkel való összehasonlításhoz; |
| --- | --- |

c)

Előrejelzett haladás a bázisév adatainak százalékos arányában a kibocsátáscsökkentési kötelezettségekkel való összehasonlításhoz;

| d) | Adott esetben, azaz ha a nem lineáris kibocsátáscsökkentési pálya nyilvánvaló, annak igazolása, hogy ez műszaki vagy gazdasági szempontból hatékonyabb, nem fogja veszélyeztetni a 2030. évi kibocsátáscsökkentési kötelezettségek teljesítését, és hogy az ütemterv 2025-től kezdődően a lineáris pályához fog közelíteni; |
| --- | --- |

d)

Adott esetben, azaz ha a nem lineáris kibocsátáscsökkentési pálya nyilvánvaló, annak igazolása, hogy ez műszaki vagy gazdasági szempontból hatékonyabb, nem fogja veszélyeztetni a 2030. évi kibocsátáscsökkentési kötelezettségek teljesítését, és hogy az ütemterv 2025-től kezdődően a lineáris pályához fog közelíteni;

| e) | Adott esetben be kell számolni a rugalmassági intézkedések alkalmazásáról. |
| --- | --- |

e)

Adott esetben be kell számolni a rugalmassági intézkedések alkalmazásáról.

Opcionális tartalom:

A levegőminőség várható javulása (további intézkedéseket feltételező forgatókönyv alapján)

A környezetre gyakorolt várható hatások (további intézkedéseket feltételező forgatókönyv alapján)

3.   A SZAKPOLITIKÁK ÉS INTÉZKEDÉSEK, VALAMINT A NEMZETI LEVEGŐSZENNYEZÉS-CSÖKKENTÉSI PROGRAM VÉGREHAJTÁSÁBAN ELÉRT HALADÁS NYOMON KÖVETÉSE

A végrehajtás nyomon követését a további szakpolitikák és intézkedések és a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program egészének kialakítása és azt követő végrehajtása részének kell tekinteni. Ez az iránymutatás az első nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program kidolgozására összpontosít, ezért az előrehaladás nyomon követésére egy folyamatos ciklus részeként kell tekinteni. Amennyiben a körülmények megváltoznak és kiigazításra van szükség, az első nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program nyomon követése biztosítja majd az alapot a program későbbi aktualizálásainak kidolgozásához. Ez a dokumentum azonban nem nyújt iránymutatást ehhez.

Az EB minőségi jogalkotás eszköztár #35. eszköze (33), bár közvetlenül nem a tagállamoknak szól, iránymutatást adhat a politikák végrehajtására vonatkozó, az uniós szakpolitikai döntéshozatallal kapcsolatos nyomonkövetési intézkedésekre és mutatókra vonatkozóan. Az eszköztár felhasználható a tagállamok támogatására első nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programjaik nyomon követésében és mutatók alkalmazásában. A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program végrehajtása nyomon követésének az első program szerves részét kell képeznie. Ezen túlmenően a tagállamoknak meg kell tervezniük az egyedi szakpolitikák és intézkedések értékelését annak megállapítása érdekében, hogy a szakpolitikák és intézkedések szintjén sikerült-e a célkitűzéseket célszerűen és hatékonyan elérni, és meg kell indokolni, hogy a szakpolitikák és intézkedések miért voltak sikeresek vagy sikertelenek.

A jelenlegi szakpolitikák és intézkedések által elért előrehaladás meghatározására szolgáló módszereket a 2.4. szakasz ismerteti. Ismeretes, hogy az elfogadott intézkedések (a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv) tekintetében az eddig elért eredményekre vonatkozó adatok elérhetősége még korlátozott lehet. A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program kidolgozása során a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a program egészének, valamint az egyes további szakpolitikák és intézkedések a végrehajtásának terén elért haladást folyamatos és szisztematikus adatgyűjtés kísérje. Adott esetben köztes célokat kell meghatározni annak biztosítása érdekében, hogy a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program és a szakpolitikák és intézkedések végrehajtásával és alkalmazásával kapcsolatos minden problémát időben felismerjenek. A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program egészére nézve a haladás nyomon követését az első programban megállapított kibocsátáscsökkentési pályához viszonyítva kell végezni.

A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program és az egyedi szakpolitikák és intézkedések nyomon követését teljes életciklusuk alatt és a végrehajtás megfelelő szintjén (nemzeti/regionális/helyi szinten) kell végezni:

| — | Végrehajtás: a szakpolitika vagy intézkedés jogszabályokba, tervekbe és programokba való bevonása helyi, regionális és/vagy nemzeti szinten a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programban meghatározottak szerint; |
| --- | --- |

—

Végrehajtás: a szakpolitika vagy intézkedés jogszabályokba, tervekbe és programokba való bevonása helyi, regionális és/vagy nemzeti szinten a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programban meghatározottak szerint;

| — | Alkalmazás: a tagállamok által a kezdeti célkitűzések megvalósítása terén elért előrehaladás nyomon követése. Ezt az alábbiakban ismertetett konkrét mutatók nyomon követésével kell támogatni; |
| --- | --- |

—

Alkalmazás: a tagállamok által a kezdeti célkitűzések megvalósítása terén elért előrehaladás nyomon követése. Ezt az alábbiakban ismertetett konkrét mutatók nyomon követésével kell támogatni;

| — | Megfelelés és jogérvényesítés: a gazdasági szereplők, a hatóságok és az ügynökségek által végrehajtott egyedi intézkedések nyomon követése, az ellenőrzések és végrehajtási intézkedések nyomon követése. |
| --- | --- |

—

Megfelelés és jogérvényesítés: a gazdasági szereplők, a hatóságok és az ügynökségek által végrehajtott egyedi intézkedések nyomon követése, az ellenőrzések és végrehajtási intézkedések nyomon követése.

A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program és a további szakpolitikák és intézkedések végrehajtása terén elért haladás nyomon követését a programban meghatározott, illetve a szakpolitikák és intézkedések egyedi szintjén meghatározott mutatók alapján kell végezni.

A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program és az egyedi szakpolitikák és intézkedések mutatóinak meghatározásakor a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy azok megfeleljenek a RACER-kritériumoknak, azaz relevánsak (a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program és az egyedi szakpolitikák vagy intézkedések célkitűzéseihez kapcsolódjanak), elfogadottak (az érintett szereplők által), hitelesek (könnyen értelmezhetőek), egyszerűek (nyomon követhetők) és kikezdhetetlenek(nehezen manipulálhatók) legyenek. A mutatók lehetnek mennyiségi és minőségi mutatók is. A konkrét mutatók kiválasztása a tartalom és azon igazgatási keret függvénye, amelyben a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programot, illetve az egyedi szakpolitikákat vagy intézkedéseket kidolgozták. A kibocsátás közvetlen csökkentésére tervezett szakpolitikák és intézkedések esetében legalább az éves kibocsátások változását és az érintett forrásokból származó kibocsátások koncentrációjához való hozzájárulást ellenőrizni kell. A 2. táblázat bemutat néhány példát a lehetséges mutatókra.

2. táblázat

Példák a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program és a további szakpolitikák és intézkedések végrehajtása és alkalmazása terén elért haladás nyomon követésére szolgáló mutatókra

| A szakpolitikai ciklus szakasza | Nyomon követés | Nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program (az összes szakpolitika és intézkedés) | Egyedi szakpolitikák és intézkedések |
| --- | --- | --- | --- |
| Végrehajtás („eredmények”) | A mutatók a beavatkozás végrehajtásának eredményeire vonatkoznak | A vonatkozó törvények és rendeletek naprakésszé tétele
  A helyi levegőminőségi terveket naprakésszé tevő helyi hatóságok száma | A járműkilométerek csökkenése;
  Alacsony kibocsátású járművek forgalomba helyezése;
  A fejlett kibocsátáscsökkentő rendszert alkalmazó létesítmények aránya;
  A lecserélt háztartási kazánok száma;
  Szigeteléssel ellátott házak |
| Alkalmazás („eredmények és hatások”) | A beavatkozás fő céljához kapcsolódó mutatók | Az éves kibocsátások csökkenése a tervezett kibocsátáscsökkentési pályával összevetve
  A levegőben található szennyező anyagok koncentrációjának csökkenése | A forrás éves kibocsátása
  A forrás hozzájárulása a szennyező anyagok koncentrációjához a levegőben |

A szakpolitikai ciklus szakasza

Nyomon követés

Nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program (az összes szakpolitika és intézkedés)

Egyedi szakpolitikák és intézkedések

Végrehajtás („eredmények”)

A mutatók a beavatkozás végrehajtásának eredményeire vonatkoznak

A vonatkozó törvények és rendeletek naprakésszé tétele

A helyi levegőminőségi terveket naprakésszé tevő helyi hatóságok száma

A járműkilométerek csökkenése;

Alacsony kibocsátású járművek forgalomba helyezése;

A fejlett kibocsátáscsökkentő rendszert alkalmazó létesítmények aránya;

A lecserélt háztartási kazánok száma;

Szigeteléssel ellátott házak

Alkalmazás („eredmények és hatások”)

A beavatkozás fő céljához kapcsolódó mutatók

Az éves kibocsátások csökkenése a tervezett kibocsátáscsökkentési pályával összevetve

A levegőben található szennyező anyagok koncentrációjának csökkenése

A forrás éves kibocsátása

A forrás hozzájárulása a szennyező anyagok koncentrációjához a levegőben

4.   KONZULTÁCIÓ A NYILVÁNOSSÁGGAL ÉS AZ ILLETÉKES HATÓSÁGOKKAL, VALAMINT HATÁROKON ÁTNYÚLÓ KONZULTÁCIÓ

Lásd a 6. cikk (5) bekezdését és (6) bekezdését

A környezettel kapcsolatos egyes tervek és programok kidolgozásánál a nyilvánosság részvételéről szóló 2003/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (34) összhangban a tagállamoknak az első nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program tervezetéről annak véglegesítése előtt konzultálniuk kell a nyilvánossággal és az érintett illetékes hatóságokkal (a NEC-irányelv 6. cikkének (5) bekezdése). A 2003/35/EK irányelvet módosították annak érdekében, hogy a tagállami nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programok bekerüljenek az I. mellékletében említett vonatkozó tervek és programok közé. Adott esetben határokon átnyúló konzultációt kell folytatni (a NEC-irányelv 6. cikkének (6) bekezdés).

A konzultációs folyamatot úgy kell kialakítani, hogy a nyilvánosság és az illetékes hatóságok kellő időben tényleges lehetőséget kapjanak arra, hogy minden szempontból részt vegyenek a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program és a jelentős aktualizálások kidolgozásában (a NEC-irányelv 6. cikkének (5) bekezdése). A (26) preambulumbekezdés kimondja, hogy a konzultációra „...még a szakpolitikákról és intézkedésekről szóló döntés meghozatala előtt” és a véglegesítés előtt kerül sor, vagyis akkor, amikor még lehetséges a terv tartalmának megváltoztatása a nyilvánosság és az érintett illetékes hatóságok konzultációs válasza alapján. Az irányelvben említetteknek megfelelően a nyilvánosság valamennyi érdekelt felet magában foglalja – a nyilvánosság tagjaitól a környezetvédelmi nem kormányzati szervezeteken keresztül az ipari szakmai szövetségekig. Az érintett illetékes hatóságok közé tartoznak „a levegőszennyezés, a levegőminőség és az irányítás területét érintő környezetvédelmi feladataik miatt bármely szinten”, tehát nemzeti, regionális és helyi szinten érintett hatóságok, amelyek valószínűleg részt vesznek a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program végrehajtásában.

A nemzeti program kidolgozása során folytatott valamennyi konzultációt lehetőség szerint egyértelműen dokumentálni kell. A tagállamoknak követniük kell az érdekelt felekkel folytatott konzultációkra vonatkozó nemzeti iránymutatásaikat (amennyiben léteznek ilyenek).

A 2003/35/EK irányelv 2. cikkének (5) bekezdése értelmében az abban meghatározott, a nyilvánosság részvételére vonatkozó eljárás nem alkalmazható azokra a tervekre és programokra, amelyek tekintetében a nyilvánosság részvételét illetően a bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2001. június 27-i 2001/42/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (35) (a továbbiakban: SKV-irányelv) alapján járnak el.

Az SKV-irányelv ilyenkor saját jogán alkalmazandó, és a tagállamoknak ennek megfelelően kell értékelniük a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési terveiket. A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program SKV-irányelv szerinti stratégiai környezeti vizsgálatát akkor kell elvégezni, ha a program megfelel SKV-irányelv 2. cikkének a) pontjában és 3. cikkének (2) bekezdésében előírt mind a négy kritériumnak, azaz:

| i. | a tervet vagy programot valamely nemzeti, regionális vagy helyi szintű hatóság dolgozza ki, illetve fogadja el; |
| --- | --- |

i.

a tervet vagy programot valamely nemzeti, regionális vagy helyi szintű hatóság dolgozza ki, illetve fogadja el;

| ii. | a tervet vagy programot törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezések írják elő; |
| --- | --- |

ii.

a tervet vagy programot törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezések írják elő;

| iii. | a tervet vagy programot az SKV-irányelv 3. cikke (2) bekezdésének a) pontjában felsorolt ágazatok bármelyike terén dolgozzák ki; valamint |
| --- | --- |

iii.

a tervet vagy programot az SKV-irányelv 3. cikke (2) bekezdésének a) pontjában felsorolt ágazatok bármelyike terén dolgozzák ki; valamint

| iv. | a terv vagy program meghatározza az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2011. december 13-i 2011/92/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (36) (a továbbiakban: KHV-irányelv) I. és II. mellékletében felsorolt projektek jövőbeli engedélyeinek kereteit. |
| --- | --- |

iv.

a terv vagy program meghatározza az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2011. december 13-i 2011/92/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (36) (a továbbiakban: KHV-irányelv) I. és II. mellékletében felsorolt projektek jövőbeli engedélyeinek kereteit.

A stratégiai környezeti vizsgálatot a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programok előkészítése során és azok elfogadása előtt kell elvégezni. A stratégiai környezeti vizsgálat hatálya alá tartozó terveket és programokat érintő kisebb módosítások csak akkor igényelnek környezeti vizsgálatot, ha a tagállam megállapítja, hogy a módosítás valószínűleg jelentős hatással lesz a környezetre.

Határokon átnyúló konzultációk

A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program tervezetének kidolgozása során szükség lehet határokon átnyúló konzultációra (6. cikk (6) bekezdés). Ez a helyzet állna fenn például akkor, ha a meglévő szennyező forrásokról egyértelműen megállapítást nyerne, hogy országhatárokon átterjedve egy másik tagállamban helyi problémát okoznak; például az energiatermelés vagy a nehézipar és/vagy a városi területek (és a hozzájuk kapcsolódó forgalom) koncentrációja egy határhoz közeli részen. Ebben az esetben a nemzeti kibocsátási határértékekről szóló irányelv szerinti további szakpolitikák és intézkedések mérlegelésekor figyelembe kell venni a határokon átterjedő hatást, és közös fellépésre lehet szükség a szomszédos tagállamokkal és harmadik országokkal.

Amennyiben az SKV-irányelv alkalmazandó, a tagállamok nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programjaik elfogadása előtt határokon átnyúló konzultációt folytatnak, ha az valamely tagállamban jelentős hatást fog gyakorolni a környezetre, illetve ha valamely valószínűleg jelentősen érintett tagállam ezt kéri (az SKV-irányelv 7. cikke).

A cél a levegőminőség, mint közjó kezelésében a határokon átnyúló együttműködés megkönnyítése egy kommunikációs fórum biztosításával (37).

A környezeti levegő minőségéről szóló irányelv külön felhívja a figyelmet a PM és az O3határokon átnyúló természetére. A levegőminőségi irányelv értelmében „amennyiben a levegőszennyező anyagok vagy azok előanyagai az országhatárokon történő jelentős mértékű átterjedés következtében bizonyos értékeket túllépnek, az érintett tagállamok együttműködnek és közös tevékenységeket dolgoznak ki” (a levegőminőségi irányelv 25. cikke).

Hivatkozás konzultációkra a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program keretében

A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programban szerepeltetni kell, hogy hol érhetők el a konzultációk eredményei (pl. internetes link).

Az érdekelt felek szerepe a további szakpolitikák és intézkedések azonosításában és értékelésében

A potenciális intézkedések meghatározása és értékelése során a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program kidolgozásáért felelős hatóságoknak konzultálniuk kell a többi érintett kormányzati hatósággal és ügynökséggel (például az egyes kibocsátási források szabályozásáért felelős hatóságokkal), valamint más érdekelt felekkel, amelyek birtokában lehetnek a jelenlegi és a lehetséges további intézkedésekről szóló információknak. Alább példák találhatók a bekérendő adatok típusaira.

| Érdekképviseleti csoport | A szakpolitika vagy intézkedés azonosítása | A szakpolitika vagy intézkedés értékelése |
| --- | --- | --- |
| Egyéb kormányhivatalok és kormányzati szervek | Az adott szakpolitikai területen/ágazatban jól működő szakpolitikai eszközök típusai
  Prioritások más szakpolitikai területeken (a meglévő tervekkel és programokkal való koherencia érdekében)
  A már tervbe vett potenciális jövőbeli intézkedésekre vonatkozó információk | A végrehajtás általános megvalósíthatósága
  Az intézkedés végrehajtásának lehetséges szintje
  Finanszírozási források
  Érvényesítés |
| Regionális és helyi hatóságok | Az intézkedések végrehajtásával kapcsolatos eddigi tapasztalatok
  Jelenleg érvényben lévő intézkedések | |
| A szakpolitika vagy intézkedés által érintett felek / végső felhasználók (pl. ipar, nem kormányzati szervezetek, belvárosi területek lakosai) | Az intézkedések végrehajtásával kapcsolatos eddigi tapasztalatok
  Jelenleg érvényben lévő intézkedések | Az intézkedések megvalósíthatósága (azaz a jelenlegi intézkedésekkel való összeegyeztethetőség, technikai korlátozások)
  Várható költségek és az intézkedés hatékonysága
  Az intézkedés igénybevételének mértéke (az elfogadhatósághoz kapcsolva)
  A kibocsátáscsökkentések várható időpontja |

Érdekképviseleti csoport

A szakpolitika vagy intézkedés azonosítása

A szakpolitika vagy intézkedés értékelése

Egyéb kormányhivatalok és kormányzati szervek

Az adott szakpolitikai területen/ágazatban jól működő szakpolitikai eszközök típusai

Prioritások más szakpolitikai területeken (a meglévő tervekkel és programokkal való koherencia érdekében)

A már tervbe vett potenciális jövőbeli intézkedésekre vonatkozó információk

A végrehajtás általános megvalósíthatósága

Az intézkedés végrehajtásának lehetséges szintje

Finanszírozási források

Érvényesítés

Regionális és helyi hatóságok

Az intézkedések végrehajtásával kapcsolatos eddigi tapasztalatok

Jelenleg érvényben lévő intézkedések

A szakpolitika vagy intézkedés által érintett felek / végső felhasználók (pl. ipar, nem kormányzati szervezetek, belvárosi területek lakosai)

Az intézkedések végrehajtásával kapcsolatos eddigi tapasztalatok

Jelenleg érvényben lévő intézkedések

Az intézkedések megvalósíthatósága (azaz a jelenlegi intézkedésekkel való összeegyeztethetőség, technikai korlátozások)

Várható költségek és az intézkedés hatékonysága

Az intézkedés igénybevételének mértéke (az elfogadhatósághoz kapcsolva)

A kibocsátáscsökkentések várható időpontja

5.   A NEMZETI LEVEGŐSZENNYEZÉS-CSÖKKENTÉSI PROGRAM ISMERTETÉSE

Lásd a 14. cikk (1) bekezdését

A tagállamoknak egy nyilvánosan elérhető internetes oldalon való közzététel révén biztosítaniuk kell a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program aktív és módszeres terjesztését a nyilvánosság körében (14. cikk (1) bekezdés). A környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló ENSZ-EGB-egyezményben (Aarhusi Egyezmény) foglalt követelményeknek megfelelően a tagállamok kötelesek biztosítani a környezeti információkhoz való nyilvános hozzáférést (2003/4/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (38)).

Az irányelv azt is előírja a tagállamok számára, hogy a 10. cikkel összhangban bejelentett adatkészleteket és információkat nyilvánosan hozzáférhető internetes oldalon terjesszék. Az irányelv szerint bejelentett összes információ felhasználásának megkönnyítése érdekében a tagállamoknak célszerű a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programjaikban valamennyi adatkészletre és jelentésre, köztük a következőkre mutató hivatkozásokat elhelyezni:

| — | nemzeti emissziókataszterek, beleértve adott esetben a kiigazított emissziókatasztereket; |
| --- | --- |

—

nemzeti emissziókataszterek, beleértve adott esetben a kiigazított emissziókatasztereket;

| — | nemzeti kibocsátás-előrejelzések; |
| --- | --- |

—

nemzeti kibocsátás-előrejelzések;

| — | tájékoztató kataszterjelentés; valamint |
| --- | --- |

—

tájékoztató kataszterjelentés; valamint

| — | a Bizottságnak a 10. cikk szerint benyújtott kiegészítő jelentések és információk, beleértve a megfigyelési helyszínek elhelyezkedését és a levegőszennyezés hatásainak megfigyelésére felhasznált kapcsolódó mutatókat, valamint a kapott megfigyelési adatokat. |
| --- | --- |

—

a Bizottságnak a 10. cikk szerint benyújtott kiegészítő jelentések és információk, beleértve a megfigyelési helyszínek elhelyezkedését és a levegőszennyezés hatásainak megfigyelésére felhasznált kapcsolódó mutatókat, valamint a kapott megfigyelési adatokat.

További javaslatok a bevált gyakorlatra vonatkozóan:

| — | A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program terjesztésének támogatása érdekében kommunikációs tervet kell kidolgozni. Ebben például meghatározható a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program (a legfontosabb hatóságok, ügynökségek, városok vagy kutatási szervek) célközönsége, a médiakapcsolatok listája és a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programot érintő sajtóközlemények kibocsátásának határideje is. Ez olyan mutatókat is magában foglalhat, amelyek megállapítják, hogy a nyilvánosság milyen mértékben érdeklődik a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program iránt (például a weboldalak látogatottságára vonatkozó célkitűzés meghatározása). |
| --- | --- |

—

A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program terjesztésének támogatása érdekében kommunikációs tervet kell kidolgozni. Ebben például meghatározható a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program (a legfontosabb hatóságok, ügynökségek, városok vagy kutatási szervek) célközönsége, a médiakapcsolatok listája és a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programot érintő sajtóközlemények kibocsátásának határideje is. Ez olyan mutatókat is magában foglalhat, amelyek megállapítják, hogy a nyilvánosság milyen mértékben érdeklődik a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program iránt (például a weboldalak látogatottságára vonatkozó célkitűzés meghatározása).

| — | Nem szakmai jellegű összefoglalók is közzétehetők a nyilvánosság számára, a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program céljának és tartalmának ismertetése céljából. |
| --- | --- |

—

Nem szakmai jellegű összefoglalók is közzétehetők a nyilvánosság számára, a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program céljának és tartalmának ismertetése céljából.

6.   FÜGGELÉK: ESZKÖZTÁR A TOVÁBBI SZAKPOLITIKÁK ÉS INTÉZKEDÉSEK VIZSGÁLATÁNAK ÉS KIVÁLASZTÁSÁNAK TÁMOGATÁSÁRA

Ez a függelék az elemzési módszerek és a jelentéstétel példáit mutatja be a további szakpolitikák és intézkedések vizsgálatának és kiválasztásának megkönnyítése érdekében. A hivatkozások az iránymutatás szövegének megfelelő szakaszaira vonatkoznak.

6.1.   A levegőminőségre vonatkozó múltbeli, jelenlegi és tervezett intézkedések hatásainak tömör értékelése

A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program által a levegőminőségre és a környezetre gyakorolt hatások ismertetése során az alábbi elemek említése tekinthető legjobb gyakorlatnak. Annak érdekében, hogy az első nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programban ne legyenek ismétlődések, ajánlott, hogy lehetőség szerint történelmi adatokat is benyújtsanak a tervezett adatokkal együtt. A bizonyítékokra az alábbiakban találhatók példák.

—   
  A következő információk a bázisévre (2005) és a legutóbbi jelentési évre vonatkozóan:

| — | A levegő jelenlegi koncentrációit ábrázoló térképek, legalább az alábbi szennyező anyagok tekintetében: NO2, PM10, PM2,5 és O3, valamint más, a levegőminőségi irányelv szerinti szennyező anyagok, amelyek tekintetében valamely tagállam jelentős problémákkal szembesül. Az alábbiakban az EU-ban 2005-ben és 2015-ben a finom szálló por éves átlagos koncentrációja bemutatásának példái találhatók (lásd a 3. és 4. ábrát). Ezek az EU egészére vonatkoznak, de a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programban csak tagállami szintű információkra van szükség.

  3. ábra


  A finom szálló por (PM 2,5) éves átlagos koncentrációja 2005-ben






  Forrás: Saját összeállítás (a #16. TSAP-jelentésből származó adatok).

  4. ábra


  A finom szálló por (PM 2,5) éves átlagos koncentrációja 2015-ben






  Forrás: Saját összeállítás (a #16. TSAP-jelentésből származó adatok). |
| --- | --- |

—

A levegő jelenlegi koncentrációit ábrázoló térképek, legalább az alábbi szennyező anyagok tekintetében: NO2, PM10, PM2,5 és O3, valamint más, a levegőminőségi irányelv szerinti szennyező anyagok, amelyek tekintetében valamely tagállam jelentős problémákkal szembesül. Az alábbiakban az EU-ban 2005-ben és 2015-ben a finom szálló por éves átlagos koncentrációja bemutatásának példái találhatók (lásd a 3. és 4. ábrát). Ezek az EU egészére vonatkoznak, de a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programban csak tagállami szintű információkra van szükség.

3. ábra

A finom szálló por (PM 2,5) éves átlagos koncentrációja 2005-ben

Image 3

Forrás: Saját összeállítás (a #16. TSAP-jelentésből származó adatok).

4. ábra

A finom szálló por (PM 2,5) éves átlagos koncentrációja 2015-ben

Image 4

Forrás: Saját összeállítás (a #16. TSAP-jelentésből származó adatok).

| — | A PM10, a PM 2,5 és az O3, valamint egyéb, a levegőminőségi irányelv szerinti, a tagállamban problémát jelentő szennyező anyagok tekintetében meg nem felelő övezetek számát és a maximális nemzeti túllépést szemléltető hisztogram. A meg nem felelő övezetek esetében az övezetek teljes számát fel kell tüntetni referenciaként. Példa:

  5. ábra


  A meg nem felelő övezetek és a maximális túllépések





  Megjegyzés: A fenti ábra az éves határértékek maximális túllépéseit mutatja be (pirossal), valamint a másodlagos tengelyen a napi és óránkénti határértékeket (kékkel). Annak érdekében, hogy az ábra értelmezhető legyen, a maximális koncentrációknak és túllépések számának azonos nagyságrendűnek kell lennie. |
| --- | --- |

—

A PM10, a PM 2,5 és az O3, valamint egyéb, a levegőminőségi irányelv szerinti, a tagállamban problémát jelentő szennyező anyagok tekintetében meg nem felelő övezetek számát és a maximális nemzeti túllépést szemléltető hisztogram. A meg nem felelő övezetek esetében az övezetek teljes számát fel kell tüntetni referenciaként. Példa:

5. ábra

A meg nem felelő övezetek és a maximális túllépések

Image 5

Megjegyzés: A fenti ábra az éves határértékek maximális túllépéseit mutatja be (pirossal), valamint a másodlagos tengelyen a napi és óránkénti határértékeket (kékkel). Annak érdekében, hogy az ábra értelmezhető legyen, a maximális koncentrációknak és túllépések számának azonos nagyságrendűnek kell lennie.

—   
  A következő információk a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv szerint a 2020., a 2025. és a 2030. évre, valamint a fenti szennyezőanyagok mindegyikére vonatkozóan:

| — | A már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv szerinti előrejelzett koncentrációkra vonatkozó térképek. Az alábbiakban az EU-ban 2020-ban, 2025-ben és 2030-ban a finom szálló por éves átlagos koncentrációja bemutatásának példái találhatók (lásd a 6., 7. és 8. ábrát). A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program esetében csak a tagállami szintű információkra van szükség.

  6. ábra


  A finom szálló por (PM2,5) előrejelzett éves átlagos koncentrációja 2020-ban a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv szerint





  Forrás: Saját összeállítás (a #16. TSAP-jelentésből származó adatok).

  7. ábra


  A finom szálló por (PM2,5) előrejelzett éves átlagos koncentrációja 2025-ben a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv szerint





  Forrás: Saját összeállítás (a #16. TSAP-jelentésből származó adatok).

  8. ábra


  A finom szálló por (PM2,5) előrejelzett éves átlagos koncentrációja 2030-ban a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv szerint





  Forrás: Saját összeállítás (a #16. TSAP-jelentésből származó adatok) |
| --- | --- |

—

A már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv szerinti előrejelzett koncentrációkra vonatkozó térképek. Az alábbiakban az EU-ban 2020-ban, 2025-ben és 2030-ban a finom szálló por éves átlagos koncentrációja bemutatásának példái találhatók (lásd a 6., 7. és 8. ábrát). A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program esetében csak a tagállami szintű információkra van szükség.

6. ábra

A finom szálló por (PM2,5) előrejelzett éves átlagos koncentrációja 2020-ban a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv szerint

Image 6

Forrás: Saját összeállítás (a #16. TSAP-jelentésből származó adatok).

7. ábra

A finom szálló por (PM2,5) előrejelzett éves átlagos koncentrációja 2025-ben a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv szerint

Image 7

Forrás: Saját összeállítás (a #16. TSAP-jelentésből származó adatok).

8. ábra

A finom szálló por (PM2,5) előrejelzett éves átlagos koncentrációja 2030-ban a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv szerint

Image 8

Forrás: Saját összeállítás (a #16. TSAP-jelentésből származó adatok)

| — | A meg nem felelő övezetek számának előrejelzett alakulását szemléltető hisztogram. A maximális nemzeti túllépésre és a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv szerinti átlagos expozíciós mutatóra vonatkozó információk (lásd az alábbi 10. ábrát); |
| --- | --- |

—

A meg nem felelő övezetek számának előrejelzett alakulását szemléltető hisztogram. A maximális nemzeti túllépésre és a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv szerinti átlagos expozíciós mutatóra vonatkozó információk (lásd az alábbi 10. ábrát);

—   
  A további intézkedéseket feltételező forgatókönyv szerint a 2020. és 2025. és a 2030. évre, valamint a fenti szennyezőanyagokra vonatkozó alábbi információk:

| — | Az előrejelzett koncentrációk közötti különbségeket mutató térképek, összehasonlítva a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv végrehajtásából eredő koncentrációkkal. Az alábbiakban az EU-ban 2030-ban a finom szálló por éves átlagos koncentrációja bemutatásának példája található (lásd a 9. ábrát). A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program esetében csak a tagállami szintű információkra van szükség.

  9. ábra


  A finom szálló por (PM2,5) előrejelzett éves átlagos koncentrációja 2030-ban a további intézkedéseket feltételező forgatókönyv szerint





  Forrás: Saját összeállítás (a #16. TSAP-jelentésből származó adatok). |
| --- | --- |

—

Az előrejelzett koncentrációk közötti különbségeket mutató térképek, összehasonlítva a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv végrehajtásából eredő koncentrációkkal. Az alábbiakban az EU-ban 2030-ban a finom szálló por éves átlagos koncentrációja bemutatásának példája található (lásd a 9. ábrát). A nemzeti levegőszennyezés-csökkentési program esetében csak a tagállami szintű információkra van szükség.

9. ábra

A finom szálló por (PM2,5) előrejelzett éves átlagos koncentrációja 2030-ban a további intézkedéseket feltételező forgatókönyv szerint

Image 9

Forrás: Saját összeállítás (a #16. TSAP-jelentésből származó adatok).

| — | A meg nem felelő övezetek számának előrejelzett különbségeit szemléltető hisztogram a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv és a további intézkedéseket feltételező forgatókönyv végrehajtására vonatkozó előrejelzések összehasonlításával. A meg nem felelő övezetek tekintetében hivatkozásként fel kell tüntetni az övezetek teljes számát. Az alábbiakban egy hisztogram kerül bemutatásra (10. ábra). |
| --- | --- |

—

A meg nem felelő övezetek számának előrejelzett különbségeit szemléltető hisztogram a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv és a további intézkedéseket feltételező forgatókönyv végrehajtására vonatkozó előrejelzések összehasonlításával. A meg nem felelő övezetek tekintetében hivatkozásként fel kell tüntetni az övezetek teljes számát. Az alábbiakban egy hisztogram kerül bemutatásra (10. ábra).

| — | A további intézkedéseket feltételező forgatókönyv szerint a határértékek előrejelzett maximális túllépéseit (maximális koncentrációk és/vagy túllépések száma) bemutató táblázat vagy ábra.

  10. ábra


  Az előírásoknak meg nem felelő övezetek száma 2020-ban és 2030-ban a már elfogadott intézkedéseken alapuló és a további intézkedéseket feltételező forgatókönyvek szerint |
| --- | --- |

—

A további intézkedéseket feltételező forgatókönyv szerint a határértékek előrejelzett maximális túllépéseit (maximális koncentrációk és/vagy túllépések száma) bemutató táblázat vagy ábra.

10. ábra

Az előírásoknak meg nem felelő övezetek száma 2020-ban és 2030-ban a már elfogadott intézkedéseken alapuló és a további intézkedéseket feltételező forgatókönyvek szerint

Image 10

| — | Az alábbiakban a finom szálló por átlagos expozíciós mutatójára vonatkozó előrejelzéseket szemléltető ábra található a mutatók már elfogadott intézkedéseken alapuló, illetve a további intézkedéseket feltételező forgatókönyvek szerinti összehasonlítására (39).

  11. ábra


  A PM2.5 átlagos expozíciós mutató, történelmi adatok és előrejelzett alakulás |
| --- | --- |

—

Az alábbiakban a finom szálló por átlagos expozíciós mutatójára vonatkozó előrejelzéseket szemléltető ábra található a mutatók már elfogadott intézkedéseken alapuló, illetve a további intézkedéseket feltételező forgatókönyvek szerinti összehasonlítására (39).

11. ábra

A PM2.5 átlagos expozíciós mutató, történelmi adatok és előrejelzett alakulás

Image 11

6.2.   Az emisszióforrás- / ágazatspecifikus szakpolitikák és intézkedések (nem kimerítő) példái

| Ágazat | Lehetséges szakpolitikák és intézkedések |
| --- | --- |
| Energiatermelés | — | Kibocsátáscsökkentő technológiák (a meglévők utólagos átalakítása és újak telepítése) |

Ágazat

Lehetséges szakpolitikák és intézkedések

Energiatermelés

—

Kibocsátáscsökkentő technológiák (a meglévők utólagos átalakítása és újak telepítése)

| — | A hatályos jogszabályok által előírtnál szigorúbb kibocsátási határértékek bevezetése (pl. az ipari kibocsátásokról szóló irányelv alapján) |
| --- | --- |

—

A hatályos jogszabályok által előírtnál szigorúbb kibocsátási határértékek bevezetése (pl. az ipari kibocsátásokról szóló irányelv alapján)

| — | Tüzelőanyag-váltás |
| --- | --- |

—

Tüzelőanyag-váltás

| — | Az éghetetlen forrásokból előállított megújuló energia termelésének ösztönzése |
| --- | --- |

—

Az éghetetlen forrásokból előállított megújuló energia termelésének ösztönzése

| — | Energiahatékonysági intézkedések |
| --- | --- |

—

Energiahatékonysági intézkedések

| — | Tüzelőanyag-minőségi előírások |
| --- | --- |

—

Tüzelőanyag-minőségi előírások

Ipari folyamatok

| — | Kibocsátáscsökkentő technológiák (a meglévők utólagos átalakítása és újak telepítése) |
| --- | --- |

—

Kibocsátáscsökkentő technológiák (a meglévők utólagos átalakítása és újak telepítése)

| — | A hatályos jogszabályok által előírtnál szigorúbb kibocsátási határértékek bevezetése (pl. az ipari kibocsátásokról szóló irányelv alapján) |
| --- | --- |

—

A hatályos jogszabályok által előírtnál szigorúbb kibocsátási határértékek bevezetése (pl. az ipari kibocsátásokról szóló irányelv alapján)

| — | Tüzelőanyag-váltás |
| --- | --- |

—

Tüzelőanyag-váltás

| — | Energiahatékonysági intézkedések |
| --- | --- |

—

Energiahatékonysági intézkedések

| — | Tüzelőanyag-minőségi előírások |
| --- | --- |

—

Tüzelőanyag-minőségi előírások

Oldószer- és termékfelhasználás, illékony kibocsátások

| — | Az oldószer-felhasználás ellenőrzése |
| --- | --- |

—

Az oldószer-felhasználás ellenőrzése

| — | A termékek újratervezése |
| --- | --- |

—

A termékek újratervezése

| — | A termékek helyettesítése |
| --- | --- |

—

A termékek helyettesítése

| — | Közbeszerzéssel kapcsolatos intézkedések (pl. vízalapú útfestő anyagok) |
| --- | --- |

—

Közbeszerzéssel kapcsolatos intézkedések (pl. vízalapú útfestő anyagok)

| — | Az oldószer- és termékfelhasználásra, valamint azok illékony kibocsátására vonatkozó információk minőségét, valamint a fogyasztók információkoz való hozzáférését javító intézkedések |
| --- | --- |

—

Az oldószer- és termékfelhasználásra, valamint azok illékony kibocsátására vonatkozó információk minőségét, valamint a fogyasztók információkoz való hozzáférését javító intézkedések

Mezőgazdaság

| — | Lásd az irányelv III. mellékletének B. részét azon kötelező és választható intézkedések listájáról, amelyeket a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programban szerepeltetni kell. |
| --- | --- |

—

Lásd az irányelv III. mellékletének B. részét azon kötelező és választható intézkedések listájáról, amelyeket a nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programban szerepeltetni kell.

| — | A levegőminőséggel és az éghajlatváltozással kapcsolatos intézkedések járulékos előnyei, úgymint: bevált gyakorlatok a precíziós gazdálkodás és a biogázüzemek, az extenzív legeltetés, vagy a biogazdálkodás területén. |
| --- | --- |

—

A levegőminőséggel és az éghajlatváltozással kapcsolatos intézkedések járulékos előnyei, úgymint: bevált gyakorlatok a precíziós gazdálkodás és a biogázüzemek, az extenzív legeltetés, vagy a biogazdálkodás területén.

Hulladék

| — | A hulladékgyűjtési szolgáltatások optimalizálása, kibocsátáscsökkentő eszközök a hulladékkezelő létesítményekben |
| --- | --- |

—

A hulladékgyűjtési szolgáltatások optimalizálása, kibocsátáscsökkentő eszközök a hulladékkezelő létesítményekben

| — | A hulladék mennyiségének csökkentésére irányuló intézkedések, különösen a biológiailag lebontható hulladék, például az élelmiszer-hulladék esetében |
| --- | --- |

—

A hulladék mennyiségének csökkentésére irányuló intézkedések, különösen a biológiailag lebontható hulladék, például az élelmiszer-hulladék esetében

Szállítás (közúti/nem közúti)

| — | A városokban átfogó, fenntartható városi mobilitási tervek és a vonatkozó nemzeti (pénzügyi, jogalkotási) keretek megvalósítása |
| --- | --- |

—

A városokban átfogó, fenntartható városi mobilitási tervek és a vonatkozó nemzeti (pénzügyi, jogalkotási) keretek megvalósítása

| — | Kibocsátáscsökkentő eszközök (utólag beépíthető szűrőberendezések) |
| --- | --- |

—

Kibocsátáscsökkentő eszközök (utólag beépíthető szűrőberendezések)

| — | A közúti közlekedésre és/vagy egyes üzemanyagtípusokra vonatkozó célzott adók |
| --- | --- |

—

A közúti közlekedésre és/vagy egyes üzemanyagtípusokra vonatkozó célzott adók

| — | Az alacsony kibocsátású tömegközlekedési infrastruktúrába, járművekbe és lefedettségbe történő beruházások |
| --- | --- |

—

Az alacsony kibocsátású tömegközlekedési infrastruktúrába, járművekbe és lefedettségbe történő beruházások

| — | A közös gépkocsihasználat és a környezetkímélő vezetés ösztönzése |
| --- | --- |

—

A közös gépkocsihasználat és a környezetkímélő vezetés ösztönzése

| — | A kibocsátásmentes, alacsony kibocsátású és alternatív tiszta üzemű gépjárművekbe, valamint a kapcsolódó infrastruktúrába (töltőállomásokba) történő beruházások előmozdítása |
| --- | --- |

—

A kibocsátásmentes, alacsony kibocsátású és alternatív tiszta üzemű gépjárművekbe, valamint a kapcsolódó infrastruktúrába (töltőállomásokba) történő beruházások előmozdítása

| — | Dugódíj/alacsony kibocsátású zónák |
| --- | --- |

—

Dugódíj/alacsony kibocsátású zónák

| — | Az aktív mobilitás ösztönzése (kerékpározás, gyaloglás) |
| --- | --- |

—

Az aktív mobilitás ösztönzése (kerékpározás, gyaloglás)

| — | A járműselejtezési programok– a flottamegújítás előmozdítása |
| --- | --- |

—

A járműselejtezési programok– a flottamegújítás előmozdítása

| — | A meglévő kibocsátási előírások hatékonyabb érvényesítése (pl. a gépjárművek megfelelésének jobb ellenőrzése révén) |
| --- | --- |

—

A meglévő kibocsátási előírások hatékonyabb érvényesítése (pl. a gépjárművek megfelelésének jobb ellenőrzése révén)

| — | Forgalommérséklő és sebességcsökkentő intézkedések bevezetése (például 30 km/h zónák) |
| --- | --- |

—

Forgalommérséklő és sebességcsökkentő intézkedések bevezetése (például 30 km/h zónák)

Háztartási tüzelés

| — | Energiahatékonysági intézkedések (pl. szigetelés) |
| --- | --- |

—

Energiahatékonysági intézkedések (pl. szigetelés)

| — | A tüzelőanyag minőségére vonatkozó minimumkövetelmények (a fűtőolajok és/vagy a fa és egyéb biomassza tekintetében) |
| --- | --- |

—

A tüzelőanyag minőségére vonatkozó minimumkövetelmények (a fűtőolajok és/vagy a fa és egyéb biomassza tekintetében)

| — | A tüzelőanyag-váltás előmozdítása, a legszennyezőbb tüzelőtípusokra kivetett célzott adók |
| --- | --- |

—

A tüzelőanyag-váltás előmozdítása, a legszennyezőbb tüzelőtípusokra kivetett célzott adók

| — | Berendezések korszerűsítése (támogatások), pl. (szén/fatüzelésű) tűzhelyek/bojlerek cseréje |
| --- | --- |

—

Berendezések korszerűsítése (támogatások), pl. (szén/fatüzelésű) tűzhelyek/bojlerek cseréje

| — | A belső kazánokra vonatkozó, meglévő teljesítményszabványok jobb érvényesítése (például a belső kazánok jobb piacfelügyelete révén) |
| --- | --- |

—

A belső kazánokra vonatkozó, meglévő teljesítményszabványok jobb érvényesítése (például a belső kazánok jobb piacfelügyelete révén)

| — | Tájékoztatási rendelkezések és kapacitásépítés (például a levegő minőségével kapcsolatos tudatosság növelése, a háztartási fűtés hatásai, a háztartási fűtőberendezések típusai és hatékony működése) |
| --- | --- |

—

Tájékoztatási rendelkezések és kapacitásépítés (például a levegő minőségével kapcsolatos tudatosság növelése, a háztartási fűtés hatásai, a háztartási fűtőberendezések típusai és hatékony működése)

Forrás: Based on Multi-pollutant Measures Database (több szennyező anyagra vonatkozó intézkedések adatbázisa), Diegmann et al. (2014), RAC Foundation (2014), A nemzeti programok NEC-irányelv keretében történt értékelése, 2006, A levegőminőségi intézkedések EB- katalógusa

6.3.   Példák a kibocsátáscsökkentéssel kapcsolatos kötelezettségek teljesítéséhez szükséges további szakpolitikák és intézkedések meghatározására szolgáló elemzési módszerekre

A legkisebb költségre irányuló elemzés (LCA)/Költséghatékonyság-elemzés
  – ezek a módszerek a szakpolitikák és intézkedések költségeit veszik figyelembe, céljuk a legalacsonyabb nettó költséggel járó megoldás azonosítása. A NEC-irányelvet illetően a legkisebb költség és a költséghatékonyság elemzés megfelelő, mivel az előnyöket (tonnájában kifejezett szennyezőanyag-csökkentés) az egyes szennyező anyagokra vonatkozó kibocsátáscsökkentési kötelezettségek szintjén határozzák meg. A szakpolitikák és intézkedések költségeinek nagyságrendje minőségileg (nagyon magas, magas, közepes, alacsony, nagyon alacsony egymáshoz képest) vagy mennyiségileg (pénzben kifejezve) határozható meg. A legkisebb költségre irányuló elemzés az alábbi példában bemutatott kumulatív csökkentési költséggörbék alkalmazásával is elvégezhető.

Példa: a költséghatékonysági elemzését alkalmazó intézkedések értékelése egy szennyezőanyag-minta esetében. A már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv szerint a 2030. évi kibocsátás az előrejelzések szerint 840 tonna lesz, és a NEC-irányelvben előírt kibocsátáscsökkentési kötelezettség szerinti kibocsátás 790 t. Ezért további szakpolitikákra és intézkedésekre van szükség a megfelelés biztosítása érdekében még legalább 50 tonna mértékű csökkentés eléréséhez.

| Intézkedés | Kibocsátáscsökkentések
  (tonna) | Költség
  (EUR) | Költséghatékonyság
  (EUR/tonna) |
| --- | --- | --- | --- |
| A. intézkedés | 6 | 5 000 | 833 |
| B. intézkedés | 10 | 4 800 | 480 |
| C. intézkedés | 20 | 6 000 | 300 |
| D. intézkedés | 13 | 3 800 | 292 |
| E. intézkedés | 4 | 6 500 | 1 625 |
| F. intézkedés | 5 | 11 000 | 2 200 |
| G. intézkedés | 2 | 11 000 | 5 500 |

Intézkedés

Kibocsátáscsökkentések

(tonna)

Költség

(EUR)

Költséghatékonyság

(EUR/tonna)

A. intézkedés

6

5 000

833

B. intézkedés

10

4 800

480

C. intézkedés

20

6 000

300

D. intézkedés

13

3 800

292

E. intézkedés

4

6 500

1 625

F. intézkedés

5

11 000

2 200

G. intézkedés

2

11 000

5 500

Image 12

A fenti példában a D., C., B., A. és E. intézkedéseket választanák ki, hogy az összköltség ne haladja meg a 30 000 EUR-t, míg az F. intézkedés már nem vehető figyelembe, mivel esetében a tonnánkénti kibocsátáscsökkentés magasabb költséggel járna. A kumulatív költség csökkenthető, ha az E intézkedést csak részben vezetik be (lehetőség szerint csak a NEC-irányelv által előírt kibocsátáscsökkentési szintig).

E megközelítés alkalmazásának nehézsége abban rejlik, hogy nem teszi lehetővé a szakpolitikák és intézkedések által a több szennyező anyagra gyakorolt hatások elszámolását, kivéve, ha (a GAINS-modellhez hasonló) optimálást vagy a szennyező anyagok egymás utáni vizsgálatát alkalmazzák. Az optimálási megközelítés megtalálja a legkevésbé költséges megoldást a valamennyi szennyező anyagra vonatkozó kibocsátáscsökkentési kötelezettségvállalás teljesítéséhez, azonban egyedi végrehajtási modellt tesz szükségessé A szennyező anyagok egymás utáni vizsgálata egyszerűbb, mivel először valamennyi szakpolitika és intézkedés egy szennyező anyag kibocsátásának csökkentésére gyakorolt hatását vizsgálják. Az egyéb szennyező anyagokra vonatkozó, e szakpolitikák és intézkedések által elért kibocsátáscsökkentéseket ezután számszerűsítik, és levonják a már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv szerinti előrejelzéséből. A szakpolitikák és intézkedések hatását ezután megvizsgálják a második szennyező anyag vonatkozásában, és így tovább. Előfordulhat, hogy az összes szakpolitika és intézkedés első szennyező anyag esetében történő végrehajtását követően nem lesz szükség további szakpolitikákra és intézkedésekre a következő vagy az összes többi szennyező anyag esetében. Az értékelés szempontjából az első szennyező anyag kiválasztására különböző módszerek léteznek, az alábbiak szerint:

| — | Annak a szennyező anyagnak az előre sorolása, amely esetében a legnagyobb a csökkentési kötelezettség. |
| --- | --- |

—

Annak a szennyező anyagnak az előre sorolása, amely esetében a legnagyobb a csökkentési kötelezettség.

| — | Azon szennyező anyagok kiválasztása, amelyek esetében a leginkább valószínű, hogy a szakpolitika és intézkedés kihat más szennyező anyagokra. Például a szálló por kibocsátására valószínűleg az SO2 kibocsátásának csökkentésére irányuló szakpolitikák és intézkedések gyakorolják a legnagyobb hatást. |
| --- | --- |

—

Azon szennyező anyagok kiválasztása, amelyek esetében a leginkább valószínű, hogy a szakpolitika és intézkedés kihat más szennyező anyagokra. Például a szálló por kibocsátására valószínűleg az SO2 kibocsátásának csökkentésére irányuló szakpolitikák és intézkedések gyakorolják a legnagyobb hatást.

| — | A környezeti levegő minőségéről szóló irányelv szerinti határértékeknek meg nem felelő szennyező anyagokra (például a NOX vagy a szálló por) vonatkozó szakpolitikákkal és intézkedések előre sorolása. |
| --- | --- |

—

A környezeti levegő minőségéről szóló irányelv szerinti határértékeknek meg nem felelő szennyező anyagokra (például a NOX vagy a szálló por) vonatkozó szakpolitikákkal és intézkedések előre sorolása.

Költség-haszon elemzés
  – ez a módszer akkor ajánlott, amikor a legfontosabb közvetlen előnyök és közvetlen költségek pénzben kifejezhetők. A költség-haszon elemzések figyelembevételének egyik módja a szakpolitikák és intézkedések értékelése során az, hogy összehasonlítják az egyes azonosított szakpolitikák és intézkedések esetében a szennyező anyag csökkentésének tonnánkénti költségét, és azt a szennyező anyag csökkentésének tonnánkénti hasznával a jövőre megfelelően diszkontálják. Ez utóbbi a károk okozta költségeket figyelembe vevő függvény alkalmazásával pénzben is kifejezhető. Ha a károk okozta költségeket csak a haszon pénzben történő kifejezésére használják, a költség-haszon elemzés hasonló eredményeket ad, mint a fent ismertetett legkisebb költségre irányuló elemzés módszere. Ha azonban további előnyöket is kifejeznek pénzben, akkor a költség-haszon elemzés és a legkisebb költség elemzés segítségével eltérő módszerek kerülhetnek kiválasztásra. A tagállamok dönthetnek úgy, hogy azokat a szakpolitikákat intézkedéseket választják, amelyekkel a szennyező anyag tonnánkénti csökkentésével a legnagyobb hasznot (vagy a legalacsonyabb nettó költséget) érik el a kibocsátáscsökkentési kötelezettség teljesítéséig.

Példa: az intézkedések költség-haszon elemzéssel való értékelése jól szemléltethető elhárítási határköltség görbe alkalmazásával is (ami a költséghatékonysági elemzésnek az intézkedések révén elért hasznokat is figyelembe vevő iterációja). Az alábbi példában egy tagállamnak további szakpolitikák és intézkedések bevezetése révén 50 tonna szennyezőanyag-csökkentést kell elérnie kibocsátáscsökkentési kötelezettsége teljesítése érdekében. Az intézkedések értékelése érdekében a szennyező anyag csökkentésének tonnánkénti nettó költsége kiszámításához a kibocsátáscsökkentésből származó hasznokat (2 500 EUR/tonna kárköltséggel számolva) az intézkedés teljes költségének összegéből le kell vonni, majd az eredményt el kell osztani az intézkedés által elért kibocsátáscsökkentésekkel. A költséggörbe azt mutatja, hogy az A–F intézkedések nettó költsége negatív (vagyis ezeknél az intézkedéseknél a hasznok meghaladják a költségeket), míg a G. intézkedés nettó költsége pozitív (a költsége magasabb, mint a haszon).

| Intézkedés | Kibocsátáscsökkentések
  (tonna) | Költségek
  (EUR) | Haszon
  (EUR) | A szennyező anyag csökkentésének tonnánkénti nettó költsége
  (EUR) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| A. intézkedés | 6 | 5 000 | 15 000 | – 1 667 |
| B. intézkedés | 10 | 4 800 | 25 000 | – 2 020 |
| C. intézkedés | 20 | 6 000 | 50 000 | – 2 200 |
| D. intézkedés | 13 | 3 800 | 32 500 | – 2 208 |
| E. intézkedés | 4 | 6 500 | 10 000 | – 875 |
| F. intézkedés | 5 | 11 000 | 12 500 | – 300 |
| G. intézkedés | 2 | 11 000 | 5 000 | 3 000 |

Intézkedés

Kibocsátáscsökkentések

(tonna)

Költségek

(EUR)

Haszon

(EUR)

A szennyező anyag csökkentésének tonnánkénti nettó költsége

(EUR)

A. intézkedés

6

5 000

15 000

– 1 667

B. intézkedés

10

4 800

25 000

– 2 020

C. intézkedés

20

6 000

50 000

– 2 200

D. intézkedés

13

3 800

32 500

– 2 208

E. intézkedés

4

6 500

10 000

– 875

F. intézkedés

5

11 000

12 500

– 300

G. intézkedés

2

11 000

5 000

3 000

Image 13

E megközelítés előnye az, hogy a legnagyobb haszonnal járó intézkedéseket választja ki, és lehetővé teszi olyan további intézkedések meghatározását, amelyek költségszempontból előnyösek, még akkor is, ha nem szükségesek a csökkentési kötelezettség teljesítéséhez (a fenti példában az F. intézkedés).

A megközelítés korlátja, hogy a kárköltség függvénye csak a szakpolitika vagy intézkedés által elérhető összes haszonnak csak egy részét mutatja. Ezen túlmenően a legtöbb kárköltség nemzeti szinten merül fel, és nem helyszín- vagy ágazatspecifikus, ezért nem veszi figyelembe a kibocsátáscsökkentés tényleges helyszínét és a helyi lakosság kapcsolódó expozícióját. A haszon számszerűsítésének részletesebb módja a hatásútvonal-megközelítés alkalmazása, de ehhez részletes levegőminőségi modellezésre, egészségügyi hatáselemzésre és értékelésre van szükség, ami meglehetősen erőforrásigényes lehet.

A fentiekhez hasonlóan ez a példa sem veszi figyelembe az intézkedések több szennyező anyagra gyakorolt hatását.

Az optimálásalapú modellezés
  – az optimálási modellek lehetővé teszik a szakpolitikák és intézkedések azon kombinációinak azonosítását, amelyek a legalacsonyabb költségek mellett érik el a szükséges kibocsátáscsökkentést, figyelembe véve az intézkedések több szennyező anyagra gyakorolt hatását. Néhány optimálási modell egyszerre értékeli a kiválasztott szakpolitikák és intézkedések által a levegőminőségre, az üvegházhatású gázok kibocsátására és a környezetre gyakorolt hatást. Az európai szintű értékelés során alkalmazott ilyen modell példája a GAINS-modell. Egyes tagállamok a GAINS regionális változatait is használják a nemzeti szintű értékelések elvégzésére.

A legtöbb optimálási modell, valamint a legkisebb költségre irányuló elemzés és a költség-haszon elemzés valószínűsíthető hiányossága, hogy mivel technikai intézkedések értékelésére összpontosítanak, általában nem képesek a nem technikai jellegű intézkedések, mint például a strukturális változások vagy a magatartási típusú intézkedések hatásainak értékelésére.

6.4.   Példák a szakpolitikák és intézkedések rangsorolását segítő elemzési módszerekre

Többszempontú elemzés (MCA)
  – ez a módszer lehetővé teszi a szakpolitikák és intézkedések célkitűzések és kapcsolódó kritériumok meghatározása alapján történő kiválasztását. A NEC-irányelv vonatkozásában a többszempontú elemzés különösen hasznos, mivel lehetővé teszi az intézkedések és a NEC-irányelv konkrét célkitűzései összeegyeztetését, valamint megkönnyíti az eredményességi, hatékonysági és koherencia-kritériumok egyidejű értékelését. A lehetséges MCA-kritériumok közé tartozhatnak a következők:

| Kritériumok/pontszám | 1 (alacsony) | 2 (átlagos) | 3 (magas) |
| --- | --- | --- | --- |
| Létezik-e a jogi keret az intézkedés végrehajtásához? | Nem, a meglévő jogszabályokat módosítani kell, vagy új jogszabályokat kell bevezetni. | Igen, de további intézkedéseket kell bevezetni. | Igen, a jogi keret teljes mértékben létrejött a szakpolitika és intézkedés végrehajtásának támogatására. |
| Mikor érik el a szakpolitikákhoz és intézkedésekhez kapcsolódó kibocsátáscsökkentéseket? | Legkorábban 2030-ban. | 2025 és 2030 között. | 2020 és 2025 között. |
| Milyen eredmények várhatók a szakpolitika vagy az intézkedés levegőminőségre gyakorolt hatása és a környezeti levegő minőségéről szóló irányelv célkitűzéseihez való hozzájárulása tekintetében? | A szakpolitika vagy az intézkedés olyan forrásokból származó kibocsátásokat érint, amelyek a levegőminőség szempontjából kiemelt területeken kívül helyezkednek el, és nem, vagy csak nagyon korlátozott mértékben gyakorol hatást a koncentrációkra. | A levegő minőségére gyakorol ugyan csekély pozitív hatást, de nem járult hozzá érdemben a levegőminőségi célkitűzések eléréséhez. | A szakpolitika vagy intézkedés befolyásolja a kibocsátásokat a városi területeken és a levegőminőség szempontjából kiemelt területeken. Várhatóan pozitívan járul hozzá a levegőminőségi célkitűzések eléréséhez. |
| Milyen hatással van az intézkedés a koromra? [csak a szálló porra vonatkozó intézkedések esetében] | Nincs hatása | Korlátozott | Jelentős |
| Az intézkedés ösztönzi-e a tiszta és hatékony technológiákba történő beruházást? | Nem, a szakpolitika vagy intézkedés nem terjed ki semmilyen technológia alkalmazására. | Bizonyos mértékben, de főként hagyományos és jól megalapozott technológiára támaszkodik. | Igen, elősegíti az élvonalbeli technológiákba irányuló beruházásokat. |
| Csökkenteni fogja-e az intézkedés az érzékeny népességcsoportok kitettségét? | Nem, leginkább a vidéki területek kibocsátását érinti. | Igen, lakott területeken (pl. városokban) hajtják végre. | Igen, érzékeny népességcsoportokkal rendelkező helyszínekre (pl. iskolák) irányul. |
| Kiküszöböli a szakpolitika vagy intézkedés a korábban elfogadott szakpolitikák és intézkedések által a levegőminőséget és a kibocsátásokat károsan érintő hatásokat? | Nem, a meglévő szakpolitikáktól és intézkedésektől független. | Igen, csökkenteni fogja a negatív hatást. | Igen, megszünteti a negatív hatást. |
| Hozzájárul a szakpolitika vagy intézkedés a kibocsátáscsökkentési kötelezettségek teljesítéséhez több szennyező anyag esetében is? | Nem, csak egy szennyező anyagra van hatással. | Igen, két szennyező anyag esetében. | Igen, több mint két szennyező anyagra van hatással / Nem, de lehetővé teszi egyéb szakpolitikák vagy intézkedések elfogadását. |

Kritériumok/pontszám

1 (alacsony)

2 (átlagos)

3 (magas)

Létezik-e a jogi keret az intézkedés végrehajtásához?

Nem, a meglévő jogszabályokat módosítani kell, vagy új jogszabályokat kell bevezetni.

Igen, de további intézkedéseket kell bevezetni.

Igen, a jogi keret teljes mértékben létrejött a szakpolitika és intézkedés végrehajtásának támogatására.

Mikor érik el a szakpolitikákhoz és intézkedésekhez kapcsolódó kibocsátáscsökkentéseket?

Legkorábban 2030-ban.

2025 és 2030 között.

2020 és 2025 között.

Milyen eredmények várhatók a szakpolitika vagy az intézkedés levegőminőségre gyakorolt hatása és a környezeti levegő minőségéről szóló irányelv célkitűzéseihez való hozzájárulása tekintetében?

A szakpolitika vagy az intézkedés olyan forrásokból származó kibocsátásokat érint, amelyek a levegőminőség szempontjából kiemelt területeken kívül helyezkednek el, és nem, vagy csak nagyon korlátozott mértékben gyakorol hatást a koncentrációkra.

A levegő minőségére gyakorol ugyan csekély pozitív hatást, de nem járult hozzá érdemben a levegőminőségi célkitűzések eléréséhez.

A szakpolitika vagy intézkedés befolyásolja a kibocsátásokat a városi területeken és a levegőminőség szempontjából kiemelt területeken. Várhatóan pozitívan járul hozzá a levegőminőségi célkitűzések eléréséhez.

Milyen hatással van az intézkedés a koromra? [csak a szálló porra vonatkozó intézkedések esetében]

Nincs hatása

Korlátozott

Jelentős

Az intézkedés ösztönzi-e a tiszta és hatékony technológiákba történő beruházást?

Nem, a szakpolitika vagy intézkedés nem terjed ki semmilyen technológia alkalmazására.

Bizonyos mértékben, de főként hagyományos és jól megalapozott technológiára támaszkodik.

Igen, elősegíti az élvonalbeli technológiákba irányuló beruházásokat.

Csökkenteni fogja-e az intézkedés az érzékeny népességcsoportok kitettségét?

Nem, leginkább a vidéki területek kibocsátását érinti.

Igen, lakott területeken (pl. városokban) hajtják végre.

Igen, érzékeny népességcsoportokkal rendelkező helyszínekre (pl. iskolák) irányul.

Kiküszöböli a szakpolitika vagy intézkedés a korábban elfogadott szakpolitikák és intézkedések által a levegőminőséget és a kibocsátásokat károsan érintő hatásokat?

Nem, a meglévő szakpolitikáktól és intézkedésektől független.

Igen, csökkenteni fogja a negatív hatást.

Igen, megszünteti a negatív hatást.

Hozzájárul a szakpolitika vagy intézkedés a kibocsátáscsökkentési kötelezettségek teljesítéséhez több szennyező anyag esetében is?

Nem, csak egy szennyező anyagra van hatással.

Igen, két szennyező anyag esetében.

Igen, több mint két szennyező anyagra van hatással / Nem, de lehetővé teszi egyéb szakpolitikák vagy intézkedések elfogadását.

GYELV elemzés
  – ez a módszer a szakpolitikákkal és intézkedésekkel kapcsolatos erősségek, gyengeségek, lehetőségek és veszélyek azonosítását feltételezi. Mivel számos szakpolitika és intézkedés GYELV-elemzéssel történő összehasonlítása nehéz és erőforrásigényes lehet, ez a módszer megfelelőbb lehet kisebb számú, kiválasztott szakpolitika és intézkedés összehasonlítására. Például egy első elemzés alapján kiválasztható három olyan lehetséges intézkedéscsoport, amelyek hasonló költségek mellett érik el a kibocsátáscsökkentéseket. A GYELV elemzés annak meghatározására alkalmas, hogy a szakpolitikák és intézkedések mely csoportja biztosítja a legnagyobb előnyöket a levegőminőség és más szakpolitikai célkitűzések terén, valamint a legnagyobb koherenciát a már elfogadott szakpolitikákkal és intézkedésekkel, tervekkel és programokkal, többek között más szakpolitikai területeken is.

| Erősségek | Hiányosságok |
| --- | --- |
| A szakpolitika vagy intézkedés végrehajtását támogató jogi keret teljes mértékben létrehozásra került.
  A kibocsátáscsökkentés pozitívan járul hozzá a 2030. évi felső határ eléréséhez. | A levegő minőségére gyakorolt pozitív hatás csekély, mivel az intézkedés főként a vidéki területek kibocsátását fogja érinteni.
  Várhatóan nem lesz hatással a koromkibocsátásra.
  Az intézkedés csak egyetlen szennyező anyagra van hatással (nem járul hozzá más felső határok eléréséhez).
  Az intézkedés valószínűleg nem segíti elő az élvonalbeli technológiákba történő új beruházásokat. |
| Lehetőségek | Veszélyek |
| A kibocsátáscsökkentést rövidebb időn belül (2025 és 2030 között) el lehet érni, ha az intézkedéshez elegendő promóciós tevékenység társul. | Az intézkedés ellentétes lehet más szakpolitikai célkitűzések megvalósításával (a következetlenség kockázata).
  Az érdekelt felek nem tudják könnyen elfogadni az intézkedést (pl. társadalmi elfogadottság hiánya). |

Erősségek

Hiányosságok

A szakpolitika vagy intézkedés végrehajtását támogató jogi keret teljes mértékben létrehozásra került.

A kibocsátáscsökkentés pozitívan járul hozzá a 2030. évi felső határ eléréséhez.

A levegő minőségére gyakorolt pozitív hatás csekély, mivel az intézkedés főként a vidéki területek kibocsátását fogja érinteni.

Várhatóan nem lesz hatással a koromkibocsátásra.

Az intézkedés csak egyetlen szennyező anyagra van hatással (nem járul hozzá más felső határok eléréséhez).

Az intézkedés valószínűleg nem segíti elő az élvonalbeli technológiákba történő új beruházásokat.

Lehetőségek

Veszélyek

A kibocsátáscsökkentést rövidebb időn belül (2025 és 2030 között) el lehet érni, ha az intézkedéshez elegendő promóciós tevékenység társul.

Az intézkedés ellentétes lehet más szakpolitikai célkitűzések megvalósításával (a következetlenség kockázata).

Az érdekelt felek nem tudják könnyen elfogadni az intézkedést (pl. társadalmi elfogadottság hiánya).

---

(1)  A Nemzetközi Alkalmazott Rendszerelemzési Intézet (International Institute for Applied Systems Analysis, IIASA) irányításával.

(2)  HL L 334., 2010.12.17., 17. o.

(3)  HL L 165., 2013.6.18., 13. o.

(4)  HL L 344., 2016.12.17., 1. o.

(5)  Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2016/2284 irányelve (2016. december 14.) egyes légköri szennyező anyagok nemzeti kibocsátásainak csökkentéséről, a 2003/35/EK irányelv módosításáról, valamint a 2001/81/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről, https://eur-lex.europa.eu/legal-content/HU/TXT/PDF/?uri=CELEX:32016L2284&from=HU.

(6)  A Bizottság (EU) 2018/1522 végrehajtási határozata (2018. október 11.) az egyes légköri szennyező anyagok nemzeti kibocsátásainak csökkentéséről szóló (EU) 2016/2284 európai parlamenti és tanácsi irányelv szerinti nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programok egységes formátumának megállapításáról (HL L 256., 2018.10.12., 87. o.), https://eur-lex.europa.eu/legal-content/HU/TXT/PDF/?uri=CELEX:32018D1522&qid=1546963413830&from=EN.

(7)  Lásd még az irányelv 3. cikkének 4. pontjában a „levegőminőségi célkitűzések” meghatározását.

(8)  http://www.iiasa.ac.at/web/home/research/researchPrograms/air/policy/TSAP_12_final_v1.pdf.

(9)  A környezeti levegő minőségéről szóló irányelvben foglalt fogalommeghatározással összhangban az övezet a levegőminőség vizsgálatának és kezelésének céljából valamely tagállam területének a tagállam által behatárolt részét jelenti.

(10)  A már elfogadott intézkedéseken alapuló forgatókönyv meghatározására vonatkozó útmutatásért lásd itt a 13. bekezdést: https://www.unece.org/fileadmin/DAM/env/documents/2015/AIR/EB/English.pdf.

(11)  A légszennyezés forrásoldali csökkentésére irányuló uniós jogszabályok teljes körű áttekintését lásd: http://ec.europa.eu/environment/air/reduction/legislation.htm.

(12)  https://ec.europa.eu/clima/policies/strategies/progress/monitoring_en.

(13)  Az Európai Parlament és a Tanács 2001/81/EK irányelve (2001. október 23.) az egyes légköri szennyezők nemzeti kibocsátási határértékéről (HL L 309., 2001.11.27., 22. o.).

(14)  http://ec.europa.eu/environment/air/clean_air/outlook.htm, https://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2018:0446:FIN:HU:PDF.

(15)  http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-11265-2016-INIT/en/pdf.

(16)  http://www.iiasa.ac.at/web/home/research/researchPrograms/air/GAINS.html.

(17)  https://ec.europa.eu/info/files/better-regulation-toolbox-57_en.

(18)  A társadalmi elfogadottság lehet a több kritériumon alapuló elemzés egyik eleme.

(19)  Az Európai Parlament és Tanács 2008/50/EK irányelve (2008. május 21.) a környezeti levegő minőségéről és a Tisztább levegőt Európának elnevezésű programról (HL L 152., 2008.6.11., 1. o.) és az Európai Parlament és Tanács 2004/107/EK irányelve (2004. december 15.) a környezeti levegőben található arzénről, kadmiumról, higanyról, nikkelről és policiklusos aromás szénhidrogénekről (HL L 23., 2005.1.26., 3. o.).

(20)  HL L 328., 2018.12.21., 1. o.

(21)  https://ec.europa.eu/energy/en/topics/energy-strategy-and-energy-union.

(22)  https://enrd.ec.europa.eu/home-page_en.

(23)  http://ec.europa.eu/environment/circular-economy/index_hu.htm.

(24)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/hu/TXT/?uri=CELEX%3A52016DC0501.

(25)  https://ec.europa.eu/transport/themes/urban/cpt_hu.

(26)  https://ec.europa.eu/transport/themes/urban/urban_mobility/ump_en.

(27)  http://ec.europa.eu/environment/nature/knowledge/rep_habitats/index_en.htm.

(28)  http://ec.europa.eu/environment/water/participation/map_mc/map.htm.

(29)  http://ec.europa.eu/environment/water/water-nitrates/index_en.html.

(30)  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=CELEX:32013R1301.

(31)  http://www.unece.org/environmental-policy/conventions/envlrtapwelcome/guidance-documents-and-other-methodological-materials/gothenburg-protocol.html.

(32)  https://www.rivm.nl/media/documenten/cce/manual/Manual_UBA_Texte.pdf.

(33)  http://ec.europa.eu/smart-regulation/guidelines/tool_35_en.htm.

(34)  HL L 156., 2003.6.25., 17. o., http://eur-lex.europa.eu/legal-content/HU/TXT/?uri=CELEX:32003L0035.

(35)  HL L 197., 2001.7.21., 30. o., http://eur-lex.europa.eu/legal-content/HU/TXT/?qid=1525338019455&uri=CELEX:32001L0042.

(36)  HL L 26., 2012.1.28., 1. o.

(37)  Lásd például a Horvátország által Olaszországgal folytatott, egy vízgyűjtő-gazdálkodási tervre vonatkozó, határokon átnyúló konzultációt: http://www.va.minambiente.it/en-GB/Oggetti/Documentazione/1607/2691.

(38)  HL L 41., 2003.2.14., 26. o., http://eur-lex.europa.eu/legal-content/HU/TXT/?uri=celex%3A32003L0004.

(39)  Az átlagos expozíciós mutatót nem jelentették a 2005-es bázisévre vonatkozóan. Ezért csak a legutóbbi jelentéstételi évre vonatkozóan kell megadni, kivéve, ha a tagállam utólagos számítást kíván végezni arról, hogy 2005-ben mekkora lett volna az átlagos expozíciós mutató.

---