# Europos Sąjungos C 33/2019

| | ISSN 1977-0960 |
| --- | --- |
| Europos Sąjungos
  oficialusis leidinys | C 33 |
| | |
| Leidimas lietuvių kalba | Informacija ir pranešimai | 62 metai2019m. sausio 25d. |

ISSN 1977-0960

Europos Sąjungos

oficialusis leidinys

C 33

Leidimas lietuvių kalba

Informacija ir pranešimai

62 metai2019m. sausio 25d.

---

| Turinys | Puslapis |
| --- | --- |
| | IV   Pranešimai |
| | EUROPOS SĄJUNGOS INSTITUCIJŲ, ĮSTAIGŲ IR ORGANŲ PRANEŠIMAI |
| | Europos Komisija |
| 2019/C 33/01 | Natura 2000 teritorijų valdymas. Buveinių direktyvos (Direktyvos 92/43/EEB) 6 straipsnio nuostatos | 1 |

Turinys

Puslapis

IV   Pranešimai

EUROPOS SĄJUNGOS INSTITUCIJŲ, ĮSTAIGŲ IR ORGANŲ PRANEŠIMAI

Europos Komisija

2019/C 33/01

Natura 2000 teritorijų valdymas. Buveinių direktyvos (Direktyvos 92/43/EEB) 6 straipsnio nuostatos

1

---

| LT | |
| --- | --- |

LT

---

IV Pranešimai

EUROPOS SĄJUNGOS INSTITUCIJŲ, ĮSTAIGŲ IR ORGANŲ PRANEŠIMAI

Europos Komisija

| 25.1.2019 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 33/1 |
| --- | --- | --- | --- |

25.1.2019

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 33/1

---

„Natura 2000“ teritorijų valdymas

Buveinių direktyvos (Direktyvos 92/43/EEB) 6 straipsnio nuostatos

(2019/C 33/01)

TURINYS

| ĮŽANGA | 4 |
| --- | --- |

ĮŽANGA

| 1. | Įvadas | 5 |
| --- | --- | --- |

1.

Įvadas

| 1.1. | Svarba bendroje Buveinių direktyvos ir Paukščių direktyvos nuostatų sistemoje ir ryšys su platesniu kontekstu | 5 |
| --- | --- | --- |

1.1.

Svarba bendroje Buveinių direktyvos ir Paukščių direktyvos nuostatų sistemoje ir ryšys su platesniu kontekstu

| 1.2. | Ryšys su skyriaus „Rūšių apsauga“ nuostatomis | 7 |
| --- | --- | --- |

1.2.

Ryšys su skyriaus „Rūšių apsauga“ nuostatomis

| 1.3. | 6 straipsnio nuostatų perkėlimo į nacionalinę teisę pareiga | 7 |
| --- | --- | --- |

1.3.

6 straipsnio nuostatų perkėlimo į nacionalinę teisę pareiga

| 1.4. | 6 straipsnio taikymo pradžia. Nuo kokios datos taikomi 6 straipsnyje nustatyti įpareigojimai? | 8 |
| --- | --- | --- |

1.4.

6 straipsnio taikymo pradžia. Nuo kokios datos taikomi 6 straipsnyje nustatyti įpareigojimai?

| 1.4.1. | Specialios apsaugos teritorijos pagal Paukščių direktyvą | 8 |
| --- | --- | --- |

1.4.1.

Specialios apsaugos teritorijos pagal Paukščių direktyvą

| 1.4.2. | Teritorijos pagal Buveinių direktyvą | 9 |
| --- | --- | --- |

1.4.2.

Teritorijos pagal Buveinių direktyvą

| 2. | 6 straipsnio 1 dalis | 10 |
| --- | --- | --- |

2.

6 straipsnio 1 dalis

| 2.1. | Tekstas | 10 |
| --- | --- | --- |

2.1.

Tekstas

| 2.2. | Taikymo sritis | 10 |
| --- | --- | --- |

2.2.

Taikymo sritis

| 2.3. | Koks turėtų būti būtinų apsaugos priemonių turinys? | 11 |
| --- | --- | --- |

2.3.

Koks turėtų būti būtinų apsaugos priemonių turinys?

| 2.3.1. | Teritorijų lygmens apsaugos tikslų nustatymas | 11 |
| --- | --- | --- |

2.3.1.

Teritorijų lygmens apsaugos tikslų nustatymas

| 2.3.2. | Būtinų apsaugos priemonių nustatymas | 13 |
| --- | --- | --- |

2.3.2.

Būtinų apsaugos priemonių nustatymas

| 2.3.3. | Ekologiniai reikalavimai | 14 |
| --- | --- | --- |

2.3.3.

Ekologiniai reikalavimai

| 2.4. | Kokių rūšių būtinas apsaugos priemones galima taikyti? | 15 |
| --- | --- | --- |

2.4.

Kokių rūšių būtinas apsaugos priemones galima taikyti?

| 2.4.1. | Tvarkymo planai 23 | 15 |
| --- | --- | --- |

2.4.1.

Tvarkymo planai 23

| 2.4.2. | Įstatymais nustatytos, administracinės arba sutartyje numatytos priemonės 24 | 16 |
| --- | --- | --- |

2.4.2.

Įstatymais nustatytos, administracinės arba sutartyje numatytos priemonės 24

| 3. | 6 straipsnio 2 dalis | 17 |
| --- | --- | --- |

3.

6 straipsnio 2 dalis

| 3.1. | Tekstas | 17 |
| --- | --- | --- |

3.1.

Tekstas

| 3.2. | Taikymo sritis | 17 |
| --- | --- | --- |

3.2.

Taikymo sritis

| 3.3. | Ką reiškia frazė „valstybės narės imasi reikiamų priemonių, siekdamos <...> išvengti“? | 19 |
| --- | --- | --- |

3.3.

Ką reiškia frazė „valstybės narės imasi reikiamų priemonių, siekdamos <...> išvengti“?

| 3.4. | Ar buveinių būklės blogėjimo aplinkybėmis ir rūšių trikdymo aplinkybėmis skiriasi nuostatų įgyvendinimo reikalavimai? | 20 |
| --- | --- | --- |

3.4.

Ar buveinių būklės blogėjimo aplinkybėmis ir rūšių trikdymo aplinkybėmis skiriasi nuostatų įgyvendinimo reikalavimai?

| 3.5. | Buveinių būklės blogėjimo ir rūšių trikdymo rodikliai | 20 |
| --- | --- | --- |

3.5.

Buveinių būklės blogėjimo ir rūšių trikdymo rodikliai

| 3.5.1. | Buveinių tipų ir rūšių buveinių būklės blogėjimas | 21 |
| --- | --- | --- |

3.5.1.

Buveinių tipų ir rūšių buveinių būklės blogėjimas

| 3.5.2. | Rūšių trikdymas | 22 |
| --- | --- | --- |

3.5.2.

Rūšių trikdymas

| 4. | 6 straipsnio 3 dalis | 22 |
| --- | --- | --- |

4.

6 straipsnio 3 dalis

| 4.1. | Tekstas | 22 |
| --- | --- | --- |

4.1.

Tekstas

| 4.2. | Taikymo sritis | 23 |
| --- | --- | --- |

4.2.

Taikymo sritis

| 4.3. | 6 straipsnio 2 ir 3 dalių nuostatų ryšys | 23 |
| --- | --- | --- |

4.3.

6 straipsnio 2 ir 3 dalių nuostatų ryšys

| 4.4. | Ką reiškia frazė „planas ar projektas, tiesiogiai nesusijęs arba nebūtinas teritorijos tvarkymui“? | 24 |
| --- | --- | --- |

4.4.

Ką reiškia frazė „planas ar projektas, tiesiogiai nesusijęs arba nebūtinas teritorijos tvarkymui“?

| 4.4.1. | Projektas | 25 |
| --- | --- | --- |

4.4.1.

Projektas

| 4.4.2. | Planas | 25 |
| --- | --- | --- |

4.4.2.

Planas

| 4.4.3. | Tiesiogiai nesusijęs arba nebūtinas teritorijos tvarkymui... | 26 |
| --- | --- | --- |

4.4.3.

Tiesiogiai nesusijęs arba nebūtinas teritorijos tvarkymui...

| 4.5. | Kaip nustatyti, ar planas arba projektas gali teritoriją „reikšmingai paveikti individualiai arba kartu su kitais planais arba projektais“? | 27 |
| --- | --- | --- |

4.5.

Kaip nustatyti, ar planas arba projektas gali teritoriją „reikšmingai paveikti individualiai arba kartu su kitais planais arba projektais“?

| 4.5.1. | Galintys <...> paveikti | 27 |
| --- | --- | --- |

4.5.1.

Galintys <...> paveikti

| 4.5.2. | Reikšmingas poveikis | 29 |
| --- | --- | --- |

4.5.2.

Reikšmingas poveikis

| 4.5.3. | <...> individualiai arba kartu su kitais planais arba projektais | 29 |
| --- | --- | --- |

4.5.3.

<...> individualiai arba kartu su kitais planais arba projektais

| 4.6. | Ką reiškia frazė „galimo poveikio teritorijai įvertinimas atsižvelgiant į teritorijos apsaugos tikslus“? | 30 |
| --- | --- | --- |

4.6.

Ką reiškia frazė „galimo poveikio teritorijai įvertinimas atsižvelgiant į teritorijos apsaugos tikslus“?

| 4.6.1. | Ką reiškia sąvoka tinkamas „vertinimas“? | 30 |
| --- | --- | --- |

4.6.1.

Ką reiškia sąvoka tinkamas „vertinimas“?

| 4.6.2. | Tinkamo vertinimo turinys | 32 |
| --- | --- | --- |

4.6.2.

Tinkamo vertinimo turinys

| 4.6.3. | <...> atsižvelgiant į teritorijos apsaugos tikslus | 33 |
| --- | --- | --- |

4.6.3.

<...> atsižvelgiant į teritorijos apsaugos tikslus

| 4.6.4. | Sąvoka „teritorijos vientisumas“ | 33 |
| --- | --- | --- |

4.6.4.

Sąvoka „teritorijos vientisumas“

| 4.6.5. | Poveikio teritorijai vertinimas | 34 |
| --- | --- | --- |

4.6.5.

Poveikio teritorijai vertinimas

| 4.6.6. | Tinkamų poveikio mažinimo priemonių, skirtų poveikiui sumažinti arba išvengti, taikymo galimybė | 35 |
| --- | --- | --- |

4.6.6.

Tinkamų poveikio mažinimo priemonių, skirtų poveikiui sumažinti arba išvengti, taikymo galimybė

| 4.7. | Sprendimų priėmimas | 36 |
| --- | --- | --- |

4.7.

Sprendimų priėmimas

| 4.7.1. | Kompetentingos nacionalinės institucijos | 36 |
| --- | --- | --- |

4.7.1.

Kompetentingos nacionalinės institucijos

| 4.7.2. | Kada tinkamas laikas teirautis plačiosios visuomenės nuomonės? | 37 |
| --- | --- | --- |

4.7.2.

Kada tinkamas laikas teirautis plačiosios visuomenės nuomonės?

| 4.7.3. | Sprendimo priėmimas remiantis tinkamu vertinimu | 37 |
| --- | --- | --- |

4.7.3.

Sprendimo priėmimas remiantis tinkamu vertinimu

| 5. | 6 straipsnio 4 dalis | 38 |
| --- | --- | --- |

5.

6 straipsnio 4 dalis

| 5.1. | Tekstas | 38 |
| --- | --- | --- |

5.1.

Tekstas

| 5.2. | Taikymo sritis | 38 |
| --- | --- | --- |

5.2.

Taikymo sritis

| 5.3. | Pradinės pastabos | 39 |
| --- | --- | --- |

5.3.

Pradinės pastabos

| 5.3.1. | Alternatyvių sprendimų nagrinėjimas | 39 |
| --- | --- | --- |

5.3.1.

Alternatyvių sprendimų nagrinėjimas

| 5.3.2. | Įpareigojančių viršesnio viešojo intereso priežasčių nagrinėjimas | 40 |
| --- | --- | --- |

5.3.2.

Įpareigojančių viršesnio viešojo intereso priežasčių nagrinėjimas

| 5.4. | Kompensacinių priemonių priėmimas | 42 |
| --- | --- | --- |

5.4.

Kompensacinių priemonių priėmimas

| 5.4.1. | Ką reiškia sąvoka „kompensacinės priemonės“ ir kada būtų tikslinga jas taikyti? | 42 |
| --- | --- | --- |

5.4.1.

Ką reiškia sąvoka „kompensacinės priemonės“ ir kada būtų tikslinga jas taikyti?

| 5.4.2. | „Natura 2000“ tinklo bendras vientisumas | 43 |
| --- | --- | --- |

5.4.2.

„Natura 2000“ tinklo bendras vientisumas

| 5.4.3. | Kompensacinių priemonių tikslas ir turinys | 44 |
| --- | --- | --- |

5.4.3.

Kompensacinių priemonių tikslas ir turinys

| 5.4.4. | Svarbiausi aspektai, į kuriuos reikia atsižvelgti nustatant kompensacines priemones | 46 |
| --- | --- | --- |

5.4.4.

Svarbiausi aspektai, į kuriuos reikia atsižvelgti nustatant kompensacines priemones

| 5.5. | Kompensacinių priemonių rengimo kriterijai | 46 |
| --- | --- | --- |

5.5.

Kompensacinių priemonių rengimo kriterijai

| 5.5.1. | Tikslinės kompensacinės priemonės | 46 |
| --- | --- | --- |

5.5.1.

Tikslinės kompensacinės priemonės

| 5.5.2. | Veiksmingos kompensacinės priemonės | 47 |
| --- | --- | --- |

5.5.2.

Veiksmingos kompensacinės priemonės

| 5.5.3. | Techninės įgyvendinimo galimybės | 47 |
| --- | --- | --- |

5.5.3.

Techninės įgyvendinimo galimybės

| 5.5.4. | Kompensacinių priemonių mastas | 48 |
| --- | --- | --- |

5.5.4.

Kompensacinių priemonių mastas

| 5.5.5. | Kompensacinių priemonių taikymo vieta | 48 |
| --- | --- | --- |

5.5.5.

Kompensacinių priemonių taikymo vieta

| 5.5.6. | Kompensacinių priemonių taikymo terminai | 49 |
| --- | --- | --- |

5.5.6.

Kompensacinių priemonių taikymo terminai

| 5.5.7. | Ilgalaikių tikslų įgyvendinimas | 49 |
| --- | --- | --- |

5.5.7.

Ilgalaikių tikslų įgyvendinimas

| 5.6. | Kas padengia kompensacinių priemonių išlaidas? | 50 |
| --- | --- | --- |

5.6.

Kas padengia kompensacinių priemonių išlaidas?

| 5.7. | Komisijos informavimas apie kompensacines priemones | 50 |
| --- | --- | --- |

5.7.

Komisijos informavimas apie kompensacines priemones

| 5.8. | Kaip valdomos teritorijos, kuriose esama prioritetinių buveinių ir (arba) rūšių? | 51 |
| --- | --- | --- |

5.8.

Kaip valdomos teritorijos, kuriose esama prioritetinių buveinių ir (arba) rūšių?

| 5.8.1. | Teritorijos, kurioms taikomos šios nuostatos | 51 |
| --- | --- | --- |

5.8.1.

Teritorijos, kurioms taikomos šios nuostatos

| 5.8.2. | Sąvokos „žmonių sveikata“, „žmonių sauga“ ir „labai svarbios aplinkai palankios pasekmės“ | 51 |
| --- | --- | --- |

5.8.2.

Sąvokos „žmonių sveikata“, „žmonių sauga“ ir „labai svarbios aplinkai palankios pasekmės“

| 5.8.3. | Komisijos nuomonės priėmimas ir priėmimo pasekmės | 52 |
| --- | --- | --- |

5.8.3.

Komisijos nuomonės priėmimas ir priėmimo pasekmės

| I priedas | Tinkamo vertinimo (TV), PAV ir SPAV procedūrų palyginimas | 53 |
| --- | --- | --- |

I priedas

Tinkamo vertinimo (TV), PAV ir SPAV procedūrų palyginimas

| II priedas | Planų ir projektų, kuriais daromas poveikis „Natura 2000“ teritorijoms, svarstymas | 56 |
| --- | --- | --- |

II priedas

Planų ir projektų, kuriais daromas poveikis „Natura 2000“ teritorijoms, svarstymas

| III priedas | Europos Komisijai pagal 6 straipsnio 4 dalį teikiamos informacijos forma | 57 |
| --- | --- | --- |

III priedas

Europos Komisijai pagal 6 straipsnio 4 dalį teikiamos informacijos forma

ĮŽANGA

ŠIO DOKUMENTO TIKSLAS IR POBŪDIS

Buveinių direktyvos (Direktyvos 92/43/EEB) 6 straipsnis turi esminę reikšmę valdant teritorijas, sudarančias tinklą „Natura 2000“. Šiame straipsnyje, laikantis integracijos principo, nurodomos įvairios susijusios užduotys, kurias būtina atlikti, kad būtų apsaugoti su šių teritorijų gamtos apsauga susiję interesai.

Šio dokumento tikslas – pateikti valstybėms narėms gaires dėl tam tikrų Buveinių direktyvos 6 straipsnyje vartojamų pagrindinių sąvokų aiškinimo.

Įgyvendindama Veiksmų planą gamtai, žmonėms ir ekonomikai (1) Komisija įsipareigojo atnaujinti aiškinamąjį rekomendacinį dokumentą dėl Buveinių direktyvos 6 straipsnio nuostatų dėl tinklo „Natura 2000“ apsaugos ir valdymo. Taigi šiuo dokumentu pakeičiama 2000 m. balandžio mėn. paskelbta pirminė jo versija (2).

Į šią atnaujintą versiją įtraukta daug Europos Sąjungos Teisingumo Teismo per ilgą laiką priimtų sprendimų dėl 6 straipsnio (3). Ši versija taip pat grindžiama keletu Komisijos pranešimų dėl tinklo „Natura 2000“ valdymo, taip pat kitais susijusias Komisijos rekomendaciniais dokumentais dėl 6 straipsnio, kuriuos reikėtų skaityti kartu su šiuo dokumentu (4).

Šis dokumentas visų pirma skirtas valstybių narių institucijoms. Tačiau tikimasi, kad jis taip pat padės visiems subjektams, dalyvaujantiems valdant „Natura 2000“ teritorijas ir įgyvendinant 6 straipsnyje nustatytą leidimų išdavimo procedūrą, lengviau suprasti Buveinių direktyvos nuostatas.

Dokumentas parengtas pasikonsultavus su valstybių narių gamtos apsaugos institucijomis, taip pat su suinteresuotaisiais subjektais. Jo paskirtis – padėti valstybių narių institucijoms ir visiems subjektams, dalyvaujantiems valdant „Natura 2000“ teritorijas ir įgyvendinant 6 straipsnyje nustatytą leidimų išdavimo procedūrą, taikyti Buveinių direktyvą. Autoritetingai aiškinti Sąjungos teisę yra kompetentingas tik Europos Sąjungos Teisingumo Teismas.

Komisijos pateikiamais aiškinimais negali būti viršijami direktyvos nuostatų reikalavimai. Visų pirma tai pasakytina apie šią direktyvą, nes joje yra įtvirtintas subsidiarumo principas ir atitinkamai valstybėms narėms yra suteikta didelė veikimo laisvė praktiškai įgyvendinant konkrečias priemones, susijusias su įvairiomis tinklo „Natura 2000“ teritorijomis. Visais atvejais valstybės narės gali laisvai rinktis, kaip būtų tinkamiausia įgyvendinti norimas praktines priemones, tačiau su sąlyga, kad jomis bus pasiekti direktyvos tikslai.

Nors šis dokumentas yra aiškinamasis, juo nesiekiama pateikti galutinių atsakymų į su konkrečiomis teritorijomis susijusius klausimus. Kiekvienu konkrečiu atveju šie klausimai turėtų būti sprendžiami atskirai, atsižvelgiant į šiame dokumente pateiktus orientyrus.

DOKUMENTO STRUKTŪRA

Po įvadinės dalies apie visą 6 straipsnio turinį ir loginį pagrindą, laikantis tos pačios bendros struktūros, išsamiai pristatoma kiekviena dalis (6 straipsnio 1, 2, 3 ir 4 dalys). Be kita ko, pristatoma straipsnio dalis ir jos taikymo sritis, paskui aptariamos pagrindinės sąvokos ir kylančios problemos, nustatytos remiantis Komisijos turimomis žiniomis, taip pat esama Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktika ir prireikus kiti ES teisės aktai.

Kad būtų lengviau greitai perskaityti susijusias išvadas, kiekvieno skirsnio pabaigoje apibendrinami pagrindiniai aspektai, nustatyti remiantis Komisijos atliktomis analizėmis (jie pateikiami pusjuodžiu šriftu).

1.   ĮVADAS

6 straipsnio taikymo aplinkybės

1.1.   SVARBA BENDROJE BUVEINIŲ DIREKTYVOS IR PAUKŠČIŲ DIREKTYVOS NUOSTATŲ SISTEMOJE IR RYŠYS SU PLATESNIU KONTEKSTU

Prieš pradedant išsamiai nagrinėti 6 straipsnį verta prisiminti jo svarbą bendroje Direktyvos 92/43/EEB (5) (toliau – Buveinių direktyva) ir Direktyvos 2009/147/EB (6) (toliau – Paukščių direktyva) sistemoje, taip pat šio straipsnio ryšį su platesniu teisiniu kontekstu.

Pirmas Buveinių direktyvos skyrius, kurį sudaro 1 ir 2 straipsniai, vadinasi „Apibrėžimai“. Jame nurodytas direktyvos tikslas – padėti užtikrinti biologinę įvairovę, apsaugant natūralias buveines ir laukinę fauną bei florą europinėje valstybių narių, kurioms taikoma Sutartis, teritorijoje (7). Jame taip pat pateikiami bendri direktyvos įgyvendinimo orientyrai ir nurodoma, kad visos priemonės, kurių pagal ją imamasi, turėtų būti skirtos tam tikrų buveinių ir rūšių palankiai apsaugos būklei (8) palaikyti arba atkurti, taip pat nurodoma, kad įgyvendinant visas priemones, kurių imamasi pagal direktyvą, turėtų būti atsižvelgiama į ekonominius, socialinius ir kultūrinius reikalavimus bei regionines ir vietines charakteristikas (9).

Pagrindiniai konkretūs Buveinių direktyvos reikalavimai sugrupuoti ir aptariami dviejuose paskesniuose skyriuose. Pirmasis vadinasi „Natūralių buveinių ir rūšių buveinių apsauga“, jį sudaro 3–11 straipsniai. Antrasis vadinasi „Rūšių apsauga“, jį sudaro 12–16 straipsniai.

Skyriuje „Natūralių buveinių ir rūšių buveinių apsauga“ aptariami klausimai, susiję su teritorijų, įsteigtų Bendrijos svarbos buveinių tipams ir rūšims, išvardytiems direktyvos I ir II prieduose, nustatymu ir apsauga. Šios teritorijos kartu su teritorijomis, priskirtomis pagal Paukščių direktyvą, sudaro tinklą „Natura 2000“ (3 straipsnio 1 dalis). Šio skyriaus 6 straipsnyje pateikiamos nuostatos, reglamentuojančios „Natura 2000“ teritorijų apsaugą ir valdymą. Šiomis aplinkybėmis 6 straipsnis yra vienas svarbiausių iš 24 šios direktyvos straipsnių, nes būtent šiame straipsnyje aiškiausiai nustatomas apsaugos veiklos ir kitos socialinės ekonominės veiklos ryšys.

Straipsnis apima tris nuostatų grupes. 6 straipsnio 1 dalis susijusi su būtinų apsaugos priemonių nustatymu ir joje visų pirma kalbama apie aiškias, su veikla susijusias priemones, reikalingas natūralių buveinių ir laukinių faunos ir floros rūšių populiacijų palankiai būklei palaikyti ar atkurti. 6 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad turi būti siekiama išvengti buveinių blogėjimo ir reikšmingo rūšių trikdymo. Taigi šioje dalyje pabrėžiama prevencija. 6 straipsnio 3 ir 4 dalyse nustatoma keletas esminių procedūrinių apsaugos priemonių, taikytinų planams ir projektams, kurie gali reikšmingai paveikti „Natura 2000“ teritoriją.

Iš šio išdėstymo matyti, jog skiriasi 6 straipsnio 1 ir 2 dalių (jose apibrėžiama bendra tvarka) bei 3 ir 4 dalių (jose apibrėžiama konkrečiomis aplinkybėmis taikytina tvarka) nuostatų pobūdis.

Apskritai 6 straipsnio nuostatos atspindi bendrą požiūrį, nustatytą direktyvos 2 straipsnyje ir konstatuojamosiose dalyse. Jis apima būtinybę skatinti saugoti biologinę įvairovę – palaikant ar atkuriant tam tikrų buveinių ir rūšių palankią apsaugos būklę jų natūralaus paplitimo ES areale, kartu atsižvelgiant į ekonominius, socialinius, kultūrinius ir regionų reikalavimus, – tai padeda užtikrinti darnų vystymąsi.

Svarbu paminėti ne tik 6 straipsnio svarbą bendroje Buveinių direktyvos nuostatų sistemoje, bet ir jo ryšį su Paukščių direktyvos nuostatų sistema:

| — | pirma, apskritai Paukščių direktyvos ir Buveinių direktyvos nuostatų sistemos yra panašios. Ypač paminėtina, kad Buveinių direktyvos skyriaus „Natūralių buveinių ir rūšių buveinių apsauga“ nuostatos yra panašios į Paukščių direktyvos 3 ir 4 straipsnių nuostatas, |
| --- | --- |

—

pirma, apskritai Paukščių direktyvos ir Buveinių direktyvos nuostatų sistemos yra panašios. Ypač paminėtina, kad Buveinių direktyvos skyriaus „Natūralių buveinių ir rūšių buveinių apsauga“ nuostatos yra panašios į Paukščių direktyvos 3 ir 4 straipsnių nuostatas,

| — | antra, abiejų direktyvų nuostatų sistemos gerokai sutampa arba yra labai susijusios. Reikėtų atkreipti dėmesį į tai, kad pagal Paukščių direktyvą priskirtos specialios apsaugos teritorijos (SAT) dabar yra neatsiejama tinklo „Natura 2000“ dalis (10). Taip pat atkreiptinas dėmesys į tai, kad Buveinių direktyvos 6 straipsnio 2, 3 ir 4 dalių nuostatos yra taikomos specialioms apsaugos teritorijoms (11). |
| --- | --- |

—

antra, abiejų direktyvų nuostatų sistemos gerokai sutampa arba yra labai susijusios. Reikėtų atkreipti dėmesį į tai, kad pagal Paukščių direktyvą priskirtos specialios apsaugos teritorijos (SAT) dabar yra neatsiejama tinklo „Natura 2000“ dalis (10). Taip pat atkreiptinas dėmesys į tai, kad Buveinių direktyvos 6 straipsnio 2, 3 ir 4 dalių nuostatos yra taikomos specialioms apsaugos teritorijoms (11).

Be to, 6 straipsnį reikėtų aiškinti atsižvelgiant į platesnę ES biologinės įvairovės politikos sistemą (12) ir šis straipsnis labai svarbus siekiant šios srities politikos tikslų. Įgyvendinant 6 straipsnį taip pat gali būti naudingi kiti vykdomi veiksmai. Visų pirma įgyvendinant veiksmus, kurių imamasi pagal priemonę „Ekosistemų ir jų paslaugų žemėlapių sudarymas ir vertinimas“ (angl. MAES) siekiant įvertinti ekosistemų būklę (13), pateikiama naudingų ir svarbių rekomendacijų (įskaitant konkretiems sektoriams skirtas rekomendacijas), kaip spręsti įvairius klausimus, pavyzdžiui, kaip nustatyti ir įvertinti Buveinių direktyvoje apibrėžtus vyraujančius buveinių tipus atitinkančių ekosistemų tipų būklę; atlikti kiekybinį ekologinių reikalavimų bei teritorijų blogėjimo ir ekologinio vientisumo vertinimą.

Vertinant platesnėmis, t. y. su Europos Sąjungos sutarties įgyvendinimu susijusiomis, aplinkybėmis 6 straipsnio nuostatos gali būti laikomos pagrindine sistema, padedančia įgyvendinti integravimo principą, nes jomis valstybės narės raginamos tvariai valdyti „Natura 2000“ teritorijas, be to, šiame straipsnyje nustatomi veiklos, galinčios neigiamai paveikti saugomas teritorijas, apribojimai (konkrečiomis aplinkybėmis leidžiama taikyti nukrypti leidžiančias nuostatas). Įgyvendinant priemones pagal 6 straipsnį taip pat gali būti naudinga sąveika su kitų susijusių sričių (pvz., vandens, jūrų ar žuvininkystės) ES politika.

| Priemonėms pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnį įgyvendinti gali reikėti priimti priemonių, skirtų bendrai žuvininkystės politikai (BŽP) (Reglamentas (ES) Nr. 1380/2013) įgyvendinti. Visų pirma būtų galima taikyti BŽP reglamento 11 straipsnio nuostatas dėl išteklių išsaugojimo priemonių, būtinų siekiant laikytis įsipareigojimų pagal Sąjungos aplinkosaugos srities teisės aktus, – šios nuostatos paaiškintos Komisijos tarnybų darbiniame dokumente dėl „Natura 2000“ teritorijoms skirtų ir Jūrų strategijos pagrindų direktyvos (SWD(2018) 288 final) tikslais įgyvendintinų išteklių išsaugojimo priemonių pagal bendrą žuvininkystės politiką nustatymo. Komisija pagal BŽP reglamento 11 straipsnį jau patvirtino keletą deleguotųjų aktų (paskelbta adresu https://ec.europa.eu/fisheries/cfp/fishing_rules_lt). |
| --- |

Priemonėms pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnį įgyvendinti gali reikėti priimti priemonių, skirtų bendrai žuvininkystės politikai (BŽP) (Reglamentas (ES) Nr. 1380/2013) įgyvendinti. Visų pirma būtų galima taikyti BŽP reglamento 11 straipsnio nuostatas dėl išteklių išsaugojimo priemonių, būtinų siekiant laikytis įsipareigojimų pagal Sąjungos aplinkosaugos srities teisės aktus, – šios nuostatos paaiškintos Komisijos tarnybų darbiniame dokumente dėl „Natura 2000“ teritorijoms skirtų ir Jūrų strategijos pagrindų direktyvos (SWD(2018) 288 final) tikslais įgyvendintinų išteklių išsaugojimo priemonių pagal bendrą žuvininkystės politiką nustatymo. Komisija pagal BŽP reglamento 11 straipsnį jau patvirtino keletą deleguotųjų aktų (paskelbta adresu https://ec.europa.eu/fisheries/cfp/fishing_rules_lt).

Atsižvelgiant į tarptautines aplinkybes, 6 straipsniu padedama siekti tikslų, nustatytų susijusiose tarptautinėse gamtos apsaugos konvencijose, kaip antai Berno konvencijoje (14) ir Biologinės įvairovės konvencijoje (15), ir kartu padedama kurti išsamesnę, nei vien šiose konvencijose nustatytą, teritorijų apsaugos sistemą.

| 6 straipsnis – viena svarbiausių Buveinių direktyvos skyriaus „Natūralių buveinių ir rūšių buveinių apsauga“ dalių. Jame nustatyta teritorijų apsaugos sistema ir išdėstyti su veikla, prevencija ir procedūromis susiję reikalavimai. Šis straipsnis susijęs su pagal Paukščių direktyvą priskirtomis specialiomis apsaugos teritorijomis ir pagal Buveinių direktyvą įsteigtomis teritorijomis. Ši sistema – pagrindinė šių dviejų direktyvų bendrųjų tikslų rėmimo, taip pat ES biologinės įvairovės politikos tikslų įgyvendinimo, aplinkos aspekto integravimo į kitų sričių ES politiką principo įgyvendinimo ir galiausiai darnaus vystymosi užtikrinimo priemonė. |
| --- |

6 straipsnis – viena svarbiausių Buveinių direktyvos skyriaus „Natūralių buveinių ir rūšių buveinių apsauga“ dalių. Jame nustatyta teritorijų apsaugos sistema ir išdėstyti su veikla, prevencija ir procedūromis susiję reikalavimai. Šis straipsnis susijęs su pagal Paukščių direktyvą priskirtomis specialiomis apsaugos teritorijomis ir pagal Buveinių direktyvą įsteigtomis teritorijomis. Ši sistema – pagrindinė šių dviejų direktyvų bendrųjų tikslų rėmimo, taip pat ES biologinės įvairovės politikos tikslų įgyvendinimo, aplinkos aspekto integravimo į kitų sričių ES politiką principo įgyvendinimo ir galiausiai darnaus vystymosi užtikrinimo priemonė.

1.2.   RYŠYS SU SKYRIAUS „RŪŠIŲ APSAUGA“ NUOSTATOMIS

Kaip pirmiau minėta, Buveinių direktyvos skyrius „Rūšių apsauga“ apima 12–16 straipsnius ir jame aptariami klausimai, susiję su griežtai saugomomis direktyvos IV priede išvardytomis gyvūnų ir augalų rūšimis (16), taip pat su V priede išvardytomis rūšimis, kurioms būtina taikyti specialias valdymo priemones.

12, 13 ir 14 straipsniai taikomi tam tikroms augalų ir gyvūnų rūšims, kurios gali būti įtrauktos ir į direktyvos II priedą ir kurioms dėl to taip pat gali būti taikomos 6 straipsnio nuostatos, kai šių rūšių aptinkama „Natura 2000“ teritorijose (17). Taigi tam tikrai veiklai gali būti vienu metu taikomos abiejų skyrių nuostatos.

| Pavyzdžiui, jei sunaikinama rudojo lokio (Ursus arctos) poilsio vieta, tai gali būti laikoma draudimo, nustatyto 12 straipsnio 1 dalies d punkte, pažeidimu, taip pat, jeigu poilsio vieta yra šiai rūšiai įsteigtoje „Natura 2000“ teritorijoje, šiuo veiksmu gali būti pažeidžiamos 6 straipsnio nuostatos. |
| --- |

Pavyzdžiui, jei sunaikinama rudojo lokio (Ursus arctos) poilsio vieta, tai gali būti laikoma draudimo, nustatyto 12 straipsnio 1 dalies d punkte, pažeidimu, taip pat, jeigu poilsio vieta yra šiai rūšiai įsteigtoje „Natura 2000“ teritorijoje, šiuo veiksmu gali būti pažeidžiamos 6 straipsnio nuostatos.

Nors tai gali lemti nuostatų dubliavimą, reikėtų atkreipti dėmesį į šiuos aspektus:

| — | pirma, tam tikros augalų ar gyvūnų rūšys, kurioms taikomi 12, 13 ir 14 straipsniai, į II priedą neįtrauktos. Taigi „Natura 2000“ teritorijų apsaugos priemonės joms tiesiogiai netaikomos, |
| --- | --- |

—

pirma, tam tikros augalų ar gyvūnų rūšys, kurioms taikomi 12, 13 ir 14 straipsniai, į II priedą neįtrauktos. Taigi „Natura 2000“ teritorijų apsaugos priemonės joms tiesiogiai netaikomos,

| — | antra, kalbant apie pažeidžiamas rūšis, kaip antai didžiuosius mėsėdžius, kuriems yra taikomos tiek skyriaus „Natūralių buveinių ir rūšių buveinių apsauga“, tiek skyriaus „Rūšių apsauga“ nuostatos, pagal 6 straipsnį apsauga šiems gyvūnams suteikiama tik tinklo „Natura 2000“ teritorijose, o apsauga pagal skyrių „Rūšių apsauga“ suteikiama ne tik teritorijose. Taigi 6 straipsnis susijęs su tinklo „Natura 2000“teritorijų, įsteigtų šiai rūšiai, apsauga, o skyrius „Rūšių apsauga“ šiai rūšiai taikomas visame jos natūralaus paplitimo ES areale (įskaitant tinklui „Natura 2000“ nepriklausančias konkrečias teritorijas, kuriose ši rūšis aptinkama, visų pirma šių gyvūnų veisimosi ir poilsio vietas). |
| --- | --- |

—

antra, kalbant apie pažeidžiamas rūšis, kaip antai didžiuosius mėsėdžius, kuriems yra taikomos tiek skyriaus „Natūralių buveinių ir rūšių buveinių apsauga“, tiek skyriaus „Rūšių apsauga“ nuostatos, pagal 6 straipsnį apsauga šiems gyvūnams suteikiama tik tinklo „Natura 2000“ teritorijose, o apsauga pagal skyrių „Rūšių apsauga“ suteikiama ne tik teritorijose. Taigi 6 straipsnis susijęs su tinklo „Natura 2000“teritorijų, įsteigtų šiai rūšiai, apsauga, o skyrius „Rūšių apsauga“ šiai rūšiai taikomas visame jos natūralaus paplitimo ES areale (įskaitant tinklui „Natura 2000“ nepriklausančias konkrečias teritorijas, kuriose ši rūšis aptinkama, visų pirma šių gyvūnų veisimosi ir poilsio vietas).

| Nors tam tikroms augalų ir gyvūnų rūšims yra taikomos tiek skyriaus „Natūralių buveinių ir rūšių buveinių apsauga“, tiek skyriaus „Rūšių apsauga“ nuostatos, skiriasi atitinkamų nuostatų taikymo sritis ir pobūdis. |
| --- |

Nors tam tikroms augalų ir gyvūnų rūšims yra taikomos tiek skyriaus „Natūralių buveinių ir rūšių buveinių apsauga“, tiek skyriaus „Rūšių apsauga“ nuostatos, skiriasi atitinkamų nuostatų taikymo sritis ir pobūdis.

1.3.   6 STRAIPSNIO NUOSTATŲ PERKĖLIMO Į NACIONALINĘ TEISĘ PAREIGA

Svarbu atkreipti dėmesį į tai, kad 6 straipsnio nuostatas būtina perkelti į nacionalinę teisę (t. y. kad įsigaliotų šiomis nuostatomis nustatyti reikalavimai, jos turi būti įtrauktos į nacionalinės teisės aktų nuostatas). Šiuo požiūriu šioms nuostatoms taikomas direktyvos 23 straipsnis, kuriame teigiama, kad valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję per dvejus metus nuo pranešimo apie šią direktyvą dienos, įgyvendina šią direktyvą. Atsižvelgiant į valstybę narę, nuostatos į nacionalinę teisę turėjo būti perkeltos iki 1994 m. birželio 10 d. arba įstojimo į ES dienos.

Iš to matyti, kokia teisinė priemonė yra taikoma, t. y. direktyva. Direktyva įpareigojama pasiekti tam tikrą rezultatą, tačiau valstybei narei paliekama teisė rinktis, kaip ir kokiais metodais bus siekiama to rezultato.

Remiantis nusistovėjusia teismų praktika aiškinama, kad nuostatos į nacionalinę teisę turi būti perkeliamos aiškiai ir tiksliai, patikimais ir neginčijamai privalomą galią turinčiais aktais (žr. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo (toliau – Teismas) sprendimus bylose: C-363/85, C-361/88, C-159/99, 32 punktas, C-415/01, 21 punktas, C-58/02, C-6/04 21, 25 ir 26 punktai, ir C-508/04, 80 punktas) (18).

| Atsižvelgiant į atitinkamą valstybę narę, pirmosios 12 valstybių narių 6 straipsnio nuostatas į nacionalinę teisę turėjo perkelti iki 1994 m. birželio 10 d., o likusios – iki įstojimo į ES dienos. |
| --- |

Atsižvelgiant į atitinkamą valstybę narę, pirmosios 12 valstybių narių 6 straipsnio nuostatas į nacionalinę teisę turėjo perkelti iki 1994 m. birželio 10 d., o likusios – iki įstojimo į ES dienos.

1.4.   6 STRAIPSNIO TAIKYMO PRADŽIA. NUO KOKIOS DATOS TAIKOMI 6 STRAIPSNYJE NUSTATYTI ĮPAREIGOJIMAI?

Apskritai reikia atskirti 6 straipsnio nuostatų perkėlimo į nacionalinę teisę terminą ir datą, nuo kurios šios nuostatos taikomos atskiroms teritorijoms.

Kalbant apie atskiras teritorijas, reikia atskirti pagal Paukščių direktyvą priskiriamas specialias apsaugos teritorijas ir kitas teritorijas, t. y. pagal Buveinių direktyvą nustatytas Bendrijos svarbos teritorijas (BST) ir specialias saugomas teritorijas (SST).

1.4.1.   Specialios apsaugos teritorijos pagal Paukščių direktyvą

Specialioms apsaugos teritorijoms (SAT) taikomi apsaugos reikalavimai nustatyti Paukščių direktyvos 4 straipsnio 4 dalies pirmame sakinyje, kuriame teigiama, kad šiose teritorijose valstybės narės imasi atitinkamų priemonių, kad būtų išvengta buveinių taršos ar pažeidimo, arba bet kokio paukščių trikdymo, jei tai galėtų būti reikšminga atsižvelgiant į šio straipsnio tikslus.

Įsigaliojus Buveinių direktyvai, pirmiau nurodyti įpareigojimai pakeisti pagal tos direktyvos 7 straipsnį, kuriame nustatyta taip:

Šios direktyvos 6 straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse nustatyti įpareigojimai pakeičia bet kuriuos Direktyvos 79/409/EEB 4 straipsnio 4 dalies pirmajame sakinyje nustatytus įpareigojimus teritorijoms, atrinktoms pagal 4 straipsnio 1 dalį arba panašiai pripažintoms pagal jos 4 straipsnio 2 dalį, nuo šios direktyvos įgyvendinimo datos arba nuo valstybės narės atlikto atrinkimo arba pripažinimo datos pagal Direktyvą 79/409/EEB, jei pastaroji data yra vėlesnė.

Taigi specialioms apsaugos teritorijoms 6 straipsnio 1 dalies nuostatos netaikomos. Tačiau SAT taikomos Paukščių direktyvos 3 straipsnyje bei 4 straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatytos panašios nuostatos. Iš esmės diena, nuo kurios specialioms apsaugos teritorijoms turėtų būti taikomos šios panašios nuostatos, yra Paukščių direktyvos taikymo valstybėse narėse pradžios diena (žr. sprendimus Komisija prieš Ispanijos „Santoña Marshes“, C-355/90, ir Komisija prieš Prancūzijos „Seine Estuary“, C-166/97).

Komisija prieš Ispanijos „Santoña Marshes“

Komisija prieš Prancūzijos „Seine Estuary“

Kalbant apie 6 straipsnio 2, 3 ir 4 dalių nuostatas, iš 7 straipsnyje nurodytų terminų yra aišku, kad šios nuostatos taikomos SAT, kurios Buveinių direktyvos įsigaliojimo dieną jau buvo priskirtos prie SAT. Tačiau dėl 7 straipsnio formuluotės kyla klausimas, ar po „šios direktyvos įgyvendinimo datos“ (t. y. tuometinėms valstybėms narėms – po 1994 m. birželio 10 d., o į ES vėliau įstojusioms valstybėms narėms – po įstojimo dienos) Paukščių direktyvos 4 straipsnio 4 dalies pirmo sakinio nuostatos tebetaikomos teritorijoms, kurios turėjo būti priskirtos prie SAT, tačiau tai nebuvo padaryta.

Sprendimu Santoña Marshes (C-355/90, 22 punktas) Teismas nustatė, kad prie SAT nepriskirtai teritorijai, kuri turėjo būti priskirta prie šių teritorijų, Paukščių direktyvos 4 straipsnio 4 dalies pirmas sakinys buvo taikomas nuo Paukščių direktyvos įgyvendinimo pradžios dienos (t. y. tuometinėms valstybėms narėms – nuo 1981 m. balandžio 7 d., o į ES vėliau įstojusioms valstybėms narėms – nuo įstojimo dienos).

Santoña Marshes

Remiantis sprendimu Basses Corbières (C-374/98, 43–57 punktai; taip pat žr. C-141/14), teritorijoms, kurios nepriskirtos prie SAT, tačiau turėjo būti prie jų priskirtos, tebetaikoma Paukščių direktyvos 4 straipsnio 4 dalies 1 sakinyje nustatyta apsaugos tvarka – ji griežtesnė už Buveinių direktyvos 6 straipsnio 2–4 dalyse nustatytą tvarką, nes nenumatyta išimties taikymo galimybė. Tvarkos dvilypumas skatina valstybes nares klasifikuoti teritorijas, kadangi tai padariusios jos gali taikyti procedūrą, kuria joms leidžiama (dėl įpareigojančių viršesnio viešojo intereso priežasčių, tarp jų ir socialinio ar ekonominio pobūdžio, taip pat laikantis tam tikrų sąlygų) priimti planus ar projektus, kuriais daromas neigiamas poveikis SAT.

Basses Corbières

| Specialioms apsaugos teritorijoms Buveinių direktyvos 6 straipsnio 1 dalis netaikoma. Tačiau panašios nuostatos yra nustatytos Paukščių direktyvos 3 straipsnyje bei 4 straipsnio 1 ir 2 dalyse ir jos taikomos nuo šios direktyvos įgyvendinimo pradžios dienos.


  Kalbant apie Buveinių direktyvos 6 straipsnio 2, 3 ir 4 dalių taikymo SAT pradžios datą, šios dalys nuo Buveinių direktyvos įgyvendinimo pradžios dienos yra taikomos visoms teritorijoms, kurios pagal Paukščių direktyvos 4 straipsnio 1 ir 2 dalis priskiriamos prie specialių apsaugos teritorijų.


  Teritorijoms, kurios nepriskirtos prie SAT, tačiau turėjo būti prie jų priskirtos, tebetaikoma Paukščių direktyvos 4 straipsnio 4 dalies 1 sakinyje nustatyta apsaugos tvarka – ja nustatomos griežtesnės sąlygos nei Buveinių direktyvos 6 straipsnio 2–4 dalių nuostatomis. |
| --- |

Specialioms apsaugos teritorijoms Buveinių direktyvos 6 straipsnio 1 dalis netaikoma. Tačiau panašios nuostatos yra nustatytos Paukščių direktyvos 3 straipsnyje bei 4 straipsnio 1 ir 2 dalyse ir jos taikomos nuo šios direktyvos įgyvendinimo pradžios dienos.

Specialioms apsaugos teritorijoms Buveinių direktyvos 6 straipsnio 1 dalis netaikoma. Tačiau panašios nuostatos yra nustatytos Paukščių direktyvos 3 straipsnyje bei 4 straipsnio 1 ir 2 dalyse ir jos taikomos nuo šios direktyvos įgyvendinimo pradžios dienos.

Kalbant apie Buveinių direktyvos 6 straipsnio 2, 3 ir 4 dalių taikymo SAT pradžios datą, šios dalys nuo Buveinių direktyvos įgyvendinimo pradžios dienos yra taikomos visoms teritorijoms, kurios pagal Paukščių direktyvos 4 straipsnio 1 ir 2 dalis priskiriamos prie specialių apsaugos teritorijų.

Kalbant apie Buveinių direktyvos 6 straipsnio 2, 3 ir 4 dalių taikymo SAT pradžios datą, šios dalys nuo Buveinių direktyvos įgyvendinimo pradžios dienos yra taikomos visoms teritorijoms, kurios pagal Paukščių direktyvos 4 straipsnio 1 ir 2 dalis priskiriamos prie specialių apsaugos teritorijų.

Teritorijoms, kurios nepriskirtos prie SAT, tačiau turėjo būti prie jų priskirtos, tebetaikoma Paukščių direktyvos 4 straipsnio 4 dalies 1 sakinyje nustatyta apsaugos tvarka – ja nustatomos griežtesnės sąlygos nei Buveinių direktyvos 6 straipsnio 2–4 dalių nuostatomis.

Teritorijoms, kurios nepriskirtos prie SAT, tačiau turėjo būti prie jų priskirtos, tebetaikoma Paukščių direktyvos 4 straipsnio 4 dalies 1 sakinyje nustatyta apsaugos tvarka – ja nustatomos griežtesnės sąlygos nei Buveinių direktyvos 6 straipsnio 2–4 dalių nuostatomis.

1.4.2.   Teritorijos pagal Buveinių direktyvą

Specialioms saugomoms teritorijoms taikoma 6 straipsnio 1 dalis. Remiantis direktyvos 4 straipsnio 4 dalimi, SST sukuriamos valstybėms narėms jas įsteigus. SST gali būti įsteigta tik pagal direktyvos 4 straipsnio 2 dalį patvirtintoje BST. Bendrijos svarbos teritorijoje SST turi būti įsteigta kaip galima greičiau, bet ne vėliau kaip per šešerius metus.

6 straipsnio 1 dalis

kaip galima greičiau, bet ne vėliau kaip per šešerius metus

Bendrijos svarbos teritorijoje įsteigus SST, iškart ima galioti 6 straipsnio 1 dalies nuostatos, kadangi visos kitos priemonės pagal 6 straipsnį, įskaitant pareigą užkirsti kelią tolesniam blogėjimui (6 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys), jau yra taikomos BST, joje dar neįsteigus SST.

Buveinių direktyvos 4 straipsnio 5 dalyje nustatyta:

Teritoriją įtraukus į 2 dalies trečiojoje pastraipoje minimą sąrašą, jai pradedamos taikyti 6 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys.

Taigi priešingai nei 6 straipsnio 1 dalies nuostatos, kurios yra taikomos tik Bendrijos svarbos teritorijoje įsteigus SST, 6 straipsnio 2, 3 ir 4 dalių nuostatos pradedamos taikyti nuo tada, kai teritorija tampa BST (t. y. iki joje įsteigiant SST). 6 straipsnio 1 dalis taip pat taikoma BST, kurioms šešerių metų terminas jau pasibaigęs ir kuriose, pažeidžiant 4 straipsnio 4 dalies nuostatas, SST dar neįsteigta. Kitaip tariant, įpareigojimas nustatyti būtinas apsaugos priemones taikomas ne ilgiau kaip iki šešerių metų termino pabaigos.

Komisijos sprendime, kuriuo patvirtinamos BST, aiškiai teigiama, jog <...> reikėtų pabrėžti, kad Direktyvos 92/43/EEB 4 straipsnio 4 dalyje ir 6 straipsnio 1 dalyje nustatyti įpareigojimai taikomi kuo anksčiau, bet ne vėliau kaip per šešerius metus nuo pirminio arba pirmojo atnaujinto borealinio biogeografinio regiono Bendrijos svarbos teritorijų sąrašo patvirtinimo, priklausomai nuo to, į kurį Bendrijos svarbos teritorijų sąrašą teritorija buvo įtraukta pirmą kartą.

reikėtų pabrėžti, kad Direktyvos 92/43/EEB 4 straipsnio 4 dalyje ir 6 straipsnio 1 dalyje nustatyti įpareigojimai taikomi kuo anksčiau, bet ne vėliau kaip per šešerius metus nuo pirminio arba pirmojo atnaujinto borealinio biogeografinio regiono Bendrijos svarbos teritorijų sąrašo patvirtinimo, priklausomai nuo to, į kurį Bendrijos svarbos teritorijų sąrašą teritorija buvo įtraukta pirmą kartą.

Tai reiškia, kad šešerių metų laikotarpis prasideda nuo teritorijos įtraukimo į Komisijos sprendimą pirmą kartą dienos. Jeigu paskui vėlesniais sprendimais informacija apie teritoriją patikslinama, tai neturėtų būti dingstis atidėti SST įsteigimą. Kita vertus, tuos naujus patikslinimus reikės įtraukti į SST steigimo procesą ir į juos turės būti atsižvelgta rengiant būtinas apsaugos priemones.

Sprendime Draggagi (C-117/03, 29 punktas) Teismas nustatė, kad tuo atveju, kai teritorijos, kuriose gali būti aptinkama prioritetinių natūralių buveinių tipų arba prioritetinių rūšių, tinkamos identifikuoti kaip Bendrijos svarbos teritorijas, įtraukiamos į Komisijai perduodamus nacionalinius teritorijų sąrašus, valstybės narės turi, remdamosi Direktyva, imtis priemonių, reikalingų apsaugoti minėtą ekologinį interesą.

Draggagi

tuo atveju, kai teritorijos, kuriose gali būti aptinkama prioritetinių natūralių buveinių tipų arba prioritetinių rūšių, tinkamos identifikuoti kaip Bendrijos svarbos teritorijas, įtraukiamos į Komisijai perduodamus nacionalinius teritorijų sąrašus, valstybės narės turi, remdamosi Direktyva, imtis priemonių, reikalingų apsaugoti minėtą ekologinį interesą.

Sprendime Bund Naturschutz (C-244/05, 47 punktas) Teismas taip pat nustatė, kad pagal direktyvos 4 straipsnio 1 dalį teritorijoms, įrašytoms į Komisijai perduodamą nacionalinį sąrašą, taikomas tinkamos apsaugos režimas reikalauja, jog valstybės narės neleistų intervencijų, kurios gali rimtai pakenkti šių teritorijų ekologiniams požymiams.

Bund Naturschutz

pagal direktyvos 4 straipsnio 1 dalį teritorijoms, įrašytoms į Komisijai perduodamą nacionalinį sąrašą, taikomas tinkamos apsaugos režimas reikalauja, jog valstybės narės neleistų intervencijų, kurios gali rimtai pakenkti šių teritorijų ekologiniams požymiams

Remiantis pirmiau pateikta informacija, valstybių narių institucijos privalo užtikrinti, kad net iki priimant Sąjungos BST sąrašą nebūtų leidžiama taikyti priemonių, dėl kurių galėtų blogėti į nacionalinį siūlomų BST sąrašą įtrauktų teritorijų būklė, ir kad būtų apsaugomas šių teritorijų ekologinis interesas. Jei į nacionalinį sąrašą įtrauktos dar ne visos teritorijos, valstybėms narėms taip pat patariama užtikrinti, kad būtų apsaugomas teritorijų, kurios, remiantis moksliniais įrodymais, pagrįstais Buveinių direktyvos III priede išvardytais kriterijais, turėtų būti įtrauktos į nacionalinį sąrašą, ekologinis interesas. Šiuo tikslu vienas iš praktinių patarimų būtų tinkamai taikyti Direktyvoje 2011/92/ES (19) nustatytą poveikio aplinkai vertinimo (PAV) procesą, kai yra įgyvendinami projektai, kuriais gali būti padarytas reikšmingas poveikis aplinkai (jei projektams taikoma ši direktyva). Teismas jau yra patvirtinęs, jog, priimant sprendimą dėl projektų PAV pagal šią direktyvą reikalingumo, svarbu reikiamą dėmesį skirti pažeidžiamoms natūralioms buveinėms (C-392/96, 66 punktas).

19

Pirmiau pateiktos pastabos apibendrinamos šioje lentelėje:

| Teritorijos statusas | Siūloma BST | BST | SST | SAT | Teritorijos, kurios turėjo būti priskirtos prie SAT |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 6 straipsnio 1 dalis | Neprivaloma | Neprivaloma (privaloma, jeigu šešerių metų terminas pasibaigęs) | Privaloma | Netaikoma,
  tačiau taikomos Paukščių direktyvos 3 straipsnyje bei 4 straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatytos panašios nuostatos. | Netaikoma |
| 6 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys | Neprivaloma, tačiau valstybės narės privalo imtis apsaugos priemonių, kuriomis būtų tinkamai apsaugotas teritorijų ekologinis interesas (20). | Privaloma | Privaloma | Privaloma | Netaikoma, tačiau šioms teritorijoms tebetaikoma Paukščių direktyvos 4 straipsnio 4 dalies pirmame sakinyje nustatyta apsaugos tvarka. |

Teritorijos statusas

Siūloma BST

BST

SST

SAT

Teritorijos, kurios turėjo būti priskirtos prie SAT

6 straipsnio 1 dalis

6 straipsnio 1 dalis

Neprivaloma

Neprivaloma (privaloma, jeigu šešerių metų terminas pasibaigęs)

Privaloma

Netaikoma,

tačiau taikomos Paukščių direktyvos 3 straipsnyje bei 4 straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatytos panašios nuostatos.

Netaikoma

6 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys

6 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys

Neprivaloma, tačiau valstybės narės privalo imtis apsaugos priemonių, kuriomis būtų tinkamai apsaugotas teritorijų ekologinis interesas (20).

20

Privaloma

Privaloma

Privaloma

Netaikoma, tačiau šioms teritorijoms tebetaikoma Paukščių direktyvos 4 straipsnio 4 dalies pirmame sakinyje nustatyta apsaugos tvarka.

| 6 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys taikomos BST ir SST pagal Buveinių direktyvą. 6 straipsnio 1 dalis taikoma SST pagal Buveinių direktyvą.


  Šių dalių nuostatos netaikomos teritorijoms, įrašytoms į Komisijai pagal direktyvos 4 straipsnio 1 dalį perduodamą nacionalinį sąrašą. Vis dėlto valstybės narės privalo imtis apsaugos priemonių, kuriomis būtų tinkamai apsaugotas šių teritorijų ekologinis interesas. Be kita ko, turėtų būti neleidžiama jokia intervencija, kuri gali labai pakenkti šių teritorijų ekologinėms ypatybėms.


  Jeigu išsamus nacionalinis sąrašas dar nepateiktas, valstybėms narėms patariama panašų metodą taikyti teritorijoms, kurios, remiantis moksliniais įrodymais, pagrįstais direktyvoje išvardytais kriterijais, neabejotinai turėtų būti įtrauktos į nacionalinį sąrašą. |
| --- |

6 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys taikomos BST ir SST pagal Buveinių direktyvą. 6 straipsnio 1 dalis taikoma SST pagal Buveinių direktyvą.

6 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys taikomos BST ir SST pagal Buveinių direktyvą. 6 straipsnio 1 dalis taikoma SST pagal Buveinių direktyvą.

Šių dalių nuostatos netaikomos teritorijoms, įrašytoms į Komisijai pagal direktyvos 4 straipsnio 1 dalį perduodamą nacionalinį sąrašą. Vis dėlto valstybės narės privalo imtis apsaugos priemonių, kuriomis būtų tinkamai apsaugotas šių teritorijų ekologinis interesas. Be kita ko, turėtų būti neleidžiama jokia intervencija, kuri gali labai pakenkti šių teritorijų ekologinėms ypatybėms.

Šių dalių nuostatos netaikomos teritorijoms, įrašytoms į Komisijai pagal direktyvos 4 straipsnio 1 dalį perduodamą nacionalinį sąrašą. Vis dėlto valstybės narės privalo imtis apsaugos priemonių, kuriomis būtų tinkamai apsaugotas šių teritorijų ekologinis interesas. Be kita ko, turėtų būti neleidžiama jokia intervencija, kuri gali labai pakenkti šių teritorijų ekologinėms ypatybėms.

Jeigu išsamus nacionalinis sąrašas dar nepateiktas, valstybėms narėms patariama panašų metodą taikyti teritorijoms, kurios, remiantis moksliniais įrodymais, pagrįstais direktyvoje išvardytais kriterijais, neabejotinai turėtų būti įtrauktos į nacionalinį sąrašą.

Jeigu išsamus nacionalinis sąrašas dar nepateiktas, valstybėms narėms patariama panašų metodą taikyti teritorijoms, kurios, remiantis moksliniais įrodymais, pagrįstais direktyvoje išvardytais kriterijais, neabejotinai turėtų būti įtrauktos į nacionalinį sąrašą.

2.   6 STRAIPSNIO 1 DALIS

6 STRAIPSNIO 1 DALIS

Sąvokų „būtinos apsaugos priemonės“, „apsaugos tikslai“, „ekologiniai reikalavimai“, „tvarkymo planai“ ir „įstatymais nustatytos, administracinės arba sutartyje numatytos priemonės“ paaiškinimas

Sąvokų „būtinos apsaugos priemonės“, „apsaugos tikslai“, „ekologiniai reikalavimai“, „tvarkymo planai“ ir „įstatymais nustatytos, administracinės arba sutartyje numatytos priemonės“ paaiškinimas

2.1.   TEKSTAS

Specialioms saugomoms teritorijoms valstybės narės nustato būtinas apsaugos priemones, tarp jų, jei reikia, atitinkamus tvarkymo planus, parengtus specialiai šioms teritorijoms ar integruotus į kitus plėtros planus, ir atitinkamas įstatymais nustatytas, administracines arba sutartyje numatytas priemones, kurios atitinka teritorijoje esančių į I priedą įtrauktų natūralių buveinių tipų ir į II priedą įtrauktų rūšių ekologinius reikalavimus.

2.2.   TAIKYMO SRITIS

6 straipsnio 1 dalyje nustatoma bendra apsaugos tvarka, kurią valstybės narės privalo nustatyti visoms specialioms saugomoms teritorijoms (SST).

6 straipsnio 1 dalis:

| — | šioje dalyje numatomos aiškios apsaugos priemonės, reikiamais atvejais apimančios tvarkymo planus, ir įstatymais nustatytos, administracinės arba sutartyje numatytos priemonės, kurios atitinka teritorijoje esančių į I priedą įtrauktų natūralių buveinių tipų ir į II priedą įtrauktų rūšių ekologinius reikalavimus. Šiuo požiūriu 6 straipsnio 1 dalis skiriasi nuo trijų kitų šio straipsnio dalių, kuriose numatomos prevencinės priemonės, kuriomis siekiama išvengti „Natura 2000“ teritorijų blogėjimo ir trikdymo bei reikšmingo poveikio šioms teritorijoms, |
| --- | --- |

—

šioje dalyje numatomos aiškios apsaugos priemonės, reikiamais atvejais apimančios tvarkymo planus, ir įstatymais nustatytos, administracinės arba sutartyje numatytos priemonės, kurios atitinka teritorijoje esančių į I priedą įtrauktų natūralių buveinių tipų ir į II priedą įtrauktų rūšių ekologinius reikalavimus. Šiuo požiūriu 6 straipsnio 1 dalis skiriasi nuo trijų kitų šio straipsnio dalių, kuriose numatomos prevencinės priemonės, kuriomis siekiama išvengti „Natura 2000“ teritorijų blogėjimo ir trikdymo bei reikšmingo poveikio šioms teritorijoms,

aiškios

| — | yra svarbi dėl to, kad joje pateikiamos gairės, padedančios suprasti viso 6 straipsnio ir kitų trijų jo dalių loginį pagrindą bei esmę, |
| --- | --- |

—

yra svarbi dėl to, kad joje pateikiamos gairės, padedančios suprasti viso 6 straipsnio ir kitų trijų jo dalių loginį pagrindą bei esmę,

gairės

| — | šioje dalyje nustatoma bendra apsaugos tvarka, be išimčių taikytina visoms tinklo „Natura 2000“ SST ir visiems teritorijoje esantiems į I priedą įtrauktiems natūralių buveinių tipams ir į II priedą įtrauktoms rūšims, išskyrus atvejus, kai, remiantis „Natura 2000“ standartine duomenų forma (SDF), buveinių tipų ir rūšių buvimas nėra reikšmingas (21), |
| --- | --- |

—

šioje dalyje nustatoma bendra apsaugos tvarka, be išimčių taikytina visoms tinklo „Natura 2000“ SST ir visiems teritorijoje esantiems į I priedą įtrauktiems natūralių buveinių tipams ir į II priedą įtrauktoms rūšims, išskyrus atvejus, kai, remiantis „Natura 2000“ standartine duomenų forma (SDF), buveinių tipų ir rūšių buvimas nėra reikšmingas (21),

visoms

visiems

21

| — | susijusi konkrečiai su SST: 6 straipsnio 1 dalis, kitaip nei šio straipsnio 2, 3 ir 4 dalys, netaikoma specialioms apsaugos teritorijoms (SAT). Taip teisės aktų leidėjas nustatė:






  — | specialių apsaugos priemonių, skirtų pagal Paukščių direktyvos 3 straipsnį bei 4 straipsnio 1 ir 2 dalis priskirtoms SAT, nustatymo tvarką, |
| --- | --- | --- |

—

susijusi konkrečiai su SST: 6 straipsnio 1 dalis, kitaip nei šio straipsnio 2, 3 ir 4 dalys, netaikoma specialioms apsaugos teritorijoms (SAT). Taip teisės aktų leidėjas nustatė:

konkrečiai su SST

—

specialių apsaugos priemonių, skirtų pagal Paukščių direktyvos 3 straipsnį bei 4 straipsnio 1 ir 2 dalis priskirtoms SAT, nustatymo tvarką,

SAT

| — | būtinų apsaugos priemonių, skirtų pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 1 dalį įsteigtoms SST, nustatymo tvarką, |
| --- | --- |

—

būtinų apsaugos priemonių, skirtų pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 1 dalį įsteigtoms SST, nustatymo tvarką,

SST

| — | taip pat taikoma BST, kurioms taikomas šešerių metų terminas jau pasibaigęs ir kuriose, pažeidžiant 4 straipsnio 4 dalies nuostatas, SST dar neįsteigta. Kitaip tariant, įpareigojimas nustatyti būtinas apsaugos priemones taikomas ne ilgiau kaip iki šešerių metų termino pabaigos, |
| --- | --- |

—

taip pat taikoma BST, kurioms taikomas šešerių metų terminas jau pasibaigęs ir kuriose, pažeidžiant 4 straipsnio 4 dalies nuostatas, SST dar neįsteigta. Kitaip tariant, įpareigojimas nustatyti būtinas apsaugos priemones taikomas ne ilgiau kaip iki šešerių metų termino pabaigos,

| — | susijusi su 1 straipsnio a punktu, kuriame apsaugos priemonės apibrėžiamos kaip visuma priemonių, reikalingų palankiai natūralių buveinių ir laukinių faunos ir floros rūšių populiacijų būklei palaikyti ar atkurti, |
| --- | --- |

—

susijusi su 1 straipsnio a punktu, kuriame apsaugos priemonės apibrėžiamos kaip visuma priemonių, reikalingų palankiai natūralių buveinių ir laukinių faunos ir floros rūšių populiacijų būklei palaikyti ar atkurti,

| — | susijusi su 2 straipsnio 2 dalimi, kurioje nustatoma, kad priemonėmis, kurių imamasi pagal šią direktyvą, turi būti palaikoma ar atkuriama palanki Bendrijos svarbos natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros rūšių apsaugos būklė, |
| --- | --- |

—

susijusi su 2 straipsnio 2 dalimi, kurioje nustatoma, kad priemonėmis, kurių imamasi pagal šią direktyvą, turi būti palaikoma ar atkuriama palanki Bendrijos svarbos natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros rūšių apsaugos būklė,

| — | susijusi su 2 straipsnio 3 dalimi, kurioje konkrečiai nurodyta, kad nustatant priemones turi būti atsižvelgiama į ekonominius, socialinius ir kultūrinius reikalavimus bei regiono ir vietos ypatybes. |
| --- | --- |

—

susijusi su 2 straipsnio 3 dalimi, kurioje konkrečiai nurodyta, kad nustatant priemones turi būti atsižvelgiama į ekonominius, socialinius ir kultūrinius reikalavimus bei regiono ir vietos ypatybes.

| Valstybės narės privalo visoms SST parengti apsaugos priemones ir priimti tinkamas įstatymais nustatytas, administracines arba sutartyje numatytas priemones. Šias priemones būtina nustatyti ne vėliau kaip per šešerius metus nuo Sąjungos BST sąrašo patvirtinimo.


  Šios priemonės turi būti aiškios ir skirtos konkrečioms teritorijoms; jos taikomos visiems teritorijoje esantiems į I priedą įtrauktiems natūralių buveinių tipams ir į II priedą įtrauktoms rūšims, išskyrus atvejus, kai, remiantis „Natura 2000“ standartine duomenų forma, buveinių tipų ir rūšių buvimas nėra reikšmingas. Šių priemonių tikslas – palaikyti arba atkurti Bendrijos svarbos natūralių buveinių ir laukinių faunos ir floros rūšių populiacijų palankią būklę. Be to, nustatant šias priemones atsižvelgiama į ekonominius, socialinius ir kultūrinius reikalavimus bei regiono ir vietos ypatybes. |
| --- |

Valstybės narės privalo visoms SST parengti apsaugos priemones ir priimti tinkamas įstatymais nustatytas, administracines arba sutartyje numatytas priemones. Šias priemones būtina nustatyti ne vėliau kaip per šešerius metus nuo Sąjungos BST sąrašo patvirtinimo.

Valstybės narės privalo visoms SST parengti apsaugos priemones ir priimti tinkamas įstatymais nustatytas, administracines arba sutartyje numatytas priemones. Šias priemones būtina nustatyti ne vėliau kaip per šešerius metus nuo Sąjungos BST sąrašo patvirtinimo.

Šios priemonės turi būti aiškios ir skirtos konkrečioms teritorijoms; jos taikomos visiems teritorijoje esantiems į I priedą įtrauktiems natūralių buveinių tipams ir į II priedą įtrauktoms rūšims, išskyrus atvejus, kai, remiantis „Natura 2000“ standartine duomenų forma, buveinių tipų ir rūšių buvimas nėra reikšmingas. Šių priemonių tikslas – palaikyti arba atkurti Bendrijos svarbos natūralių buveinių ir laukinių faunos ir floros rūšių populiacijų palankią būklę. Be to, nustatant šias priemones atsižvelgiama į ekonominius, socialinius ir kultūrinius reikalavimus bei regiono ir vietos ypatybes.

Šios priemonės turi būti aiškios ir skirtos konkrečioms teritorijoms; jos taikomos visiems teritorijoje esantiems į I priedą įtrauktiems natūralių buveinių tipams ir į II priedą įtrauktoms rūšims, išskyrus atvejus, kai, remiantis „Natura 2000“ standartine duomenų forma, buveinių tipų ir rūšių buvimas nėra reikšmingas. Šių priemonių tikslas – palaikyti arba atkurti Bendrijos svarbos natūralių buveinių ir laukinių faunos ir floros rūšių populiacijų palankią būklę. Be to, nustatant šias priemones atsižvelgiama į ekonominius, socialinius ir kultūrinius reikalavimus bei regiono ir vietos ypatybes.

2.3.   KOKS TURĖTŲ BŪTI BŪTINŲ APSAUGOS PRIEMONIŲ TURINYS?

2.3.1.   Teritorijų lygmens apsaugos tikslų nustatymas (22)

22

Direktyvos preambulėje keletą kartų nurodytas terminas „apsaugos tikslai“, jis taip pat aiškiai paminėtas 6 straipsnio 3 dalyje. Šios sąvokos reikalingumas pabrėžtas ir direktyvos 4 straipsnio 4 dalyje bei 6 straipsnio 1 dalyje. Taigi verta išnagrinėti, ką reiškia sąvoka „apsaugos tikslai“ ir kaip ji susijusi su būtinų apsaugos priemonių, skirtų SST, nustatymu pagal 6 straipsnio 1 dalį.

1 straipsnyje teigiama, kad šioje direktyvoje apsauga reiškia visumą priemonių, reikalingų palaikyti ar atstatyti natūralias buveines ir laukinių faunos ir floros rūšių populiacijas iki palankios būklės <...>.

apsauga reiškia visumą priemonių, reikalingų palaikyti ar atstatyti natūralias buveines ir laukinių faunos ir floros rūšių populiacijas iki palankios būklės <...>

Kaip nurodyta 2 straipsnyje, bendras Buveinių direktyvos tikslas yra padėti užtikrinti biologinę įvairovę apsaugant natūralias buveines bei laukinę fauną ir florą. Priemonėmis, kurių imamasi pagal šią direktyvą, siekiama užtikrinti rūšių ir buveinių tipų, kuriems taikoma direktyva, „palankią apsaugos būklę“, t. y. garantuoti ilgalaikį jų išlikimą visame paplitimo ES areale.

Kadangi kiekviena teritorija svarbi siekiant palankios apsaugos būklės (PAB), šį bendrą tikslą galima nustatyti ir pasiekti tik rūšies ar buveinių tipo natūralaus paplitimo arealo lygmeniu (žr. direktyvos 1 straipsnio e ir i punktus). Todėl bendrą apsaugos tikslą, kuriuo siekiama PAB, galima svarstyti tik atitinkamu lygmeniu, pavyzdžiui, nacionaliniu, biogeografiniu arba Europos.

palankios apsaugos būklės

galima nustatyti ir pasiekti tik rūšies ar buveinių tipo natūralaus paplitimo arealo lygmeniu

Tačiau bendras tikslas, t. y. pasiekti visų Buveinių direktyvos I ir II prieduose išvardytų buveinių tipų ir rūšių PAB, turi būti įgyvendinamas nustatant teritorijų lygmens apsaugos tikslus. Svarbu atskirti atskiros teritorijos apsaugos tikslus nuo bendro tikslo pasiekti PAB.

bendras tikslas, t. y. pasiekti

PAB, turi būti įgyvendinamas nustatant teritorijų lygmens apsaugos tikslus

Teritorijų lygmens apsaugos tikslai – tai tiksliai apibrėžti tikslai, kuriuos reikia pasiekti teritorijoje, kad ta teritorija būtų kuo labiau prisidedama prie PAB siekimo atitinkamu lygmeniu (atsižvelgiant į atitinkamų rūšių ar buveinių tipų natūralų paplitimo arealą).

Teritorijų lygmens apsaugos tikslai turėtų būti nustatomi ne tik specialioms saugomoms teritorijoms (SST) pagal Buveinių direktyvą, bet ir specialioms apsaugos teritorijoms (SAT) pagal Paukščių direktyvą siekiant įgyvendinti šios direktyvos 2 ir 3 straipsniuose bei 4 straipsnio 1, 2 ir 4 dalyse nustatytus reikalavimus.

Iš esmės teritorijų lygmens apsaugos tikslai turėtų būti nustatomi visoms teritorijoje plačiai paplitusioms Bendrijos svarbos rūšims ir buveinių tipams pagal Buveinių direktyvą ir paukščių rūšims, įrašytoms į Paukščių direktyvos I priedą, arba nuolat aptinkamoms migruojančių paukščių rūšims. Tačiau nebūtina nustatyti konkrečių apsaugos tikslų arba apsaugos priemonių rūšims ar buveinių tipams, kurių buvimas teritorijoje, kaip nurodyta „Natura 2000“ SDF, nėra reikšmingas (23).

23

Teritorijų lygmens apsaugos tikslai turėtų būti grindžiami šių teritorijoje esančių buveinių tipų ir rūšių ekologiniais reikalavimais (žr. toliau esantį 2.3.3 skirsnį) ir nustatant šiuos tikslus turėtų būti apibrėžiama pageidaujama teritorijoje užtikrinama apsaugos būklė. Jie turėtų atspindėti teritorijos svarbą palaikant arba atkuriant teritorijoje esančių buveinių tipų ar rūšių būklę ir užtikrinant tinklo „Natura 2000“ vientisumą. Be to, juos nustatant turėtų būti atsižvelgiama į teritorijoje esančioms buveinėms ir rūšims kylančias būklės blogėjimo arba sunaikinimo grėsmes, įskaitant grėsmes, kylančias dėl klimato kaitos.

Nustatant teritorijų lygmens apsaugos tikslus turėtų būti apibrėžiama pageidaujama teritorijoje esančių rūšių ir buveinių tipų apsaugos būklė, kad ta teritorija būtų kuo labiau prisidedama prie PAB siekimo atitinkamu lygmeniu. Kartais yra nustatoma keletas per tam tikrą laiką pasiektinų teritorijų lygmens apsaugos tikslų. Šie tikslai turėtų būti nustatomi atsižvelgiant į SDF pateiktus kiekvienos teritorijoje esančios rūšies ir buveinių tipo apsaugos būklės vertinimo rezultatus.

Apsaugos tikslai gali atspindėti teritorijoje įgyvendinamus prioritetus. Bylos C-241/08 sprendime Teismas priėjo prie išvados, kad, <...> apibrėžiant palaikymo ir atkūrimo tikslus Natura 2000 teritorijoms, kaip teisingai pažymėjo generalinė advokatė savo išvados 71 punkte, gali reikėti išspręsti skirtingų tikslų konfliktus.

<...> apibrėžiant palaikymo ir atkūrimo tikslus Natura 2000 teritorijoms, kaip teisingai pažymėjo generalinė advokatė savo išvados 71 punkte, gali reikėti išspręsti skirtingų tikslų konfliktus

Svarbu aiškiai atskirti tikslus nuo priemonių. Pavyzdžiui, galima numatyti, kad apsaugos tikslai laikui bėgant išliks gana stabilūs – iš tiesų daugeliu atvejų tikslai turi būti ilgalaikiai. Kalbant apie apsaugos priemones, reikalingas tiems tikslams pasiekti, jos gali būti keičiamos – be kita ko, dėl to, kad kinta grėsmių teritorijoms pobūdis, ir, žinoma, tikėtina, dėl teigiamo jau įgyvendintų priemonių poveikio.

Nustačius „Natura 2000“ teritorijos apsaugos tikslus, esama galimybės šiek tiek lanksčiau apibrėžti ir nustatyti apsaugos priemones. Būtų galima apsvarstyti keletą galimybių (pasirenkant įstatymais nustatytas, administracines arba sutartyje numatytas priemones), kurias įgyvendinant būtų atsižvelgiama į kitą teritorijose vykdomą socialinę ir ekonominę veiklą.

| Teritorijų lygmens apsaugos tikslų pavyzdžiai









  1. | Teritorija x įsteigta atsižvelgiant į jos svarbą buveinių tipui„pusiau natūralios pievos“ (6210). Remiantis SDF, šio buveinių tipo apsaugos būklė prasta (SDF priskirta prie C klasės). Taigi būtų buvę galima nustatyti tokį šios teritorijos apsaugos tikslą: atsižvelgiant į tai, kad šio buveinių tipo apsaugos būklė regione yra labai nepalanki, per 10 metų ją pagerinti tiek, kad ji būtų priskirta prie A klasės (puiki). Pagal 6 straipsnio 1 dalį nustatytos būtinos apsaugos priemonės skirtos šiam tikslui pasiekti. |
| --- | --- |

Teritorijų lygmens apsaugos tikslų pavyzdžiai

Teritorijų lygmens apsaugos tikslų pavyzdžiai

1.

Teritorija x įsteigta atsižvelgiant į jos svarbą buveinių tipui

pusiau natūralios pievos“ (6210). Remiantis SDF, šio buveinių tipo apsaugos būklė prasta (SDF priskirta prie C klasės). Taigi būtų buvę galima nustatyti tokį šios teritorijos apsaugos tikslą: atsižvelgiant į tai, kad šio buveinių tipo apsaugos būklė regione yra labai nepalanki, per 10 metų ją pagerinti tiek, kad ji būtų priskirta prie A klasės (puiki). Pagal 6 straipsnio 1 dalį nustatytos būtinos apsaugos priemonės skirtos šiam tikslui pasiekti.

| 2. | Teritorija y įsteigta dėl to, kad joje yra didelis plotas aktyvių aukštapelkių (7110). Remiantis SDF, šio buveinių tipo apsaugos būklė puiki (SDF priskirta prie A klasės). Taigi šios teritorijos apsaugos tikslas – paprasčiausia palaikyti šią būklę, net jeigu regione šių buveinių tipų apsaugos būklė nepalanki. Apsaugos priemonių pagal 6 straipsnio 1 dalį nenustatyta, nes šiai teritorijai nereikia aktyvių valdymo priemonių šiai būklei palaikyti. |
| --- | --- |

2.

Teritorija y įsteigta dėl to, kad joje yra didelis plotas aktyvių aukštapelkių (7110). Remiantis SDF, šio buveinių tipo apsaugos būklė puiki (SDF priskirta prie A klasės). Taigi šios teritorijos apsaugos tikslas – paprasčiausia palaikyti šią būklę, net jeigu regione šių buveinių tipų apsaugos būklė nepalanki. Apsaugos priemonių pagal 6 straipsnio 1 dalį nenustatyta, nes šiai teritorijai nereikia aktyvių valdymo priemonių šiai būklei palaikyti.

Iš esmės turėtų būti nustatyti kiekvienos teritorijos bei visų kiekvienoje teritorijoje plačiai paplitusių rūšių ir buveinių tipų apsaugos tikslai. Jie turėtų būti grindžiami ekologiniais teritorijoje esančių rūšių ir buveinių reikalavimais ir nustatant šiuos tikslus turėtų būti apibrėžiama pageidaujama šių teritorijoje esančių rūšių ir buveinių tipų apsaugos būklė. Šie tikslai turėtų būti nustatomi atsižvelgiant į SDF pateiktus kiekvienos rūšies ir buveinių tipo apsaugos būklės vertinimo rezultatus.

Iš esmės turėtų būti nustatyti kiekvienos teritorijos bei visų kiekvienoje teritorijoje plačiai paplitusių rūšių ir buveinių tipų apsaugos tikslai. Jie turėtų būti grindžiami ekologiniais teritorijoje esančių rūšių ir buveinių reikalavimais ir nustatant šiuos tikslus turėtų būti apibrėžiama pageidaujama šių teritorijoje esančių rūšių ir buveinių tipų apsaugos būklė. Šie tikslai turėtų būti nustatomi atsižvelgiant į SDF pateiktus kiekvienos rūšies ir buveinių tipo apsaugos būklės vertinimo rezultatus.

Apsaugos tikslai taip pat turėtų atspindėti teritorijos svarbą užtikrinant tinklo „Natura 2000“ vientisumą, kad kiekviena teritorija būtų kuo labiau prisidedama prie PAB siekimo atitinkamu geografiniu lygmeniu konkrečios rūšies ar buveinių tipo natūralaus paplitimo areale.

Apsaugos tikslai taip pat turėtų atspindėti teritorijos svarbą užtikrinant tinklo „Natura 2000“ vientisumą, kad kiekviena teritorija būtų kuo labiau prisidedama prie PAB siekimo atitinkamu geografiniu lygmeniu konkrečios rūšies ar buveinių tipo natūralaus paplitimo areale.

2.3.2.   Būtinų apsaugos priemonių nustatymas (24)

24

Apsaugos priemonės – tai faktiniai mechanizmai ir veiksmai, kurie turi būti nustatyti „Natura 2000“ teritorijai siekiant pasiekti teritorijos apsaugos tikslus bei pašalinti teritorijoje esančioms rūšims ir buveinių tipams daromą poveikį ir kylančias grėsmes.

Kaip teigiama 6 straipsnio 1 dalyje, valstybės narės nustato būtinas apsaugos priemones, kurios atitinka teritorijoje esančių Bendrijos svarbos buveinių ir rūšių ekologinius reikalavimus. Reikėtų suprasti, jog tai reiškia, kad
  privaloma imtis
  visų būtinų apsaugos priemonių.

valstybės narės nustato būtinas apsaugos priemones

privaloma imtis

Šią prievolę patvirtino ir Teismas, nuspręsdamas, kad direktyva reikalauja priimti būtinas apsaugos priemones, nenumatant valstybėms narėms diskrecijos šiuo klausimu, o nacionalinių institucijų reglamentavimo ir sprendimų priėmimo galimybes susiaurina iki įgyvendintinų priemonių ir iki šių priemonių techninių sprendimų. <...> direktyvos 6 straipsnio 1 dalyje numatytomis sąvokomis Bendrijos teisės aktų leidėjas siekė nustatyti valstybių narių

  pareigą imtis būtinų apsaugos priemonių

  , kurios atitiktų natūralių buveinių tipų ir rūšių, įtrauktų atitinkamai į direktyvos I ir II priedus, ekologinius reikalavimus (C-508/04, 76 ir 87 punktai).

direktyva reikalauja priimti būtinas apsaugos priemones, nenumatant valstybėms narėms diskrecijos šiuo klausimu, o nacionalinių institucijų reglamentavimo ir sprendimų priėmimo galimybes susiaurina iki įgyvendintinų priemonių ir iki šių priemonių techninių sprendimų. <...> direktyvos 6 straipsnio 1 dalyje numatytomis sąvokomis Bendrijos teisės aktų leidėjas siekė nustatyti valstybių narių

pareigą imtis būtinų apsaugos priemonių

, kurios atitiktų natūralių buveinių tipų ir rūšių, įtrauktų atitinkamai į direktyvos I ir II priedus, ekologinius reikalavimus

Be to, Teismas nusprendė, kad pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 1 dalį ir Paukščių direktyvos 4 straipsnio 1 ir 2 dalis reikalaujama ne tik priimti būtinas apsaugos priemones išlaikant gerą tam tikroje teritorijoje saugomų buveinių ir rūšių apsaugos būklę, bet ir

  veiksmingai jas įgyvendinti

  , o nesilaikant šių reikalavimų šios nuostatos netektų veiksmingumo (C-441/17, 213 punktas).

pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 1 dalį ir Paukščių direktyvos 4 straipsnio 1 ir 2 dalis reikalaujama ne tik priimti būtinas apsaugos priemones išlaikant gerą tam tikroje teritorijoje saugomų buveinių ir rūšių apsaugos būklę, bet ir

veiksmingai jas įgyvendinti

, o nesilaikant šių reikalavimų šios nuostatos netektų veiksmingumo

Esama įpareigojimo nustatyti būtinas apsaugos priemones nepriklausomai nuo to, ar tos priemonės taikomos atskirose teritorijose, ar kai kuriais atvejais net už teritorijos ribų ar keliose teritorijose vienu metu. Kartais gali būti taip, kad didžiąją dalį 6 straipsnio 1 dalyje nustatytų reikalavimų valstybė narė vykdo įgyvendindama priemones, kurių taikymo sritis platesnė, tačiau jomis vis tiek prisidedama prie konkrečioms teritorijoms nustatytų apsaugos tikslų siekimo ir jos nustatytos atsižvelgiant į SST esančių saugomų buveinių ir rūšių ekologinius reikalavimus. Tai gali būti ypač aktualu kalbant apie jūrų teritorijas – šiose teritorijose, pavyzdžiui, platesnio masto žuvininkystės veiklos reguliavimas (25) gali būti vienas iš svarbių elementų, užtikrinančių 6 straipsnio 1 dalies reikalavimų laikymąsi.

25

| Svarbiausi aspektai, į kuriuos reikia atsižvelgti nustatant būtinas apsaugos priemones (26)

  Tvirta žinių apie esamą teritorijos būklę, rūšių ir buveinių būklę bei pagrindinius jiems galinčius kilti pavojus ir grėsmes, taip pat apie esamus žemės naudojimo būdus, suinteresuotųjų subjektų interesus ir panašius dalykus bazė. Ši informacija turėtų apimti: informaciją apie tikslią pagrindinių natūralių elementų (buveinių tipų ir rūšių) vietą; pagrindinius žemės naudojimo būdus ir veiklą, kurie galėtų turėti įtakos atitinkamų buveinių ir rūšių apsaugos būklei; visų susijusių suinteresuotųjų subjektų, kuriuos reikia įtraukti į veiklą arba su kuriais reikia konsultuotis vykstant valdymo planavimo procesui, nustatymą; galimus konfliktus ir jų šalinimo būdus bei priemones.
  Kai planuojant ir rengiant „Natura 2000“ teritorijos apsaugos valdymo veiksmus užtikrinamas dalyvavimas, konsultavimasis ir ryšių palaikymas, taip sudaroma galimybė atsižvelgti į teritorijoje gyvenančių ir dirbančių arba ja besinaudojančių asmenų nuomonę ir užtikrinti, kad valdant teritoriją dalyvautų įvairūs suinteresuotieji subjektai ir taip padidėtų sėkmės tikimybė. Dalyvavimo principas galėtų būti taikomas per visą valdymo planavimo procesą – pradedant konsultavimusi su suinteresuotaisiais subjektais ir jų įtraukimu ankstyvuoju etapu siekiant juos informuoti apie teritorijos apsaugos tikslus ir jos svarbą, taip pat paaiškinti tinkamo valdymo proceso etapus. Šiuo tikslu būtų galima, pavyzdžiui, įsteigti iniciatyvinę grupę ar komitetą, kurį sudarytų vietos valdžios institucijų, taip pat „Natura 2000“ teritorijoje esančios žemės savininkų, naudotojų ir pagrindinių veiklos šioje žemėje vykdytojų atstovai. Tam būtina užtikrinti efektyvų proceso organizavimą, įvairiais politikos lygmenimis veikiančių subjektų bendradarbiavimą, pakankamą darbuotojų skaičių ir biudžetą bei veiksmingas ryšių palaikymo priemones. Didelę pridėtinę vertę taip pat būtų galima sukurti rengiant tikslinį mokymą ir taikant veiksmingus konfliktų sprendimo metodus bei palengvinant visą procesą paskyrus konkretų „teritorijos vadovą“.
  Nustačius tinkamo išsamumo būtinas apsaugos priemones (nurodant, kas ką daro, kada ir kaip daro) lengviau jas įgyvendinti ir būtų galima išvengti galimų konfliktų. Priemonės turi būti praktiškos, pagrįstos kiekybiniu vertinimu, lengvai valdomos ir aiškiai suformuluotos, taip pat pagrįstos reikiamo lygio techninėmis ekspertinėmis žiniomis, kurios padėtų nustatyti pagrindines priemones ir priemones, kurios gali būti įgyvendinamos įvairiais alternatyviais būdais, pritaikant jas pagal vietos interesus. Turėtų būti nurodyta tiksli priemonių įgyvendinimo vieta ir parengtas jų įgyvendinimo būdų ir būtinų priemonių aprašas – pavyzdžiui, sudarant darbo planą, kuris būtų pakankamai lankstus, kad būtų galima jį peržiūrėti ir prireikus pritaikyti. Taip pat svarbu nustatyti įgyvendinamų apsaugos priemonių, tinkamumo ir pažangos, padarytos siekiant apsaugos tikslų, peržiūros grafiką.
  Taikant bet kurią „Natura 2000“ teritorijai skirtą valdymo priemonę reikia apsvarstyti išteklius, reikalingus apsaugos priemonėms įgyvendinti, įskaitant informaciją apie numatomas įgyvendinimo ir stebėsenos, administravimo, kompensacinių išmokų ir panašias išlaidas ir apie reikiamus žmogiškuosius išteklius ir įgūdžius, taip pat reikia apsvarstyti galimas finansines priemones. Atitinkamai reikia atsižvelgti į įvairiopą naudą, kurią, investuojant į „Natura 2000“ teritorijas, būtų galima gauti per ekosistemines paslaugas. Siekiant nustatyti su teritorijos valdymu susijusias galimas išlaidas ir naudą bei tikrąjį finansinės paramos poreikį, taip pat reikėtų išanalizuoti įvairią socialinę bei ekonominę veiklą ir jos sąveiką su natūralia aplinka.

  Veiksmingą įgyvendinimą ir ryšių palaikymą reikia užtikrinti taikant mechanizmą, kuriuo įrodoma, jog reikiamos priemonės yra ne tik nustatytos, bet ir iš tikrųjų įgyvendinamos, taip pat tas priemones viešai skelbiant (pvz., svetainėse ar oficialiuose registruose) kaip informacijos šaltinį visiems besidomintiems subjektams. |
| --- |

Svarbiausi aspektai, į kuriuos reikia atsižvelgti nustatant būtinas apsaugos priemones (26)

Svarbiausi aspektai, į kuriuos reikia atsižvelgti nustatant būtinas apsaugos priemones

26

Tvirta žinių apie esamą teritorijos būklę, rūšių ir buveinių būklę bei pagrindinius jiems galinčius kilti pavojus ir grėsmes, taip pat apie esamus žemės naudojimo būdus, suinteresuotųjų subjektų interesus ir panašius dalykus bazė. Ši informacija turėtų apimti: informaciją apie tikslią pagrindinių natūralių elementų (buveinių tipų ir rūšių) vietą; pagrindinius žemės naudojimo būdus ir veiklą, kurie galėtų turėti įtakos atitinkamų buveinių ir rūšių apsaugos būklei; visų susijusių suinteresuotųjų subjektų, kuriuos reikia įtraukti į veiklą arba su kuriais reikia konsultuotis vykstant valdymo planavimo procesui, nustatymą; galimus konfliktus ir jų šalinimo būdus bei priemones.

Kai planuojant ir rengiant „Natura 2000“ teritorijos apsaugos valdymo veiksmus užtikrinamas dalyvavimas, konsultavimasis ir ryšių palaikymas, taip sudaroma galimybė atsižvelgti į teritorijoje gyvenančių ir dirbančių arba ja besinaudojančių asmenų nuomonę ir užtikrinti, kad valdant teritoriją dalyvautų įvairūs suinteresuotieji subjektai ir taip padidėtų sėkmės tikimybė. Dalyvavimo principas galėtų būti taikomas per visą valdymo planavimo procesą – pradedant konsultavimusi su suinteresuotaisiais subjektais ir jų įtraukimu ankstyvuoju etapu siekiant juos informuoti apie teritorijos apsaugos tikslus ir jos svarbą, taip pat paaiškinti tinkamo valdymo proceso etapus. Šiuo tikslu būtų galima, pavyzdžiui, įsteigti iniciatyvinę grupę ar komitetą, kurį sudarytų vietos valdžios institucijų, taip pat „Natura 2000“ teritorijoje esančios žemės savininkų, naudotojų ir pagrindinių veiklos šioje žemėje vykdytojų atstovai. Tam būtina užtikrinti efektyvų proceso organizavimą, įvairiais politikos lygmenimis veikiančių subjektų bendradarbiavimą, pakankamą darbuotojų skaičių ir biudžetą bei veiksmingas ryšių palaikymo priemones. Didelę pridėtinę vertę taip pat būtų galima sukurti rengiant tikslinį mokymą ir taikant veiksmingus konfliktų sprendimo metodus bei palengvinant visą procesą paskyrus konkretų „teritorijos vadovą“.

dalyvavimas, konsultavimasis ir ryšių palaikymas

Nustačius tinkamo išsamumo būtinas apsaugos priemones (nurodant, kas ką daro, kada ir kaip daro) lengviau jas įgyvendinti ir būtų galima išvengti galimų konfliktų. Priemonės turi būti praktiškos, pagrįstos kiekybiniu vertinimu, lengvai valdomos ir aiškiai suformuluotos, taip pat pagrįstos reikiamo lygio techninėmis ekspertinėmis žiniomis, kurios padėtų nustatyti pagrindines priemones ir priemones, kurios gali būti įgyvendinamos įvairiais alternatyviais būdais, pritaikant jas pagal vietos interesus. Turėtų būti nurodyta tiksli priemonių įgyvendinimo vieta ir parengtas jų įgyvendinimo būdų ir būtinų priemonių aprašas – pavyzdžiui, sudarant darbo planą, kuris būtų pakankamai lankstus, kad būtų galima jį peržiūrėti ir prireikus pritaikyti. Taip pat svarbu nustatyti įgyvendinamų apsaugos priemonių, tinkamumo ir pažangos, padarytos siekiant apsaugos tikslų, peržiūros grafiką.

tinkamo išsamumo būtinas apsaugos priemones

Taikant bet kurią „Natura 2000“ teritorijai skirtą valdymo priemonę reikia apsvarstyti išteklius, reikalingus apsaugos priemonėms įgyvendinti, įskaitant informaciją apie numatomas įgyvendinimo ir stebėsenos, administravimo, kompensacinių išmokų ir panašias išlaidas ir apie reikiamus žmogiškuosius išteklius ir įgūdžius, taip pat reikia apsvarstyti galimas finansines priemones. Atitinkamai reikia atsižvelgti į įvairiopą naudą, kurią, investuojant į „Natura 2000“ teritorijas, būtų galima gauti per ekosistemines paslaugas. Siekiant nustatyti su teritorijos valdymu susijusias galimas išlaidas ir naudą bei tikrąjį finansinės paramos poreikį, taip pat reikėtų išanalizuoti įvairią socialinę bei ekonominę veiklą ir jos sąveiką su natūralia aplinka.

išteklius, reikalingus

galimas finansines priemones

Veiksmingą įgyvendinimą ir ryšių palaikymą reikia užtikrinti taikant mechanizmą, kuriuo įrodoma, jog reikiamos priemonės yra ne tik nustatytos, bet ir iš tikrųjų įgyvendinamos, taip pat tas priemones viešai skelbiant (pvz., svetainėse ar oficialiuose registruose) kaip informacijos šaltinį visiems besidomintiems subjektams.

Veiksmingą įgyvendinimą ir ryšių palaikymą

| Buveinių direktyvos 6 straipsnio 1 dalimi nustatomas įpareigojimas nustatyti ir įgyvendinti būtinas apsaugos priemones, atitinkančias į I ir II priedus įtrauktų natūralių buveinių tipų ir rūšių ekologinius reikalavimus, – taip valstybėms narėms nesuteikiama teisės šiuo požiūriu veikti savo nuožiūra. |
| --- |

Buveinių direktyvos 6 straipsnio 1 dalimi nustatomas įpareigojimas nustatyti ir įgyvendinti būtinas apsaugos priemones, atitinkančias į I ir II priedus įtrauktų natūralių buveinių tipų ir rūšių ekologinius reikalavimus, – taip valstybėms narėms nesuteikiama teisės šiuo požiūriu veikti savo nuožiūra.

Buveinių direktyvos 6 straipsnio 1 dalimi nustatomas įpareigojimas nustatyti ir įgyvendinti būtinas apsaugos priemones, atitinkančias į I ir II priedus įtrauktų natūralių buveinių tipų ir rūšių ekologinius reikalavimus, – taip valstybėms narėms nesuteikiama teisės šiuo požiūriu veikti savo nuožiūra.

2.3.3.   Ekologiniai reikalavimai

6 straipsnio 1 dalyje konkrečiai nurodyta, kad būtinos apsaugos priemonės turi atitikti teritorijoje esančių į I priedą įtrauktų natūralių buveinių tipų ir į II priedą įtrauktų rūšių ekologinius reikalavimus. Taigi apsaugos priemones valstybės narės turi nustatyti atsižvelgdamos į natūralių buveinių tipų ir rūšių ekologinius reikalavimus.

teritorijoje esančių į I priedą įtrauktų natūralių buveinių tipų ir į II priedą įtrauktų rūšių ekologinius reikalavimus

Nors direktyvoje sąvokos „ekologiniai reikalavimai“ apibrėžtis nepateikta, iš 6 straipsnio 1 dalies tikslo ir aplinkybių matyti, kad šie reikalavimai apima visus ekologinius reikalavimus (įskaitant abiotinius ir biotinius veiksnius), kuriuos būtina taikyti siekiant užtikrinti buveinių tipų ir rūšių apsaugą, įskaitant jų ryšį su fizine aplinka (oru, vandeniu, dirvožemiu, augalija ir pan.) (27).

27

Šie reikalavimai grindžiami mokslo žiniomis ir jie gali būti apibrėžiami tik kiekvienu konkrečiu atveju atskirai, atsižvelgiant į natūralių buveinių tipą, įrašytą į I priedą, ir į rūšį, įrašytą į II priedą, taip pat į teritorijas, kuriose yra tų buveinių tipų ir rūšių. Šios žinios nepaprastai svarbios, kad kiekvienu konkrečiu atveju būtų galima parengti apsaugos priemones.

| Skirtingi ekologiniai reikalavimai gali būti taikomi ne tik skirtingoms rūšims, bet ir tai pačiai rūšiai skirtingose teritorijose.


  Taigi į direktyvos II priedą įtrauktiems šikšnosparniams žiemos miego (poilsio požemiuose, tuščiose šachtose ar pastatuose) metu ir aktyvuoju laikotarpiu, t. y. visą laiką nuo pavasario (kai jie palieka žiemojimo vietas ir vėl pradeda medžioti vabzdžius), taikomi nevienodi ekologiniai reikalavimai.


  Į II priedą įtrauktam varliagyviui Triturus cristatus taikomi ekologiniai reikalavimai skiriasi atsižvelgiant į jo viso gyvenimo ciklo etapą. Šios rūšies gyvūnai žiemos miego metu lindi dugne (ertmėse, plyšiuose), o pavasarį ir vasarą deda kiaušinius tvenkiniuose. Paskui jie palieka vandens telkinius ir vasarą bei rudenį gyvena sausumoje. Taigi tai pačiai rūšiai taikomi ekologiniai reikalavimai gali skirtis atsižvelgiant į atitinkamą teritoriją (vandens arba sausumos). Be to, šios rūšies gyvūnų paplitimo arealas Europoje yra didelis ir tai reiškia, kad skirtingose paplitimo arealo vietose taip pat gali būti taikomi skirtingi ekologiniai reikalavimai. |
| --- |

Skirtingi ekologiniai reikalavimai gali būti taikomi ne tik skirtingoms rūšims, bet ir tai pačiai rūšiai skirtingose teritorijose.

Skirtingi ekologiniai reikalavimai gali būti taikomi ne tik skirtingoms rūšims, bet ir tai pačiai rūšiai skirtingose teritorijose.

Taigi į direktyvos II priedą įtrauktiems šikšnosparniams žiemos miego (poilsio požemiuose, tuščiose šachtose ar pastatuose) metu ir aktyvuoju laikotarpiu, t. y. visą laiką nuo pavasario (kai jie palieka žiemojimo vietas ir vėl pradeda medžioti vabzdžius), taikomi nevienodi ekologiniai reikalavimai.

Taigi į direktyvos II priedą įtrauktiems šikšnosparniams žiemos miego (poilsio požemiuose, tuščiose šachtose ar pastatuose) metu ir aktyvuoju laikotarpiu, t. y. visą laiką nuo pavasario (kai jie palieka žiemojimo vietas ir vėl pradeda medžioti vabzdžius), taikomi nevienodi ekologiniai reikalavimai.

Į II priedą įtrauktam varliagyviui Triturus cristatus taikomi ekologiniai reikalavimai skiriasi atsižvelgiant į jo viso gyvenimo ciklo etapą. Šios rūšies gyvūnai žiemos miego metu lindi dugne (ertmėse, plyšiuose), o pavasarį ir vasarą deda kiaušinius tvenkiniuose. Paskui jie palieka vandens telkinius ir vasarą bei rudenį gyvena sausumoje. Taigi tai pačiai rūšiai taikomi ekologiniai reikalavimai gali skirtis atsižvelgiant į atitinkamą teritoriją (vandens arba sausumos). Be to, šios rūšies gyvūnų paplitimo arealas Europoje yra didelis ir tai reiškia, kad skirtingose paplitimo arealo vietose taip pat gali būti taikomi skirtingi ekologiniai reikalavimai.

Į II priedą įtrauktam varliagyviui

taikomi ekologiniai reikalavimai skiriasi atsižvelgiant į jo viso gyvenimo ciklo etapą. Šios rūšies gyvūnai žiemos miego metu lindi dugne (ertmėse, plyšiuose), o pavasarį ir vasarą deda kiaušinius tvenkiniuose. Paskui jie palieka vandens telkinius ir vasarą bei rudenį gyvena sausumoje. Taigi tai pačiai rūšiai taikomi ekologiniai reikalavimai gali skirtis atsižvelgiant į atitinkamą teritoriją (vandens arba sausumos). Be to, šios rūšies gyvūnų paplitimo arealas Europoje yra didelis ir tai reiškia, kad skirtingose paplitimo arealo vietose taip pat gali būti taikomi skirtingi ekologiniai reikalavimai.

Nustatyti teritorijose esančių į I priedą įtrauktų natūralių buveinių tipų ir į II priedą įtrauktų rūšių ekologinius reikalavimus – valstybių narių atsakomybė. Pastarosios, padedamos Europos Komisijos bei Europos aplinkos agentūros ir jai pavaldaus Europos biologinės įvairovės teminio centro (angl. European Topic Centre on Biological Diversity), gali šioje srityje vykdyti žinių mainus.

European Topic Centre on Biological Diversity

| Apsaugos priemonės turi atitikti teritorijoje esančių į I priedą įtrauktų natūralių buveinių tipų ir į II priedą įtrauktų rūšių ekologinius reikalavimus. Tų natūralių buveinių tipų ir rūšių ekologiniai reikalavimai apima visus ekologinius reikalavimus, kuriuos būtina taikyti siekiant užtikrinti buveinių tipų ir rūšių apsaugą. Šie reikalavimai gali būti nustatomi tik kiekvienu konkrečiu atveju atskirai, remiantis mokslo žiniomis. |
| --- |

Apsaugos priemonės turi atitikti teritorijoje esančių į I priedą įtrauktų natūralių buveinių tipų ir į II priedą įtrauktų rūšių ekologinius reikalavimus. Tų natūralių buveinių tipų ir rūšių ekologiniai reikalavimai apima visus ekologinius reikalavimus, kuriuos būtina taikyti siekiant užtikrinti buveinių tipų ir rūšių apsaugą. Šie reikalavimai gali būti nustatomi tik kiekvienu konkrečiu atveju atskirai, remiantis mokslo žiniomis.

Apsaugos priemonės turi atitikti teritorijoje esančių į I priedą įtrauktų natūralių buveinių tipų ir į II priedą įtrauktų rūšių ekologinius reikalavimus. Tų natūralių buveinių tipų ir rūšių ekologiniai reikalavimai apima visus ekologinius reikalavimus, kuriuos būtina taikyti siekiant užtikrinti buveinių tipų ir rūšių apsaugą. Šie reikalavimai gali būti nustatomi tik kiekvienu konkrečiu atveju atskirai, remiantis mokslo žiniomis.

2.4.   KOKIŲ RŪŠIŲ BŪTINAS APSAUGOS PRIEMONES GALIMA TAIKYTI?

Apsaugos priemonės gali būti atitinkamos įstatymais nustatytos, administracinės arba sutartyje numatytos priemonės <...>, o jei reikia, tai gali būti atitinkami tvarkymo planai.

atitinkamos įstatymais nustatytos, administracinės arba sutartyje numatytos priemonės <...>,

jei reikia

atitinkami tvarkymo planai

Remiantis subsidiarumo principu, valstybėms narėms paliekama galimybė rinktis. Direktyvoje nustatyti pasiektini rezultatai, o valstybėms narėms paliekama teisė savo nuožiūra spręsti, kaip juos praktiškai pasiekti. Dažnai būna taip, kad valdant „Natura 2000“ teritorijas derinamos įvairios 6 straipsnio 1 dalyje nurodytos galimybės.

Visais atvejais turėtų būti aiškiai apibrėžiama apsaugos priemonių įgyvendinimo atsakomybė, taip pat reikiami finansiniai ištekliai.

2.4.1.   Tvarkymo planai

Būtinos apsaugos priemonės gali apimti, jei reikia, atitinkamus tvarkymo planus, parengtus specialiai šioms teritorijoms ar integruotus į kitus plėtros planus. Šie tvarkymo planai turėtų apimti visą esamą veiklą, įskaitant tebevykdomą įprastinę veiklą, kaip antai kasdienę žemės ūkio veiklą, o nauji planai ir projektai rengiami vadovaujantis 6 straipsnio 3 ir 4 dalimis.

jei reikia, atitinkamus tvarkymo planus, parengtus specialiai šioms teritorijoms ar integruotus į kitus plėtros planus.

Apskritai teritorijos lygmens tvarkymo planais naudojamasi formuluojant teritorijos apsaugos tikslus, pagrįstus teritorijoje esančių rūšių ir buveinių apsaugos būklės bei šioms buveinėms ir rūšims kylančių pavojų ir grėsmių analize, taip pat kuriant šiems tikslams pasiekti reikalingas priemones. Dažnai tvarkymo planai naudojami kaip priemonė, padedanti valdytojams ir kitoms suinteresuotosioms šalims spręsti su „Natura 2000“ teritorijų apsauga susijusius klausimus ir į nustatytų būtinų apsaugos priemonių įgyvendinimo procesą įtraukti įvairius socialinius ir ekonominius suinteresuotuosius subjektus ir institucijas, įskaitant vietos bendruomenes, žemės savininkus, ūkininkus, žvejus ir kitų interesų grupių asmenis.

Tvarkymo planai – naudinga priemonė, padedanti užtikrinti, kad 6 straipsnio 1 dalies nuostatos būtų įgyvendinamos aiškiai ir skaidriai ir kad taip būtų sudaroma galimybė visus suinteresuotuosius subjektus informuoti apie „Natura 2000“ tikslus bei galimybė jiems aktyviai dalyvauti juos aptariant. Tvarkymo planai taip pat gali padėti nustatyti reikiamą finansavimą priemonėms ir užtikrinti geresnę integraciją į kitus planus.

Žodžiai „jei reikia“ reiškia, kad tvarkymų planų gali reikėti ne visada. Jei valstybė narė nusprendžia rengti tvarkymo planus, dažnai verta šiuos planus patvirtinti iki baigiant rengti kitas 6 straipsnio 1 dalyje minimas priemones, visų pirma sutartyje numatytas priemones. Dažnai nustatant sutartyje numatytas priemones užmezgamas kompetentingų institucijų ir pavienių žemės savininkų ryšys, taip pat šios priemonės skirtos atskiroms žemės valdoms – paprastai jos yra mažesnės už teritoriją. Šiomis aplinkybėmis teritorijai skirtas tvarkymo planas bus platesnio pobūdžio priemonė, o jo turinys bus naudingas informacijos šaltinis, kuriuo galima remtis nustatant konkrečius sutartyje numatytų priemonių aspektus.

Tvarkymo planai turi būti atitinkami ir parengti specialiai šioms teritorijoms, t. y. skirti tinklo „Natura 2000“ teritorijoms. Kitų kategorijų saugomoms teritorijoms (pvz., nacionaliniams ar natūraliems parkams ir pan.) parengtų esamų tvarkymo planų ne visada pakanka sprendžiant su „Natura 2000“ teritorijų valdymu susijusius klausimus, taigi jie turi būti pritaikyti arba papildyti kitomis priemonėmis siekiant įgyvendinti konkrečius teritorijoje esančių Bendrijos svarbos rūšių ir buveinių tipų apsaugos tikslus. Be to, kitų tipų saugomų teritorijų ribos gali nesutapti su „Natura 2000“ teritorijų ribomis.

atitinkami

parengti specialiai šioms teritorijoms

Tvarkymo planus galima naudoti kaip atskirus dokumentus, arba, remiantis aplinkos aspekto integravimo į kitas ES politikos sritis principu, jie gali būti „integruoti į kitus plėtros planus“. Integruotame plane svarbu užtikrinti, kad būtų nustatyti aiškūs teritorijoje aptinkamoms atitinkamoms buveinėms ir rūšims skirti apsaugos tikslai ir priemonės.

| „Natura 2000“ teritorijų tvarkymo planai – naudinga priemonė, padedanti užtikrinti, kad 6 straipsnio 1 dalies nuostatos būtų įgyvendinamos aiškiai, skaidriai ir dalyvaujant suinteresuotiesiems subjektams. Šių planų reikia ne visada, tačiau, jei jie naudojami, jie turi būti kuriami konkrečioms teritorijoms arba įtraukiami į kitus plėtros planus, jei šie yra parengti. Teritorijų tvarkymo planai turi apimti visą veiklą, apie kurią žinoma, o nauji planai ir projektai rengiami vadovaujantis 6 straipsnio 3 ir 4 dalimis. |
| --- |

„Natura 2000“ teritorijų tvarkymo planai – naudinga priemonė, padedanti užtikrinti, kad 6 straipsnio 1 dalies nuostatos būtų įgyvendinamos aiškiai, skaidriai ir dalyvaujant suinteresuotiesiems subjektams. Šių planų reikia ne visada, tačiau, jei jie naudojami, jie turi būti kuriami konkrečioms teritorijoms arba įtraukiami į kitus plėtros planus, jei šie yra parengti. Teritorijų tvarkymo planai turi apimti visą veiklą, apie kurią žinoma, o nauji planai ir projektai rengiami vadovaujantis 6 straipsnio 3 ir 4 dalimis.

„Natura 2000“ teritorijų tvarkymo planai – naudinga priemonė, padedanti užtikrinti, kad 6 straipsnio 1 dalies nuostatos būtų įgyvendinamos aiškiai, skaidriai ir dalyvaujant suinteresuotiesiems subjektams. Šių planų reikia ne visada, tačiau, jei jie naudojami, jie turi būti kuriami konkrečioms teritorijoms arba įtraukiami į kitus plėtros planus, jei šie yra parengti. Teritorijų tvarkymo planai turi apimti visą veiklą, apie kurią žinoma, o nauji planai ir projektai rengiami vadovaujantis 6 straipsnio 3 ir 4 dalimis.

2.4.2.   Įstatymais nustatytos, administracinės arba sutartyje numatytos priemonės

Frazė „jei reikia“ susijusi tik su tvarkymo planais, ji nesusijusi su įstatymais nustatytomis, administracinėmis arba sutartyje numatytomis priemonėmis – pastarosios reikalingos visais atvejais (C-508/04, 71 punktas). Taigi net jeigu, valstybės narės nuomone, tvarkymo plano nereikia, ji vis tiek turės imtis šių priemonių.

Į šias tris skirtingas priemonių kategorijas reikėtų žvelgti plačiai. Įvairios priemonės gali būti laikomos tinkamomis nustatytiems kiekvienos teritorijos apsaugos tikslams pasiekti. Dažnai jos susijusios su aktyviu valdymu, tačiau kai kuriais atvejais galimos ir pasyvesnės prevencinės priemonės (pvz., neintervencinis valdymas). Kita vertus, tai nebūtinai turi būti naujos priemonės, kadangi gali būti laikoma, kad pakanka esamų priemonių, jei jos yra tinkamos.

| — | Įstatymais nustatytos priemonės paprastai grindžiamos teise, jomis gali būti nustatomi konkretūs reikalavimai, susiję su veikla, kuri teritorijoje gali būti leidžiama, ribojama arba draudžiama. |
| --- | --- |

—

Įstatymais nustatytos priemonės paprastai grindžiamos teise, jomis gali būti nustatomi konkretūs reikalavimai, susiję su veikla, kuri teritorijoje gali būti leidžiama, ribojama arba draudžiama.

Įstatymais nustatytos priemonės

| — | Administracinėmis priemonėmis gali būti nustatomos atitinkamos nuostatos, susijusios su apsaugos priemonių įgyvendinimu teritorijoje arba leidimo joje vykdyti kitą veiklą suteikimu. |
| --- | --- |

—

Administracinėmis priemonėmis gali būti nustatomos atitinkamos nuostatos, susijusios su apsaugos priemonių įgyvendinimu teritorijoje arba leidimo joje vykdyti kitą veiklą suteikimu.

Administracinėmis priemonėmis

| — | Sutartyje numatytos priemonės apima sutarčių arba susitarimų, paprastai – tarp valdymo institucijų ir teritorijoje esančios žemės savininkų arba naudotojų, sudarymą. |
| --- | --- |

—

Sutartyje numatytos priemonės apima sutarčių arba susitarimų, paprastai – tarp valdymo institucijų ir teritorijoje esančios žemės savininkų arba naudotojų, sudarymą.

Sutartyje numatytos priemonės

| Agrarinės aplinkosaugos arba miškų aplinkosaugos priemonės – puikus sutartyje numatytos priemonės, pagal kurią, sudarant „Natura 2000“ teritorijoms naudingus susitarimus, yra atsižvelgiama į socialinius ir ekonominius reikalavimus, pavyzdys. Šios priemonės turėtų būti kuriamos laikantis apsaugos priemonių, nustatytų teritorijai tam, kad būtų pasiekti jos apsaugos tikslai.






  — | Agrarinės aplinkosaugos susitarimai su ūkininkais pagal kaimo plėtros programas gali būti naudojami kaip sutartyje numatyta priemonė, kuria siekiama išlaikyti arba pagerinti tam tikrų buveinių tipų (pvz., pievų, ganyklų) ir rūšių apsaugos būklę keliose teritorijose. |
| --- | --- |

Agrarinės aplinkosaugos arba miškų aplinkosaugos priemonės – puikus sutartyje numatytos priemonės, pagal kurią, sudarant „Natura 2000“ teritorijoms naudingus susitarimus, yra atsižvelgiama į socialinius ir ekonominius reikalavimus, pavyzdys. Šios priemonės turėtų būti kuriamos laikantis apsaugos priemonių, nustatytų teritorijai tam, kad būtų pasiekti jos apsaugos tikslai.

Agrarinės aplinkosaugos

miškų aplinkosaugos priemonės –

—

Agrarinės aplinkosaugos susitarimai su ūkininkais pagal kaimo plėtros programas gali būti naudojami kaip sutartyje numatyta priemonė, kuria siekiama išlaikyti arba pagerinti tam tikrų buveinių tipų (pvz., pievų, ganyklų) ir rūšių apsaugos būklę keliose teritorijose.

Agrarinės aplinkosaugos susitarimai

| — | Miškų aplinkosaugos priemones galima pasitelkti su miškų savininkais sudarant miško valdymo sutartis ir susitarimus, padedančius siekti buveinių ir rūšių apsaugos. |
| --- | --- |

—

Miškų aplinkosaugos priemones galima pasitelkti su miškų savininkais sudarant miško valdymo sutartis ir susitarimus, padedančius siekti buveinių ir rūšių apsaugos.

Miškų aplinkosaugos priemones

Šiuo požiūriu visi susiję ES fondai (pvz., fondai kaimo plėtrai ir regioniniai fondai, taip pat programa LIFE (28)) turėtų būti laikomi priemone, skirta šioms priemonėms įgyvendinti (29).

28

29

Valstybės narės savo nuožiūra priima sprendimą dėl priemonės – įstatymais nustatytos, administracinės arba sutartyje numatytos – pasirinkimo. Tai atitinka subsidiarumo principą. Tačiau valstybės narės privalo pasirinkti bent vieną iš šių priemonių kategorijų, t. y. įstatymais nustatytas, administracines arba sutartyje numatytas priemones.

Šių kategorijų hierarchijos nėra. Taigi valstybės narės gali pasirinkti „Natura 2000“ teritorijoje taikyti tik vienos kategorijos priemones (pvz., tik sutartyje numatytas priemones) arba kelių kategorijų priemones (pvz., įstatymais nustatytas ir sutartyje numatytas priemones, atsižvelgdamos į teritorijoje esančių natūralių buveinių tipų, įtrauktų į I priedą, ir rūšių, įtrauktų į II priedą, apsaugos aspektus). Be to, pasirinkusios privalomas priemones, valstybės narės gali parengti ir įgyvendinti tvarkymo planus.

Šių trijų kategorijų priemonės laikomos atitinkamomis. Direktyvoje sąvokos „atitinkamos“ apibrėžtis nėra pateikta. Tačiau 6 straipsnio 1 dalyje vartojama sąvoka „apsaugos priemonės“ apima įstatymais nustatytas, administracines arba sutartyje numatytas priemones. Žodis „atitinkamos“ vartojamas tik siekiant priminti, kad neatsižvelgiant į valstybių narių pasirinktą priemonių tipą, esama įpareigojimo užtikrinti, kad šios priemonės atitiktų konkrečių „Natura 2000“ teritorijų tikslinių elementų ekologinius reikalavimus ir bendrą 2 straipsnio 1 ir 2 dalyse apibrėžtą direktyvos tikslą.

| Valstybės narės privalo parengti ir įgyvendinti atitinkamas SST skirtas įstatymais nustatytas, administracines arba sutartyje numatytas priemones. Šios priemonės turi a) atitikti teritorijose esančių į I priedą įtrauktų buveinių ir į II priedą įtrauktų rūšių ekologinius reikalavimus ir b) įgyvendinti bendrą direktyvos tikslą – palaikyti arba atkurti Bendrijos svarbos natūralių buveinių ir laukinių faunos ir floros rūšių populiacijų palankią būklę. |
| --- |

Valstybės narės privalo parengti ir įgyvendinti atitinkamas SST skirtas įstatymais nustatytas, administracines arba sutartyje numatytas priemones. Šios priemonės turi a) atitikti teritorijose esančių į I priedą įtrauktų buveinių ir į II priedą įtrauktų rūšių ekologinius reikalavimus ir b) įgyvendinti bendrą direktyvos tikslą – palaikyti arba atkurti Bendrijos svarbos natūralių buveinių ir laukinių faunos ir floros rūšių populiacijų palankią būklę.

Valstybės narės privalo parengti ir įgyvendinti atitinkamas SST skirtas įstatymais nustatytas, administracines arba sutartyje numatytas priemones. Šios priemonės turi a) atitikti teritorijose esančių į I priedą įtrauktų buveinių ir į II priedą įtrauktų rūšių ekologinius reikalavimus ir b) įgyvendinti bendrą direktyvos tikslą – palaikyti arba atkurti Bendrijos svarbos natūralių buveinių ir laukinių faunos ir floros rūšių populiacijų palankią būklę.

3.   6 STRAIPSNIO 2 DALIS

6 STRAIPSNIO 2 DALIS

Sąvokų „imtis reikiamų priemonių siekiant išvengti“, „blogėjimas“ ir „trikdymas“ paaiškinimas

Sąvokų „imtis reikiamų priemonių siekiant išvengti“, „blogėjimas“ ir „trikdymas“ paaiškinimas

3.1.   TEKSTAS

Valstybės narės imasi reikiamų priemonių, siekdamos specialiose saugomose teritorijose išvengti natūralių buveinių ir rūšių buveinių blogėjimo, o taip pat rūšių, kurių apsaugai buvo įsteigtos specialios saugomos teritorijos, trikdymo, jei toks trikdymas galėtų būti reikšmingas šios direktyvos tikslų atžvilgiu.

3.2.   TAIKYMO SRITIS

Šioje straipsnio dalyje pirmiausia kalbama apie prevencijos principą:
  valstybės narės imasi reikiamų priemonių, siekdamos specialiose saugomose teritorijose

  išvengti

  <...> blogėjimo, o taip pat <...> trikdymo <...>.

prevencijos principą:

valstybės narės imasi reikiamų priemonių, siekdamos specialiose saugomose teritorijose

išvengti

<...> blogėjimo, o taip pat <...> trikdymo <...>.

Čia kalbama ne apie valdymo priemones, kurias reikia parengti apsaugos tikslais, – joms jau taikoma 6 straipsnio 1 dalis. Žodžiais „išvengti“ ir „galėtų būti reikšmingas“ pabrėžiama, kad priemonės, kurių turi būti imamasi, yra išankstinio pobūdžio. Neleidžiama laukti, kol pablogės natūralių buveinių būklė arba bus matyti, jog rūšys yra trikdomos, ir tik tada imtis priemonių (byla C-418/04; taip pat žr. 4.4.1 skirsnį, kuriame paaiškinama 6 straipsnio 3 dalyje vartojama sąvoka „galintis“).

Iš šios straipsnio dalies turėtų būti suprantama, kad valstybės narės privalo imtis visų tinkamų veiksmų siekdamos užtikrinti, kad būtų išvengta natūralių buveinių būklės blogėjimo ar rūšių reikšmingo trikdymo. Šioje dalyje nustatomas reikalavimas išvengti tiek žmogaus veiklos nulemto, tiek nuspėjamo natūralaus natūralių buveinių ir rūšių buveinių būklės blogėjimo.

Šios straipsnio dalies taikymo sritis platesnė už 6 straipsnio 3 ir 4 dalių, taikomų tik planams ir projektams, taikymo sritį. Ji taip pat taikoma visai tebevykdomai veiklai, kaip antai žemės ūkio, žvejybos ar vandentvarkos veiklai, kurios gali neapimti 6 straipsnio 3 dalies taikymo sritis (30), taip pat planams ir projektams, kuriuos jau anksčiau leista įgyvendinti, o vėliau paaiškėjo, kad jie gali lemti natūralių buveinių būklės pablogėjimą arba rūšių trikdymą (31). Ši dalis taip pat gali būti taikoma planams ar projektams, kuriems įgyvendinti leidimas išduotas iki 6 straipsnio 3 dalies taikymo pradžios dienos (C-399/14, 33 punktas).

30

31

6 straipsnio 2 dalis:

| — | nuolat taikoma SST, BST ir SAT. Ji gali būti susijusi su buvusia, esama arba būsima veikla ar reiškiniais. Jei esama veikla, kuri jau vykdoma SST arba SAT, gali lemti natūralių buveinių arba rūšių, kurių apsaugai teritorija įsteigta, būklės blogėjimą arba trikdymą, tai veiklai, jei taikytina, turi būti taikomos tinkamos priemonės, numatytos atitinkamai Buveinių direktyvos 6 straipsnio 2 dalyje arba Paukščių direktyvos 4 straipsnio 4 dalyje. Dėl to atitinkamais atvejais gali reikėti sustabdyti neigiamą poveikį – nutraukiant veiklą ir (arba) imantis švelninimo arba atkūrimo priemonių. Šiuo tikslu būtų galima atlikti baigiamąjį vertinimą.
  Tam pritarta sprendime Owenduff (C-117/00, 28–30 punktai) (32), kuriame Teismas nustatė, kad 6 straipsnio 2 dalis buvo pažeista, nes nebuvo patvirtinta SAT skirtų priemonių, kuriomis būtų užkirstas kelias buveinių ir rūšių, dėl kurių SAT buvo įsteigta, būklės blogėjimui.
  Teismas taip pat nusprendė, kad bendrai nustatydama, jog tam tikra veikla, kuria užsiimama laikantis galiojančiuose įstatymuose ir poįstatyminiuose teisės aktuose nustatytų sąlygų ir juose nustatytose teritorijose, nėra trikdanti ar tokį poveikį sukelianti veikla, valstybė narė nevykdo savo įsipareigojimų pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 2 dalį (C-241/08, 76 punktas). |
| --- | --- |

—

nuolat taikoma SST, BST ir SAT. Ji gali būti susijusi su buvusia, esama arba būsima veikla ar reiškiniais. Jei esama veikla, kuri jau vykdoma SST arba SAT, gali lemti natūralių buveinių arba rūšių, kurių apsaugai teritorija įsteigta, būklės blogėjimą arba trikdymą, tai veiklai, jei taikytina, turi būti taikomos tinkamos priemonės, numatytos atitinkamai Buveinių direktyvos 6 straipsnio 2 dalyje arba Paukščių direktyvos 4 straipsnio 4 dalyje. Dėl to atitinkamais atvejais gali reikėti sustabdyti neigiamą poveikį – nutraukiant veiklą ir (arba) imantis švelninimo arba atkūrimo priemonių. Šiuo tikslu būtų galima atlikti baigiamąjį vertinimą.

nuolat

Tam pritarta sprendime Owenduff (C-117/00, 28–30 punktai) (32), kuriame Teismas nustatė, kad 6 straipsnio 2 dalis buvo pažeista, nes nebuvo patvirtinta SAT skirtų priemonių, kuriomis būtų užkirstas kelias buveinių ir rūšių, dėl kurių SAT buvo įsteigta, būklės blogėjimui.

Owenduff

32

Teismas taip pat nusprendė, kad bendrai nustatydama, jog tam tikra veikla, kuria užsiimama laikantis galiojančiuose įstatymuose ir poįstatyminiuose teisės aktuose nustatytų sąlygų ir juose nustatytose teritorijose, nėra trikdanti ar tokį poveikį sukelianti veikla, valstybė narė nevykdo savo įsipareigojimų pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 2 dalį (C-241/08, 76 punktas).

| — | Taikoma ne tik tyčiniam veikimui, bet gali taip pat būti taikoma galimiems atsitiktiniams reiškiniams (kaip antai gaisrams, potvyniams ir pan.), jei tie reiškiniai yra nuspėjami, – pavyzdžiui, jei paprastai jie įvyksta kas kelerius metus (33). Kalbant apie nelaimes, yra nustatytas tik įpareigojimas imtis (susijusių) atsargumo priemonių siekiant sumažinti šių nelaimių riziką, jei šios nelaimės gali kelti grėsmę direktyvos tikslui.






  — | Taikoma ne tik žmogaus vykdomai veiklai. Bylos C-6/04 sprendimo 34 punkte Teismas laikosi nuomonės, kad siekiant įgyvendinti Buveinių direktyvos 6 straipsnio 2 dalį, gali reikėti imtis priemonių, kad būtų užkirstas kelias išoriniam žmogaus sąlygojam kenkimui ir trikdymui, bei priemonių, kurios neleistų natūralaus vystymosi, galinčio bloginti saugomų rūšių būklę ir natūralias buveines, esančias SST. Pavyzdžiui, kai poveikį lemia natūrali kaita ar klimato pokyčiai, reikėtų imtis šiam procesui sustabdyti skirtų priemonių, jei laikoma, kad jis daro neigiamą poveikį rūšims ir buveinių tipams, kurių apsaugai teritorija įsteigta. Taigi natūraliai kintančias aplinkybes ir su klimato kaita susijusius pokyčius (pvz., jūros lygio kilimą, rūšių išnykimą arba naujų rūšių atsiradimą) reikėtų vertinti kiekvienu konkrečiu atveju atskirai (34). |
| --- | --- | --- |

—

Taikoma ne tik tyčiniam veikimui, bet gali taip pat būti taikoma galimiems atsitiktiniams reiškiniams (kaip antai gaisrams, potvyniams ir pan.), jei tie reiškiniai yra nuspėjami, – pavyzdžiui, jei paprastai jie įvyksta kas kelerius metus (33). Kalbant apie nelaimes, yra nustatytas tik įpareigojimas imtis (susijusių) atsargumo priemonių siekiant sumažinti šių nelaimių riziką, jei šios nelaimės gali kelti grėsmę direktyvos tikslui.

Taikoma ne tik tyčiniam veikimui

33

—

Taikoma ne tik žmogaus vykdomai veiklai. Bylos C-6/04 sprendimo 34 punkte Teismas laikosi nuomonės, kad siekiant įgyvendinti Buveinių direktyvos 6 straipsnio 2 dalį, gali reikėti imtis priemonių, kad būtų užkirstas kelias išoriniam žmogaus sąlygojam kenkimui ir trikdymui, bei priemonių, kurios neleistų natūralaus vystymosi, galinčio bloginti saugomų rūšių būklę ir natūralias buveines, esančias SST. Pavyzdžiui, kai poveikį lemia natūrali kaita ar klimato pokyčiai, reikėtų imtis šiam procesui sustabdyti skirtų priemonių, jei laikoma, kad jis daro neigiamą poveikį rūšims ir buveinių tipams, kurių apsaugai teritorija įsteigta. Taigi natūraliai kintančias aplinkybes ir su klimato kaita susijusius pokyčius (pvz., jūros lygio kilimą, rūšių išnykimą arba naujų rūšių atsiradimą) reikėtų vertinti kiekvienu konkrečiu atveju atskirai (34).

Taikoma ne tik žmogaus vykdomai veiklai

siekiant įgyvendinti Buveinių direktyvos 6 straipsnio 2 dalį, gali reikėti imtis priemonių, kad būtų užkirstas kelias išoriniam žmogaus sąlygojam kenkimui ir trikdymui, bei priemonių, kurios neleistų natūralaus vystymosi, galinčio bloginti saugomų rūšių būklę ir natūralias buveines, esančias SST.

34

Teisės aktų leidėjas numatė tam tikrus valstybių narių atsakomybės apribojimus.

apribojimus

| — | Su teritorijomis susijęs apribojimas: priemonės skirtos tik rūšims ir buveinėms, esančioms SST. Kita vertus, jei išorės reiškiniai gali daryti poveikį SST esančioms rūšims ir buveinėms, gali reikėti priemones įgyvendinti už SST ribų. Pavyzdžiui, į šlapžemę išsiliejus nuodingajai medžiagai, 6 straipsnio 2 dalies taikymas reikštų, kad turėjo būti imtasi visų prevencinių priemonių siekiant išvengti medžiagų išsiliejimo, net jei tai įvyksta toli nuo šlapžemės esančioje vietoje. Iš tiesų šioje straipsnio dalyje konkrečiai nenurodoma, kad priemonių turi būti imamasi SST, tačiau nurodyta, kad, taikant tas priemones, turėtų būti išvengta būklės blogėjimo specialioje saugomoje teritorijoje. Tas pats pasakytina apie SAT. |
| --- | --- |

—

Su teritorijomis susijęs apribojimas: priemonės skirtos tik rūšims ir buveinėms, esančioms SST. Kita vertus, jei išorės reiškiniai gali daryti poveikį SST esančioms rūšims ir buveinėms, gali reikėti priemones įgyvendinti už SST ribų. Pavyzdžiui, į šlapžemę išsiliejus nuodingajai medžiagai, 6 straipsnio 2 dalies taikymas reikštų, kad turėjo būti imtasi visų prevencinių priemonių siekiant išvengti medžiagų išsiliejimo, net jei tai įvyksta toli nuo šlapžemės esančioje vietoje. Iš tiesų šioje straipsnio dalyje konkrečiai nenurodoma, kad priemonių turi būti imamasi SST, tačiau nurodyta, kad, taikant tas priemones, turėtų būti išvengta būklės blogėjimo specialioje saugomoje teritorijoje. Tas pats pasakytina apie SAT.

Su teritorijomis susijęs apribojimas:

SST

už

imamasi

išvengta būklės blogėjimo specialioje saugomoje teritorijoje

| — | Su atitinkamomis buveinėmis ir rūšimis susijęs apribojimas: atitinkamos priemonės yra susijusios tik su buveinėmis ir rūšimis, kurių apsaugai buvo įsteigtos specialios saugomos teritorijos. Visų pirma buveinės ir rūšys, kurioms yra skirtos įgyvendintinos priemonės, – tai „Natura 2000“ SDF nurodytos buveinės ir rūšys (žr. 2.2 ir 4.6.3 skirsnius). Taigi tikslas yra ne imtis bendrųjų apsaugos priemonių, o imtis priemonių, skirtų rūšims ir buveinėms, dėl kurių ta teritorija buvo atrinkta (t. y. rūšims ir buveinėms, kurių buvimas, kaip nurodyta SDF, yra reikšmingas ir kurios yra įvardytos teritorijos įsteigimo akte). Taigi trikdymo ir (arba) blogėjimo mastas bus nustatomas remiantis valstybių narių perduota informacija, kuri naudojama tinklo „Natura 2000“ vientisumui užtikrinti dėl atitinkamų rūšių ir buveinių. |
| --- | --- |

—

Su atitinkamomis buveinėmis ir rūšimis susijęs apribojimas: atitinkamos priemonės yra susijusios tik su buveinėmis ir rūšimis, kurių apsaugai buvo įsteigtos specialios saugomos teritorijos. Visų pirma buveinės ir rūšys, kurioms yra skirtos įgyvendintinos priemonės, – tai „Natura 2000“ SDF nurodytos buveinės ir rūšys (žr. 2.2 ir 4.6.3 skirsnius). Taigi tikslas yra ne imtis bendrųjų apsaugos priemonių, o imtis priemonių, skirtų rūšims ir buveinėms, dėl kurių ta teritorija buvo atrinkta (t. y. rūšims ir buveinėms, kurių buvimas, kaip nurodyta SDF, yra reikšmingas ir kurios yra įvardytos teritorijos įsteigimo akte). Taigi trikdymo ir (arba) blogėjimo mastas bus nustatomas remiantis valstybių narių perduota informacija, kuri naudojama tinklo „Natura 2000“ vientisumui užtikrinti dėl atitinkamų rūšių ir buveinių.

Su atitinkamomis buveinėmis ir rūšimis susijęs apribojimas:

kurių apsaugai buvo įsteigtos specialios saugomos teritorijos.

| Valstybių narių reikalaujama imtis prevencinių priemonių siekiant išvengti su nuspėjamu reiškiniu, veikla ar procesu susijusio būklės blogėjimo ir trikdymo. Šios priemonės taikomos visoms rūšims ir buveinėms, kurių apsaugai teritorijos įsteigtos, ir prireikus jos turėtų būti įgyvendinamos už tų teritorijų ribų. |
| --- |

Valstybių narių reikalaujama imtis prevencinių priemonių siekiant išvengti su nuspėjamu reiškiniu, veikla ar procesu susijusio būklės blogėjimo ir trikdymo. Šios priemonės taikomos visoms rūšims ir buveinėms, kurių apsaugai teritorijos įsteigtos, ir prireikus jos turėtų būti įgyvendinamos už tų teritorijų ribų.

Valstybių narių reikalaujama imtis prevencinių priemonių siekiant išvengti su nuspėjamu reiškiniu, veikla ar procesu susijusio būklės blogėjimo ir trikdymo. Šios priemonės taikomos visoms rūšims ir buveinėms, kurių apsaugai teritorijos įsteigtos, ir prireikus jos turėtų būti įgyvendinamos už tų teritorijų ribų.

3.3.   KĄ REIŠKIA FRAZĖ „VALSTYBĖS NARĖS IMASI REIKIAMŲ PRIEMONIŲ, SIEKDAMOS <...> IŠVENGTI“?

6 straipsnio 2 dalyje nustatytas šis reikalavimas: valstybės narės imasi reikiamų priemonių, siekdamos <...> išvengti <...>. Kelete Teismo sprendimų paaiškinta, kokia teisinės apsaugos tvarka turėtų būti nustatyta Buveinių direktyvos 6 straipsnio 2 dalies nuostatų įgyvendinimo tikslais. Šiuose sprendimuose ypač pabrėžiamas reikalavimas, kad teisinė tvarka būtų konkreti, nuosekli ir išsami, taip pat kad pagal ją būtų įmanoma užtikrinti atitinkamų teritorijų darnų valdymą ir veiksmingą apsaugą (C-293/07, 26–29 punktai) (35).

valstybės narės imasi reikiamų priemonių, siekdamos <...> išvengti

konkreti, nuosekli ir išsami

35

Teismas taip pat nustatė, jog būta pažeidimų, kai nustatyta tvarka buvo pernelyg bendro pobūdžio ir ne konkrečiai skirta tai SAT ar joje gyvenančioms rūšims (C-166/04, 15 punktas), kai nuostatos galėjo būti taikomos tik pradėjus nagrinėjamą veiklą, t. y. jau atsiradus galimiems pažeidimams (C-418/04, 208 punktas), arba kai specialioms saugomoms teritorijoms buvo taikoma nevienoda teisinė tvarka, kuria SAT nesuteikta pakankamai apsaugos (C-293/07, 26 punktas).

pernelyg bendro pobūdžio ir ne konkrečiai skirta tai SAT ar joje gyvenančioms rūšims

tik pradėjus nagrinėjamą veiklą, t. y. jau atsiradus galimiems pažeidimams

nevienoda teisinė tvarka, kuria SAT nesuteikta pakankamai apsaugos

Tam tikrais atvejais tam, kad būtų užtikrintas 6 straipsnio 2 dalies reikalavimų vykdymas, valstybei narei gali nepakakti vien iškelti baudžiamąją bylą arba skirti nuobaudas šaliai, atsakingai už buveinių būklės blogėjimą ar rūšių trikdymą (C-504/14, 55 ir 56 punktai).

Teismo teigimu, Buveinių direktyvos 6 straipsnio 2 dalyje esanti sąvoka „reikiamos priemonės“ reiškia, kad taikydamos šią nuostatą valstybės narės turi plačią diskreciją. Vis dėlto reikėtų priminti, kad veikla atitinka Buveinių direktyvos 6 straipsnio 2 dalies nuostatas tik jeigu garantuojama, jog minėta veikla nesukelia jokio trikdymo, galinčio daryti reikšmingą poveikį minėtos direktyvos tikslams, ypač apsaugos tikslui (sprendimo Komisija prieš Ispaniją, C-404/09, 126 punktas ir jame nurodyta teismų praktika). Teismas taip pat teigė, kad jei būtų įrodyta, kad pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 2 dalį ex-post peržiūra yra reikiama priemonė, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, atliekant šią peržiūrą reikia išsamiai apibrėžti, kokia pablogėjimo ar trikdymo, galinčio pagal šią nuostatą turėti reikšmingą poveikį, rizika kyla dėl atitinkamo plano ar projekto vykdymo, ir ji turi būti atlikta pagal šios direktyvos 6 straipsnio 3 dalies reikalavimus (C-399/14, 40, 41 ir 54 punktai).

Buveinių direktyvos 6 straipsnio 2 dalyje esanti sąvoka „reikiamos priemonės“ reiškia, kad taikydamos šią nuostatą valstybės narės turi plačią diskreciją

tik jeigu garantuojama, jog minėta veikla nesukelia jokio trikdymo, galinčio daryti reikšmingą poveikį minėtos direktyvos tikslams, ypač apsaugos tikslui

Komisija prieš Ispaniją

įrodyta, kad pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 2 dalį

peržiūra yra

, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, atliekant šią peržiūrą reikia išsamiai apibrėžti, kokia pablogėjimo ar trikdymo, galinčio pagal šią nuostatą turėti reikšmingą poveikį, rizika kyla dėl atitinkamo plano ar projekto vykdymo, ir ji turi būti atlikta pagal šios direktyvos 6 straipsnio 3 dalies reikalavimus

| Pagal 6 straipsnio 2 dalį teisinė tvarka turi būti konkreti, nuosekli ir išsami, taip pat pagal ją turi būti įmanoma užtikrinti veiksmingą atitinkamų teritorijų apsaugą. Valstybės narės turi teisę savo nuožiūra imtis reikiamų priemonių 6 straipsnio 2 dalies nuostatoms įgyvendinti, tačiau su sąlyga, kad bus užtikrinta, jog bus išvengta būklės blogėjimo ir trikdymo. Jei siekiant užtikrinti 6 straipsnio 2 dalies nuostatų laikymąsi būtina peržiūrėti planą ar projektą, peržiūra turi būti atlikta laikantis 6 straipsnio 3 dalies reikalavimų. |
| --- |

Pagal 6 straipsnio 2 dalį teisinė tvarka turi būti konkreti, nuosekli ir išsami, taip pat pagal ją turi būti įmanoma užtikrinti veiksmingą atitinkamų teritorijų apsaugą. Valstybės narės turi teisę savo nuožiūra imtis reikiamų priemonių 6 straipsnio 2 dalies nuostatoms įgyvendinti, tačiau su sąlyga, kad bus užtikrinta, jog bus išvengta būklės blogėjimo ir trikdymo. Jei siekiant užtikrinti 6 straipsnio 2 dalies nuostatų laikymąsi būtina peržiūrėti planą ar projektą, peržiūra turi būti atlikta laikantis 6 straipsnio 3 dalies reikalavimų.

Pagal 6 straipsnio 2 dalį teisinė tvarka turi būti konkreti, nuosekli ir išsami, taip pat pagal ją turi būti įmanoma užtikrinti veiksmingą atitinkamų teritorijų apsaugą. Valstybės narės turi teisę savo nuožiūra imtis reikiamų priemonių 6 straipsnio 2 dalies nuostatoms įgyvendinti, tačiau su sąlyga, kad bus užtikrinta, jog bus išvengta būklės blogėjimo ir trikdymo. Jei siekiant užtikrinti 6 straipsnio 2 dalies nuostatų laikymąsi būtina peržiūrėti planą ar projektą, peržiūra turi būti atlikta laikantis 6 straipsnio 3 dalies reikalavimų.

3.4.   AR BUVEINIŲ BŪKLĖS BLOGĖJIMO APLINKYBĖMIS IR RŪŠIŲ TRIKDYMO APLINKYBĖMIS SKIRIASI NUOSTATŲ ĮGYVENDINIMO REIKALAVIMAI?

Kalbant apie rūšių trikdymą, 6 straipsnio 2 dalyje konkrečiai nurodyta, kad siekiant jo išvengti turi būti imamasi reikiamų priemonių, jei toks trikdymas galėtų būti reikšmingas šios direktyvos

  tikslų atžvilgiu
  .

rūšių trikdymą

jei toks trikdymas galėtų būti reikšmingas šios direktyvos

tikslų atžvilgiu

Atitinkamas trikdymas turi būti susijęs su rūšių apsaugos būkle (arba daryti jai poveikį) direktyvos tikslų įgyvendinimo požiūriu. Taigi nuspręsdama, ar trikdymas yra reikšmingas, valstybė narė turi atsižvelgti į šiuos tikslus.

tikslus

Tačiau kalbant apie buveinių būklės blogėjimą (tai susiję ir su natūraliomis buveinėmis, ir su rūšių buveinėmis), 6 straipsnio 2 dalies tekste aiškiai nenurodyta, kaip šios nuostatos taikomos siekiant direktyvos tikslų. Šioje dalyje tik teigiama, kad būtina vengti buveinių būklės blogėjimo.

buveinių būklės blogėjimą

Gali atrodyti, jog sunku būklės blogėjimą įvertinti absoliučiais terminais, nesant nurodytų išmatuojamų ribų. Tačiau būklės blogėjimą susiejant su teritorijų lygmens apsaugos tikslais, kuriais prisidedama prie direktyvos tikslų siekimo, gali atsirasti galimybių suprasti būklės blogėjimo ribas (žr. 3.5.1 skirsnį).

Buveinių direktyvos 6 straipsnio 2 ir 3 dalys turi būti laikomos nuoseklia visuma ir jų paskirtis – užtikrinti vienodą buveinių tipų ir rūšių buveinių apsaugos lygį (C-258/11, 32 punktas, C-521/12, 19 punktas, sujungtos bylos C-387 ir C-388). Taigi prireikus vertinant būklės blogėjimą reikėtų remtis kriterijais ir metodais, panašiais į tuos, kuriais remiamasi taikant 6 straipsnio 3 dalį (taip pat žr. C-399/14, 54 punktą).

Teritorijoje esančio buveinių tipo ar rūšies buveinės apsaugos būklė gali būti vertinama remiantis tos teritorijos apsaugos būkle, nurodyta „Natura 2000“ SDF, jei ši forma yra atnaujinta.

Vertinant konkrečios teritorijos apsaugos būklę reikėtų atsižvelgti į atitinkamų buveinių ir rūšių dinamišką pobūdį.

| Būtina vengti rūšies trikdymo, jei jis gali būti reikšmingas siekiant šios direktyvos tikslų. Kita vertus, neapsiribojama vien sąlyga, kad natūralios buveinės ar rūšies buveinės būklės blogėjimas turi būti reikšmingas siekiant direktyvos tikslų, – jo turi būti apskritai išvengiama.


  Būklės blogėjimas ir trikdymas turėtų būti vertinamas atsižvelgiant į teritorijos apsaugos tikslus ir teritorijoje esančių rūšių ir buveinių tipų apsaugos būklę bei remiantis tais pačiais kriterijais, kurie taikomi įgyvendinant 6 straipsnio 3 dalyje nustatytą procedūrą. Šios sąvokos turėtų būti aiškinamos laikantis dinamiško požiūrio ir atsižvelgiant į teritorijoje esančios buveinės ar rūšies apsaugos būklės pokyčius. |
| --- |

Būtina vengti rūšies trikdymo, jei jis gali būti reikšmingas siekiant šios direktyvos tikslų. Kita vertus, neapsiribojama vien sąlyga, kad natūralios buveinės ar rūšies buveinės būklės blogėjimas turi būti reikšmingas siekiant direktyvos tikslų, – jo turi būti apskritai išvengiama.

Būtina vengti rūšies trikdymo, jei jis gali būti reikšmingas siekiant šios direktyvos tikslų. Kita vertus, neapsiribojama vien sąlyga, kad natūralios buveinės ar rūšies buveinės būklės blogėjimas turi būti reikšmingas siekiant direktyvos tikslų, – jo turi būti apskritai išvengiama.

Būklės blogėjimas ir trikdymas turėtų būti vertinamas atsižvelgiant į teritorijos apsaugos tikslus ir teritorijoje esančių rūšių ir buveinių tipų apsaugos būklę bei remiantis tais pačiais kriterijais, kurie taikomi įgyvendinant 6 straipsnio 3 dalyje nustatytą procedūrą. Šios sąvokos turėtų būti aiškinamos laikantis dinamiško požiūrio ir atsižvelgiant į teritorijoje esančios buveinės ar rūšies apsaugos būklės pokyčius.

Būklės blogėjimas ir trikdymas turėtų būti vertinamas atsižvelgiant į teritorijos apsaugos tikslus ir teritorijoje esančių rūšių ir buveinių tipų apsaugos būklę bei remiantis tais pačiais kriterijais, kurie taikomi įgyvendinant 6 straipsnio 3 dalyje nustatytą procedūrą. Šios sąvokos turėtų būti aiškinamos laikantis dinamiško požiūrio ir atsižvelgiant į teritorijoje esančios buveinės ar rūšies apsaugos būklės pokyčius.

3.5.   BUVEINIŲ BŪKLĖS BLOGĖJIMO IR RŪŠIŲ TRIKDYMO RODIKLIAI

Pasiūliusios teritorijas pripažinti Bendrijos svarbos teritorijomis, valstybės narės privalo iš karto imtis tinkamų apsaugos priemonių, kad išlaikytų „Natura 2000“ teritorijų
  ekologines ypatybes
  .

ekologines ypatybes

Sprendime Bund (C-244/05, 45 punktas) Teismas patvirtino: <...> reikia prisiminti, kad pagal direktyvos III priedo 1 etapą kompetentingų nacionalinių valdžios institucijų identifikuotos teritorijos ekologiniai požymiai atspindi ten nurodytus vertinimo kriterijus, t. y. buveinių tipo reprezentatyvumo laipsnį, jų plotą, struktūrą ir funkcijas, rūšies populiacijos dydį ir tankumą teritorijoje, buveinės savybes, kurios yra svarbios nagrinėjamai rūšiai, teritorijoje esančios populiacijos izoliacijos laipsnį ir teritorijos vertingumą atitinkamo buveinės tipo ir rūšies apsaugos atžvilgiu.

Bund

reikia prisiminti, kad pagal direktyvos III priedo 1 etapą kompetentingų nacionalinių valdžios institucijų identifikuotos teritorijos ekologiniai požymiai atspindi ten nurodytus vertinimo kriterijus, t. y. buveinių tipo reprezentatyvumo laipsnį, jų plotą, struktūrą ir funkcijas, rūšies populiacijos dydį ir tankumą teritorijoje, buveinės savybes, kurios yra svarbios nagrinėjamai rūšiai, teritorijoje esančios populiacijos izoliacijos laipsnį ir teritorijos vertingumą atitinkamo buveinės tipo ir rūšies apsaugos atžvilgiu.

Iš šio teksto matyti, kad negalima leisti, kad teritorijos ekologinių ypatybių būklė pablogėtų ir būtų prastesnė, nei buvo įsteigiant tą teritoriją. Jei būklė pagerėja, ši geresnė būklė turėtų būti laikoma atskaitos tašku. Paprastai trikdymo mastas arba būklės blogėjimas konkrečioje teritorijoje vertinamas kiekvienu konkrečiu atveju atskirai, naudojant rodiklius (žr. toliau), susijusius su teritorijų vertės pokyčių svarba (36).

36

3.5.1.   Buveinių tipų ir rūšių buveinių būklės blogėjimas

Būklės blogėjimas – tai bet koks buveinę paveikiantis būklės blogėjimas. Valstybė narė privalo atsižvelgti į visokeriopą poveikį aplinkai (teritorijai, vandeniui, orui, dirvožemiui), kurioje yra buveinių. Jei dėl šio poveikio buveinės apsaugos parametrai pablogėja, galima laikyti, kad jos būklė pablogėjo.

Svarbu prisiminti, kad reikalavimas išvengti būklės blogėjimo taikomas ne tik į Buveinių direktyvos I priedo sąrašą įtrauktiems
  buveinių tipams
  , kurių apsaugai teritorija įsteigta, bet ir į Buveinių direktyvos II priedo sąrašą bei Paukščių direktyvos I priedo sąrašą įtrauktų
  rūšių
  , taip pat migruojančių paukščių rūšių, kurioms taikoma Paukščių direktyvos 4 straipsnio 2 dalis,
  buveinėms
  , kurių apsaugai teritorija įsteigta.

buveinių tipams

rūšių

buveinėms

Vertinant būklės blogėjimo mastą gali būti remiamasi teritorijos apsaugos tikslais ir ekologinėmis ypatybėmis, dėl kurių ji atrinkta kaip BST (pagal direktyvos III priede nurodytus atrankos kriterijus) arba SAT.

Šios buveinių tipų ekologinės ypatybės į SDF įrašytos remiantis šiais parametrais (37):

buveinių tipų

37

| — | natūralių buveinių tipo

  reprezentatyvumo

  laipsnis teritorijoje – pagal jį vertinama, kiek konkretus buveinių tipas atitinka tam tipui būdingas ypatybes.

  Šiuo tikslu gali būti remiamasi buveinių, įtrauktų į I priedo sąrašą, aiškinamuoju vadovu (38), kadangi šiame vadove pateikiamos kiekvieno buveinių tipo apibrėžtys, taip pat kiekvienam tipui būdingos rūšys ir kiti susiję aspektai. Jei dėl kokio nors įvykio, veiklos ar proceso mažėja buveinių tipo reprezentatyvumas, turėtų būti laikoma, kad būklė blogėja. |
| --- | --- |

—

natūralių buveinių tipo

  reprezentatyvumo

  laipsnis teritorijoje – pagal jį vertinama, kiek konkretus buveinių tipas atitinka tam tipui būdingas ypatybes.

natūralių buveinių tipo

reprezentatyvumo

laipsnis teritorijoje – pagal jį vertinama, kiek konkretus buveinių tipas atitinka tam tipui būdingas ypatybes.

Šiuo tikslu gali būti remiamasi buveinių, įtrauktų į I priedo sąrašą, aiškinamuoju vadovu (38), kadangi šiame vadove pateikiamos kiekvieno buveinių tipo apibrėžtys, taip pat kiekvienam tipui būdingos rūšys ir kiti susiję aspektai. Jei dėl kokio nors įvykio, veiklos ar proceso mažėja buveinių tipo reprezentatyvumas, turėtų būti laikoma, kad būklė blogėja.

38

| — | Buveinės užimamas teritorijos

  plotas

  , palyginti su visu atitinkamo buveinių tipo užimamu nacionalinės teritorijos plotu.

  Jei dėl kokio nors įvykio, veiklos ar proceso mažėja teritorijos dydis, užimamas buveinių tipo ar rūšies buveinės, kurių apsaugai įsteigta teritorija, turėtų būti laikoma, kad būklė blogėja. |
| --- | --- |

—

Buveinės užimamas teritorijos

  plotas

  , palyginti su visu atitinkamo buveinių tipo užimamu nacionalinės teritorijos plotu.

Buveinės užimamas teritorijos

plotas

, palyginti su visu atitinkamo buveinių tipo užimamu nacionalinės teritorijos plotu.

Jei dėl kokio nors įvykio, veiklos ar proceso mažėja teritorijos dydis, užimamas buveinių tipo ar rūšies buveinės, kurių apsaugai įsteigta teritorija, turėtų būti laikoma, kad būklė blogėja.

| — | Atitinkamo natūralių buveinių tipo struktūros ir funkcijų

  išsaugojimo laipsnis

  ir atkūrimo galimybės. |
| --- | --- |

—

Atitinkamo natūralių buveinių tipo struktūros ir funkcijų

  išsaugojimo laipsnis

  ir atkūrimo galimybės.

Atitinkamo natūralių buveinių tipo struktūros ir funkcijų

išsaugojimo laipsnis

ir atkūrimo galimybės.

Į panašius aspektus būtų galima atsižvelgti ir vertinant rūšių buveinių, pavyzdžiui, paukščių apsaugai svarbių šlapžemių, būklę. Jei pažeidžiamas bet kuris iš šių veiksnių, būtinų ilgalaikiam buveinių ir rūšių buveinių palaikymui, gali būti laikoma, kad būklė blogėja. Pavyzdžiui, būklės blogėjimą gali lemti ne tik buveinės fizinio dydžio mažėjimas, bet ir teritorijos, kaip rūšių veisimosi, maitinimosi, poilsio ar laikino poilsio vietos, kokybės prastėjimas.

Žinoma, ilgalaikiam palaikymui užtikrinti būtinas funkcijas lemia atitinkamos buveinės būklė. Valstybės narės privalo žinoti šiuos reikalavimus (atlikdamos tyrimus, rinkdamos duomenis ir pan.), kadangi 6 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad jos turi imtis priemonių kurios atitinka teritorijoje esančių į I priedą įtrauktų natūralių buveinių tipų ir į II priedą įtrauktų rūšių ekologinius reikalavimus.

kurios atitinka teritorijoje esančių į I priedą įtrauktų natūralių buveinių tipų ir į II priedą įtrauktų rūšių ekologinius reikalavimus.

| Teritorijoje esančios buveinės būklė blogėja, jei sumažėja buveinių tipo arba rūšies buveinės toje teritorijoje užimamas plotas arba jei, palyginti su pradine ar atkurta būkle, sumažėja tos buveinės ilgalaikiam palaikymui būtina specifinė struktūra ir funkcijos arba pablogėja su šia buveine susijusių rūšių būklė. Šis vertinimas atliekamas atsižvelgiant į teritorijos apsaugos tikslus ir jos indėlį užtikrinant tinklo vientisumą. |
| --- |

Teritorijoje esančios buveinės būklė blogėja, jei sumažėja buveinių tipo arba rūšies buveinės toje teritorijoje užimamas plotas arba jei, palyginti su pradine ar atkurta būkle, sumažėja tos buveinės ilgalaikiam palaikymui būtina specifinė struktūra ir funkcijos arba pablogėja su šia buveine susijusių rūšių būklė. Šis vertinimas atliekamas atsižvelgiant į teritorijos apsaugos tikslus ir jos indėlį užtikrinant tinklo vientisumą.

Teritorijoje esančios buveinės būklė blogėja, jei sumažėja buveinių tipo arba rūšies buveinės toje teritorijoje užimamas plotas arba jei, palyginti su pradine ar atkurta būkle, sumažėja tos buveinės ilgalaikiam palaikymui būtina specifinė struktūra ir funkcijos arba pablogėja su šia buveine susijusių rūšių būklė. Šis vertinimas atliekamas atsižvelgiant į teritorijos apsaugos tikslus ir jos indėlį užtikrinant tinklo vientisumą.

3.5.2.   Rūšių trikdymas

Priešingai nei būklės blogėjimo atveju, trikdymas nedaro tiesioginio poveikio teritorijos fizinei būklei; jis susijęs su rūšimis ir gali trukti ribotą laiką (dėl triukšmo, šviesos šaltinio ir pan.). Taigi svarbūs parametrai yra trikdymo intensyvumas, trukmė ir pasikartojimo dažnumas.

Siekiant įvertinti, ar trikdymas yra reikšmingas siekiant direktyvos tikslų, galima remtis 1 straipsnio i punkte pateikta sąvokos „palanki rūšies apsaugos būklė“ apibrėžtimi ir atsižvelgti į šiuos veiksnius:

| — | atitinkamos rūšies

  populiacijos pokyčių duomenys

  rodo, kad ji pati pajėgi ilgą laiką išlikti kaip gyvybingas jos natūraliosios buveinės komponentas.

  Jei dėl kokio nors įvykio, veiklos ar proceso per ilgą laiką sumažėja teritorijoje esančios rūšies populiacija, gali būti laikoma, kad trikdymas yra reikšmingas. |
| --- | --- |

—

atitinkamos rūšies

  populiacijos pokyčių duomenys

  rodo, kad ji pati pajėgi ilgą laiką išlikti kaip gyvybingas jos natūraliosios buveinės komponentas.

atitinkamos rūšies

populiacijos pokyčių duomenys

rodo, kad ji pati pajėgi ilgą laiką išlikti kaip gyvybingas jos natūraliosios buveinės komponentas.

Jei dėl kokio nors įvykio, veiklos ar proceso per ilgą laiką sumažėja teritorijoje esančios rūšies populiacija, gali būti laikoma, kad trikdymas yra reikšmingas.

| — | Rūšies

  natūralaus paplitimo arealas


  nemažėja

  ir nėra tikėtina, kad bus sumažintas ateityje.

  Jei dėl kokio nors įvykio, veiklos ar proceso sumažėja rūšies paplitimo arealas toje teritorijoje arba jei kyla jo sumažėjimo rizika, gali būti laikoma, kad trikdymas yra reikšmingas. |
| --- | --- |

—

Rūšies

  natūralaus paplitimo arealas


  nemažėja

  ir nėra tikėtina, kad bus sumažintas ateityje.

Rūšies

natūralaus paplitimo arealas

nemažėja

ir nėra tikėtina, kad bus sumažintas ateityje.

Jei dėl kokio nors įvykio, veiklos ar proceso sumažėja rūšies paplitimo arealas toje teritorijoje arba jei kyla jo sumažėjimo rizika, gali būti laikoma, kad trikdymas yra reikšmingas.

| — | Yra ir tikriausiai bus

  pakankamai didelė buveinė

  , kurioje jos populiacija galės išlikti ilgą laiką.

  Jei dėl kokio nors įvykio, veiklos ar proceso sumažėja esančios rūšies buveinės dydis, gali būti laikoma, kad trikdymas yra reikšmingas. |
| --- | --- |

—

Yra ir tikriausiai bus

  pakankamai didelė buveinė

  , kurioje jos populiacija galės išlikti ilgą laiką.

Yra ir tikriausiai bus

pakankamai didelė buveinė

, kurioje jos populiacija galės išlikti ilgą laiką.

Jei dėl kokio nors įvykio, veiklos ar proceso sumažėja esančios rūšies buveinės dydis, gali būti laikoma, kad trikdymas yra reikšmingas.

Šiuo požiūriu įvairus poveikis, kaip antai poveikis, patiriamas dėl triukšmo, vibracijos ir rūšies subpopuliacijų atskyrimo, gali būti reikšmingo tos rūšies trikdymo priežastis. Taigi jei valstybė narė nesiima reikiamų priemonių, kad šio poveikio būtų išvengta, ji nevykdo Buveinių direktyvos 6 straipsnio 2 dalyje nustatytų įpareigojimų (C-404/09).

Nustatant trikdymo reikšmingumą būtų galima atsižvelgti į tokius veiksnius kaip trikdymo intensyvumas, dažnumas ir trukmė, – jis gali būti nevienodai reikšmingas atskirų rūšių požiūriu ir atsižvelgiant į skirtingą laiką ir skirtingas sąlygas (pvz., maisto ištekliai, arba kai šalia yra pakankamo dydžio netrikdomų teritorijų).

| Rūšies trikdymą teritorijoje lemia įvairūs įvykiai, veikla ar procesai, dėl kurių per ilgą laiką sumažėja teritorijoje esančios rūšies populiacija, sumažėja jos paplitimo arealas arba kyla jo sumažėjimo rizika, arba sumažėja esama rūšies buveinė. Trikdymo masto vertinimas atliekamas atsižvelgiant į teritorijos apsaugos tikslus ir jos indėlį užtikrinant tinklo vientisumą. |
| --- |

Rūšies trikdymą teritorijoje lemia įvairūs įvykiai, veikla ar procesai, dėl kurių per ilgą laiką sumažėja teritorijoje esančios rūšies populiacija, sumažėja jos paplitimo arealas arba kyla jo sumažėjimo rizika, arba sumažėja esama rūšies buveinė. Trikdymo masto vertinimas atliekamas atsižvelgiant į teritorijos apsaugos tikslus ir jos indėlį užtikrinant tinklo vientisumą.

Rūšies trikdymą teritorijoje lemia įvairūs įvykiai, veikla ar procesai, dėl kurių per ilgą laiką sumažėja teritorijoje esančios rūšies populiacija, sumažėja jos paplitimo arealas arba kyla jo sumažėjimo rizika, arba sumažėja esama rūšies buveinė. Trikdymo masto vertinimas atliekamas atsižvelgiant į teritorijos apsaugos tikslus ir jos indėlį užtikrinant tinklo vientisumą.

4.   6 STRAIPSNIO 3 DALIS

6 STRAIPSNIO 3 DALIS

Sąvokų „planas ar projektas“, „reikšmingo poveikio tikimybė“, „tinkamas vertinimas“, „teritorijos apsaugos tikslai“, „suminis poveikis“, „kompetentingos institucijos“, „visuomenės nuomonė“ ir „teritorijos vientisumas“ paaiškinimas

Sąvokų „planas ar projektas“, „reikšmingo poveikio tikimybė“, „tinkamas vertinimas“, „teritorijos apsaugos tikslai“, „suminis poveikis“, „kompetentingos institucijos“, „visuomenės nuomonė“ ir „teritorijos vientisumas“ paaiškinimas

4.1.   TEKSTAS

Bet kokiems planams ir projektams, tiesiogiai nesusijusiems arba nebūtiniems teritorijos tvarkymui, bet galintiems ją reikšmingai paveikti individualiai arba kartu su kitais planais arba projektais, turi būti atliekamas jų galimo poveikio teritorijai įvertinimas. Atsižvelgiant į poveikio teritorijai įvertinimo išvadas ir remiantis 4 dalies nuostatomis, kompetentingos nacionalinės institucijos pritaria planui ar projektui tik įsitikinusios, kad jis neigiamai nepaveiks nagrinėjamos teritorijos vientisumui ir, jei reikia, išsiaiškinusios plačiosios visuomenės nuomonę.

4.2.   TAIKYMO SRITIS

Kalbant apie tikslą ir turinį, 6 straipsnio 3 ir 4 dalių reikšmė turi būti vertinama kartu atsižvelgiant į šio straipsnio 1 dalies (arba, kalbant apie SAT, – atsižvelgiant į Paukščių direktyvos 3 ir 4 straipsnių 1 ir 2 dalių reikšmę) ir 2 dalies reikšmę. Visų pirma svarbu prisiminti, kad net jeigu nustatoma, kad tam tikra iniciatyva ar veikla neįeina į 6 straipsnio 3 dalies taikymo sritį, jas įgyvendinant vis tiek reikės laikytis pirmiau minėtų nuostatų.

tikslą ir turinį,

Pažymėtina, kad veikla, kuria prisidedama prie teritorijos apsaugos tikslų siekimo arba kuri dera su tais tikslais (pvz., tradiciniai ūkininkavimo metodai, kuriais padedama palaikyti konkrečių buveinių tipų ir rūšių būklę), gali būti laikoma įeinančia į 6 straipsnio 1 ir 2 dalių taikymo sritį. 6 straipsnio 3 ir 4 dalių nuostatomis sukuriama tam tikra leidimo įgyvendinti planą ar projektą tvarka – nurodomos aplinkybės, kuriomis leidžiama arba neleidžiama įgyvendinti projektų, galinčių reikšmingai neigiamai paveikti „Natura 2000“ teritorijas. Taigi šių dalių nuostatomis užtikrinama, kad, atsižvelgiant į teritorijos apsaugos tikslus, būtų laikomasi visų ekonominių ir kitų neekologinių reikalavimų.

6 straipsnio 3 dalyje nustatomi planų ir projektų svarstymo procedūros etapai (39).

procedūros etapai

39

| a) | Pirmąją procedūros dalį sudaro etapas iki įvertinimo (patikrinimo etapas), kuris atliekamas siekiant nustatyti, ar, pirma, planas ar projektas yra tiesiogiai susijęs arba būtinas teritorijos tvarkymui, ir, antra, ar jis gali teritoriją reikšmingai paveikti. Ši procedūros dalis reglamentuojama 6 straipsnio 3 dalies pirmu sakiniu. |
| --- | --- |

a)

Pirmąją procedūros dalį sudaro etapas iki įvertinimo (patikrinimo etapas), kuris atliekamas siekiant nustatyti, ar, pirma, planas ar projektas yra tiesiogiai susijęs arba būtinas teritorijos tvarkymui, ir, antra, ar jis gali teritoriją reikšmingai paveikti. Ši procedūros dalis reglamentuojama 6 straipsnio 3 dalies pirmu sakiniu.

| b) | Antroji procedūros dalis, reglamentuojama 6 straipsnio 3 dalies antru sakiniu, yra susijusi su tinkamu vertinimu ir kompetentingų nacionalinių institucijų sprendimu. |
| --- | --- |

b)

Antroji procedūros dalis, reglamentuojama 6 straipsnio 3 dalies antru sakiniu, yra susijusi su tinkamu vertinimu ir kompetentingų nacionalinių institucijų sprendimu.

Yra ir trečioji procedūros dalis, reglamentuojama 6 straipsnio 4 dalies nuostatomis, – ji taikoma tada, jei, nepaisant neigiamo įvertinimo, siūloma plano ar projekto neatmesti ir jį toliau svarstyti. Šiuo atveju 6 straipsnio 4 dalies nuostatomis leidžiama tam tikromis aplinkybėmis nukrypti nuo 6 straipsnio 3 dalies nuostatų.

Ar procedūra gali būti taikoma ir kokiu mastu gali būti taikoma priklauso nuo keleto veiksnių ir kiekvienam paskesniam etapui turi įtakos ankstesnis etapas. Taigi tam, kad 6 straipsnio 3 dalies nuostatos būtų taikomos teisingai, įgyvendinant etapus labai svarbu laikytis jų eilės tvarkos.

Kalbant apie geografinę taikymo sritį, 6 straipsnio 3 dalies nuostatos taikomos ne tik planas ir projektams, kurie įgyvendinami išimtinai tik saugomoje teritorijoje arba ją apima. Šios dalies nuostatos taip pat skirtos planams ir projektams, įgyvendinamiems ne teritorijoje, tačiau galintiems ją reikšmingai paveikti neatsižvelgiant į tai, kokiu atstumu nuo konkrečios teritorijos jie įgyvendinami (C-98/03, 51 punktas, ir C-418/04, 232 ir 233 punktai).

geografinę taikymo sritį

Be to, Teismas konstatavo, kad Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalies nuostatomis netrukdoma įgyvendinti griežtesnių nacionalinių apsaugos priemonių, kuriomis būtų, pavyzdžiui, nustatytas besąlyginis draudimas vykdyti tam tikros rūšies veiklą, nereikalaujant atlikti kiekvieno projekto ar plano poveikio atitinkamos „Natura 2000“ teritorijos aplinkai vertinimo (C-2/10, 39–75 punktai).

| 6 straipsnio 3 dalyje nustatomi planų ir projektų, galinčių reikšmingai paveikti „Natura 2000“ teritoriją, svarstymo procedūros etapai. Jei tam tikra veikla neįeina į 6 straipsnio 3 dalies taikymo sritį, ją įgyvendinant vis tiek turės būti laikomasi Buveinių direktyvos 6 straipsnio 1 dalies (arba, jei teritorijos yra SAT, – Paukščių direktyvos 3 straipsnio bei 4 straipsnio 1 ir 2 dalių) ir 2 dalies nuostatų. |
| --- |

6 straipsnio 3 dalyje nustatomi planų ir projektų, galinčių reikšmingai paveikti „Natura 2000“ teritoriją, svarstymo procedūros etapai. Jei tam tikra veikla neįeina į 6 straipsnio 3 dalies taikymo sritį, ją įgyvendinant vis tiek turės būti laikomasi Buveinių direktyvos 6 straipsnio 1 dalies (arba, jei teritorijos yra SAT, – Paukščių direktyvos 3 straipsnio bei 4 straipsnio 1 ir 2 dalių) ir 2 dalies nuostatų.

6 straipsnio 3 dalyje nustatomi planų ir projektų, galinčių reikšmingai paveikti „Natura 2000“ teritoriją, svarstymo procedūros etapai. Jei tam tikra veikla neįeina į 6 straipsnio 3 dalies taikymo sritį, ją įgyvendinant vis tiek turės būti laikomasi Buveinių direktyvos 6 straipsnio 1 dalies (arba, jei teritorijos yra SAT, – Paukščių direktyvos 3 straipsnio bei 4 straipsnio 1 ir 2 dalių) ir 2 dalies nuostatų.

4.3.   6 STRAIPSNIO 2 IR 3 DALIŲ NUOSTATŲ RYŠYS

6 straipsnio 2 ir 3 dalių tikslas – išvengti bet kokio neigiamo poveikio teritorijai. 6 straipsnio 2 dalimi siekiama išvengti blogėjimo arba reikšmingo trikdymo. 6 straipsnio 3 dalies tikslas – užkirsti kelią leidimo vykdyti planus ar projektus, kurie galėtų neigiamai paveikti nagrinėjamos teritorijos vientisumą, suteikimui. Taigi iš esmės šių dalių tikslai panašūs. Tačiau reikėtų prisiminti, kad 6 straipsnio 2 dalies nuostatos teritorijai taikomos visą laiką, o 3 dalies nuostatos – tik tada, jei siūloma įgyvendinti planą ar projektą, kuris gali reikšmingai paveikti teritoriją. Kadangi abiejų straipsnio dalių bendras tikslas tas pats, logiška daryti išvadą, jog bet kuris planas ar projektas, kuriam pritarta laikantis 6 straipsnio 3 dalies nuostatų, taip pat derės su šio straipsnio 2 dalies nuostatomis, išskyrus jei vėliau paaiškėja, kad įgyvendinant tą planą ar projektą gali pablogėti buveinės būklė arba gali būti trikdomos rūšys, kurių apsaugai teritorija įsteigta.

blogėjimo arba reikšmingo trikdymo

neigiamai paveikti nagrinėjamos teritorijos vientisumą

visą laiką

siūloma įgyvendinti planą ar projektą

Šią išvadą patvirtino Teismas (C-127/02, 35–37 punktai): aplinkybė, kad planas ar projektas buvo patvirtintas taikant Direktyvos dėl buveinių 6 straipsnio 3 dalyje numatytą procedūrą, lemia tai, kad pagal šį planą ar projektą saugomoje teritorijoje pradedamos veikos atžvilgiu to paties straipsnio 2 dalyje įtvirtintos bendros apsaugos normos taikymas tuo pat metu yra nereikalingas. Plano ar projekto patvirtinimas pagal Direktyvos dėl buveinių 6 straipsnio 3 dalį reiškia, kad jis nedarys neigiamo poveikio nagrinėjamos teritorijos vientisumui, ir todėl nesukels pablogėjimų ar didelių trikdymų minėto straipsnio 2 dalies prasme.

aplinkybė, kad planas ar projektas buvo patvirtintas taikant Direktyvos dėl buveinių 6 straipsnio 3 dalyje numatytą procedūrą, lemia tai, kad pagal šį planą ar projektą saugomoje teritorijoje pradedamos veikos atžvilgiu to paties straipsnio 2 dalyje įtvirtintos bendros apsaugos normos taikymas tuo pat metu yra nereikalingas. Plano ar projekto patvirtinimas pagal Direktyvos dėl buveinių 6 straipsnio 3 dalį reiškia, kad jis nedarys neigiamo poveikio nagrinėjamos teritorijos vientisumui, ir todėl nesukels pablogėjimų ar didelių trikdymų minėto straipsnio 2 dalies prasme.

Vis dėlto negalima paneigti, kad vėliau toks planas ar projektas, net ir nesant kompetentingų nacionalinių institucijų klaidų, gali sukelti tokius pablogėjimus ar trikdymus. Todėl Direktyvos dėl buveinių 6 straipsnio 2 dalies taikymas leidžia užtikrinti pagrindinį tikslą, tai yra aplinkos kokybės išsaugojimą, apsaugą ir gerinimą, įskaitant natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugą, įtvirtintą šios Direktyvos pirmojoje konstatuojamojoje dalyje.

Vis dėlto negalima paneigti, kad vėliau toks planas ar projektas, net ir nesant kompetentingų nacionalinių institucijų klaidų, gali sukelti tokius pablogėjimus ar trikdymus. Todėl Direktyvos dėl buveinių 6 straipsnio 2 dalies taikymas leidžia užtikrinti pagrindinį tikslą, tai yra aplinkos kokybės išsaugojimą, apsaugą ir gerinimą, įskaitant natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugą, įtvirtintą šios Direktyvos pirmojoje konstatuojamojoje dalyje.

Kita vertus, jei leidimas įgyvendinti planą ar projektą suteiktas nesilaikant 6 straipsnio 3 dalies nuostatų ir jei nustatoma, kad atitinkamoje teritorijoje pablogėjo buveinės būklė arba yra trikdomos rūšys, kurių apsaugai buvo įsteigta atitinkama teritorija, būtų laikoma, kad yra pažeistos ir šio straipsnio 2 dalies nuostatos (C-304/05, C-388/05, C-404/09 ir C-141/14).

Tas pats pasakytina apie visus projektus ir veiklą, dėl kurių leidimas suteiktas iki teritorijas įtraukiant į BST sąrašą arba iki jose įsteigiant SAT ir kuriems netaikomas įpareigojimas atlikti poveikio buveinių tipams bei rūšims vertinimą pagal 6 straipsnio 3 dalį, tačiau juos įgyvendinant būtų padarytas neigiamas poveikis tų teritorijų vientisumui. Buveinių direktyvos 6 straipsnio 2 ir 3 dalys turi būti laikomos darnia visuma ir jų paskirtis – užtikrinti vienodą natūralių buveinių ir rūšių buveinių apsaugos lygį (C-258/11, C-521/12, C-399/14, sujungtos bylos C-387/15 ir C-388/15).

Taigi jei taikant 6 straipsnio 2 dalį taip pat galioja įpareigojimas vėlesniu etapu peržiūrėti plano ar projekto poveikį atitinkamai teritorijai, ši peržiūra turi būti atliekama laikantis 6 straipsnio 3 dalyje nustatytų reikalavimų (C-399/14, 54 punktas).

6 straipsnio 3 dalis netaikoma veiksmui, kuriam įgyvendinti turėjo būti suteiktas leidimas, tačiau tas veiksmas buvo įgyvendinamas negavus leidimo, t. y. neteisėtai. Vis dėlto tokie veiksmai gali lemti 6 straipsnio 2 dalies nuostatų pažeidimą, o valstybė narė, imdamasi veiksmų, privalo laikytis šios dalies nuostatų (C-504/14).

4.4.   KĄ REIŠKIA FRAZĖ „PLANAS AR PROJEKTAS, TIESIOGIAI NESUSIJĘS ARBA NEBŪTINAS TERITORIJOS TVARKYMUI“?

Kadangi Buveinių direktyvoje nėra pateikta sąvokų „planas“ ir „projektas“ apibrėžčių, reikėtų deramai atsižvelgti į bendruosius nuostatų aiškinimo principus, visų pirma į principą, kad kiekviena ES teisės nuostata turėtų būti aiškinama remiantis jos formuluote ir tikslu bei taikymo aplinkybes.

Sąvokos „planas“ ir „projektas“ aiškinamos plačiai dėl dviejų priežasčių:

| — | pirma, direktyvoje sąvokų „planas“ ir „projektas“ taikymo sritis neapribojama, t. y. nenurodomos konkrečios planų ar projektų kategorijos. Pagrindiniu ribojančiu veiksniu laikoma tai, ar planas arba projektas gali reikšmingai paveikti teritoriją, |
| --- | --- |

—

pirma, direktyvoje sąvokų „planas“ ir „projektas“ taikymo sritis neapribojama, t. y. nenurodomos konkrečios planų ar projektų kategorijos. Pagrindiniu ribojančiu veiksniu laikoma tai, ar planas arba projektas gali reikšmingai paveikti teritoriją,

| — | antra, 6 straipsnio 2 dalies nuolatinio taikymo veiklai, kuri neįeina į šio straipsnio 3 ir 4 dalių taikymo sritį, pasekmė – tai, kad kuo siauriau yra apibrėžiamos sąvokos „planas“ ir „projektas“, tuo mažiau, tikėtina, esama priemonių, kuriomis visų pirma atsižvelgiama į apsaugos interesą, o ne į būklės blogėjimą ir apsaugos nebuvimą lemiantį interesą, taigi taip užtikrinamas teisingas 6 straipsnio 2 dalies nuostatų taikymas, t. y. išvengiama būklės blogėjimo ir trikdymo. |
| --- | --- |

—

antra, 6 straipsnio 2 dalies nuolatinio taikymo veiklai, kuri neįeina į šio straipsnio 3 ir 4 dalių taikymo sritį, pasekmė – tai, kad kuo siauriau yra apibrėžiamos sąvokos „planas“ ir „projektas“, tuo mažiau, tikėtina, esama priemonių, kuriomis visų pirma atsižvelgiama į apsaugos interesą, o ne į būklės blogėjimą ir apsaugos nebuvimą lemiantį interesą, taigi taip užtikrinamas teisingas 6 straipsnio 2 dalies nuostatų taikymas, t. y. išvengiama būklės blogėjimo ir trikdymo.

4.4.1.   Projektas

Pagal analogiją, remiantis Direktyva 2011/92/ES dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (40) (toliau – PAV direktyva), sąvokos „projektas“ plati apibrėžtis atrodo tinkamesnė. Ši direktyva taikoma panašiomis aplinkybėmis ir ja nustatomos projektų, kurie gali turėti reikšmingą poveikį aplinkai, vertinimo taisyklės. PAV direktyvos 1 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad „projektas“ – tai:

dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo

40

| — | statybos darbai bei kitų objektų ar veiklos planų įgyvendinimas, kitokie įsikišimai į natūralią aplinką ir gamtovaizdį, įskaitant mineralinių išteklių gavybą. |
| --- | --- |

—

statybos darbai bei kitų objektų ar veiklos planų įgyvendinimas, kitokie įsikišimai į natūralią aplinką ir gamtovaizdį, įskaitant mineralinių išteklių gavybą.

statybos darbai bei kitų objektų ar veiklos planų įgyvendinimas, kitokie įsikišimai į natūralią aplinką ir gamtovaizdį, įskaitant mineralinių išteklių gavybą.

Tai labai plati apibrėžtis (sprendimo Kraaijeveld, C-72/95, 30 ir 31 punktai), apimanti ne tik fizinius statybos darbus, bet ir kitokią intervenciją į natūralią aplinką, įskaitant reguliariai vykdomą veiklą, kurios tikslas – naudoti gamtos išteklius (41). Pavyzdžiui, ši sąvoka gali apimti reikšmingą žemės ūkio praktikos intensyvinimą, dėl kurio kyla rizika, jog gali būti pakenkta teritorijos, kaip pusiau natūralios buveinės, ypatybei arba ši ypatybė gali būti sunaikinta (42).

Kraaijeveld,

41

42

Teismas yra priėmęs keletą sprendimų dėl intervencijos rūšių, kurioms turi būti taikoma 6 straipsnio 3 dalis.

Sprendime Waddensea (C-127/02, 25–29 punktai) smulkiau išaiškinta, kad veikla, kuri atitinkamoje teritorijoje periodiškai vykdoma kelerius metus, tačiau kuriai leidimas išduodamas kiekvienais metais ribotam laikotarpiui (ir išduodant kiekvieną leidimą turi būti iš naujo įvertinama galimybė toliau vykdyti tą veiklą ir įvertinama pati teritorija, kurioje ta veikla gali būti vykdoma), kiekvieną kartą, vertinant paraišką, turėtų būti laikoma atskiru planu arba projektu, kaip tai suprantama pagal Buveinių direktyvą.

Waddensea

veikla, kuri

periodiškai vykdoma

Be to, sprendimu Papenburg (C-226/08, 50–51 punktai) Teismas nustatė, kad: <...> nuolatinių upės žiočių laivakelio priežiūros darbų, kurie nėra susiję su teritorijos tvarkymu ar jam būtini <...> tiek, kiek jie sudaro projektą ir gali reikšmingai paveikti atitinkamą teritoriją, atžvilgiu reikia atlikti jų poveikio šiai teritorijai vertinimą pagal minėtas nuostatas [6 straipsnio 3 dalis].

Papenburg

nuolatinių upės žiočių laivakelio priežiūros darbų, kurie nėra susiję su teritorijos tvarkymu ar jam būtini <...> tiek, kiek jie sudaro projektą ir gali reikšmingai paveikti atitinkamą teritoriją, atžvilgiu reikia atlikti jų poveikio šiai teritorijai vertinimą pagal minėtas nuostatas [6 straipsnio 3 dalis].

Tačiau <...> jeigu dėl minėtų darbų reguliarumo, pobūdžio ir vykdymo sąlygų juos galima laikyti sudarančiais vieną operaciją, ypač dėl to, kad jais siekiama išlaikyti tam tikrą laivakelio gylį atliekant reguliarius ir tam būtinus vagos gilinimo darbus, šios priežiūros priemonės gali būti laikomi vienu ir tuo pačiu projektu Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalies prasme.

<...> jeigu dėl minėtų darbų reguliarumo, pobūdžio ir vykdymo sąlygų juos galima laikyti sudarančiais vieną operaciją, ypač dėl to, kad jais siekiama išlaikyti tam tikrą laivakelio gylį atliekant reguliarius ir tam būtinus vagos gilinimo darbus, šios priežiūros priemonės gali būti laikomi vienu ir tuo pačiu projektu Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalies prasme.

Teismas taip pat nusprendė, kad galimybė tam tikrai veiklai apskritai netaikyti nuostatų yra nesuderinama su 6 straipsnio 3 dalies nuostatomis (C-256/98, C-6/04, C-241/08, C-418/04 ir C-538/09). Be to, Teismas nusprendė, kad nuo prievolės atlikti projektų vertinimą negali būti atleidžiama vien dėl to, kad jiems įgyvendinti nereikia gauti leidimo (C-98/03, 43–52 punktai).

galimybė tam tikrai veiklai apskritai netaikyti nuostatų yra nesuderinama su 6 straipsnio 3 dalies nuostatomis

Teismas taip pat nusprendė, kad projekto dydis nėra svarbus aspektas, kadangi dėl projekto dydžio negali būti atmetama tikimybė, jog projektas galėtų reikšmingai paveikti saugomą teritoriją (C-98/03, C-418/04, 244 punktas).

projekto dydis nėra svarbus aspektas

4.4.2.   Planas

Taikant 6 straipsnio 3 dalį sąvoka „planas“ taip pat gali turėti labai plačią reikšmę. Jeigu pagal analogiją remsimės Direktyva 2001/42/EB dėl tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimo (43) (toliau – SPAV direktyva), jos 2 straipsnio a punkte sąvoka „planai ir programos“ apibrėžiama taip:

43

planai ir programos, įskaitant tuos, prie kurių finansavimo prisideda Europos bendrija, taip pat visi jų daliniai pakeitimai:

planai ir programos, įskaitant tuos, prie kurių finansavimo prisideda Europos bendrija, taip pat visi jų daliniai pakeitimai:

| — | kuriuos turi parengti ir (arba) priimti valdžios institucija nacionaliniu, regioniniu arba vietiniu lygiu arba kuriuos parengia valdžios institucija ir kuriuos vėliau priima Parlamentas arba Vyriausybė laikantis įstatymų leidimo procedūros, ir |
| --- | --- |

—

kuriuos turi parengti ir (arba) priimti valdžios institucija nacionaliniu, regioniniu arba vietiniu lygiu arba kuriuos parengia valdžios institucija ir kuriuos vėliau priima Parlamentas arba Vyriausybė laikantis įstatymų leidimo procedūros, ir

kuriuos turi parengti ir (arba) priimti valdžios institucija nacionaliniu, regioniniu arba vietiniu lygiu arba kuriuos parengia valdžios institucija ir kuriuos vėliau priima Parlamentas arba Vyriausybė laikantis įstatymų leidimo procedūros, ir

| — | kurių reikia pagal įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatas. |
| --- | --- |

—

kurių reikia pagal įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatas.

kurių reikia pagal įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatas.

Šiuo požiūriu Teismas nusprendė, kad atsižvelgiant į Direktyvos 2001/42 tikslą sukurti aukštą aplinkos apsaugos lygį

  nuostatos, kuriomis apribojama šios direktyvos taikymo sritis

  , ir, be kita ko, apibrėžiami aktai, kuriems ji skirta,

  turi būti aiškinamos plačiai
  (C-567/10, 24–43 punktai).

atsižvelgiant į Direktyvos 2001/42 tikslą sukurti aukštą aplinkos apsaugos lygį

nuostatos, kuriomis apribojama šios direktyvos taikymo sritis

, ir, be kita ko, apibrėžiami aktai, kuriems ji skirta,

turi būti aiškinamos plačiai

Buveinių direktyvoje žemės naudojimui ar teritorijų planavimui teikiama neabejotina reikšmė. Kalbant apie žemės naudojimą, kai kurie planai turi tiesioginį teisinį poveikį, kiti – netiesioginį. Pavyzdžiui, dažnai regioniniai arba didelės geografinės apimties teritorijų planai tiesiogiai netaikomi, tačiau jais yra grindžiami išsamesni planai arba jais remiantis išduodami plėtros leidimai, o jie turi tiesioginį teisinį poveikį. Turėtų būti laikoma, kad 6 straipsnio 3 dalis yra taikoma abiejų rūšių žemės naudojimo planams atsižvelgiant į tai, kiek jie gali reikšmingai paveikti „Natura 2000“ teritoriją.

žemės naudojimui ar teritorijų planavimui

Teismas šiai nuomonei pritarė (C-6/04, 52 punktas) teigdamas, kad nors žemės naudojimo planų ne visada pakanka plėtros leidimui gauti ir kad paprastai plėtros projektams būtina gauti planavimo leidimą, šie planai turi didelę įtaką priimant plėtros sprendimus. Taigi turi būti atliekamas tinkamas žemės naudojimo planų poveikio atitinkamai teritorijai vertinimas (taip pat žr. C-418/04).

šie planai turi didelę įtaką priimant plėtros sprendimus

Sektorių planai taip pat turėtų būti laikomi įeinančiais į 6 straipsnio 3 dalies taikymo sritį, nes jie irgi gali reikšmingai paveikti „Natura 2000“ teritoriją. Kaip pavyzdžius būtų galima paminėti transporto tinklo planus, energetikos veiksmų planus, atliekų tvarkymo planus, vandentvarkos planus arba miškotvarkos planus (žr. C-441/17, 122–124).

Sektorių planai

Tačiau šiuos planus reikia skirti nuo planais vadinamų politikos pareiškimų, t. y. politikos dokumentų, iš kurių matyti ministerijos ar žemesnio lygio institucijos bendra politinė valia ar ketinimai. Vienas iš šio plano pavyzdžių galėtų būti valstybės narės visos teritorijos arba regiono darnaus vystymosi bendrasis planas. Taikant 6 straipsnio 3 dalį šie planai neturėtų būti laikomi planais, visų pirma jeigu šiais politikos pareiškimais grindžiamoms iniciatyvoms turi būti taikoma tarpinė priemonė – žemės naudojimo arba sektoriaus planas (C 179/06, 41 punktas) (44). Tačiau jei šios iniciatyvos turinys yra aiškiai ir tiesiogiai susijęs su tikėtinu reikšmingu poveikiu „Natura 2000“ teritorijai, 6 straipsnio 3 dalis turėtų būti taikoma.

44

Jei vienas ar daugiau konkrečių projektų į planą įtraukiami pateikiant bendrą informaciją, o ne išsamią projekto informaciją, ir jei atliekamas vertinimas plano lygmeniu, 6 straipsnio 3 dalies vertinimo reikalavimai konkretiems projektams turėtų būti be išimčių taikomi vėlesniu etapu, kai apie juos turima daugiau informacijos (45).

45

4.4.3.   Tiesiogiai nesusijęs arba nebūtinas teritorijos tvarkymui...

Iš 6 straipsnio turinio ir tikslo matyti, jog terminas „tvarkymas“ turi būti suprantamas kaip teritorijos tvarkymas apsaugos tikslu, t. y. jis turi būti vartojamas ta prasme, kuria jis vartojamas 6 straipsnio 1 dalyje. Taigi jei kuri nors veikla yra tiesiogiai susijusi su apsaugos tikslais ir yra reikalinga jiems įgyvendinti, reikalavimas atlikti vertinimą tai veiklai netaikomas.

6 straipsnio 1 dalyje numatoma galimybė rengti tvarkymo planus – taip valstybėms narėms leidžiama lanksčiai spręsti, kokie bus šie planai. Planai gali būti specialiai kuriami konkrečioms teritorijoms arba integruoti į kitus plėtros planus. Taigi esama galimybės parengti tik apsaugos valdymo planą arba mišrų planą, kuriuo būtų siekiama su apsauga susijusių ir kitokių tikslų.

Žodžiais tiesiogiai nesusijusiems arba nebūtiniems <...> užtikrinama, kad gali reikėti atlikti su apsauga nesusijusios plano ar projekto dalies, kurios vienas iš tikslų yra apsaugos valdymas, tinkamą vertinimą.

tiesiogiai nesusijusiems arba nebūtiniems <...>

| Pavyzdžiui, miško kirtimas komerciniais tikslais gali būti įtrauktas į miško ploto, kuriame įsteigta speciali saugoma teritorija, apsaugos valdymo planą. Kadangi teritorijos apsaugos valdymui komercinis aspektas nereikalingas, gali reikėti apsvarstyti būtinybę atlikti to ploto tinkamą vertinimą. |
| --- |

Pavyzdžiui, miško kirtimas komerciniais tikslais gali būti įtrauktas į miško ploto, kuriame įsteigta speciali saugoma teritorija, apsaugos valdymo planą. Kadangi teritorijos apsaugos valdymui komercinis aspektas nereikalingas, gali reikėti apsvarstyti būtinybę atlikti to ploto tinkamą vertinimą.

Pavyzdžiui, miško kirtimas komerciniais tikslais gali būti įtrauktas į miško ploto, kuriame įsteigta speciali saugoma teritorija, apsaugos valdymo planą. Kadangi teritorijos apsaugos valdymui komercinis aspektas nereikalingas, gali reikėti apsvarstyti būtinybę atlikti to ploto tinkamą vertinimą.

Teismas šiai nuomonei pritarė (C-241/08, 55 punktas) atkreipdamas dėmesį į tai, kad vien „Natura 2000“ sutarčių atitiktis teritorijų apsaugos tikslams negali būti laikoma pakankama Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalies atžvilgiu, kad šiose sutartyse numatyti darbai, projektai ir schemos būtų iš principo atleisti nuo galimo poveikio atitinkamai teritorijai įvertinimo.

vien „Natura 2000“ sutarčių atitiktis teritorijų apsaugos tikslams negali būti laikoma pakankama Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalies atžvilgiu, kad šiose sutartyse numatyti darbai, projektai ir schemos būtų iš principo atleisti nuo galimo poveikio atitinkamai teritorijai įvertinimo.

Taip pat gali susiklostyti aplinkybės, kai planas ar projektas, tiesiogiai susijęs arba būtinas vienos teritorijos tvarkymui, gali pakenkti kitai.

| Pavyzdžiui, siekiant pagerinti vienos teritorijos potvynių režimą, gali būti siūloma pastatyti užtvarą kitoje teritorijoje, kuri galėtų pastarąją reikšmingai neigiamai paveikti. Šiuo atveju reikėtų atlikti plano ar projekto poveikio teritorijai, kuriai daromas poveikis, vertinimą. |
| --- |

Pavyzdžiui, siekiant pagerinti vienos teritorijos potvynių režimą, gali būti siūloma pastatyti užtvarą kitoje teritorijoje, kuri galėtų pastarąją reikšmingai neigiamai paveikti. Šiuo atveju reikėtų atlikti plano ar projekto poveikio teritorijai, kuriai daromas poveikis, vertinimą.

Pavyzdžiui, siekiant pagerinti vienos teritorijos potvynių režimą, gali būti siūloma pastatyti užtvarą kitoje teritorijoje, kuri galėtų pastarąją reikšmingai neigiamai paveikti. Šiuo atveju reikėtų atlikti plano ar projekto poveikio teritorijai, kuriai daromas poveikis, vertinimą.

Be to, bylos C-441/17 sprendime (123 punkte) pateiktas plano (šis planas susijęs tik su kirstinos medienos kiekio didinimu „Natura 2000“ teritorijoje, joje vykdant aktyvios miškotvarkos operacijas), kuris tiesiogiai nesusijęs su apsauga, kadangi jame nenustatyta jokių apsaugos tikslų ar priemonių, ir kuris turėtų būti svarstomas pagal 6 straipsnio 3 dalį, pavyzdys.

| Terminą „projektas“ reikėtų aiškinti plačiai, į jį įtraukiant ir statybos darbus, ir kitus intervencijos į natūralią aplinką veiksmus. Termino „planas“ reikšmė taip pat plati – jis apima žemės naudojimo ir sektorių planus arba programas.


  Iš esmės planams ir projektams, kurie atskirai arba kaip kitų planų ar projektų dalis yra tiesiogiai susiję su teritorijos apsaugos valdymu, 6 straipsnio 3 dalies nuostatos turėtų būti netaikomos, tačiau gali reikėti atlikti planų ir projektų dalių, nesusijusių su apsauga, vertinimą. |
| --- |

Terminą „projektas“ reikėtų aiškinti plačiai, į jį įtraukiant ir statybos darbus, ir kitus intervencijos į natūralią aplinką veiksmus. Termino „planas“ reikšmė taip pat plati – jis apima žemės naudojimo ir sektorių planus arba programas.

Terminą „projektas“ reikėtų aiškinti plačiai, į jį įtraukiant ir statybos darbus, ir kitus intervencijos į natūralią aplinką veiksmus. Termino „planas“ reikšmė taip pat plati – jis apima žemės naudojimo ir sektorių planus arba programas.

Iš esmės planams ir projektams, kurie atskirai arba kaip kitų planų ar projektų dalis yra tiesiogiai susiję su teritorijos apsaugos valdymu, 6 straipsnio 3 dalies nuostatos turėtų būti netaikomos, tačiau gali reikėti atlikti planų ir projektų dalių, nesusijusių su apsauga, vertinimą.

Iš esmės planams ir projektams, kurie atskirai arba kaip kitų planų ar projektų dalis yra tiesiogiai susiję su teritorijos apsaugos valdymu, 6 straipsnio 3 dalies nuostatos turėtų būti netaikomos, tačiau gali reikėti atlikti planų ir projektų dalių, nesusijusių su apsauga, vertinimą.

4.5.   KAIP NUSTATYTI, AR PLANAS ARBA PROJEKTAS GALI TERITORIJĄ „REIKŠMINGAI PAVEIKTI INDIVIDUALIAI ARBA KARTU SU KITAIS PLANAIS ARBA PROJEKTAIS“?

Ši frazė apima tiek priežasties ir pasekmės ryšį, tiek suminio poveikio aspektą. Viena vertus, būtina išsiaiškinti, kokių rūšių poveikį apima ši frazė (reikšmingai paveikti) ir kokios priežastys galėtų lemti šį poveikį (galintiems <...> paveikti individualiai arba kartu su kitais <...>).

reikšmingai paveikti

galintiems <...> paveikti individualiai arba kartu su kitais <...>

Sprendimas dėl to, ar plano arba projekto poveikis gali būti reikšmingas, turės praktinių ir teisinių pasekmių. Todėl siūlant planą ar projektą svarbu, pirma, apsvarstyti šį pagrindinį aspektą, ir, antra, pateikti pakankamai tvirtus argumentus, kad, atlikus mokslinį ir ekspertų nagrinėjimą, planas ar projektas nebūtų atmestas.

Planai ir projektai, kurie, kaip nuspręsta, neturėtų padaryti reikšmingo poveikio, gali būti toliau įgyvendinami ir 6 straipsnio 3 dalyje nurodyti paskesni veiksmai nebūtini. Tačiau valstybėms narėms reikės pagrįsti ir dokumentuoti patikrinimo išvadas.

4.5.1.   Galintys <...> paveikti

6 straipsnio 3 dalyje nurodytų apsaugos priemonių taikymą lemia ne tikrumas dėl reikšmingo poveikio, bet šio poveikio tikimybė. Taigi laikantis atsargumo principo nebūtų tinkama vertinimo neatlikti remiantis tuo, kad nesama tikrumo dėl reikšmingo poveikio.

tikrumas

tikimybė

Šią išvadą patvirtino Teismas sprendime Waddenzee (C-127/02, 39–44 punktai): <...> 6 straipsnio 3 dalyje numatyto aplinkos apsaugos mechanizmo paleidimas nereiškia, jog vertinamas planas ar projektas iš tikrųjų turi reikšmingą poveikį nagrinėjamai teritorijai, tačiau yra tik tikimybė, kad toks poveikis susijęs su minėtu planu ar projektu

  <...> esant abejonių dėl didelio poveikio nebuvimo, reikia atlikti tokį vertinimą.

  <...> 6 straipsnio 3 dalies 1 sakinys reiškia, kad kiekvienam planui ar projektui, tiesiogiai nesusijusiam arba nebūtinam teritorijos tvarkymui, bet galinčiam ją paveikti, atsižvelgiant į teritorijos apsaugos tikslus turi būti atliekamas jų galimo poveikio teritorijai įvertinimas,

  jeigu remiantis objektyviomis aplinkybėmis neatmetama tikimybė

  , kad jie individualiai arba kartu su kitais planais arba projektais minėtai teritorijai turės didelį poveikį.

Waddenzee

6 straipsnio 3 dalyje numatyto aplinkos apsaugos mechanizmo paleidimas nereiškia, jog vertinamas planas ar projektas iš tikrųjų turi reikšmingą poveikį nagrinėjamai teritorijai, tačiau yra tik tikimybė, kad toks poveikis susijęs su minėtu planu ar projektu

<...> esant abejonių dėl didelio poveikio nebuvimo, reikia atlikti tokį vertinimą.

<...> 6 straipsnio 3 dalies 1 sakinys reiškia, kad kiekvienam planui ar projektui, tiesiogiai nesusijusiam arba nebūtinam teritorijos tvarkymui, bet galinčiam ją paveikti, atsižvelgiant į teritorijos apsaugos tikslus turi būti atliekamas jų galimo poveikio teritorijai įvertinimas,

jeigu remiantis objektyviomis aplinkybėmis neatmetama tikimybė

, kad jie individualiai arba kartu su kitais planais arba projektais minėtai teritorijai turės didelį poveikį.

Taip pat verta prisiminti PAV direktyvą 2011/92/ES su pakeitimais, kadangi formuluotė „galintis reikšmingai paveikti“ yra beveik identiška pagrindinei PAV direktyvoje pateiktų nuostatų, kuriomis sukuriama valstybių narių prievolė atlikti vertinimą, formuluotei (46). Remtis PAV direktyva taip pat naudinga nustatant įvairius veiksnius, kurie galėtų padidinti reikšmingo poveikio tikimybę (47). Galima laikyti, kad bet kuriam pasiūlymui, kurį, kaip manoma, būtina įvertinti pagal PAV direktyvą remiantis, inter alia, tuo, kad jis gali reikšmingai paveikti „Natura 2000“ teritoriją, taip pat yra taikomas 6 straipsnio 3 dalyje nustatytas reikalavimas atlikti vertinimą (48).

46

47

inter alia

48

Nustatant, ar esama reikšmingo poveikio tikimybės ir atitinkamai ar reikia atlikti tinkamą vertinimą, negali būti atsižvelgiama į poveikio mažinimo priemones (t. y. priemones, kurios skirtos neigiamam poveikiui išvengti arba sumažinti). Šią išvadą patvirtino Teismas bylos C-323/17 sprendime: 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos 6 straipsnio 3 dalį reikia aiškinti taip, kad, siekiant nustatyti, ar vėliau būtina atlikti plano ar projekto poveikio atitinkamai teritorijai tinkamą vertinimą, išankstinio vertinimo etape nereikia atsižvelgti į priemones, kuriomis siekiama išvengti plano ar projekto kenksmingo poveikio šiai teritorijai arba jį sumažinti (49).

1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos 6 straipsnio 3 dalį reikia aiškinti taip, kad, siekiant nustatyti, ar vėliau būtina atlikti plano ar projekto poveikio atitinkamai teritorijai tinkamą vertinimą, išankstinio vertinimo etape nereikia atsižvelgti į priemones, kuriomis siekiama išvengti plano ar projekto kenksmingo poveikio šiai teritorijai arba jį sumažinti

49

Reikšmingo poveikio tikimybė gali atsirasti ne tik dėl planų ar projektų, įgyvendinamų saugomoje teritorijoje, bet ir dėl planų ar projektų, kurie įgyvendinami už saugomos teritorijos ribų (C-142/16, 29 punktas). Pavyzdžiui, šlapžemei gali būti pakenkta, jei netoli jos ribų vykdomas drenavimo projektas, arba jeigu jai poveikis gali būti daromas dėl teršalų, patenkančių iš išorės šaltinio. Dėl šios priežasties svarbu, kad, kilus bet kokiam su plėtra susijusiam pavojui, įskaitant pavojus, kylančius ne „Natura 2000“ teritorijose, bet galinčius kurią nors iš jų reikšmingai paveikti, valstybės narės tiek savo teisės aktuose, tiek praktiškai leistų taikyti 6 straipsnio 3 dalyje numatytas apsaugos priemones.

teritorijoje

už

teritorijos ribų

Taip atsižvelgiama, be kita ko, į bet kokį tikėtiną tarpvalstybinį poveikį. Jei vienoje šalyje įgyvendinamas planas ar projektas gali reikšmingai paveikti kitoje šalyje esančią „Natura 2000“ teritoriją individualiai arba kartu su kitais planais arba projektais, taip pat būtina toje antroje šalyje atlikti tinkamą vertinimą, skirtą, inter alia, galimam poveikiui atitinkamų „Natura 2000“ teritorijų vientisumui nustatyti.

tikėtiną tarpvalstybinį poveikį

inter alia

Atitinkamų priemonių turėtų būti imamasi dėl tarpvalstybinių planų ar projektų (t. y. planų ar projektų, kurie įgyvendinami daugiau negu vienoje valstybėje narėje ir yra susiję, pavyzdžiui, su vamzdynais, kabeliais, tiltais ar tuneliais), kartu užtikrinant, kad būtų atsižvelgta į visų rūšių galimą poveikį „Natura 2000“ teritorijoms. Šiuo tikslu ir siekiant išvengti dubliavimo atitinkamos kompetentingos institucijos turėtų koordinuoti vykdomus vertinimo veiksmus.

Tai dera su Espo konvencija ir jos SPAV protokolu (50) – ES šie dokumentai įgyvendinami PAV ir SPAV direktyvomis (51). Kadangi šios direktyvos taikomos planams ir projektams, dėl kurių gali taip pat reikėti atlikti vertinimą pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnį, atliekant tinkamą vertinimą pagal Buveinių direktyvą, atsižvelgiant į atitinkamas šių direktyvų nuostatas, turėtų būti vertinamas ir tarpvalstybinis poveikis.

50

51

| 6 straipsnio 3 dalyje nustatytos procedūros taikymą lemia ne tikrumas dėl reikšmingo poveikio, kuris gali būti padarytas saugomoje teritorijoje arba už jos ribų įgyvendinant planus ar projektus, bet šio poveikio tikimybė. Šios tikimybės esama, jeigu negali būti atmetama reikšmingo poveikio teritorijai galimybė. Šiuo etapu negali būti atsižvelgiama į poveikio mažinimo priemones. Reikėtų taip pat įvertinti tarpvalstybinį poveikį. |
| --- |

6 straipsnio 3 dalyje nustatytos procedūros taikymą lemia ne tikrumas dėl reikšmingo poveikio, kuris gali būti padarytas saugomoje teritorijoje arba už jos ribų įgyvendinant planus ar projektus, bet šio poveikio tikimybė. Šios tikimybės esama, jeigu negali būti atmetama reikšmingo poveikio teritorijai galimybė. Šiuo etapu negali būti atsižvelgiama į poveikio mažinimo priemones. Reikėtų taip pat įvertinti tarpvalstybinį poveikį.

6 straipsnio 3 dalyje nustatytos procedūros taikymą lemia ne tikrumas dėl reikšmingo poveikio, kuris gali būti padarytas saugomoje teritorijoje arba už jos ribų įgyvendinant planus ar projektus, bet šio poveikio tikimybė. Šios tikimybės esama, jeigu negali būti atmetama reikšmingo poveikio teritorijai galimybė. Šiuo etapu negali būti atsižvelgiama į poveikio mažinimo priemones. Reikėtų taip pat įvertinti tarpvalstybinį poveikį.

4.5.2.   Reikšmingas poveikis

Reikšmingo poveikio sąvoka negali būti taikoma sutartinai. Visų pirma direktyvoje šis terminas vartojamas objektyviomis aplinkybėmis (t. y. nesuteikiama teisės jį taikyti savo nuožiūra). Antra, siekiant užtikrinti, kad tinklas „Natura 2000“ veiktų nuosekliai, reikėtų laikytis nuoseklaus požiūrio į sąvokos „reikšmingas“ vartojimą.

Nors termino „reikšmingas“ taikymo sritį reikia aiškinti objektyviai, aišku tai, jog būtina taip pat atsižvelgti į su planu ar projektu susijusios saugomos teritorijos konkrečius elementus ir aplinkos sąlygas. Šiuo požiūriu siekiant tiksliau nustatyti su apsauga susijusius jautrius aspektus, gali būti labai svarbu žinoti teritorijos apsaugos tikslus ir turėti ankstesnę informaciją apie teritoriją arba apie jos pirminę būklę (C-127/02, 46–48 punktai).

Tam tikra šios informacijos dalis yra pateikta standartinėje duomenų formoje – ji pridedama prie dokumentų, nagrinėjamų vykstant teritorijų atrankos procesui pagal Buveinių ir Paukščių direktyvas (žr. 3.5.1 skirsnį). Valstybės narės taip pat gali būti parengusios išsamius teritorijų apsaugos valdymo planus, kuriuose aprašomi teritorijoje esančių buveinių ir rūšių jautrumo pokyčiai atsižvelgiant į įvairias grėsmes.

Reikšmingumo lygis skirsis atsižvelgiant į įvairius veiksnius, kaip antai poveikio dydį, rūšį, mastą, trukmę, intensyvumą, laiką, tikėtinumą, suminį poveikį ir atitinkamų buveinių bei rūšių pažeidžiamumą.

Iš šios pagrindinės informacijos aišku, jog tai, kas gali būti reikšminga vienos teritorijos požiūriu, gali būti nereikšminga kitos.

| Pavyzdžiui, prarastas šimto kvadratinių metrų buveinės plotas gali būti reikšmingas nuostolis mažai retai orchidėjų teritorijai, o prarastas panašaus dydžio plotas didelėje stepinėje teritorijoje gali būti nereikšmingas, jei tai nepaveikia teritorijos apsaugos tikslų. |
| --- |

Pavyzdžiui, prarastas šimto kvadratinių metrų buveinės plotas gali būti reikšmingas nuostolis mažai retai orchidėjų teritorijai, o prarastas panašaus dydžio plotas didelėje stepinėje teritorijoje gali būti nereikšmingas, jei tai nepaveikia teritorijos apsaugos tikslų.

Pavyzdžiui, prarastas šimto kvadratinių metrų buveinės plotas gali būti reikšmingas nuostolis mažai retai orchidėjų teritorijai, o prarastas panašaus dydžio plotas didelėje stepinėje teritorijoje gali būti nereikšmingas, jei tai nepaveikia teritorijos apsaugos tikslų.

| Sąvoką „reikšmingas“ reikėtų aiškinti objektyviai. Poveikio reikšmingumas turėtų būti nustatomas atsižvelgiant į saugomos teritorijos, su kuria susijęs planas ar projektas, konkrečius elementus ir aplinkos sąlygas, ypatingą dėmesį skiriant teritorijos apsaugos tikslams ir ekologinėms ypatybėms. |
| --- |

Sąvoką „reikšmingas“ reikėtų aiškinti objektyviai. Poveikio reikšmingumas turėtų būti nustatomas atsižvelgiant į saugomos teritorijos, su kuria susijęs planas ar projektas, konkrečius elementus ir aplinkos sąlygas, ypatingą dėmesį skiriant teritorijos apsaugos tikslams ir ekologinėms ypatybėms.

Sąvoką „reikšmingas“ reikėtų aiškinti objektyviai. Poveikio reikšmingumas turėtų būti nustatomas atsižvelgiant į saugomos teritorijos, su kuria susijęs planas ar projektas, konkrečius elementus ir aplinkos sąlygas, ypatingą dėmesį skiriant teritorijos apsaugos tikslams ir ekologinėms ypatybėms.

4.5.3.   <...> individualiai arba kartu su kitais planais arba projektais

Keletas projektų, kurių kiekvieno poveikis nedidelis, kartu gali turėti reikšmingą poveikį. Kaip nurodė Teismas, neatsižvelgimas į projektų kumuliatyvias pasekmes turi praktinį rezultatą, t. y. visiems tam tikros rūšies projektams gali būti netaikoma pareiga atlikti vertinimą, nors jie kartu gali turėti didelį poveikį aplinkai (C-418/04, C-392/96, 76 ir 82 punktai).

neatsižvelgimas į projektų kumuliatyvias pasekmes turi praktinį rezultatą, t. y. visiems tam tikros rūšies projektams gali būti netaikoma pareiga atlikti vertinimą, nors jie kartu gali turėti didelį poveikį aplinkai

6 straipsnio 3 dalyje šį klausimą bandoma spręsti atsižvelgiant į kitų planų arba projektų poveikio visumą. Šiuo požiūriu 6 straipsnio 3 dalyje aiškiai neapibrėžiama, kokiems kitiems planams ir projektams yra taikoma nuostata dėl jungtinio poveikio.

Svarbu atkreipti dėmesį į tai, kad pagrindinis šios nuostatos dėl jungtinio poveikio tikslas – atsižvelgti į suminį poveikį, o jis paprastai pasireiškia tik po tam tikro laiko. Šiomis aplinkybėmis būtų galima atsižvelgti į planus ar projektus, kurie yra
  užbaigti

  , kurie yra

  patvirtinti, bet dar neužbaigti
  , arba kuriuos

  siūloma įgyvendinti
  :

užbaigti

, kurie yra

patvirtinti, bet dar neužbaigti

arba kuriuos

siūloma įgyvendinti

| | — | vertinant planų ir projektų, dėl kurių rengiamas vertinimas, poveikį, šiuo „antruoju“ vertinimo etapu gali būti tikslinga kartu apsvarstyti, kokį poveikį daro jau užbaigti planai ir projektai, įskaitant planus ir projektus, įgyvendintus iki direktyvos nuostatų perkėlimo į nacionalinę teisę arba iki saugomos teritorijos įsteigimo dienos (žr., pvz., C-142/16, 61 ir 63 punktus). Nors 6 straipsnio 3 dalyje nustatyti vertinimo reikalavimai jau užbaigtiems planams ir projektams netaikomi, vis tiek svarbu, kad, vertinant esamo projekto ar plano poveikį, į juos būtų atsižvelgiama siekiant nustatyti, ar esama tikimybės, kad dėl esamo projekto ir kitų jau užbaigtų planų ir projektų gali būti padarytas suminis poveikis. Paprastai šių užbaigtų planų ir projektų poveikis yra priskiriamas prie pirminės būklės sąlygų, į kurias atsižvelgiama šiuo etapu (52), |
| --- | --- | --- |

—

vertinant planų ir projektų, dėl kurių rengiamas vertinimas, poveikį, šiuo „antruoju“ vertinimo etapu gali būti tikslinga kartu apsvarstyti, kokį poveikį daro jau užbaigti planai ir projektai, įskaitant planus ir projektus, įgyvendintus iki direktyvos nuostatų perkėlimo į nacionalinę teisę arba iki saugomos teritorijos įsteigimo dienos (žr., pvz., C-142/16, 61 ir 63 punktus). Nors 6 straipsnio 3 dalyje nustatyti vertinimo reikalavimai jau užbaigtiems planams ir projektams netaikomi, vis tiek svarbu, kad, vertinant esamo projekto ar plano poveikį, į juos būtų atsižvelgiama siekiant nustatyti, ar esama tikimybės, kad dėl esamo projekto ir kitų jau užbaigtų planų ir projektų gali būti padarytas suminis poveikis. Paprastai šių užbaigtų planų ir projektų poveikis yra priskiriamas prie pirminės būklės sąlygų, į kurias atsižvelgiama šiuo etapu (52),

52

| — | nuostata dėl jungtinio poveikio turėtų būti taikoma ir anksčiau patvirtintiems, tačiau dar neįgyvendintiems arba neužbaigtiems planams ir projektams, |
| --- | --- |

—

nuostata dėl jungtinio poveikio turėtų būti taikoma ir anksčiau patvirtintiems, tačiau dar neįgyvendintiems arba neužbaigtiems planams ir projektams,

| — | kalbant apie kitus siūlomus planus ar projektus, remiantis teisinio tikrumo principu būtų tikslinga nuostatą dėl jungtinio poveikio taikyti tik faktiškai pasiūlytiems kitiems planams ir projektams, t. y. tiems, dėl kurių yra pateikta paraiška dėl patvirtinimo arba pritarimo. Taip pat turi būti akivaizdu, kad, svarstydamos siūlomą planą ar projektą, valstybės narės nesukuria pagrindo, kuris ateityje būtų palankus kitiems, kol kas dar nepasiūlytiems planams ar projektams. |
| --- | --- |

—

kalbant apie kitus siūlomus planus ar projektus, remiantis teisinio tikrumo principu būtų tikslinga nuostatą dėl jungtinio poveikio taikyti tik faktiškai pasiūlytiems kitiems planams ir projektams, t. y. tiems, dėl kurių yra pateikta paraiška dėl patvirtinimo arba pritarimo. Taip pat turi būti akivaizdu, kad, svarstydamos siūlomą planą ar projektą, valstybės narės nesukuria pagrindo, kuris ateityje būtų palankus kitiems, kol kas dar nepasiūlytiems planams ar projektams.

faktiškai pasiūlytiems

| Pavyzdžiui, jei manoma, kad gyvenamųjų pastatų plėtros projektas nepadarys reikšmingo poveikio ir dėl to jis patvirtinamas, taip neturėtų būti sukuriamas pagrindas, kuris ateityje būtų palankus kitiems gyvenamųjų pastatų plėtros projektams. |
| --- |

Pavyzdžiui, jei manoma, kad gyvenamųjų pastatų plėtros projektas nepadarys reikšmingo poveikio ir dėl to jis patvirtinamas, taip neturėtų būti sukuriamas pagrindas, kuris ateityje būtų palankus kitiems gyvenamųjų pastatų plėtros projektams.

Pavyzdžiui, jei manoma, kad gyvenamųjų pastatų plėtros projektas nepadarys reikšmingo poveikio ir dėl to jis patvirtinamas, taip neturėtų būti sukuriamas pagrindas, kuris ateityje būtų palankus kitiems gyvenamųjų pastatų plėtros projektams.

Be to, svarbu atkreipti dėmesį į tai, kad vertinant suminį poveikį gali būti vertinami ne tik su tuo pačiu veiklos sektoriumi susiję panašių rūšių planai ar projektai (pvz., keletas būstų srities projektų). Vertinant reikėtų atsižvelgti ir į visų kitų rūšių planus ar projektus, kurių poveikis kartu su svarstomo plano ar projekto poveikiu gali būti reikšmingas.

Panašiai atliekant vertinimą turėtų būti atsižvelgiama ne tik į suminį keleto projektų arba keleto planų poveikį, bet ir suminį projektų ir planų (ir atvirkščiai) poveikį. Pavyzdžiui, naujas pagrindinio greitkelio, einančio per teritoriją, statybos projektas atskirai gal ir nepadarytų neigiamo poveikio tai teritorijai, tačiau jei svarstant šį projektą atsižvelgiama į jau patvirtintą būstų plėtros toje pačioje teritorijoje planą, bendras poveikis gali būti pakankamai reikšmingas ir neigiamai paveikti teritoriją. Kita vertus, koks nors planas atskirai gali ir nepadaryti reikšmingo poveikio „Natura 2000“ teritorijoms, tačiau vertinimo išvados gali būti priešingos, jeigu jis būtų svarstomas atsižvelgiant į jau pasiūlytą arba leistą įgyvendinti didelės apimties plėtros projektą, kuris į tą planą neįtrauktas.

projektų ir planų

Galimas suminis poveikis turėtų būti vertinamas naudojant patikimus pirminės būklės duomenis, nepasikliaujant vien kokybiniais kriterijais. Šio bendro poveikio vertinimas taip pat turėtų būti atliekamas kaip neatsiejama viso vertinimo dalis, o ne kaip „priedas“ vertinimo proceso pabaigoje.

| Nustatant galimą reikšmingą poveikį reikėtų taip pat apsvarstyti poveikį, kuris būtų daromas kartu su kitais planais ir (arba) projektais, kad vertinant atitinkamą planą ar projektą būtų atsižvelgiama į suminį poveikį. Nuostata dėl jungtinio poveikio yra susijusi su kitais planais ar projektais, kurie yra užbaigti, kurie yra patvirtinti, bet dar neužbaigti, arba kuriuos faktiškai siūloma įgyvendinti. |
| --- |

Nustatant galimą reikšmingą poveikį reikėtų taip pat apsvarstyti poveikį, kuris būtų daromas kartu su kitais planais ir (arba) projektais, kad vertinant atitinkamą planą ar projektą būtų atsižvelgiama į suminį poveikį. Nuostata dėl jungtinio poveikio yra susijusi su kitais planais ar projektais, kurie yra užbaigti, kurie yra patvirtinti, bet dar neužbaigti, arba kuriuos faktiškai siūloma įgyvendinti.

Nustatant galimą reikšmingą poveikį reikėtų taip pat apsvarstyti poveikį, kuris būtų daromas kartu su kitais planais ir (arba) projektais, kad vertinant atitinkamą planą ar projektą būtų atsižvelgiama į suminį poveikį. Nuostata dėl jungtinio poveikio yra susijusi su kitais planais ar projektais, kurie yra užbaigti, kurie yra patvirtinti, bet dar neužbaigti, arba kuriuos faktiškai siūloma įgyvendinti.

4.6.   KĄ REIŠKIA FRAZĖ „GALIMO POVEIKIO TERITORIJAI ĮVERTINIMAS ATSIŽVELGIANT Į TERITORIJOS APSAUGOS TIKSLUS“?

4.6.1.   Ką reiškia sąvoka tinkamas „vertinimas“?

Tinkamo vertinimo tikslas – įvertinti plano arba projekto poveikį atitinkamoje teritorijoje atskirai arba kartu su kitais planais ar projektais, atsižvelgiant į teritorijos apsaugos tikslus. Vertinimo išvados turėtų būti parengtos taip, kad kompetentingos institucijos galėtų nustatyti, ar planas arba projektas padarys neigiamą poveikį atitinkamos teritorijos vientisumui. Taigi atliekant tinkamą vertinimą konkrečiai orientuojamasi į rūšis ir (arba) buveines, kurių apsaugai įsteigta „Natura 2000“ teritorija.

teritorijos apsaugos tikslus.

ar planas arba projektas padarys neigiamą poveikį atitinkamos teritorijos vientisumui

Sprendime Waddenzee (C-127/02, 52–54 ir 59 punktai) Teismas pabrėžė, kad atliekant tinkamą vertinimą svarbu remtis patikimiausiomis mokslo žiniomis, kad kompetentingos institucijos galėtų padaryti tvirtą išvadą, jog nebus padaryta neigiamo poveikio teritorijos vientisumui:

Waddenzee

Dėl sąvokos „vertinimas“ Direktyvos dėl buveinių 6 straipsnio 3 dalies prasme pažymėtina, kad ji nenumato jokio specialaus šio vertinimo įgyvendinimo būdo. Vis dėlto pagal šios nuostatos formuluotę plano ar projekto poveikio susijusiai teritorijai vertinimas

  atliekamas prieš jį patvirtinant

  ir atsižvelgiant į bendrą plano ar projekto kartu su kitais planais ar projektais poveikį susijusios teritorijos apsaugos tikslams.

Taigi, atliekant tokį vertinimą

  turi būti, atsižvelgiant į geriausias mokslines žinias šioje srityje, nustatyti visi plano ar projekto, galinčių individualiai arba kartu su kitais planais ar projektais paveikti minėtus (apsaugos) tikslus, aspektai
  .

Kompetentingos nacionalinės institucijos, atsižvelgdamos į plano ar projekto poveikio nagrinėjamai teritorijai vertinimo išvadas pastarosios apsaugos tikslams, šią veiklą patvirtina tik įsitikinusios, kad ji neturės žalingo poveikio šios teritorijos vientisumui, taigi tik tokiu atveju, kai moksliniu požiūriu nėra jokių abejonių dėl to, kad nebus tokio poveikio. Tai reiškia,

  kad neturi būti likę jokių pagrįstų mokslinių abejonių dėl šio poveikio nebuvimo
  .

Vertinimai, kuriuos atliekant apsiribojama tik bendrais apibūdinimais ir tik paviršutiniškai apžvelgiami esami duomenys apie gamtą toje teritorijoje, negali būti laikomi tinkamais pagal 6 straipsnio 3 dalį. Remiantis Teismo išvada, tinkamo vertinimo išvadoje turėtų būti pateikiami išsamūs, tikslūs ir galutiniai duomenys bei išvados, galinčios išsklaidyti pagrįstas mokslines abejones
  dėl numatytų darbų poveikio atitinkamai teritorijai (C-304/05, 69 punktas) (53). Negali būti laikoma, kad vertinimas yra tinkamas, jeigu nėra pateikta informacijos ir patikimų naujausių duomenų apie teritorijoje esančias buveines ir rūšis (C-43/10, 115 punktas).

tinkamo vertinimo išvadoje turėtų būti pateikiami išsamūs, tikslūs ir galutiniai duomenys bei išvados, galinčios išsklaidyti pagrįstas mokslines abejones

53

Priimant sprendimą, kuriuo leidžiama įgyvendinti projektą, turi būti nelikę nė vienos pagrįstos mokslinės abejonės dėl neigiamo poveikio konkrečios teritorijos vientisumui nebuvimo (C-239/04, 24 punktas).

Be to, kalbant apie daugiaetapę stebėseną, negali būti laikoma, kad šios stebėsenos pakanka siekiant užtikrinti Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalyje nustatyto įpareigojimo vykdymą (C-142/16, 43 punktas).

Remiantis pirmiau pateikta informacija, galima teigti, kad tinkamas vertinimas turėtų būti pagrįstas ir dokumentuotas. Jei vertinimo ataskaitoje nepateikiamas pagrindimas, kuriuo remiantis bus priimtas sprendimas (t. y. jeigu išvadose pateikiama tik nepagrįsta teigiama arba neigiama nuomonė apie planą ar projektą), vertinimo tikslas nėra pasiektas ir toks vertinimas negali būti laikomas tinkamu.

pagrįstas ir dokumentuotas

Galiausiai taip pat svarbus yra laikas. Vertinimo etapas – tai etapas, einantis prieš kitus veiksmus, visų pirma – plano ar projekto tvirtinimą arba atmetimą, ir juo remiantis vykdomi paskesni veiksmai. Taigi vertinimas turi būti atliekamas
  iki
  kompetentingai institucijai nusprendžiant, ar reikia imtis plano arba projekto arba ar reikia suteikti leidimą jam įgyvendinti (C-127/02, 42 punktas). Žinoma, jei planas ar projektas pakeičiamas iki priimant dėl jo sprendimą, nieko tokio, jeigu per kartotinį procesą jo vertinimas peržiūrimas. Tačiau institucijoms neturėtų būti leidžiama atgaline data papildyti vertinimo, jei jau imtasi paskesnio 6 straipsnio 3 ir 4 dalyse nurodytos veiksmų sekos veiksmo.

laikas

iki

| Ryšys su PAV ir SPAV direktyvomis


  Dažnai tinkamas vertinimas atliekamas kaip viena iš PAV arba SPAV proceso dalių arba tuo metu, kai vyksta šis procesas, ir šio vertinimo rezultatai įtraukiami į atitinkamą PAV arba SPAV ataskaitą. Šis metodas gali padėti supaprastinti administracinius veiksmus, kuriuos būtina atlikti siekiant gauti plėtros leidimą pagal ES aplinkos teisės aktus (54). Peržiūrėtoje PAV direktyvoje (55) (2 straipsnio 3 dalyje) teigiama, kad projektų, kurių atžvilgiu pareiga įvertinti poveikį aplinkai kyla ir pagal PAV, ir pagal Buveinių direktyvą, valstybės narės užtikrina, kai tinkama, kad būtų numatytos koordinuotos ir (arba) bendros procedūros. Yra pateiktos susijusios rekomendacijos šiuo klausimu (56).
  Vis dėlto labai svarbu, kad poveikio aplinkai vertinimo ataskaitoje būtų galima aiškiai atskirti ir nustatyti informaciją, susijusią su tinkamu vertinimu ir jo išvadomis, ir informaciją, susijusią su bendru PAV ir SPAV bei šių vertinimų išvadomis. Tai yra būtina, kadangi esama keleto svarbių su PAV/SPAV ir tinkamo vertinimo procedūromis susijusių skirtumų ir tai reiškia, kad PAV arba SPAV negali būti atliekamas vietoj tinkamo vertinimo ir negali jo pakeisti, kadangi nė viena procedūra nėra viršesnė už kitą.
  Šią išvadą taip pat patvirtino Teismas (C-418/04): šiose dviejose (PAV ir SPAV) direktyvose yra nuostatos dėl svarstymo procedūros, nenustatant valstybėms narėms, kokį sprendimą reikia priimti, ir jos susijusios tik su tam tikrais projektais ir planais. Atvirkščiai, pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalies antrą sakinį leidimas planui ar projektui vykdyti gali būti suteiktas, tik jei kompetentingos nacionalinės valdžios institucijos įsitikino, kad jis nepažeis teritorijos vientisumo. Todėl vertinimai pagal PAV arba SPAV direktyvą negali pakeisti Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 ir 4 dalyse numatytos procedūros.

  Pagrindiniai PAV, SPAV ir tinkamo vertinimo procedūrų panašumai ir skirtumai išvardyti I priede. |
| --- |

Ryšys su PAV ir SPAV direktyvomis

Ryšys su PAV ir SPAV direktyvomis

Dažnai tinkamas vertinimas atliekamas kaip viena iš PAV arba SPAV proceso dalių arba tuo metu, kai vyksta šis procesas, ir šio vertinimo rezultatai įtraukiami į atitinkamą PAV arba SPAV ataskaitą. Šis metodas gali padėti supaprastinti administracinius veiksmus, kuriuos būtina atlikti siekiant gauti plėtros leidimą pagal ES aplinkos teisės aktus (54). Peržiūrėtoje PAV direktyvoje (55) (2 straipsnio 3 dalyje) teigiama, kad projektų, kurių atžvilgiu pareiga įvertinti poveikį aplinkai kyla ir pagal PAV, ir pagal Buveinių direktyvą, valstybės narės užtikrina, kai tinkama, kad būtų numatytos koordinuotos ir (arba) bendros procedūros. Yra pateiktos susijusios rekomendacijos šiuo klausimu (56).

54

55

56

Vis dėlto labai svarbu, kad poveikio aplinkai vertinimo ataskaitoje būtų galima aiškiai atskirti ir nustatyti informaciją, susijusią su tinkamu vertinimu ir jo išvadomis, ir informaciją, susijusią su bendru PAV ir SPAV bei šių vertinimų išvadomis. Tai yra būtina, kadangi esama keleto svarbių su PAV/SPAV ir tinkamo vertinimo procedūromis susijusių skirtumų ir tai reiškia, kad PAV arba SPAV negali būti atliekamas vietoj tinkamo vertinimo ir negali jo pakeisti, kadangi nė viena procedūra nėra viršesnė už kitą.

PAV arba SPAV negali būti atliekamas vietoj tinkamo vertinimo ir negali jo pakeisti, kadangi nė viena procedūra nėra viršesnė už kitą

Šią išvadą taip pat patvirtino Teismas (C-418/04): šiose dviejose (PAV ir SPAV) direktyvose yra nuostatos dėl svarstymo procedūros, nenustatant valstybėms narėms, kokį sprendimą reikia priimti, ir jos susijusios tik su tam tikrais projektais ir planais. Atvirkščiai, pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalies antrą sakinį leidimas planui ar projektui vykdyti gali būti suteiktas, tik jei kompetentingos nacionalinės valdžios institucijos įsitikino, kad jis nepažeis teritorijos vientisumo. Todėl vertinimai pagal PAV arba SPAV direktyvą negali pakeisti Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 ir 4 dalyse numatytos procedūros.

šiose dviejose (PAV ir SPAV) direktyvose yra nuostatos dėl svarstymo procedūros, nenustatant valstybėms narėms, kokį sprendimą reikia priimti, ir jos susijusios tik su tam tikrais projektais ir planais. Atvirkščiai, pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalies antrą sakinį leidimas planui ar projektui vykdyti gali būti suteiktas, tik jei kompetentingos nacionalinės valdžios institucijos įsitikino, kad jis nepažeis teritorijos vientisumo. Todėl vertinimai pagal PAV arba SPAV direktyvą negali pakeisti Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 ir 4 dalyse numatytos procedūros

Pagrindiniai PAV, SPAV ir tinkamo vertinimo procedūrų panašumai ir skirtumai išvardyti I priede.

4.6.2.   Tinkamo vertinimo turinys

Planų ir projektų, galinčių paveikti „Natura 2000“ teritorijas, tinkamo vertinimo procedūromis – tiek nustatant pradinės būklės sąlygas, tiek ir įgyvendinant etapus, po kurių įvardijamas galimas poveikis, poveikio mažinimo priemonės ir liekamasis poveikis, – turėtų būti užtikrinama, kad bus visapusiškai atsižvelgta į visus užtikrinti teritorijos vientisumą padedančius elementus (žr. 3.7.4 skirsnį).

Šiuo požiūriu turi būti užtikrinama, kad atliekant tinkamą vertinimą būtų atsižvelgiama į visus teritorijos apsaugos tiksluose ir standartinėje duomenų formoje nurodytus užtikrinti jos vientisumą padedančius elementus ir kad šis vertinimas būtų grindžiamas patikimiausiomis šios srities mokslo žiniomis.

patikimiausiomis šios srities mokslo žiniomis

Informacija, kurią būtina pateikti, turi būti naujausia (C-43/10, 115 punktas) ir atitinkamais atvejais gali apimti šiuos aspektus:

Informacija, kurią būtina pateikti, turi būti naujausia

| — | teritorijos struktūrą ir funkciją, taip pat jos ekologinių išteklių atitinkamą reikšmę, |
| --- | --- |

—

teritorijos struktūrą ir funkciją, taip pat jos ekologinių išteklių atitinkamą reikšmę,

| — | teritorijoje esančių buveinių tipų užimamą plotą, reprezentatyvumą ir išsaugojimo laipsnį, |
| --- | --- |

—

teritorijoje esančių buveinių tipų užimamą plotą, reprezentatyvumą ir išsaugojimo laipsnį,

| — | teritorijoje esančių į Buveinių direktyvos II priedo sąrašą įtrauktų rūšių arba paukščių rūšių, kurių apsaugai teritorija priskirta prie SAT, populiacijos dydį, izoliacijos laipsnį, ekotipą, genetinį fondą, struktūrą pagal amžiaus klasę ir išsaugojimo laipsnį, |
| --- | --- |

—

teritorijoje esančių į Buveinių direktyvos II priedo sąrašą įtrauktų rūšių arba paukščių rūšių, kurių apsaugai teritorija priskirta prie SAT, populiacijos dydį, izoliacijos laipsnį, ekotipą, genetinį fondą, struktūrą pagal amžiaus klasę ir išsaugojimo laipsnį,

| — | visus kitus teritorijoje aptinkamus ekologinius išteklius ir funkcijas, |
| --- | --- |

—

visus kitus teritorijoje aptinkamus ekologinius išteklius ir funkcijas,

| — | grėsmes, kurios paveikia teritorijoje esančias buveines ir rūšis ir dėl kurių joms gali kilti rizika. |
| --- | --- |

—

grėsmes, kurios paveikia teritorijoje esančias buveines ir rūšis ir dėl kurių joms gali kilti rizika.

Tinkamame vertinime taip pat turėtų būti išsamiai apibūdinti visi galimi plano ar projekto reikšmingo poveikio teritorijai būdai atsižvelgiant tai, kokį suminį ir kitą poveikį vertinamas planas ar projektas gali daryti kartu su kitais planais arba projektais.

išsamiai apibūdinti visi galimi

poveikio

būdai

Atliekant šį vertinimą turėtų būti taikomi geriausi plano ar projekto poveikio teritorijos (-ų) vientisumui masto vertinimo būdai ir metodai. Teritorijos vientisumo ir poveikio vertinimo aprašai turėtų būti grindžiami pačiais geriausiais tinklo „Natura 2000“ elementams būdingais rodikliais. Šie rodikliai taip pat būtų naudingi vykdant plano ar projekto įgyvendinimo poveikio stebėseną.

turėtų būti taikomi geriausi

poveikio

masto vertinimo būdai ir metodai

Tinkamo vertinimo ataskaita turėtų būti pakankamai išsami, kad būtų matyti, kaip ir kokiais moksliniais įrodymais remiantis buvo prieita prie galutinės išvados. Pavyzdžiui, bylos C-404/09 sprendime Teismas nurodė keletą su konkrečiu tinkamu vertinimu susijusių trūkumų (konkrečiai – tai, kad jį atliekant nebuvo tinkamai atsižvelgta į galimą atitinkamose teritorijose esančių įvairių rūšių trikdymą, kaip antai trikdymą dėl triukšmo ir vibracijos, taip pat neatsižvelgta į riziką, kad, užtvėrus koridorius, kuriais subpopuliacijos susisiekia su kitomis populiacijomis, tos subpopuliacijos gali būti izoliuotos) (57).

57

4.6.3.   <...> atsižvelgiant į teritorijos apsaugos tikslus

Tinkamo vertinimo tikslas – atsižvelgiant į teritorijos apsaugos tikslus įvertinti plano ar projekto poveikį teritorijai individualiai arba kartu su kitais planais arba projektais. Taigi 6 straipsnio 3 dalis turi būti skaitoma kartu su 1 ir 2 dalimis, nes apsaugos tikslai, į kuriuos turi būti atsižvelgiama atliekant tinkamą vertinimą, yra taip pat susiję su šiomis pirmesnėmis pastraipomis.

atsižvelgiant į teritorijos apsaugos tikslus įvertinti

poveikį teritorijai

Kaip paaiškinta 2.3.1 skirsnyje, turėtų būti nustatyti kiekvienos atskiros teritorijos apsaugos tikslai ir jie turėtų būti susiję su visomis toje teritorijoje esančiomis rūšimis ir buveinių tipais, kurių apsaugai teritorija pagal Buveinių direktyvą įsteigta arba pagal Paukščių direktyvą priskirta prie SAT.

Šie apsaugos tikslai turėtų būti grindžiami ekologiniais teritorijoje esančių rūšių ir buveinių reikalavimais ir nustatant šiuos tikslus turėtų būti apibrėžiama pageidaujama šių teritorijoje esančių rūšių ir buveinių tipų apsaugos būklė. Tai turėtų būti nustatoma atsižvelgiant į SDF nurodytą kiekvienos rūšies ir buveinių tipo apsaugos būklę. Apsaugos tikslai taip pat turėtų atspindėti teritorijos svarbą užtikrinant tinklo „Natura 2000“ vientisumą, kad kiekviena teritorija būtų kuo geriau prisidedama prie palankios aplinkos būklės siekimo atitinkamu geografiniu lygmeniu konkrečios rūšies ar buveinių tipo natūralaus paplitimo areale.

apsaugos tikslai

Jei šie teritorijos apsaugos tikslai jau yra nustatyti, poveikis turi būti vertinamas atsižvelgiant į šiuos tikslus.

Šią išvadą patvirtino Teismas sprendime Waddenzee (C-127/02, 46–48 punktai): iš Direktyvos dėl buveinių 6 straipsnio 3 dalies pirmo sakinio, skaitomo kartu su šios direktyvos dešimtąja konstatuojamąja dalimi, matyti, kad plano ar projekto, netiesiogiai susijusio ar būtino teritorijos tvarkymui, poveikio dydis yra susijęs su šios teritorijos apsaugos tikslais. Planas ar projektas, turintis poveikį minėtai teritorijai, tačiau nekenkiantis šios teritorijos apsaugos tikslams, negali būti laikomas galinčiu daryti didelį poveikį nagrinėjamai teritorijai.

Waddenzee

iš Direktyvos dėl buveinių 6 straipsnio 3 dalies pirmo sakinio, skaitomo kartu su šios direktyvos dešimtąja konstatuojamąja dalimi, matyti, kad plano ar projekto, netiesiogiai susijusio ar būtino teritorijos tvarkymui, poveikio dydis yra susijęs su šios teritorijos apsaugos tikslais. Planas ar projektas, turintis poveikį minėtai teritorijai, tačiau nekenkiantis šios teritorijos apsaugos tikslams, negali būti laikomas galinčiu daryti didelį poveikį nagrinėjamai teritorijai.

Ir priešingai,

  jei planas ar projektas gali pakenkti nagrinėjamos teritorijos apsaugos tikslams, jis turi būti laikomas galinčiu daryti didelį poveikį

  šiai teritorijai. Kaip tvirtina Komisija, vertinant plano ar projekto potencialų poveikį, jo dydis turi būti nustatomas visų pirma atsižvelgiant į su planu ar projektu susijusios teritorijos požymius ir specifines aplinkos sąlygas.

Jei teritorijos apsaugos tikslai dar nenustatyti ir kol tai nebus padaryta, remiantis 6 straipsnio 2 dalyje nustatytais reikalavimais ir nedarant poveikio 6 straipsnio 1 dalyje nustatytiems reikalavimams vykdyti būtinų apsaugos priemonių veiksmingumui, atliekant tinkamą vertinimą turi būti bent jau laikoma, kad tikslas yra užtikrinti, kad teritorijoje esančių buveinių tipų arba rūšių buveinių būklė nepablogėtų iki žemesnio nei esamo lygio arba kad rūšys nebūtų reikšmingai trikdomos.

Šiai nuostatai pritarė Teismas (C-127/02, 36 punktas): plano ar projekto patvirtinimas pagal Direktyvos dėl buveinių 6 straipsnio 3 dalį reiškia, kad jis nedarys neigiamo poveikio nagrinėjamos teritorijos vientisumui, ir todėl nesukels pablogėjimų ar didelių trikdymų minėto straipsnio 2 dalies prasme.

plano ar projekto patvirtinimas pagal Direktyvos dėl buveinių 6 straipsnio 3 dalį reiškia, kad jis nedarys neigiamo poveikio nagrinėjamos teritorijos vientisumui, ir todėl nesukels pablogėjimų ar didelių trikdymų minėto straipsnio 2 dalies prasme.

4.6.4.   Sąvoka „teritorijos vientisumas“

Iš direktyvos aplinkybių ir tikslo matyti, kad sąvoka „teritorijos vientisumas“ yra susijusi su teritorijos apsaugos tikslais (žr. pirmiau esantį 4.6.3 skirsnį). Pavyzdžiui, esama galimybės, kad planas ar projektas neigiamai paveiks teritoriją tik regimąja prasme, arba neigiamai paveiks tik tuos buveinių tipus ir rūšis, kurie neįtraukti į I ir II prieduose pateiktus buveinių tipų ir rūšių, kurių apsaugai teritorija įsteigta, sąrašus. Šiais atvejais poveikis neprilygsta neigiamam poveikiui, kaip jis suprantamas pagal 6 straipsnio 3 dalį.

Kitaip tariant, jeigu nė vienam iš buveinių tipų ar rūšių, kurių apsaugai teritorija įsteigta, nėra daromas reikšmingas poveikis, tuomet negali būti laikoma, kad yra daromas neigiamas poveikis tos teritorijos vientisumui. Tačiau jeigu bent vienam iš jų yra daromas reikšmingas poveikis atsižvelgiant į teritorijos apsaugos tikslus, turi būti laikoma, kad yra daromas neigiamas poveikis teritorijos vientisumui.

Šiai išvadai pritarė Teismas bylos C-258/11 sprendimo 48 punkte: Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip,

  planas ar projektas

  , tiesiogiai nesusijęs arba nebūtinas teritorijai tvarkyti,

  darys neigiamą poveikį teritorijos vientisumui, jeigu jis gali sutrukdyti tvariai išlaikyti


  atitinkamos teritorijos su prioritetine natūralia buveine

  , kuri pateisino šios teritorijos įtraukimą į Bendrijos svarbos teritorijų sąrašą pagal šią direktyvą,

  esmines savybes

  . Atliekant šį vertinimą, reikia taikyti atsargumo principą. Loginis pagrindas, kuriuo grindžiamas šis aiškinimas, būtų taip pat svarbus kalbant apie neprioritetinius buveinių tipus ir rūšių buveines.

Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip,

planas ar projektas

, tiesiogiai nesusijęs arba nebūtinas teritorijai tvarkyti,

darys neigiamą poveikį teritorijos vientisumui, jeigu jis gali sutrukdyti tvariai išlaikyti

atitinkamos teritorijos su prioritetine natūralia buveine

, kuri pateisino šios teritorijos įtraukimą į Bendrijos svarbos teritorijų sąrašą pagal šią direktyvą,

esmines savybes

. Atliekant šį vertinimą, reikia taikyti atsargumo principą.

Frazė „teritorijos vientisumas“ reiškia, kad dėmesys skiriamas konkrečiai teritorijai. Taigi neleidžiama teritorijos ar jos dalies sunaikinti remiantis tuo, kad joje esančių buveinių tipų ir rūšių apsaugos būklė vis tiek išliks palanki visoje europinėje valstybės narės teritorijoje.

Kalbant apie sąvokos „vientisumas“ reikšmę ar jos niuansus, ši sąvoka aiškiai susijusi su ekologiniu vientisumu. Jį būtų galima suprasti kaip visumos ypatybę arba būklę. Kintančiomis ekologinėmis aplinkybėmis ši sąvoka taip pat gali reikšti atsparumą ir gebėjimą vystytis apsaugos tikslų požiūriu palankiais būdais.

ekologiniu vientisumu

Teritorijos vientisumą galima praktiškai apibrėžti kaip darnią tos teritorijos ekologinės struktūros, funkcijų ir ekologinių procesų visumą visame jos plote ar jos buveinėse, dėl kurios gali būti palaikomos buveinės, taip pat buveinių struktūros ir (arba) rūšių populiacijos, kurių apsaugai ta teritorija įsteigta.

Teritoriją galima laikyti labai vientisa tada, kai realizuojamas jos vidinis potencialas derėti su nustatytais jos apsaugos tikslais, palaikoma jos savaiminė geba ištaisyti patirtą žalą ir savaime atsinaujinti kintančiomis sąlygomis, ir joje reikia tik minimalios išorinio valdymo pagalbos.

Taigi vertinant teritorijos vientisumą svarbu atsižvelgti į įvairius veiksnius, įskaitant poveikio pasireiškimo trumpuoju, vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiais galimybę.

| Teritorijos vientisumo sąvoka apima jos esmines savybes ir ekologines funkcijas. Sprendžiant, ar teritorijos vientisumui yra daromas neigiamas poveikis, reikėtų atsižvelgti tik į buveines ir rūšis, kurių apsaugai teritorija įsteigta, taip pat į teritorijos apsaugos tikslus. |
| --- |

Teritorijos vientisumo sąvoka apima jos esmines savybes ir ekologines funkcijas. Sprendžiant, ar teritorijos vientisumui yra daromas neigiamas poveikis, reikėtų atsižvelgti tik į buveines ir rūšis, kurių apsaugai teritorija įsteigta, taip pat į teritorijos apsaugos tikslus.

Teritorijos vientisumo sąvoka apima jos esmines savybes ir ekologines funkcijas. Sprendžiant, ar teritorijos vientisumui yra daromas neigiamas poveikis, reikėtų atsižvelgti tik į buveines ir rūšis, kurių apsaugai teritorija įsteigta, taip pat į teritorijos apsaugos tikslus.

4.6.5.   Poveikio teritorijai vertinimas

Atliekant tinkamą vertinimą nagrinėjami visi plano ar projekto aspektai, galintys reikšmingai paveikti „Natura 2000“ teritoriją. Taigi turėtų būti atskirai patikrinama kiekviena plano ar projekto dalis ir apsvarstomas galimas jų poveikis kiekvienai rūšiai ar buveinių tipui, kurių apsaugai teritorija įsteigta (58). Paskui įvairių plano ar projekto dalių poveikis turėtų būti vertinamas bendrai ir atsižvelgiant į jų tarpusavio sąsajas, kad būtų galima taip pat nustatyti jų sąveiką.

58

| Pavyzdžiui, gali būti taip, kad mirtingumo dėl susidūrimo su vėjo jėgainėmis rizika atskirai tikriausiai nebus didelė, tačiau jeigu ji vertinama kartu atsižvelgiant į tiesiamas orines elektros linijas, kurios taip pat gali būti mirtingumo dėl susidūrimo priežastis, poveikis konkrečiai paukščių populiacijai gali tapti reikšmingas. |
| --- |

Pavyzdžiui, gali būti taip, kad mirtingumo dėl susidūrimo su vėjo jėgainėmis rizika atskirai tikriausiai nebus didelė, tačiau jeigu ji vertinama kartu atsižvelgiant į tiesiamas orines elektros linijas, kurios taip pat gali būti mirtingumo dėl susidūrimo priežastis, poveikis konkrečiai paukščių populiacijai gali tapti reikšmingas.

Pavyzdžiui, gali būti taip, kad mirtingumo dėl susidūrimo su vėjo jėgainėmis rizika atskirai tikriausiai nebus didelė, tačiau jeigu ji vertinama kartu atsižvelgiant į tiesiamas orines elektros linijas, kurios taip pat gali būti mirtingumo dėl susidūrimo priežastis, poveikis konkrečiai paukščių populiacijai gali tapti reikšmingas.

Akivaizdu, kad kiekvieno projekto poveikis yra unikalus ir turi būti vertinamas kiekvienu konkrečiu atveju. Remiantis Waddenzee sprendimu (C-127/02, 48 punktas), vertinant plano ar projekto potencialų poveikį, jo dydis turi būti nustatomas visų pirma atsižvelgiant į su planu ar projektu susijusios teritorijos požymius ir specifines aplinkos sąlygas. Šiuo tikslu taip pat galima naudotis susijusiomis valstybių narių nustatytomis bendrosiomis taisyklėmis ir specifikacijomis.

Akivaizdu, kad kiekvieno projekto poveikis yra unikalus ir turi būti vertinamas kiekvienu konkrečiu atveju.

Waddenzee

vertinant plano ar projekto potencialų poveikį, jo dydis turi būti nustatomas visų pirma atsižvelgiant į su planu ar projektu susijusios teritorijos požymius ir specifines aplinkos sąlygas.

Nors daugiausia dėmesio turėtų būti skiriama Bendrijos svarbos rūšims ir buveinėms (įskaitant pagal Paukščių direktyvos 4 straipsnio 1 ir 2 dalis identifikuotus paukščius), dėl kurių teritorija įsteigta, nereikėtų pamiršti, kad šie tiksliniai elementai taip pat yra sudėtingais būdais susiję su kitomis rūšimis ir buveinėmis, taip pat su fizine aplinka.

Taigi svarbu atsižvelgti į visus teritorijos funkcijoms ir struktūrai svarbius aspektus, taip pat į teritorijoje esančius buveinių tipus ir rūšis. Be to, nustatant galimą poveikį saugomoms buveinėms, gali būti svarbu atsižvelgti ir į kitas rūšis, jeigu tai yra konkrečios buveinės tipinės rūšys (59) arba jei jos atlieka tam tikrą vaidmenį maisto grandinėje, nuo kurios priklauso teritorijos tiksliniai elementai.

59

Poveikio vertinimas turi būti atliekamas remiantis objektyviais ir, jei įmanoma, kiekybiškai įvertinamais kriterijais. Poveikis turėtų būti prognozuojamas kuo tiksliau, o prognozių pagrindas turėtų būti aiškiai nustatytas ir dokumentuotas tinkamo vertinimo ataskaitoje (tai reiškia, kad taip pat reikia paaiškinti, kiek tos prognozės yra patikimos). Kaip ir visi poveikio vertinimai, tinkamas vertinimas turėtų būti atliekamas pagal struktūrizuotą sistemą siekiant užtikrinti, kad būtų pateiktos kuo objektyvesnės ir tikslesnės prognozės.

Poveikio vertinimas turi būti atliekamas remiantis objektyviais

kiekybiškai įvertinamais kriterijais

Atsižvelgiant į tai, kad Teismas yra pabrėžęs, jog svarbu atliekant tinkamą vertinimą naudotis patikimiausiomis mokslo žiniomis, siekiant papildyti turimus duomenis gali reikėti atlikti tolesnius ekologinių tyrimų ir žvalgymo darbus vietoje. Nuodugnių žvalgymo ir lauko tyrimų darbų vykdymo laikotarpis turėtų būti pakankamai ilgas ir daugiausia dėmesio reikėtų skirti tiems tiksliniams elementams, kuriuos gali paveikti projekto veiksmai. Jautrumą reikėtų analizuoti atsižvelgiant į galimą projekto veiklos (jos pobūdžio, masto, metodų ir kt.) bei atitinkamų buveinių ir rūšių sąveiką (atsižvelgiant į jų buvimo vietą, ekologinius poreikius, joms gyvybiškai svarbias teritorijas, elgseną ir pan.).

4.6.6.   Tinkamų poveikio mažinimo priemonių, skirtų poveikiui sumažinti arba išvengti, taikymo galimybė

Jei atliekant tinkamą vertinimą nustatoma, kad bus padarytas neigiamas poveikis teritorijos vientisumui arba kad negali būti atmesta šio poveikio tikimybė, atitinkamas planas ar projektas negali būti patvirtinamas. Tačiau, atsižvelgiant į nustatyto poveikio laipsnį, gali būti galimybių taikyti tam tikras poveikio mažinimo priemones, kuriomis būtų išvengta šio poveikio arba jis būtų sumažintas iki tokio lygio, kad neigiamo poveikio teritorijos vientisumui nebebūtų daroma.

Poveikio mažinimo priemonės turi būti tiesiogiai susijusios su galimu poveikiu, nustatytu atliekant tinkamą vertinimą, ir jas galima nustatyti tik visapusiškai įvertinus tą poveikį ir jį aprašius tinkamo vertinimo išvadose. Taigi, kaip jau paaiškinta 4.5.1 skirsnyje, poveikio mažinimo priemones būtų galima taikyti tik šiuo etapu, bet ne tikrinimo etapu.

Nustatant poveikio mažinimo priemones, kaip ir atliekant patį poveikio vertinimą, turi būti remiamasi patikimomis žiniomis apie atitinkamas rūšis ir buveines. Pavyzdžiui, jos gali būti susijusios su:

| — | įgyvendinimo datomis ir tvarkaraščiais (pvz., nevykdyti veiklos konkrečios rūšies veisimosi laikotarpiu), |
| --- | --- |

—

įgyvendinimo datomis ir tvarkaraščiais (pvz., nevykdyti veiklos konkrečios rūšies veisimosi laikotarpiu),

| — | tam tikros rūšies taikytinomis priemonėmis ir vykdytina veikla (pvz., tam tikros rūšies dragą naudoti sutartu atstumu nuo kranto, kad nebūtų pakenkta pažeidžiamai buveinei, arba sumažinti išmetamųjų teršalų, dėl kurių gali susidaryti kenksmingų nuosėdų, kiekį), |
| --- | --- |

—

tam tikros rūšies taikytinomis priemonėmis ir vykdytina veikla (pvz., tam tikros rūšies dragą naudoti sutartu atstumu nuo kranto, kad nebūtų pakenkta pažeidžiamai buveinei, arba sumažinti išmetamųjų teršalų, dėl kurių gali susidaryti kenksmingų nuosėdų, kiekį),

| — | teritorijoje esančiais visiškai neprieinamais plotais (pvz., kokios nors rūšies gyvūnų žiemos miego urvais). |
| --- | --- |

—

teritorijoje esančiais visiškai neprieinamais plotais (pvz., kokios nors rūšies gyvūnų žiemos miego urvais).

Poveikio mažinimo priemonės, kuriomis visų pirma siekiama išvengti poveikio arba jį sumažinti, arba jam užkirsti kelią, neturėtų būti painiojamos su kompensacinėmis priemonėmis – pastarosios skirtos žalai, kuri galėtų kilti dėl projekto, kompensuoti. Galimybę imtis kompensacinių priemonių pagal 6 straipsnio 4 dalį galima svarstyti tik jeigu planas ar projektas yra pripažintas būtinu dėl įpareigojančių viršesnio viešojo intereso priežasčių ir nėra kitų alternatyvų (žr. 5 skirsnį).

Poveikio mažinimo priemonės, kuriomis visų pirma siekiama išvengti poveikio arba jį sumažinti, arba jam užkirsti kelią, neturėtų būti painiojamos su kompensacinėmis priemonėmis –

Šią skiriamąją ypatybę patvirtino Teismas, teigdamas, jog Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad planas ar projektas, netiesiogiai susijęs su BST arba nebūtinas šiai teritorijai tvarkyti, darantis neigiamą poveikį esančios natūralios buveinės tipui ir kuriame numatomos priemonės, skirtos šioje teritorijoje tokio paties dydžio arba didesniam šio buveinių tipo arealui sukurti, paveikia minėtos teritorijos vientisumą. Tokios priemonės gali būti laikomos „kompensacinėmis priemonėmis“, kaip jos suprantamos pagal šio straipsnio 4 dalį, tik tuomet, jei įvykdytos joje nustatytos sąlygos. <...> Iš tiesų konstatuotina, kad šiomis priemonėmis nesiekiama nei išvengti didžiulio <...> projekto tiesioginio neigiamo poveikio šiam buveinių tipui, nei jį sumažinti, tik norima jį vėliau kompensuoti. Šiomis aplinkybėmis jos negali garantuoti, kad projektas nepažeis minėtos teritorijos vientisumo, kaip jis suprantamas pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalį. (C-521/12, 29–35 ir 38–39 punktai; taip pat žr. sujungtas bylas C-387/15 ir 388/15, 48 punktą).

Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad planas ar projektas, netiesiogiai susijęs su BST arba nebūtinas šiai teritorijai tvarkyti, darantis neigiamą poveikį esančios natūralios buveinės tipui ir kuriame numatomos priemonės, skirtos šioje teritorijoje tokio paties dydžio arba didesniam šio buveinių tipo arealui sukurti, paveikia minėtos teritorijos vientisumą. Tokios priemonės gali būti laikomos „kompensacinėmis priemonėmis“, kaip jos suprantamos pagal šio straipsnio 4 dalį, tik tuomet, jei įvykdytos joje nustatytos sąlygos. <...> Iš tiesų konstatuotina, kad šiomis priemonėmis nesiekiama nei išvengti didžiulio <...> projekto tiesioginio neigiamo poveikio šiam buveinių tipui, nei jį sumažinti, tik norima jį vėliau kompensuoti. Šiomis aplinkybėmis jos negali garantuoti, kad projektas nepažeis minėtos teritorijos vientisumo, kaip jis suprantamas pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalį.

Turėdamas omenyje šias išvadas Teismas taip pat teigė, kad <...> į priemones, esančias plane ar projekte, kuris nėra tiesiogiai susijęs su Bendrijos svarbos teritorijos valdymu ar jai būtinas ir kuriame numatoma prieš darant neigiamą poveikį joje esančiam natūralios buveinės tipui ateityje sukurti šio tipo arealą, tačiau to arealo sukūrimas įvyks po to, kai bus įvertintas reikšmingas galimo neigiamo poveikio minėtos teritorijos vientisumui pobūdis, negalima atsižvelgti atliekant šį vertinimą (sujungtos bylos C-387/15 ir C-388/15, 64 punktas).

<...> į priemones, esančias plane ar projekte, kuris nėra tiesiogiai susijęs su Bendrijos svarbos teritorijos valdymu ar jai būtinas ir kuriame numatoma prieš darant neigiamą poveikį joje esančiam natūralios buveinės tipui ateityje sukurti šio tipo arealą, tačiau to arealo sukūrimas įvyks po to, kai bus įvertintas reikšmingas galimo neigiamo poveikio minėtos teritorijos vientisumui pobūdis, negalima atsižvelgti atliekant šį vertinimą

Žinoma, tinkamai parengtomis ir įgyvendintomis poveikio mažinimo priemonėmis bus sumažintas liekamasis poveikis, kurį būtina kompensuoti, ir atitinkamai – būtinų kompensacinių priemonių poreikio mastas (jei taikoma, atsižvelgiant į 6 straipsnio 4 dalį).

Kad kompetentinga institucija galėtų nuspręsti, ar vien poveikio mažinimo priemonių pakaks, kad būtų pašalintas galimas plano ar projekto neigiamas poveikis teritorijai (ir kad nebūtų netyčia sukeltas kitoks neigiamas poveikis konkrečioms rūšims ir buveinių tipams), kiekviena poveikio mažinimo priemonė turi būti išsamiai aprašyta, taip pat turi būti pateiktas moksliniais įrodymais pagrįstas paaiškinimas, kaip ta priemone bus pašalintas arba sumažintas nustatytas neigiamas poveikis. Be to, turėtų būti pateikiama informacija apie tai, kaip, kada ir kas jas įgyvendins, taip pat kokia bus nustatyta jų veiksmingumo stebėsenos vykdymo ir, prireikus, taisomųjų priemonių įgyvendinimo tvarka. Bylos C-142/16 sprendimo 37–45 punktuose taip pat keliamas geriausių duomenų reikalingumo priimant sprendimą dėl leidimo suteikimo klausimas.

poveikio mažinimo priemonė turi būti išsamiai aprašyta

Jeigu, kompetentingos institucijos nuomone, poveikio mažinimo priemonių pakanka, kad būtų išvengta neigiamo poveikio teritorijos vientisumui, nustatyto atlikus tinkamą vertinimą, šios priemonės taps neatsiejama galutinio plano ar projekto specifikacijos dalimi, arba gali būti nustatoma, kad jų įgyvendinimas yra viena iš būtinųjų projekto patvirtinimo sąlygų. Tačiau jeigu liekamasis neigiamas poveikis teritorijos vientisumui galimas net ir nustačius poveikio mažinimo priemones, planas arba projektas negali būti tvirtinamas (išskyrus atvejus, kai tenkinamos 6 straipsnio 4 dalyje nustatytos sąlygos).

| Plano ar projekto teikėjas gali siūlyti ir (arba) kompetentingos nacionalinės institucijos gali reikalauti taikyti poveikio mažinimo priemones, kad būtų išvengta atlikus tinkamą vertinimą nustatyto galimo poveikio arba kad jis būtų sumažintas iki tokio lygio, kai nebebus daroma neigiamo poveikio teritorijos vientisumui.


  Nustatant poveikio mažinimo priemones, kaip ir atliekant patį poveikio vertinimą, turi būti remiamasi patikimomis žiniomis apie atitinkamas rūšis ir buveines, taip pat tos priemonės turi būti išsamiai aprašomos. Tinkamai parengtomis ir įgyvendintomis poveikio mažinimo priemonėmis bus sumažintas liekamasis poveikis, kurį būtina kompensuoti, ir atitinkamai – būtinų kompensacinių priemonių poreikio mastas (jei taikoma, atsižvelgiant į 6 straipsnio 4 dalį). |
| --- |

Plano ar projekto teikėjas gali siūlyti ir (arba) kompetentingos nacionalinės institucijos gali reikalauti taikyti poveikio mažinimo priemones, kad būtų išvengta atlikus tinkamą vertinimą nustatyto galimo poveikio arba kad jis būtų sumažintas iki tokio lygio, kai nebebus daroma neigiamo poveikio teritorijos vientisumui.

Plano ar projekto teikėjas gali siūlyti ir (arba) kompetentingos nacionalinės institucijos gali reikalauti taikyti poveikio mažinimo priemones, kad būtų išvengta atlikus tinkamą vertinimą nustatyto galimo poveikio arba kad jis būtų sumažintas iki tokio lygio, kai nebebus daroma neigiamo poveikio teritorijos vientisumui.

Nustatant poveikio mažinimo priemones, kaip ir atliekant patį poveikio vertinimą, turi būti remiamasi patikimomis žiniomis apie atitinkamas rūšis ir buveines, taip pat tos priemonės turi būti išsamiai aprašomos. Tinkamai parengtomis ir įgyvendintomis poveikio mažinimo priemonėmis bus sumažintas liekamasis poveikis, kurį būtina kompensuoti, ir atitinkamai – būtinų kompensacinių priemonių poreikio mastas (jei taikoma, atsižvelgiant į 6 straipsnio 4 dalį).

Nustatant poveikio mažinimo priemones, kaip ir atliekant patį poveikio vertinimą, turi būti remiamasi patikimomis žiniomis apie atitinkamas rūšis ir buveines, taip pat tos priemonės turi būti išsamiai aprašomos. Tinkamai parengtomis ir įgyvendintomis poveikio mažinimo priemonėmis bus sumažintas liekamasis poveikis, kurį būtina kompensuoti, ir atitinkamai – būtinų kompensacinių priemonių poreikio mastas (jei taikoma, atsižvelgiant į 6 straipsnio 4 dalį).

4.7.   SPRENDIMŲ PRIĖMIMAS

4.7.1.   Kompetentingos nacionalinės institucijos

Aišku, kad šioje frazėje žodis „nacionalinės“ vartojamas reikšme, priešinga sąvokų „ES“ arba „tarptautinės“ reikšmei. Taigi šis terminas reiškia ne tik centrinės administracijos institucijas, bet ir regionų, provincijų arba savivaldybių institucijas, suteikiančias leidimą arba sutikimą vykdyti planą ar projektą. Teismas gali atlikti kompetentingos institucijos funkciją, jeigu jis kompetentingas 6 straipsnio 3 dalies tikslais priimti sprendimą dėl siūlomo plano ar projekto turinio (C-127/04, 69 punktas).

Tam tikromis aplinkybėmis leidimą įgyvendinti planą ar projektą gali suteikti teisėkūros institucija (nacionalinis arba regiono parlamentas) – šiuo atveju leidimas suteikiamas teisės aktu. Į tai atsižvelgdamas Teismas (C-182/10, 69–70 punktai) nustatė, kad: pagal Buveinių direktyvą [6 straipsnio 3 dalį] valstybės narės privalo tai daryti,

  neatsižvelgdamas į tai, kokio pobūdžio yra nacionalinė institucija, kompetentinga patvirtinti tam tikrą planą ar projektą

  . Šios direktyvos 6 straipsnio 3 dalyje, kurioje minimos „kompetentingos nacionalinės institucijos“, nėra numatyta jokia konkreti norma, kuri būtų susijusi su įstatymų leidėjo tvirtinamais planais ar projektais. Vadinasi, toks institucijos statusas neturi įtakos valstybėms narėms pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalies nuostatas tenkančių pareigų apimčiai ir turiniui. <...> Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad ja neleidžiama nacionalinei institucijai, net jeigu ji būtų įstatymų leidėjas, patvirtinti planą ar projektą neįsitikinus, kad jis nepakenks atitinkamos teritorijos vientisumui.

pagal Buveinių direktyvą [6 straipsnio 3 dalį] valstybės narės privalo tai daryti,

neatsižvelgdamas į tai, kokio pobūdžio yra nacionalinė institucija, kompetentinga patvirtinti tam tikrą planą ar projektą

. Šios direktyvos 6 straipsnio 3 dalyje, kurioje minimos „kompetentingos nacionalinės institucijos“, nėra numatyta jokia konkreti norma, kuri būtų susijusi su įstatymų leidėjo tvirtinamais planais ar projektais. Vadinasi, toks institucijos statusas neturi įtakos valstybėms narėms pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalies nuostatas tenkančių pareigų apimčiai ir turiniui. <...> Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad ja neleidžiama nacionalinei institucijai, net jeigu ji būtų įstatymų leidėjas, patvirtinti planą ar projektą neįsitikinus, kad jis nepakenks atitinkamos teritorijos vientisumui.

Kitaip tariant, negali būti įstatymu leidžiama vykdyti plano ar projekto, jei prieš tai neatliktas tinkamas vertinimas pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalį arba jei tinkamo vertinimo ataskaitos išvadose nėra užtikrintai teigiama, kad nebus padaryta neigiamo poveikio teritorijos vientisumui (60).

60

| Kompetentingos nacionalinės institucijos – tai institucijos, turinčios teisę suteikti leidimą vykdyti paną ar projektą arba jam pritarti. |
| --- |

Kompetentingos nacionalinės institucijos – tai institucijos, turinčios teisę suteikti leidimą vykdyti paną ar projektą arba jam pritarti.

Kompetentingos nacionalinės institucijos – tai institucijos, turinčios teisę suteikti leidimą vykdyti paną ar projektą arba jam pritarti.

4.7.2.   Kada tinkamas laikas teirautis plačiosios visuomenės nuomonės?

Buveinių direktyvoje nenustatyta aiškaus įpareigojimo tvirtinant planus ar projektus, kurių tinkamas vertinimas turi būti atliktas, išsiaiškinti plačiosios visuomenės nuomonę. Remiantis 6 straipsnio 3 dalies tekstu, su plačiąja visuomene konsultuojamasi tik jei reikia. Tačiau konsultacijos su visuomene – viena esminių PAV ir SPAV direktyvų dalių. Taigi aišku, kad jei vertinimas, kurį atlikti reikalaujama pagal 6 straipsnio 3 dalį, yra derinamas su pagal šias direktyvas atliekamu vertinimu, su plačiąja visuomene reikia konsultuotis laikantis jose nustatytų reikalavimų.

jei reikia

Vis dėlto, net jeigu planui ar projektui PAV ar SPAV direktyva netaikoma ir jis vertinamas tik remiantis Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalimi, tuomet atsižvelgiant į Teismo sprendime neseniai pateiktą paaiškinimą, pagrįstą Orhuso konvencijos reikalavimais (61), susiję visuomenės subjektai, įskaitant pripažintas aplinkos apsaugos NVO, turi teisę dalyvauti leidimo suteikimo procedūroje (C-243/15, 49 punktas). Ši teisė visų pirma apima teisę „veiksmingai dalyvauti priimant sprendimus aplinkosaugos srityje“, „teikti pasiūlymus raštu arba prireikus viešo svarstymo ar klausimo svarstymo su paraiškos davėju metu bet kokius komentarus, informaciją, analizę arba nuomonę, kurie, jų manymu, sietini su planuojama veikla“ (C-243/15, 46 punktas).

61

teisę „veiksmingai dalyvauti priimant sprendimus aplinkosaugos srityje“, „teikti pasiūlymus raštu arba prireikus viešo svarstymo ar klausimo svarstymo su paraiškos davėju metu bet kokius komentarus, informaciją, analizę arba nuomonę, kurie, jų manymu, sietini su planuojama veikla“

Atsižvelgiant į tai taip pat verta paminėti, kad Teismas, remdamasis visuomenės dalyvavimo teisėmis, visų pirma pripažintoms aplinkos apsaugos NVO numato teisę ginčyti kompetentingų nacionalinių institucijų sprendimus, priimtus pagal Direktyvos 92/43 6 straipsnio 3 dalį dėl prašymo dalyvauti leidimo procedūroje, dėl įvertinimo, ar būtina atlikti plano ar projekto poveikio saugomai teritorijai aplinkos aspektu vertinimą, arba dėl tokio vertinimo išvadų tinkamumo, kiek tai susiję su tokio projekto ar plano keliamu pavojumi saugomos teritorijos vientisumui (C-243/15, 56 punktas).

kompetentingų nacionalinių institucijų sprendimus, priimtus pagal Direktyvos 92/43 6 straipsnio 3 dalį dėl prašymo dalyvauti leidimo procedūroje, dėl įvertinimo, ar būtina atlikti plano ar projekto poveikio saugomai teritorijai aplinkos aspektu vertinimą, arba dėl tokio vertinimo išvadų tinkamumo, kiek tai susiję su tokio projekto ar plano keliamu pavojumi saugomos teritorijos vientisumui

4.7.3.   Sprendimo priėmimas remiantis tinkamu vertinimu

Planus ar projektus tvirtina kompetentingos nacionalinės institucijos, atsižvelgdamos į tinkamo vertinimo išvadas dėl plano ar projekto poveikio atitinkamai „Natura 2000“ teritorijai. Planus ar projektus jos tvirtina tik įsitikinusios, kad planas ar projektas nepadarys neigiamo poveikio teritorijos vientisumui. Tai reiškia, kad neturi būti likę jokių pagrįstų mokslinių abejonių dėl šio poveikio nebuvimo.

tik įsitikinusios, kad planas ar projektas nepadarys neigiamo poveikio teritorijos vientisumui

Kai yra abejonių dėl vertinamo plano ar projekto žalingo poveikio nagrinėjamos teritorijos vientisumui nebuvimo, kompetentinga valdžios institucija turi nepatvirtinti tokio plano ar projekto
  (C-127/02, 57 punktas).

Kai yra abejonių dėl vertinamo plano ar projekto žalingo poveikio nagrinėjamos teritorijos vientisumui nebuvimo, kompetentinga valdžios institucija turi nepatvirtinti tokio plano ar projekto

Be to, Direktyvos dėl buveinių 6 straipsnio 3 dalies antrame sakinyje numatytas patvirtinimo kriterijus remiasi atsargumo principu ir leidžia veiksmingai užkirsti kelią numatomų planų ar projektų žalingam poveikiui saugomos teritorijos vientisumui. Mažiau griežtas nei nagrinėjamas patvirtinimo kriterijus taip veiksmingai neužtikrintų teritorijų, kurioms skirta minėta nuostata, apsaugos tikslo įgyvendinimo (C-127/02, 58 punktas).

Direktyvos dėl buveinių 6 straipsnio 3 dalies antrame sakinyje numatytas patvirtinimo kriterijus remiasi atsargumo principu ir leidžia veiksmingai užkirsti kelią numatomų planų ar projektų žalingam poveikiui saugomos teritorijos vientisumui. Mažiau griežtas nei nagrinėjamas patvirtinimo kriterijus taip veiksmingai neužtikrintų teritorijų, kurioms skirta minėta nuostata, apsaugos tikslo įgyvendinimo (C-127/02, 58 punktas).

Taigi privalu įrodyti, kad neigiamo poveikio nėra, o ne kad jis yra, – taip atsižvelgiama į atsargumo principą (C-157/96, 63 punktas). Vadinasi, tinkamas vertinimas turi būti pakankamai išsamus ir pagrįstas, kad būtų galima, atsižvelgiant į geriausias mokslo žinias šioje srityje, įrodyti, jog neigiamo poveikio nėra (C-127/02, 61 punktas).

Taigi privalu įrodyti, kad neigiamo poveikio nėra, o ne kad jis yra

5.   6 STRAIPSNIO 4 DALIS

6 STRAIPSNIO 4 DALIS

Sąvokų „alternatyvūs sprendimai“, „įpareigojančios viršesnio (svarbesnio) viešojo intereso priežastys“, „kompensacinės priemonės“, „bendras vientisumas“ ir „Komisijos nuomonė“ paaiškinimas

Sąvokų „alternatyvūs sprendimai“, „įpareigojančios viršesnio (svarbesnio) viešojo intereso priežastys“, „kompensacinės priemonės“, „bendras vientisumas“ ir „Komisijos nuomonė“ paaiškinimas

5.1.   TEKSTAS

Jei, nepaisant poveikio teritorijai neigiamo įvertinimo ir nesant kitų alternatyvių sprendimų, šis planas ar projektas vis dėlto privalo būti įgyvendintas dėl įpareigojančių svarbesnio viešojo intereso priežasčių, tarp jų ir socialinio ar ekonominio pobūdžio, valstybė narė imasi visų kompensacinių priemonių, būtinų bendram „Natura 2000“ vientisumui apsaugoti. Apie patvirtintas kompensacines priemones ji praneša Komisijai.

Kai atitinkamoje teritorijoje yra prioritetinis natūralių buveinių tipas ir (arba) prioritetinė rūšis, vieninteliai argumentai, kuriuos galima pateikti, yra argumentai, susiję su žmonių sveikata ar sauga, su labai svarbiomis aplinkai palankiomis pasekmėmis arba kitomis, Komisijos nuomone, ypatingomis svarbesnio visuomenės intereso priežastimis.

5.2.   TAIKYMO SRITIS

Ši nuostata yra kompetentingų nacionalinių institucijų atliekamos planų ir projektų, galinčių turėti įtakos specialioms saugomoms teritorijoms (SST), specialioms apsaugos teritorijoms (SAT) ar Bendrijos svarbos teritorijoms (BST), įvertinimo ir galimo leidimo juos vykdyti išdavimo procedūros dalis. Reikėtų atsižvelgti į dvi esmines aplinkybes:

| — | viena vertus, ši nuostata yra skirta išimtims, susijusioms su bendrąja 6 straipsnio 3 dalies taisykle, pagal kurią leidimai gali būti suteikiami tik tiems planams ar projektams, kurie nepaveiks atitinkamos (-ų) teritorijos (-ų) vientisumo, |
| --- | --- |

—

viena vertus, ši nuostata yra skirta išimtims, susijusioms su bendrąja 6 straipsnio 3 dalies taisykle, pagal kurią leidimai gali būti suteikiami tik tiems planams ar projektams, kurie nepaveiks atitinkamos (-ų) teritorijos (-ų) vientisumo,

| — | kita vertus, ji turi būti taikoma imantis įvairių direktyvoje numatytų priemonių ir laikantis joje nustatytos nuoseklios tvarkos. Šį reikalavimą ne kartą patvirtino Teismas (C-209/02, C-239/04, C-304/05, C-560/08, C-404/09). |
| --- | --- |

—

kita vertus, ji turi būti taikoma imantis įvairių direktyvoje numatytų priemonių ir laikantis joje nustatytos nuoseklios tvarkos. Šį reikalavimą ne kartą patvirtino Teismas (C-209/02, C-239/04, C-304/05, C-560/08, C-404/09).

Bylos C-304/05 sprendimo 83 punkte Teismas aiškiai nurodė, kad: Direktyvos 92/43 6 straipsnio 4 dalį

  galima taikyti tik po to, kai plano ar projekto poveikis išnagrinėtas pagal

  šios direktyvos

  6 straipsnio 3 dalį
  .
  Iš tiesų šio poveikio, atsižvelgiant į apsaugos tikslus, susijusius su nagrinėjama vietove, žinojimas yra būtina sąlyga norint taikyti minėto 6 straipsnio 4 dalį

  , nes neturint šių duomenų jokia šios nukrypti leidžiančios nuostatos taikymo sąlyga nebūtų vertinama.

  Nagrinėjant galimus privalomuosius svarbesnio viešojo intereso pagrindus ir tai, ar yra mažiau žalingų alternatyvų, iš tiesų reikalaujama palyginti tai su žala, kuri būtų padaryta vietovei vykdant nagrinėjamą planą ar projektą. Be to, reikia tiksliai nustatyti šiai vietovei daromą žalą, kad būtų galima apibrėžti, kokių kompensacinių priemonių gali prireikti
  (taip pat žr. C-399/14, C-387&388/15, C-142/16).

Direktyvos 92/43 6 straipsnio 4 dalį

galima taikyti tik po to, kai plano ar projekto poveikis išnagrinėtas pagal

šios direktyvos

6 straipsnio 3 dalį

Iš tiesų šio poveikio, atsižvelgiant į apsaugos tikslus, susijusius su nagrinėjama vietove, žinojimas yra būtina sąlyga norint taikyti minėto 6 straipsnio 4 dalį

, nes neturint šių duomenų jokia šios nukrypti leidžiančios nuostatos taikymo sąlyga nebūtų vertinama.

Nagrinėjant galimus privalomuosius svarbesnio viešojo intereso pagrindus ir tai, ar yra mažiau žalingų alternatyvų, iš tiesų reikalaujama palyginti tai su žala, kuri būtų padaryta vietovei vykdant nagrinėjamą planą ar projektą. Be to, reikia tiksliai nustatyti šiai vietovei daromą žalą, kad būtų galima apibrėžti, kokių kompensacinių priemonių gali prireikti

6 straipsnio 4 dalis netaikoma savaime. Institucijos savo nuožiūra sprendžia, ar gali būti taikomos sąlygos, kuriomis leidžiama nukrypti nuo 6 straipsnio 3 dalies nuostatų, jeigu tinkamo vertinimo išvadose teigiama, kad planas ar projektas padarys neigiamą poveikį atitinkamos teritorijos vientisumui, arba jeigu esama abejonių dėl šio neigiamo poveikio nebuvimo.

6 straipsnio 4 dalis netaikoma savaime

Teismas bylos C-241/08 sprendimo 72 punkte patvirtino, kad 6 straipsnio 4 dalies nuostatos yra neprivalomo pobūdžio: taigi pabaigusios galimo poveikio įvertinimą pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalį ir padariusios neigiamą šio įvertinimo išvadą,

  kompetentingos institucijos galėjo nuspręsti arba atsisakyti suteikti leidimą

  atitinkamam planui ar projektui įgyvendinti,

  arba jį suteikti pagal

  Buveinių direktyvos

  6 straipsnio 4 dalį

  tik tuo atveju, kai tenkinamos šioje nuostatoje įtvirtintos sąlygos.

taigi pabaigusios galimo poveikio įvertinimą pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalį ir padariusios neigiamą šio įvertinimo išvadą,

kompetentingos institucijos galėjo nuspręsti arba atsisakyti suteikti leidimą

atitinkamam planui ar projektui įgyvendinti,

arba jį suteikti pagal

Buveinių direktyvos

6 straipsnio 4 dalį

tik tuo atveju, kai tenkinamos šioje nuostatoje įtvirtintos sąlygos.

Sprendimas leisti vykdyti planą ar projektą turi atitikti 6 straipsnio 4 dalies sąlygas ir reikalavimus. Visų pirma dokumentais turi būti patvirtinta, kad:

| 1) | teikiamas tvirtinti alternatyvus sprendimas, nepaisant ekonominių aplinkybių, yra mažiausiai kenksmingas buveinėms, rūšims bei „Natura 2000“ teritorijų vientisumui ir nėra kito galimo alternatyvaus sprendimo, kuris neturėtų neigiamo poveikio teritorijos (-ų) vientisumui; |
| --- | --- |

1)

teikiamas tvirtinti alternatyvus sprendimas, nepaisant ekonominių aplinkybių, yra mažiausiai kenksmingas buveinėms, rūšims bei „Natura 2000“ teritorijų vientisumui ir nėra kito galimo alternatyvaus sprendimo, kuris neturėtų neigiamo poveikio teritorijos (-ų) vientisumui;

| 2) | yra įpareigojančių viršesnio viešojo intereso priežasčių, „tarp jų ir socialinio ar ekonominio pobūdžio“; |
| --- | --- |

2)

yra įpareigojančių viršesnio viešojo intereso priežasčių, „tarp jų ir socialinio ar ekonominio pobūdžio“;

| 3) | yra imamasi visų kompensacinių priemonių, būtinų siekiant užtikrinti, kad būtų apsaugotas tinklo „Natura 2000“ vientisumas. |
| --- | --- |

3)

yra imamasi visų kompensacinių priemonių, būtinų siekiant užtikrinti, kad būtų apsaugotas tinklo „Natura 2000“ vientisumas.

Ši nuostata, kuria nustatoma 6 straipsnio 3 dalies taikymo išimtis, turi būti aiškinama siaurai (C-239/04, 25–39 punktai) ir gali būti taikoma tik tada, jei visos direktyvoje numatytos sąlygos yra visiškai įvykdytos. Taigi norint pasinaudoti šia išimtimi, būtina įrodyti, kad anksčiau minėtos sąlygos yra iš tikrųjų įvykdytos kiekvienu konkrečiu atveju.

Įsitikinus ir dokumentais patvirtinus, kad trūksta tinkamų alternatyvių sprendimų ir kad reikia atsižvelgti į įpareigojančias viršesnio viešojo intereso priežastis, būtina imtis visų kompensacinių priemonių, reikalingų tinklo „Natura 2000“ bendro vientisumo apsaugai užtikrinti. Apie patvirtintas kompensacines priemones visada būtina pranešti Komisijai.

| 6 straipsnio 4 dalimi leidžiama taikyti 6 straipsnio 3 dalyje nustatytos bendrosios taisyklės išimtis, tačiau ši dalis netaikoma savaime. Institucija savo nuožiūra sprendžia, ar gali būti taikoma nukrypti nuo 6 straipsnio 3 dalies leidžianti nuostata. 6 straipsnio 4 dalis turi būti taikoma laikantis direktyvoje nustatytos nuoseklios tvarkos, t. y. tik tinkamai įgyvendinus visas 6 straipsnio 3 dalies nuostatas. |
| --- |

6 straipsnio 4 dalimi leidžiama taikyti 6 straipsnio 3 dalyje nustatytos bendrosios taisyklės išimtis, tačiau ši dalis netaikoma savaime. Institucija savo nuožiūra sprendžia, ar gali būti taikoma nukrypti nuo 6 straipsnio 3 dalies leidžianti nuostata. 6 straipsnio 4 dalis turi būti taikoma laikantis direktyvoje nustatytos nuoseklios tvarkos, t. y. tik tinkamai įgyvendinus visas 6 straipsnio 3 dalies nuostatas.

6 straipsnio 4 dalimi leidžiama taikyti 6 straipsnio 3 dalyje nustatytos bendrosios taisyklės išimtis, tačiau ši dalis netaikoma savaime. Institucija savo nuožiūra sprendžia, ar gali būti taikoma nukrypti nuo 6 straipsnio 3 dalies leidžianti nuostata. 6 straipsnio 4 dalis turi būti taikoma laikantis direktyvoje nustatytos nuoseklios tvarkos, t. y. tik tinkamai įgyvendinus visas 6 straipsnio 3 dalies nuostatas.

5.3.   PRADINĖS PASTABOS

5.3.1.   Alternatyvių sprendimų nagrinėjimas

Pirmas įpareigojimas, kurį būtina įvykdyti taikant 6 straipsnio 4 dalyje numatytą išimties taikymo tvarką, – išnagrinėti, ar esama alternatyvių plano ar projekto sprendimų. Šiuo požiūriu Teismas aiškiai nurodė, kad, nagrinėjant planą ar projektą, yra oficialiai taikoma 6 straipsnio 4 dalis, o ne šio straipsnio 3 dalis (C-441/03, 15 punktas, C-241/08, 69 punktas, C-142/16, 72 punktas).

Atsižvelgiant į būtinybę apsaugoti tinklą „Natura 2000“ nuo nepageidaujamos žalos, nustačius neigiamas pasekmes teritorijos vientisumui reikėtų nuodugniai peržiūrėti ir (arba) atšaukti siūlomą planą ar projektą. Taigi kompetentingos institucijos, šiuo etapu atsižvelgdamos ir į galimybę nevykdyti jokių planų ar projektų, privalo išnagrinėti atitinkamą planą ar projektą ir įrodyti jo reikalingumą.

Vėliau kompetentingos institucijos turėtų išnagrinėti galimybę ieškoti alternatyvių sprendimų, labiau užtikrinančių atitinkamos teritorijos vientisumą. Turi būti išnagrinėti visi galimi alternatyvūs sprendimai, atitinkantys plano ar projekto tikslus (be kita ko, atsižvelgiant į jų sąnaudų proporcingumą), visų pirma – tų sprendimų santykinis veiksmingumas siekiant teritorijos apsaugos tikslų ir apsaugant bendrą tinklo „Natura 2000“vientisumą. Šie sprendimai gali būti susiję su alternatyviomis vietomis ar keliais, įvairiu plėtros mastu ar modeliais arba alternatyviais procesais.

Kalbant apie priemonių, kurios gali būti svarstomos vykstant alternatyvių sprendimų peržiūrai, ekonomines sąnaudas, renkantis alternatyvius sprendimus jos negali būti laikomos vieninteliu lemiamu veiksniu (C-399/14, 77 punktas). Kitaip tariant, projekto teikėjas negali teigti, kad alternatyvūs projekto sprendimai neišnagrinėti dėl to, kad jie būtų per brangūs.

Pagal subsidiarumo principą minėtų alternatyvių sprendimų santykinį poveikį atitinkamai teritorijai vertina kompetentingos nacionalinės institucijos. Reikėtų pabrėžti, kad tokių palyginimų referenciniai parametrai yra susiję su teritorijos vientisumo ir jos ekologinių funkcijų apsaugos ir išsaugojimo aspektais. Todėl šiame etape kiti vertinimo kriterijai, pavyzdžiui, ekonominiai kriterijai, neturi pirmenybės ekologinių kriterijų atžvilgiu.

Tai, kad alternatyvių sprendimų nėra, turi būti įrodyta prieš pradedant nagrinėti, ar planas ar projektas yra reikalingas dėl įpareigojančių viešojo intereso priežasčių (Teismo sprendimo Castro Verde, C-239/04, 36–39 punktai).

alternatyvių sprendimų nėra, turi būti įrodyta

Castro Verde

| Kompetentingų institucijų pareiga – užtikrinti, kad būtų vienodai nuodugniai išnagrinėti visi galimi projekto ar plano tikslus atitinkantys alternatyvūs sprendimai. Šis vertinimas turėtų būti atliekamas atsižvelgiant į rūšis ir buveines, kurių apsaugai teritorijai įsteigta, ir į teritorijos apsaugos tikslus. |
| --- |

Kompetentingų institucijų pareiga – užtikrinti, kad būtų vienodai nuodugniai išnagrinėti visi galimi projekto ar plano tikslus atitinkantys alternatyvūs sprendimai. Šis vertinimas turėtų būti atliekamas atsižvelgiant į rūšis ir buveines, kurių apsaugai teritorijai įsteigta, ir į teritorijos apsaugos tikslus.

Kompetentingų institucijų pareiga – užtikrinti, kad būtų vienodai nuodugniai išnagrinėti visi galimi projekto ar plano tikslus atitinkantys alternatyvūs sprendimai. Šis vertinimas turėtų būti atliekamas atsižvelgiant į rūšis ir buveines, kurių apsaugai teritorijai įsteigta, ir į teritorijos apsaugos tikslus.

5.3.2.   Įpareigojančių viršesnio viešojo intereso priežasčių nagrinėjimas

Jei alternatyvių sprendimų nėra (arba jei galimais sprendimais būtų daromas dar didesnis neigiamas poveikis atitinkamai (-oms) teritorijai (-oms) anksčiau paminėtų direktyvos apsaugos tikslų požiūriu), kompetentingos institucijos turi išsiaiškinti, ar nėra įpareigojančių viršesnio viešojo intereso priežasčių, įskaitant socialines ar ekonomines priežastis, dėl kurių turi būti įgyvendinamas atitinkamas planas ar projektas.

Sąvoka „įpareigojančios viršesnio viešojo intereso priežastys“ direktyvoje neapibrėžta. Tačiau 6 straipsnio 4 dalies antroje pastraipoje žmonių sveikata, žmonių sauga ir labai svarbios aplinkai palankios pasekmės yra pateikiamos kaip šių priežasčių pavyzdžiai. Kalbant apie kitas įpareigojančias svarbesnio viešojo intereso socialinio ar ekonominio pobūdžio priežastis, iš šios formuluotės aiškiai matyti, kad tik viešieji interesai, neatsižvelgiant į tai, ar juos remia viešojo, ar privačiojo sektoriaus institucijos, gali būti argumentas nevykdyti direktyvoje nustatytų apsaugos tikslų. Taigi privačių subjektų parengti projektai gali būti svarstomi tik tais atvejais, kai pagrindžiama, jog jie tarnauja visuomenės interesams.

kitas įpareigojančias svarbesnio viešojo intereso

priežastis

Šiai išvadai pritarė Teismas bylos C-182/10 sprendimo 75–78 punktuose: interesas, kuris gali pateisinti, kaip tai suprantama pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 4 dalį, plano ar projekto įgyvendinimą,

  turi būti ir „viešas“, ir svarbus, o tai reiškia, kad jis turi būti toks svarbus, kad jį būtų galima palyginti su direktyvos siekiamu tikslu apsaugoti natūralias buveines, laukinę fauną ir florą.

  Iš principo įmonės statybos ar išplėtimo darbai atitinka šias sąlygas tik ypatingomis aplinkybėmis.

  Negalima atmesti

  , kad taip gali būti,

  kai projektas, net ir būdamas privatus

  , savo pobūdžiu ir atsižvelgiant į

  ekonomines ir socialines aplinkybes, kurioms esant jis atliekamas, iš tikrųjų gali būti svarbus viešasis interesas

  , jei neįrodoma, jog egzistuoja alternatyvūs sprendimai. Atsižvelgiant į šiuos kriterijus, paprastas infrastruktūros, skirtos administraciniam centrui, kūrimas iš principo negali būti laikomas įpareigojančia priežastimi, susijusia su svarbiu viešuoju interesu, kaip tai suprantama pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 4 dalį.

interesas, kuris gali pateisinti, kaip tai suprantama pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 4 dalį, plano ar projekto įgyvendinimą,

turi būti ir „viešas“, ir svarbus, o tai reiškia, kad jis turi būti toks svarbus, kad jį būtų galima palyginti su direktyvos siekiamu tikslu apsaugoti natūralias buveines, laukinę fauną ir florą.

Iš principo įmonės statybos ar išplėtimo darbai atitinka šias sąlygas tik ypatingomis aplinkybėmis.

Negalima atmesti

, kad taip gali būti,

kai projektas, net ir būdamas privatus

, savo pobūdžiu ir atsižvelgiant į

ekonomines ir socialines aplinkybes, kurioms esant jis atliekamas, iš tikrųjų gali būti svarbus viešasis interesas

, jei neįrodoma, jog egzistuoja alternatyvūs sprendimai. Atsižvelgiant į šiuos kriterijus, paprastas infrastruktūros, skirtos administraciniam centrui, kūrimas iš principo negali būti laikomas įpareigojančia priežastimi, susijusia su svarbiu viešuoju interesu, kaip tai suprantama pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 4 dalį.

Taip pat būtų naudinga remtis kitų sričių ES teisės aktais, kuriuose vartojamos panašios sąvokos.

Teismas sąvoką „įpareigojantis reikalavimas“ aiškina kaip laisvo prekių judėjimo principo išimtį. Teismas nusprendė, kad žmonių sveikata ir aplinkos apsauga, taip pat ir teisėtų ekonominės ir socialinės politikos tikslų siekimas yra tie įpareigojantys reikalavimai, kuriais gali būti grindžiamos nacionalinės priemonės, kuriomis ribojama judėjimo laisvė.

Be to, ES teisėje taip pat vartojama sąvoka „visuotinės ekonominės svarbos paslauga“, suformuluota Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 106 straipsnio 2 dalyje. Ši sąvoka vartojama taikant konkurencijos taisyklių išimtis įmonėms, teikiančioms visuotinės ekonominės svarbos paslaugas. Komunikate dėl visuotinės svarbos paslaugų Europoje (62) Komisija, atsižvelgdama į šios srities teismų praktiką, pateikė tokią visuotinės ekonominės svarbos paslaugų apibrėžtį: ekonominė veikla, kuria teikiami visuotinės naudos produktai, kurių rinka be valstybės intervencijos neteiktų (arba teiktų kitokiomis kokybės, saugos, prieinamumo, lygių galimybių ar visuotinio prieinamumo sąlygomis).

62

ekonominė veikla, kuria teikiami visuotinės naudos produktai, kurių rinka be valstybės intervencijos neteiktų (arba teiktų kitokiomis kokybės, saugos, prieinamumo, lygių galimybių ar visuotinio prieinamumo sąlygomis)

Atsižvelgiant į nuostatos struktūrą, konkrečiais atvejais kompetentingos nacionalinės institucijos turi patvirtinti atitinkamus planus ar projektus tik jei anksčiau minėtos įpareigojančios viršesnio viešojo intereso priežastys yra viršesnės už teritorijų, kurias gali paveikti minėtos iniciatyvos, apsaugos tikslus. Tai turėtų būti nustatoma atsižvelgiant į šiuos aspektus:

nuostatos struktūrą

| a) | įpareigojančios priežasties, dėl kurios įgyvendinamas planas ar projektas, buvimas; |
| --- | --- |

a)

įpareigojančios priežasties, dėl kurios įgyvendinamas planas ar projektas, buvimas;

įpareigojančios priežasties

| b) | viešasis interesas turi būti svarbesnis (viršesnis). Taigi akivaizdu, kad ne kiekvienas socialinio ar ekonominio pobūdžio viešasis interesas yra pakankamas, ypač lyginant jį su labai svarbiais interesais, kurie yra ginami šia direktyva (žr., pvz., jos 4 konstatuojamąją dalį dėl Bendrijos gamtos paveldo); |
| --- | --- |

b)

viešasis interesas turi būti svarbesnis (viršesnis). Taigi akivaizdu, kad ne kiekvienas socialinio ar ekonominio pobūdžio viešasis interesas yra pakankamas, ypač lyginant jį su labai svarbiais interesais, kurie yra ginami šia direktyva (žr., pvz., jos 4 konstatuojamąją dalį dėl Bendrijos gamtos paveldo);

svarbesnis (viršesnis)

Bendrijos gamtos paveldo

| c) | šiomis aplinkybėmis taip pat būtų galima daryti prielaidą, kad viešasis interesas gali būti viršesnis tik tada, kai jis yra ilgalaikis, o trumpalaikiai ekonominiai interesai ar kiti interesai, kurie visuomenei teiktų tik trumpalaikę naudą, neturėtų būti laikomi pakankamai reikšmingais, kad nusvertų ilgalaikius direktyva saugomus gamtos apsaugos interesus. |
| --- | --- |

c)

šiomis aplinkybėmis taip pat būtų galima daryti prielaidą, kad viešasis interesas gali būti viršesnis tik tada, kai jis yra ilgalaikis, o trumpalaikiai ekonominiai interesai ar kiti interesai, kurie visuomenei teiktų tik trumpalaikę naudą, neturėtų būti laikomi pakankamai reikšmingais, kad nusvertų ilgalaikius direktyva saugomus gamtos apsaugos interesus.

ilgalaikis

Kaip pavyzdys, kas yra laikoma įpareigojančiomis viršesnio viešojo intereso priežastimis, gali būti Teismo sprendimas byloje, susijusioje su dideliu regionu (Graikijos Tesalijos regionu): drėkinimas ir geriamo vandens tiekimas iš principo atitinka šias sąlygas, todėl gali pateisinti vandens nukreipimo projekto įgyvendinimą nesant alternatyvių sprendimų (C-43/10, 122 punktas) (63).

drėkinimas ir geriamo vandens tiekimas iš principo atitinka šias sąlygas, todėl gali pateisinti vandens nukreipimo projekto įgyvendinimą nesant alternatyvių sprendimų

63

| Reikėtų atsižvelgti į tai, kad įpareigojančios viršesnio viešojo intereso priežastys, tarp jų ir socialinio ar ekonominio pobūdžio, yra susijusios su tokia padėtimi, kai įrodyta, jog numatyti planai ar projektai yra būtini:







  — | dėl veiksmų ar politikos priemonių, kurių tikslas yra apsaugoti pagrindines piliečių gyvenimo vertybes (sveikatą, saugumą, aplinką), |
| --- | --- |

Reikėtų atsižvelgti į tai, kad įpareigojančios viršesnio viešojo intereso priežastys, tarp jų ir socialinio ar ekonominio pobūdžio, yra susijusios su tokia padėtimi, kai įrodyta, jog numatyti planai ar projektai yra būtini:

Reikėtų atsižvelgti į tai, kad įpareigojančios viršesnio viešojo intereso priežastys, tarp jų ir socialinio ar ekonominio pobūdžio, yra susijusios su tokia padėtimi, kai įrodyta, jog numatyti planai ar projektai yra būtini:

—

dėl veiksmų ar politikos priemonių, kurių tikslas yra apsaugoti pagrindines piliečių gyvenimo vertybes (sveikatą, saugumą, aplinką),

dėl veiksmų ar politikos priemonių, kurių tikslas yra apsaugoti pagrindines piliečių gyvenimo vertybes (sveikatą, saugumą, aplinką),

| — | dėl pagrindinių valstybės ir visuomenės politikos priemonių, |
| --- | --- |

—

dėl pagrindinių valstybės ir visuomenės politikos priemonių,

dėl pagrindinių valstybės ir visuomenės politikos priemonių,

| — | dėl ekonominio ar socialinio pobūdžio veiklos, kuria vykdomos konkrečios su viešosiomis paslaugomis susijusios prievolės. |
| --- | --- |

—

dėl ekonominio ar socialinio pobūdžio veiklos, kuria vykdomos konkrečios su viešosiomis paslaugomis susijusios prievolės.

dėl ekonominio ar socialinio pobūdžio veiklos, kuria vykdomos konkrečios su viešosiomis paslaugomis susijusios prievolės.

Kompetentingų institucijų pareiga – plano ar projekto įpareigojančias viršesnio viešojo intereso priežastis įvertinti atsižvelgiant į natūralių buveinių bei laukinės faunos ir floros apsaugos tikslą. Planą ar projektą jos gali patvirtinti tik tada, jei plano ar projekto įpareigojančios priežastys yra svarbesnės už jo poveikį apsaugos tikslams.

Kompetentingų institucijų pareiga – plano ar projekto įpareigojančias viršesnio viešojo intereso priežastis įvertinti atsižvelgiant į natūralių buveinių bei laukinės faunos ir floros apsaugos tikslą. Planą ar projektą jos gali patvirtinti tik tada, jei plano ar projekto įpareigojančios priežastys yra svarbesnės už jo poveikį apsaugos tikslams.

| Siekiant pateikti skaitytojui tikslesnių nuorodų apie tai, kas teisiniu požiūriu gali būti laikoma įpareigojančiomis viršesnio viešojo intereso priežastimis, pateikiama keletas pavyzdžių iš Komisijos pateiktų nuomonių dėl 6 straipsnio 4 dalies antros pastraipos, ir iš valstybių narių pateiktų argumentų: http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/opinion_en.htm. |
| --- |

Siekiant pateikti skaitytojui tikslesnių nuorodų apie tai, kas teisiniu požiūriu gali būti laikoma įpareigojančiomis viršesnio viešojo intereso priežastimis, pateikiama keletas pavyzdžių iš Komisijos pateiktų nuomonių dėl 6 straipsnio 4 dalies antros pastraipos, ir iš valstybių narių pateiktų argumentų: http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/opinion_en.htm.

5.4.   KOMPENSACINIŲ PRIEMONIŲ PRIĖMIMAS

5.4.1.   Ką reiškia sąvoka „kompensacinės priemonės“ ir kada būtų tikslinga jas taikyti?

Buveinių direktyvoje termino „kompensacinės priemonės“ apibrėžtis nepateikiama. Iš patirties būtų galima spręsti, kad kompensacinės ir poveikio mažinimo priemonės skiriasi šiais aspektais:

| — | platesne prasme poveikio mažinimo priemonės – tai priemonės, kuriomis siekiama sumažinti ar netgi pašalinti neigiamą poveikį, kuris gali būti padarytas įgyvendinant planą ar projektą, ir taip išvengti neigiamo poveikio teritorijos vientisumui. Šios priemonės turi būti svarstomos atsižvelgiant į 6 straipsnio 3 dalį. Jos yra neatsiejama plano ar projekto specifikacijos dalis arba turi būti taikomos, kad būtų galima suteikti leidimą vykdyti planą ar projektą (žr. 4.6.5 skirsnį), |
| --- | --- |

—

platesne prasme poveikio mažinimo priemonės – tai priemonės, kuriomis siekiama sumažinti ar netgi pašalinti neigiamą poveikį, kuris gali būti padarytas įgyvendinant planą ar projektą, ir taip išvengti neigiamo poveikio teritorijos vientisumui. Šios priemonės turi būti svarstomos atsižvelgiant į 6 straipsnio 3 dalį. Jos yra neatsiejama plano ar projekto specifikacijos dalis arba turi būti taikomos, kad būtų galima suteikti leidimą vykdyti planą ar projektą (žr. 4.6.5 skirsnį),

| — | kompensacinės priemonės (įskaitant bet kokias susijusias poveikio mažinimo priemones) nėra projekto dalis. Jos skirtos plano ar projekto neigiamam liekamajam poveikiui kompensuoti siekiant išlaikyti bendrą ekologinį tinklo „Natura 2000“ vientisumą. Jos gali būti svarstomos tik atsižvelgiant į 6 straipsnio 4 dalį. |
| --- | --- |

—

kompensacinės priemonės (įskaitant bet kokias susijusias poveikio mažinimo priemones) nėra projekto dalis. Jos skirtos plano ar projekto neigiamam liekamajam poveikiui kompensuoti siekiant išlaikyti bendrą ekologinį tinklo „Natura 2000“ vientisumą. Jos gali būti svarstomos tik atsižvelgiant į 6 straipsnio 4 dalį.

Žinoma, tinkamai parengtomis ir įgyvendintomis poveikio mažinimo priemonėmis gali būti sumažintas neigiamas liekamasis poveikis, kurį būtina kompensuoti, ir atitinkamai – būtinų kompensacinių priemonių poreikio mastas.

| Pavyzdžiui, akmens anglių kasyklų požeminės kasybos veiklos išplėtimas į neeksploatuojamas teritorijas lems didelį grunto nusėdimą, kuris sukels potvynius ir gruntinių vandenų lygio kilimą, o tai turės didžiulį poveikį visoms toje teritorijoje esančioms ekosistemoms. Siekiant kompensuoti neigiamą projekto poveikį pagal ekologinius kriterijus bus atrenkama žemė, kurioje bus apsodinami ar keičiami (gerinami) esami miškai ir taip bus formuojami neprioritetinių buveinių tipai (bukų miškai ir ąžuolynai). Taip pat manoma, kad sodinant aliuvinius miškus ir gerinant jų būklę, taip pat atkuriant ar gerinant upės vagas būtų galima kompensuoti žalą, padarytą prioritetinių buveinių tipams (aliuviniams miškams (Alnion glutinoso-incanae) ir neprioritetinių buveinių tipams (lygumų ir kalnuotų vietovių upėms su plūduriuojančia augalija). Šios priemonės taip pat padės pašalinti neigiamą projekto poveikį tokioms rūšims kaip Lampetra planeri (mažoji nėgė). |
| --- |

Pavyzdžiui, akmens anglių kasyklų požeminės kasybos veiklos išplėtimas į neeksploatuojamas teritorijas lems didelį grunto nusėdimą, kuris sukels potvynius ir gruntinių vandenų lygio kilimą, o tai turės didžiulį poveikį visoms toje teritorijoje esančioms ekosistemoms. Siekiant kompensuoti neigiamą projekto poveikį pagal ekologinius kriterijus bus atrenkama žemė, kurioje bus apsodinami ar keičiami (gerinami) esami miškai ir taip bus formuojami neprioritetinių buveinių tipai (bukų miškai ir ąžuolynai). Taip pat manoma, kad sodinant aliuvinius miškus ir gerinant jų būklę, taip pat atkuriant ar gerinant upės vagas būtų galima kompensuoti žalą, padarytą prioritetinių buveinių tipams (aliuviniams miškams (Alnion glutinoso-incanae) ir neprioritetinių buveinių tipams (lygumų ir kalnuotų vietovių upėms su plūduriuojančia augalija). Šios priemonės taip pat padės pašalinti neigiamą projekto poveikį tokioms rūšims kaip Lampetra planeri (mažoji nėgė).

Pavyzdžiui, akmens anglių kasyklų požeminės kasybos veiklos išplėtimas į neeksploatuojamas teritorijas lems didelį grunto nusėdimą, kuris sukels potvynius ir gruntinių vandenų lygio kilimą, o tai turės didžiulį poveikį visoms toje teritorijoje esančioms ekosistemoms. Siekiant kompensuoti neigiamą projekto poveikį pagal ekologinius kriterijus bus atrenkama žemė, kurioje bus apsodinami ar keičiami (gerinami) esami miškai ir taip bus formuojami neprioritetinių buveinių tipai (bukų miškai ir ąžuolynai). Taip pat manoma, kad sodinant aliuvinius miškus ir gerinant jų būklę, taip pat atkuriant ar gerinant upės vagas būtų galima kompensuoti žalą, padarytą prioritetinių buveinių tipams (aliuviniams miškams (

) ir neprioritetinių buveinių tipams (lygumų ir kalnuotų vietovių upėms su plūduriuojančia augalija). Šios priemonės taip pat padės pašalinti neigiamą projekto poveikį tokioms rūšims kaip

(mažoji nėgė).

Kompensacinės priemonės turėtų būti taikomos kaip papildomos priemonės imantis įprastų veiksmų, numatytų Buveinių ir Paukščių direktyvose, arba vykdant ES teisėje nustatytus įpareigojimus. Pavyzdžiui, 6 straipsnio 1 dalyje nustatytų apsaugos priemonių įgyvendinimas arba naujos teritorijos, jau priskirtos prie Bendrijos svarbos teritorijų, siūlymas (įsteigimas) yra tos įprastos priemonės, kurias taiko valstybės narės. Todėl kompensacinės priemonės turi būti platesnio pobūdžio nei įprastos (standartinės) priemonės, reikalingos norint steigti, saugoti ir valdyti „Natura 2000“ teritorijas.

Kompensacinės priemonės turėtų būti taikomos kaip papildomos priemonės imantis įprastų veiksmų, numatytų Buveinių ir Paukščių direktyvose, arba vykdant ES teisėje nustatytus įpareigojimus.

| Kitas kompensavimo pavyzdys susijęs su uosto plėtra. Plečiantis uostui bus sunaikintos paukščių dienojimo vietos, taip pat sumažintos negausiai užliejamos dumblingos lygumos ir nendrėmis apsodintos pakrantės. Neigiamas projekto poveikis būtų kompensuojamas atkuriant potvynio nepasiekiamas paukščių dienojimo vietas ir seklias dumblingas lygumas, kartu atkuriant buveines, esančias nendrėmis apsodintose pakrantėse ir šlapiose pievose, – vykdant hidrotechninius darbus ir taikant aplinkosaugos priemones žemės ūkio reikmėms naudojant nendrėmis apsodintas pakrantes ir pievas. |
| --- |

Kitas kompensavimo pavyzdys susijęs su uosto plėtra. Plečiantis uostui bus sunaikintos paukščių dienojimo vietos, taip pat sumažintos negausiai užliejamos dumblingos lygumos ir nendrėmis apsodintos pakrantės. Neigiamas projekto poveikis būtų kompensuojamas atkuriant potvynio nepasiekiamas paukščių dienojimo vietas ir seklias dumblingas lygumas, kartu atkuriant buveines, esančias nendrėmis apsodintose pakrantėse ir šlapiose pievose, – vykdant hidrotechninius darbus ir taikant aplinkosaugos priemones žemės ūkio reikmėms naudojant nendrėmis apsodintas pakrantes ir pievas.

Kitas kompensavimo pavyzdys susijęs su uosto plėtra. Plečiantis uostui bus sunaikintos paukščių dienojimo vietos, taip pat sumažintos negausiai užliejamos dumblingos lygumos ir nendrėmis apsodintos pakrantės. Neigiamas projekto poveikis būtų kompensuojamas atkuriant potvynio nepasiekiamas paukščių dienojimo vietas ir seklias dumblingas lygumas, kartu atkuriant buveines, esančias nendrėmis apsodintose pakrantėse ir šlapiose pievose, – vykdant hidrotechninius darbus ir taikant aplinkosaugos priemones žemės ūkio reikmėms naudojant nendrėmis apsodintas pakrantes ir pievas.

Taigi kompensacinėmis priemonėmis nesuteikiama galimybės planus ar projektus įgyvendinti nesilaikant 6 straipsnyje nustatytų įpareigojimų atlikti tinkamą vertinimą. Iš 6 straipsnio 4 dalyje pateiktos veiksmų sekos matyti, kad šios priemonės taikytinos kraštutiniu atveju. Apie jų taikymą turėtų būti galvojama tik tada, jei, neatsižvelgiant į visas kitas priemones, kurių imtasi siekiant išvengti neigiamo poveikio teritorijai arba jį sumažinti, yra nustatomas neigiamas poveikis „Natura 2000“ teritorijos vientisumui arba negali būti atmetama jo tikimybė ir jei, nesant alternatyvių sprendimų, nusprendžiama, kad projektas ar planas privalo būti įgyvendintas dėl įpareigojančių viršesnio viešojo intereso priežasčių.

taikytinos kraštutiniu atveju

| Kompensacinės priemonės yra konkrečiam projektui ar planui skirtos priemonės, taikomos kaip papildomos priemonės vykdant įprastas Paukščių ir Buveinių direktyvose nustatytas pareigas. Šių priemonių tikslas – kompensuoti būtent neigiamą plano ar projekto poveikį atitinkamoms rūšims ar buveinėms. Jos taikytinos tik kraštutiniu atveju, kai kitos direktyvoje numatytos apsaugos priemonės yra neveiksmingos ir kai vis tiek priimamas sprendimas svarstyti planą ar projektą, kuris daro neigiamą poveikį „Natura 2000“ teritorijos vientisumui arba kai negali būti atmetama šio poveikio tikimybė. |
| --- |

Kompensacinės priemonės yra konkrečiam projektui ar planui skirtos priemonės, taikomos kaip papildomos priemonės vykdant įprastas Paukščių ir Buveinių direktyvose nustatytas pareigas. Šių priemonių tikslas – kompensuoti būtent neigiamą plano ar projekto poveikį atitinkamoms rūšims ar buveinėms. Jos taikytinos tik kraštutiniu atveju, kai kitos direktyvoje numatytos apsaugos priemonės yra neveiksmingos ir kai vis tiek priimamas sprendimas svarstyti planą ar projektą, kuris daro neigiamą poveikį „Natura 2000“ teritorijos vientisumui arba kai negali būti atmetama šio poveikio tikimybė.

Kompensacinės priemonės yra konkrečiam projektui ar planui skirtos priemonės, taikomos kaip papildomos priemonės vykdant įprastas Paukščių ir Buveinių direktyvose nustatytas pareigas. Šių priemonių tikslas – kompensuoti būtent neigiamą plano ar projekto poveikį atitinkamoms rūšims ar buveinėms. Jos taikytinos tik kraštutiniu atveju, kai kitos direktyvoje numatytos apsaugos priemonės yra neveiksmingos ir kai vis tiek priimamas sprendimas svarstyti planą ar projektą, kuris daro neigiamą poveikį „Natura 2000“ teritorijos vientisumui arba kai negali būti atmetama šio poveikio tikimybė.

5.4.2.   „Natura 2000“ tinklo bendras vientisumas

Sąvoka „bendras vientisumas“ pateikiama 6 straipsnio 4 dalyje – šioje dalyje nustatyta, kad planą ar projektą leidžiama įgyvendinti dėl įpareigojančių viršesnio viešojo intereso priežasčių ir kad turi būti imamasi priemonių žalai kompensuoti.

3 straipsnio 1 dalyje taip pat teigiama, kad „Natura 2000“ yra vieningas specialių saugomų teritorijų Europos ekologinis tinklas, kuris sudaro galimybę palaikyti, o kur reikia ir atstatyti iki palankios apsaugos būklės natūralių buveinių tipus ir rūšių buveines jų natūraliame paplitimo areale. Taigi atsižvelgiama į du kriterijus: pirma, į tikslines rūšis ir buveines kiekybės ir kokybės požiūriu, antra, į teritorijos vaidmenį siekiant užtikrinti tinkamą geografinį pasiskirstymą paplitimo arealo požiūriu.

vieningas specialių saugomų teritorijų Europos ekologinis tinklas,

sudaro galimybę palaikyti, o kur reikia ir atstatyti iki palankios apsaugos būklės natūralių buveinių tipus ir rūšių buveines jų natūraliame paplitimo areale

3 straipsnio 3 dalyje teigiama, kad jei valstybės narės mano esant reikalinga, jos stengiasi pagerinti Natura 2000 tinklo ekologinį vientisumą palaikydamos, o kur reikia – sukurdamos kraštovaizdžio elementus, kurie yra labai svarbūs laukinei faunai ir florai, kaip nurodyta 10 straipsnyje.

jei valstybės narės mano esant reikalinga, jos stengiasi pagerinti Natura 2000 tinklo ekologinį vientisumą palaikydamos, o kur reikia – sukurdamos kraštovaizdžio elementus, kurie yra labai svarbūs laukinei faunai ir florai, kaip nurodyta 10 straipsnyje

10 straipsnyje, kuriame bendrai aptariami žemės naudojimo planavimo bei plėtros politikos klausimai, teigiama, kad:

Valstybės narės stengiasi, kur mano tai esant būtina, savo žemėnaudos planuose bei plėtros politikoje, ir ypač siekdamos pagerinti Natura 2000 tinklo ekologinį vientisumą, skatinti laukinei faunai ir florai svarbių kraštovaizdžio elementų tvarkymą.

Šiems elementams priskiriami tie, kurie dėl savo linijinės ar tęstinės struktūros (upės su savo krantais) ar dėl savo jungiamosios funkcijos (kūdros ar maži miškeliai) yra būtini laukinių rūšių migracijai, plitimui ir genetiniams mainams.

Žodis „ekologinis“ vartojamas ir 3, ir 10 straipsnyje siekiant paaiškinti vientisumo sąvokos pobūdį. Akivaizdu, kad 6 straipsnio 4 dalyje sąvoka „bendras vientisumas“ vartojama ta pačia reikšme.

Taigi aišku, kad teritorijos svarbą tinklo vientisumui lemia teritorijos apsaugos tikslai, buveinių ir rūšių, dėl kurių teritorija įsteigta, skaičius ir būklė, taip pat teritorijos reikšmė užtikrinant tinkamą atitinkamų buveinių ir rūšių geografinį pasiskirstymą jų paplitimo areale.

| Pavyzdžiui, jeigu planas ar projektas pakenks retai aptinkamo buveinių tipo, kurio paplitimo arealas labai nedidelis, kurį labai sunku atkurti ir kurio apsaugai įsteigta teritorija tėra viena iš 10-ies to buveinių tipo apsaugai įsteigtų teritorijų, aišku tai, jog kompensacinės priemonės turės būti esminės, kad jomis būtų įmanoma apsaugoti tinklo „Natura 2000“ bendrą vientisumą. Kita vertus, jei planas ar projektas pakenks kuriai nors buveinei, kuri skirta rūšiai (pvz., Triturus cristatus), kurios paplitimo ES arealas yra didelis, kurią palyginti paprasta atkurti ir kurią apsaugant konkrečios teritorijos reikšmė nėra didelė, bus reikalingos lankstesnės ir mažiau apsunkinančios kompensacinės priemonės. |
| --- |

Pavyzdžiui, jeigu planas ar projektas pakenks retai aptinkamo buveinių tipo, kurio paplitimo arealas labai nedidelis, kurį labai sunku atkurti ir kurio apsaugai įsteigta teritorija tėra viena iš 10-ies to buveinių tipo apsaugai įsteigtų teritorijų, aišku tai, jog kompensacinės priemonės turės būti esminės, kad jomis būtų įmanoma apsaugoti tinklo „Natura 2000“ bendrą vientisumą. Kita vertus, jei planas ar projektas pakenks kuriai nors buveinei, kuri skirta rūšiai (pvz., Triturus cristatus), kurios paplitimo ES arealas yra didelis, kurią palyginti paprasta atkurti ir kurią apsaugant konkrečios teritorijos reikšmė nėra didelė, bus reikalingos lankstesnės ir mažiau apsunkinančios kompensacinės priemonės.

Pavyzdžiui, jeigu planas ar projektas pakenks retai aptinkamo buveinių tipo, kurio paplitimo arealas labai nedidelis, kurį labai sunku atkurti ir kurio apsaugai įsteigta teritorija tėra viena iš 10-ies to buveinių tipo apsaugai įsteigtų teritorijų, aišku tai, jog kompensacinės priemonės turės būti esminės, kad jomis būtų įmanoma apsaugoti tinklo „Natura 2000“ bendrą vientisumą. Kita vertus, jei planas ar projektas pakenks kuriai nors buveinei, kuri skirta rūšiai (pvz.,

), kurios paplitimo ES arealas yra didelis, kurią palyginti paprasta atkurti ir kurią apsaugant konkrečios teritorijos reikšmė nėra didelė, bus reikalingos lankstesnės ir mažiau apsunkinančios kompensacinės priemonės.

6 straipsnio 4 dalyje reikalaujama apsaugoti bendrą tinklo „Natura 2000“ vientisumą. Taigi galima teigti, jog direktyvoje daroma prielaida, kad „pradinis“ tinklas buvo vientisas. Jei daromos išimtys, padėtį būtina pakeisti taip, kad vientisumas būtų visiškai atkurtas.

Plano ar projekto požiūriu kompensacinės priemonės, skirtos bendram tinko „Natura 2000“ vientisumui apsaugoti, turės būti nustatomos pagal pirmiau minėtus kriterijus. Tai reikštų, kad nustatant kompensacines priemones turėtų būti atsižvelgiama į teritorijos apsaugos tikslus, taip pat į proporcingai neigiamai paveiktų buveinių ir rūšių skaičių ir būklę. Kartu būtina kompensuoti atitinkamos teritorijos reikšmę biogeografinio pasiskirstymo atžvilgiu.

Šiuo etapu būtų naudinga prisiminti, kad pagal Buveinių direktyvą teritorijos tinklui „Natura 2000“ atrenkamos atsižvelgiant į:

| — | buveinę (-es) ir rūšį (-is) pagal kiekybinius kriterijus (plotą, populiacijas), numatytus standartinėje duomenų formoje, |
| --- | --- |

—

buveinę (-es) ir rūšį (-is) pagal kiekybinius kriterijus (plotą, populiacijas), numatytus standartinėje duomenų formoje,

| — | teritorijos vietą atitinkamame biogeografiniame regione, |
| --- | --- |

—

teritorijos vietą atitinkamame biogeografiniame regione,

| — | atrankos kriterijus, kuriuos nustatė Buveinių komitetas ir taiko Europos biologinės įvairovės teminis centras, siekdamas patarti Komisijai, kurias teritorijas įtraukti į Bendrijos svarbos teritorijų sąrašą (64). |
| --- | --- |

—

atrankos kriterijus, kuriuos nustatė Buveinių komitetas ir taiko Europos biologinės įvairovės teminis centras, siekdamas patarti Komisijai, kurias teritorijas įtraukti į Bendrijos svarbos teritorijų sąrašą (64).

64

Kompetentingos institucijos turėtų atsižvelgti į šiuos kriterijus rengdamos projekto kompensacines priemones ir turėtų užtikrinti, kad jomis sukuriamos savybės ir funkcijos atitiktų tas, dėl kurių pirminė teritorija pasirinkta.

Paukščių direktyvoje nenustatoma nei biogeografinių regionų, nei teritorijų atrankos ES lygmeniu nuostatų. Tačiau pagal analogiją galima manyti, kad bendras tinklo vientisumas yra užtikrinamas, jei:

bendras tinklo vientisumas

| — | kompensacinės priemonės taikomos siekiant įgyvendinti tuos pačius tikslus, dėl kurių teritorija priskirta prie saugomų teritorijų atsižvelgiant į Paukščių direktyvos 4 straipsnio 1 ir 2 dalis, |
| --- | --- |

—

kompensacinės priemonės taikomos siekiant įgyvendinti tuos pačius tikslus, dėl kurių teritorija priskirta prie saugomų teritorijų atsižvelgiant į Paukščių direktyvos 4 straipsnio 1 ir 2 dalis,

| — | kompensacinės priemonės atlieka tą pačią funkciją tame pačiame migracijos maršrute, |
| --- | --- |

—

kompensacinės priemonės atlieka tą pačią funkciją tame pačiame migracijos maršrute,

| — | paukščiams, paprastai aptinkamiems teritorijoje, kuriai įgyvendinant projektą daromas poveikis, yra tikrai užtikrinama galimybė patekti į teritorijas, kuriose taikomos kompensacinės priemonės. |
| --- | --- |

—

paukščiams, paprastai aptinkamiems teritorijoje, kuriai įgyvendinant projektą daromas poveikis, yra tikrai užtikrinama galimybė patekti į teritorijas, kuriose taikomos kompensacinės priemonės.

| Pavyzdžiui, jei projektas neigiamai paveikia SAT, kurios funkcija yra suteikti į šiaurę migruojančių paukščių rūšims poilsio teritorijas, siūlomos kompensacinės priemonės turėtų būti orientuotos į šią konkrečią saugomos teritorijos funkciją. Taigi kompensacinės priemonės, kuriomis būtų sukurtos būtinos minėtųjų rūšių poilsio sąlygos teritorijoje, kuri nepatenka į migracijos maršrutą arba patenka į migracijos maršrutą, bet yra per toli, nebūtų pakankamos tinklo bendram vientisumui užtikrinti. Šiuo atveju kompensacinėmis priemonėmis migracijos maršrute turėtų būti sukurtos tinkamos minėtų rūšių poilsio teritorijos, kad paukščiai, kurie būtų naudojęsi pirmine teritorija, kuriai dėl projekto padarytas poveikis, realiai galėtų į tas teritorijas patekti. |
| --- |

Pavyzdžiui, jei projektas neigiamai paveikia SAT, kurios funkcija yra suteikti į šiaurę migruojančių paukščių rūšims poilsio teritorijas, siūlomos kompensacinės priemonės turėtų būti orientuotos į šią konkrečią saugomos teritorijos funkciją. Taigi kompensacinės priemonės, kuriomis būtų sukurtos būtinos minėtųjų rūšių poilsio sąlygos teritorijoje, kuri nepatenka į migracijos maršrutą arba patenka į migracijos maršrutą, bet yra per toli, nebūtų pakankamos tinklo bendram vientisumui užtikrinti. Šiuo atveju kompensacinėmis priemonėmis migracijos maršrute turėtų būti sukurtos tinkamos minėtų rūšių poilsio teritorijos, kad paukščiai, kurie būtų naudojęsi pirmine teritorija, kuriai dėl projekto padarytas poveikis, realiai galėtų į tas teritorijas patekti.

Pavyzdžiui, jei projektas neigiamai paveikia SAT, kurios funkcija yra suteikti į šiaurę migruojančių paukščių rūšims poilsio teritorijas, siūlomos kompensacinės priemonės turėtų būti orientuotos į šią konkrečią saugomos teritorijos funkciją. Taigi kompensacinės priemonės, kuriomis būtų sukurtos būtinos minėtųjų rūšių poilsio sąlygos teritorijoje, kuri nepatenka į migracijos maršrutą arba patenka į migracijos maršrutą, bet yra per toli, nebūtų pakankamos tinklo bendram vientisumui užtikrinti. Šiuo atveju kompensacinėmis priemonėmis migracijos maršrute turėtų būti sukurtos tinkamos minėtų rūšių poilsio teritorijos, kad paukščiai, kurie būtų naudojęsi pirmine teritorija, kuriai dėl projekto padarytas poveikis, realiai galėtų į tas teritorijas patekti.

| Siekiant užtikrinti bendrą tinklo „Natura 2000“ vientisumą, siūlomos su projektu susijusios kompensacinės priemonės turėtų: a) proporcingai apimti neigiamai paveiktas buveines ir rūšis; b) užtikrinti funkcijas, panašias į tas, kuriomis buvo grindžiami kriterijai, pagal kuriuos pasirinkta pirminė teritorija, visų pirma užtikrinti tinkamą geografinį pasiskirstymą. Taigi kompensacinės priemonės nebūtų pakankamos, jei jos būtų susijusios tik su tuo pačiu biogeografiniu regionu ir ta pačia valstybe nare.


  Atstumas tarp pirminės teritorijos ir vietos, kurioje taikomos kompensacinės priemonės, nebūtinai yra laikomas kliūtimi, jei tik tai nepaveikia teritorijos funkcijų, jos reikšmės geografiniam pasiskirstymui ir priežasčių, dėl kurių ji buvo pasirinkta. |
| --- |

Siekiant užtikrinti bendrą tinklo „Natura 2000“ vientisumą, siūlomos su projektu susijusios kompensacinės priemonės turėtų: a) proporcingai apimti neigiamai paveiktas buveines ir rūšis; b) užtikrinti funkcijas, panašias į tas, kuriomis buvo grindžiami kriterijai, pagal kuriuos pasirinkta pirminė teritorija, visų pirma užtikrinti tinkamą geografinį pasiskirstymą. Taigi kompensacinės priemonės nebūtų pakankamos, jei jos būtų susijusios tik su tuo pačiu biogeografiniu regionu ir ta pačia valstybe nare.

Siekiant užtikrinti bendrą tinklo „Natura 2000“ vientisumą, siūlomos su projektu susijusios kompensacinės priemonės turėtų: a) proporcingai apimti neigiamai paveiktas buveines ir rūšis; b) užtikrinti funkcijas, panašias į tas, kuriomis buvo grindžiami kriterijai, pagal kuriuos pasirinkta pirminė teritorija, visų pirma užtikrinti tinkamą geografinį pasiskirstymą. Taigi kompensacinės priemonės nebūtų pakankamos, jei jos būtų susijusios tik su tuo pačiu biogeografiniu regionu ir ta pačia valstybe nare.

Atstumas tarp pirminės teritorijos ir vietos, kurioje taikomos kompensacinės priemonės, nebūtinai yra laikomas kliūtimi, jei tik tai nepaveikia teritorijos funkcijų, jos reikšmės geografiniam pasiskirstymui ir priežasčių, dėl kurių ji buvo pasirinkta.

Atstumas tarp pirminės teritorijos ir vietos, kurioje taikomos kompensacinės priemonės, nebūtinai yra laikomas kliūtimi, jei tik tai nepaveikia teritorijos funkcijų, jos reikšmės geografiniam pasiskirstymui ir priežasčių, dėl kurių ji buvo pasirinkta.

5.4.3.   Kompensacinių priemonių tikslas ir turinys

Kompensacinėmis priemonėmis turėtų būti užtikrinama, kad teritorija ir toliau būtų prisidedama prie natūralių buveinių tipų ir rūšių buveinių palankios būklės apsaugos susijusiame biogeografiniame regione, trumpai tariant – turėtų būti užtikrinama, kad būtų išlaikytas bendras tinklo „Natura 2000“ nuoseklumas. Tai reiškia, kad:

| — | paprastai, kol nepradėtos taikyti kompensacinės priemonės, negali būti leista pasireikšti negrįžtamam projekto poveikiui teritorijai. Tačiau gali būti atvejų, kai šios sąlygos neįmanoma įvykdyti. Pavyzdžiui, miško buveinei atkurti prireiktų daugybės metų siekiant užtikrinti, kad jos atliktų tokias pačias funkcijas kaip ir projekto neigiamai paveikta pirminė teritorija. Todėl turėtų būti stengiamasi užtikrinti, kad kompensacinės priemonės būtų taikomos iš anksto, o jei nėra galimybių, kompetentingos institucijos turėtų svarstyti papildomų kompensacinių priemonių taikymo galimybę laikinai žalai, kuri bus padaryta tuo metu, atitaisyti, |
| --- | --- |

—

paprastai, kol nepradėtos taikyti kompensacinės priemonės, negali būti leista pasireikšti negrįžtamam projekto poveikiui teritorijai. Tačiau gali būti atvejų, kai šios sąlygos neįmanoma įvykdyti. Pavyzdžiui, miško buveinei atkurti prireiktų daugybės metų siekiant užtikrinti, kad jos atliktų tokias pačias funkcijas kaip ir projekto neigiamai paveikta pirminė teritorija. Todėl turėtų būti stengiamasi užtikrinti, kad kompensacinės priemonės būtų taikomos iš anksto, o jei nėra galimybių, kompetentingos institucijos turėtų svarstyti papildomų kompensacinių priemonių taikymo galimybę laikinai žalai, kuri bus padaryta tuo metu, atitaisyti,

užtikrinti

| — | kompensacinės priemonės turi būti taikomos kaip papildomos priemonės, taikytinos kartu su priemonėmis, kurias valstybės narės turėjo būti jau pradėjusios taikyti pagal direktyvas siekdamos užtikrinti tinklo „Natura 2000“ vientisumą. |
| --- | --- |

—

kompensacinės priemonės turi būti taikomos kaip papildomos priemonės, taikytinos kartu su priemonėmis, kurias valstybės narės turėjo būti jau pradėjusios taikyti pagal direktyvas siekdamos užtikrinti tinklo „Natura 2000“ vientisumą.

Valstybės narės turėtų atkreipti ypatingą dėmesį į tuos atvejus, kai plano ar projekto neigiamas poveikis yra daromas retiems natūralių buveinių tipams ar natūralioms buveinėms, kurių ekologinėms funkcijoms atkurti reikia daug laiko.

Nors naujai įsteigtos „Natura 2000“ teritorijos gali būti 6 straipsnio 4 dalyje numatytų kompensacinių priemonių paketo dalis, vien teritorijų steigimo, netaikant papildomų valdymo priemonių, nepakanka.

Atsižvelgiant į Paukščių direktyvą, kaip kompensacinę priemonę būtų galima, pavyzdžiui, vykdyti veiklą, kuria siekiama pagerinti biologinę teritorijos, kuri yra priskirta ar bus priskirta prie saugomų teritorijų, vertę taip, kad gebėjimas atsinaujinti ar galimybės rasti maisto kiekybiškai padidėtų, palyginti su žala, padaryta projekto paveiktai teritorijai. Atitinkamai buveinės, tinkamos tam tikroms paukščių rūšims, atkūrimas yra priimtinas, jei sukurta teritorija galima naudotis tuo metu, kai paveikta teritorija netenka savo gamtinės vertės.

Atsižvelgiant į Buveinių direktyvą, kompensacines priemones atitinkamai galėtų sudaryti panašios buveinės atkūrimas ar žemesnio statuso to paties tipo buveinių, esančių saugomoje teritorijoje, biologinės būklės gerinimas arba netgi naujos teritorijos, kuri savo kokybe panaši į pirminę teritoriją, priskyrimas prie tinklo „Natura 2000“. Pastaruoju atveju gali kilti ginčų dėl to, kad dėl bendro projekto poveikio valstybėje narėje tokia buveinė būtų visiškai prarasta. Tačiau ES lygmeniu naujai teritorijai būtų naudinga 6 straipsnyje numatyta apsauga, taigi ją užtikrinus būtų prisidedama prie direktyvos tikslų įgyvendinimo.

Kompensacinės priemonės, kurios yra tinkamos arba būtinos „Natura 2000“ teritorijai daromam neigiamam poveikiui kompensuoti (t. y. taikytinos papildomai, kartu su priemonėmis, kurias pagal direktyvas jau reikalaujama taikyti), gali būti šios:

| — | buveinių būklės gerinimas esamose teritorijose: atitinkamoje teritorijoje likusios buveinės būklės gerinimas arba buveinės atstatymas kitoje „Natura 2000“ teritorijoje atsižvelgiant į žalos, padarytos plano ar projekto, dydį, |
| --- | --- |

—

buveinių būklės gerinimas esamose teritorijose: atitinkamoje teritorijoje likusios buveinės būklės gerinimas arba buveinės atstatymas kitoje „Natura 2000“ teritorijoje atsižvelgiant į žalos, padarytos plano ar projekto, dydį,

| — | buveinių atkūrimas: buveinės sukūrimas naujoje ar išplėstoje teritorijoje, kuri bus priskirta prie tinklo „Natura 2000“, |
| --- | --- |

—

buveinių atkūrimas: buveinės sukūrimas naujoje ar išplėstoje teritorijoje, kuri bus priskirta prie tinklo „Natura 2000“,

| — | kaip pirmiau aprašyta ir kartu imantis kitų veiksmų, gali būti siūloma įsteigti naują teritoriją, kurios kokybė būtų tinkama pagal Buveinių arba Paukščių direktyvą, ir šiai naujai teritorijai skirtų apsaugos priemonių nustatymas ir (arba) įgyvendinimas. |
| --- | --- |

—

kaip pirmiau aprašyta ir kartu imantis kitų veiksmų, gali būti siūloma įsteigti naują teritoriją, kurios kokybė būtų tinkama pagal Buveinių arba Paukščių direktyvą, ir šiai naujai teritorijai skirtų apsaugos priemonių nustatymas ir (arba) įgyvendinimas.

Atsižvelgiant į esamą ES taikomą praktiką pagal Buveinių direktyvą, kompensacinės ir papildomos priemonės taip pat apima:

| — | rūšių reintrodukciją, |
| --- | --- |

—

rūšių reintrodukciją,

| — | rūšių atkūrimą ir stiprinimą, įskaitant plėšrūnų rūšių stiprinimą, |
| --- | --- |

—

rūšių atkūrimą ir stiprinimą, įskaitant plėšrūnų rūšių stiprinimą,

| — | žemės pirkimą, |
| --- | --- |

—

žemės pirkimą,

| — | teisių įgijimą, |
| --- | --- |

—

teisių įgijimą,

| — | draustinių kūrimą (įskaitant griežtus žemės naudojimo apribojimus), |
| --- | --- |

—

draustinių kūrimą (įskaitant griežtus žemės naudojimo apribojimus),

| — | tam tikros ekonominės veiklos, stiprinančios pagrindines ekologines funkcijas, skatinimą, |
| --- | --- |

—

tam tikros ekonominės veiklos, stiprinančios pagrindines ekologines funkcijas, skatinimą,

| — | (kitų) grėsmių, paprastai susijusių su rūšimis, mažinimą imantis veiksmų, nukreiptų į vieną šaltinį, arba koordinuotų veiksmų, nukreiptų į visus grėsmės veiksnius (pvz., veiksnius, atsirandančius dėl per didelio tankumo mažoje erdvėje). |
| --- | --- |

—

(kitų) grėsmių, paprastai susijusių su rūšimis, mažinimą imantis veiksmų, nukreiptų į vieną šaltinį, arba koordinuotų veiksmų, nukreiptų į visus grėsmės veiksnius (pvz., veiksnius, atsirandančius dėl per didelio tankumo mažoje erdvėje).

| Paprastai kompensacinių priemonių taikymo rezultatai turi būti pastebimi jau tada, kai atitinkamai teritorijai pradedama daryti žala. Tam tikromis aplinkybėmis, kai tai negali būti įgyvendinta, reikėtų imtis papildomų kompensacinių priemonių laikinai žalai padengti. |
| --- |

Paprastai kompensacinių priemonių taikymo rezultatai turi būti pastebimi jau tada, kai atitinkamai teritorijai pradedama daryti žala. Tam tikromis aplinkybėmis, kai tai negali būti įgyvendinta, reikėtų imtis papildomų kompensacinių priemonių laikinai žalai padengti.

Paprastai kompensacinių priemonių taikymo rezultatai turi būti pastebimi jau tada, kai atitinkamai teritorijai pradedama daryti žala. Tam tikromis aplinkybėmis, kai tai negali būti įgyvendinta, reikėtų imtis papildomų kompensacinių priemonių laikinai žalai padengti.

5.4.4.   Svarbiausi aspektai, į kuriuos reikia atsižvelgti nustatant kompensacines priemones

Pagal 6 straipsnio 4 dalį nustatytos kompensacinės priemonės turi apimti visus techninius, teisinius ar finansinius aspektus, kurie reikalingi plano ar projekto neigiamam poveikiui kompensuoti ir bendram tinklo „Natura 2000“ vientisumui išlaikyti.

Toliau pateikiamas sąrašas, iš kurio matyti, į kokius aspektus būtina atsižvelgti:

| — | griežtos koordinavimo procedūros ir glaudus tinklo „Natura 2000“ institucijų, vertinimą atliekančių institucijų ir plano ar projekto teikėjų bendradarbiavimas, |
| --- | --- |

—

griežtos koordinavimo procedūros ir glaudus tinklo „Natura 2000“ institucijų, vertinimą atliekančių institucijų ir plano ar projekto teikėjų bendradarbiavimas,

| — | aiškių tikslų ir tikslinių verčių nustatymas atsižvelgiant į teritorijos apsaugos tikslus, |
| --- | --- |

—

aiškių tikslų ir tikslinių verčių nustatymas atsižvelgiant į teritorijos apsaugos tikslus,

| — | kompensacinių priemonių aprašymas, kartu pateikiant moksliniais įrodymais pagrįstą paaiškinimą, kaip šiomis priemonėmis, atsižvelgiant į teritorijos apsaugos tikslus, bus veiksmingai kompensuojamas plano ar projekto neigiamas poveikis paveiktoms rūšims ir buveinėms ir kaip jomis bus užtikrinama tinklo „Natura 2000“ bendro vientisumo apsauga, |
| --- | --- |

—

kompensacinių priemonių aprašymas, kartu pateikiant moksliniais įrodymais pagrįstą paaiškinimą, kaip šiomis priemonėmis, atsižvelgiant į teritorijos apsaugos tikslus, bus veiksmingai kompensuojamas plano ar projekto neigiamas poveikis paveiktoms rūšims ir buveinėms ir kaip jomis bus užtikrinama tinklo „Natura 2000“ bendro vientisumo apsauga,

| — | priemonių taikymo techninių galimybių įrodymas atsižvelgiant į priemonių tikslus, |
| --- | --- |

—

priemonių taikymo techninių galimybių įrodymas atsižvelgiant į priemonių tikslus,

| — | priemonių taikymo teisinių ir (arba) finansinių galimybių įrodymas atsižvelgiant į numatytą laikotarpį, |
| --- | --- |

—

priemonių taikymo teisinių ir (arba) finansinių galimybių įrodymas atsižvelgiant į numatytą laikotarpį,

| — | tinkamų vietų bei teisių į žemę, kurioje bus įgyvendinamos kompensacinės priemonės, įsigijimo (pirkimo, nuomos) galimybių analizė, |
| --- | --- |

—

tinkamų vietų bei teisių į žemę, kurioje bus įgyvendinamos kompensacinės priemonės, įsigijimo (pirkimo, nuomos) galimybių analizė,

| — | tvarkaraščio, kurio laikantis turėtų būti pasiekti kompensacinių priemonių tikslai, paaiškinimas, |
| --- | --- |

—

tvarkaraščio, kurio laikantis turėtų būti pasiekti kompensacinių priemonių tikslai, paaiškinimas,

| — | veiksmų įgyvendinimo ir suderinimo su plano ar projekto įgyvendinimo tvarkaraščiu grafiko sudarymas, |
| --- | --- |

—

veiksmų įgyvendinimo ir suderinimo su plano ar projekto įgyvendinimo tvarkaraščiu grafiko sudarymas,

| — | visuomenės informavimo ir (arba) konsultacijų su visuomene etapai, |
| --- | --- |

—

visuomenės informavimo ir (arba) konsultacijų su visuomene etapai,

| — | konkretūs stebėsenos ir ataskaitų ruošimo tvarkaraščiai, pagrįsti pažangos rodikliais atsižvelgiant į kompensacinių priemonių tikslus, |
| --- | --- |

—

konkretūs stebėsenos ir ataskaitų ruošimo tvarkaraščiai, pagrįsti pažangos rodikliais atsižvelgiant į kompensacinių priemonių tikslus,

| — | finansavimo programos patvirtinimas per nustatytą laikotarpį siekiant garantuoti sėkmingą priemonių taikymą. |
| --- | --- |

—

finansavimo programos patvirtinimas per nustatytą laikotarpį siekiant garantuoti sėkmingą priemonių taikymą.

5.5.   KOMPENSACINIŲ PRIEMONIŲ RENGIMO KRITERIJAI

5.5.1.   Tikslinės kompensacinės priemonės

Kompensacinės priemonės, numatytos Buveinių direktyvoje, turi būti parengtos atsižvelgiant į etalonines sąlygas, nustatytas remiantis teritorijos vientisumo, kuris gali išnykti arba kuriam gali būti pakenkta, aprašymu, taip pat atsižvelgiant į galimas reikšmingas neigiamas pasekmes, kurių nepavyks pašalinti taikant poveikio mažinimo priemones.

Nustačius teritorijos vientisumo pažeidimo galimybę ir faktinį tokio pažeidimo mastą, kompensacinės priemonės turi būti orientuotos kaip tik į tas pasekmes tam, kad būtų užtikrintas vientisumo elementų, padedančių didinti ir bendrą tinklo „Natura 2000“ vientisumą, ilgalaikis kompensavimas. Taigi šios priemonės turėtų būti tinkamiausios atsižvelgiant į numatomo poveikio rūšį ir jomis turėtų būti siekiama tikslų, aiškiai susijusių su „Natura 2000“ elementais, kuriems daromas poveikis. Šios priemonės turi būti aiškiai susijusios su struktūriniais ir funkciniais teritorijos vientisumo aspektais, taip pat su atitinkamais buveinių tipais ir rūšių populiacijomis, kuriems daromas poveikis.

Tai reiškia, kad kompensacinės priemonės būtinai turi būti ekologinės priemonės. Todėl išmokos asmenims arba įmokos į specializuotus fondus, (neatsižvelgiant į tai, ar pinigai skirti gamtos apsaugos projektams finansuoti), nėra tinkamos priemonės pagal Buveinių direktyvą. Be to, visos antrinės ar netiesioginės priemonės, kurios galėtų būti siūlomos pagrindinių kompensacinių priemonių veiksmingumui padidinti, turi būti aiškiai susijusios su pačių kompensacinių priemonių tikslais.

Pavyzdžiui, rengiant rūšims skirtas kompensacines priemones būtina nustatyti:

| — | rūšis, kurioms daromas neigiamas poveikis, jų bendrą skaičių ir visos jų populiacijos (-ų) dalį, |
| --- | --- |

—

rūšis, kurioms daromas neigiamas poveikis, jų bendrą skaičių ir visos jų populiacijos (-ų) dalį,

| — | pagrindinę buveinės, kuriai bus padarytas neigiamas poveikis, funkciją (-as), nuo kurios rūšys yra priklausomos, pavyzdžiui, maitinimosi, dienojimo ir kitas funkcijas, |
| --- | --- |

—

pagrindinę buveinės, kuriai bus padarytas neigiamas poveikis, funkciją (-as), nuo kurios rūšys yra priklausomos, pavyzdžiui, maitinimosi, dienojimo ir kitas funkcijas,

| — | priemones, būtinas buveinių funkcijoms ir rūšims padarytai žalai kompensuoti siekiant atkurti tokią buveinių ir rūšių būklę, kuri atitiktų palankią paveiktos teritorijos apsaugos būklę. |
| --- | --- |

—

priemones, būtinas buveinių funkcijoms ir rūšims padarytai žalai kompensuoti siekiant atkurti tokią buveinių ir rūšių būklę, kuri atitiktų palankią paveiktos teritorijos apsaugos būklę.

5.5.2.   Veiksmingos kompensacinės priemonės

Remiantis atsargumo principu ir gerąja patirtimi, kompensacinių priemonių taikymo galimybės ir veiksmingumas turi itin didelę reikšmę Buveinių direktyvos 6 straipsnio 4 dalies nuostatų įgyvendinimui. Siekiant užtikrinti kompensacinių priemonių veiksmingumą, jų techninės taikymo galimybės turi būti tinkamo masto, savalaikės ir suderintos su paskirties vieta.

Kompensacinėmis priemonėmis turi būti užtikrinama galimybė atkurti ekologines sąlygas, būtinas tinklo „Natura 2000“ vientisumui užtikrinti. Apskaičiuotas laikotarpis ir bet kokia priežiūros veikla, reikalinga veiksmingumui didinti, turėtų būti žinoma ir (arba) numatoma vos tik pradėjus taikyti priemones. Šie dalykai turi būti grindžiami turimomis patikimiausiomis mokslo žiniomis ir specialiais tyrimais siekiant nustatyti tikslią kompensacinių priemonių taikymo vietą. Priemonės, kurias taikant sėkmė negarantuota, neturėtų būti svarstomos pagal 6 straipsnio 4 dalį, o (laikantis prevencinio principo) plano ar projekto galutinį patvirtinimą turėtų lemti tikimybė, kad kompensacinė programa duos pageidaujamų rezultatų. Be to, kai reikia apsispręsti, kuri iš įvairių kompensavimo galimybių yra tinkamiausia, būtina išrinkti veiksmingiausius variantus, kurių sėkmingo įgyvendinimo tikimybė didžiausia.

Siekiant užtikrinti ilgalaikį kompensacinių priemonių programos veiksmingumą, turi būti atliekama detali įgyvendinimo stebėsena. Kadangi ši stebėsena yra susijusi su tinklu „Natura 2000“, ji turėtų būti derinama su Buveinių direktyvos 11 straipsnyje numatyta stebėsena ir galbūt laipsniškai į ją integruojama.

Jei kompensacinės priemonės nėra pakankamai veiksmingos įgyvendinant numatytus tikslus, jos turėtų būti atitinkamai keičiamos.

5.5.3.   Techninės įgyvendinimo galimybės

Remiantis esamomis žiniomis, mažai tikėtina, kad būtų galima atkurti tokią ekologinės struktūros ir funkcijų arba susijusių buveinių ir rūšių populiacijų būklę, kuri atitiktų pirminę plano ar projekto nepaveiktą būklę. Siekiant išvengti pagrindinių kliūčių, trukdančių sėkmingai atkurti ekologines sąlygas, kompensacinės priemonės turi būti rengiamos atsižvelgiant į:

| 1) | mokslinius kriterijus ir vertinimą pagal patikimiausias mokslo žinias; |
| --- | --- |

1)

mokslinius kriterijus ir vertinimą pagal patikimiausias mokslo žinias;

| 2) | konkrečius ekologinių ypatybių, kurios turi būti atkurtos (pvz., dirvožemio, drėgmės, patiriamo poveikio, esamos grėsmės ir kitų sąlygų, būtinų sėkmingam atkūrimui), reikalavimus. |
| --- | --- |

2)

konkrečius ekologinių ypatybių, kurios turi būti atkurtos (pvz., dirvožemio, drėgmės, patiriamo poveikio, esamos grėsmės ir kitų sąlygų, būtinų sėkmingam atkūrimui), reikalavimus.

Įvertinus svarbiausius techninių įgyvendinimo galimybių aspektus bus galima nustatyti kompensacinių priemonių taikymo tam tikroje vietoje tinkamumą (pritaikomumą vietos atžvilgiu), terminų tinkamumą ir būtiną kompensacinių priemonių mastą.

Be to, pasirenkant ar rengiant konkrečias priemones būtina atsižvelgti į esamas rekomendacijas, susijusias su kiekviena konkrečia veikla, t. y. buveinių kūrimu, buveinių atkūrimu, populiacijos stiprinimu, rūšių reintrodukcija, arba su bet kokia kita kompensacinių priemonių programoje numatyta priemone.

5.5.4.   Kompensacinių priemonių mastas

Kompensacinių priemonių mastas, kuriuo užtikrinamas jų veiksmingumas, yra tiesiogiai susijęs su vientisumo elementų, kurie gali būti pažeisti, kiekybiniais ir kokybiniais aspektais (įskaitant struktūrą ir funkcionalumą ir jų reikšmę viso tinklo „Natura 2000“ vientisumui), taip pat su apskaičiuotu priemonių veiksmingumu.

Taigi geriausia kompensacinių priemonių taikymo santykį nustatyti kiekvienu atveju atskirai, taip pat iš pradžių būtina tas kompensacines priemones įvertinti atsižvelgiant į informaciją, gautą atlikus 6 straipsnio 3 dalyje numatytą tinkamą vertinimą, ir užtikrinti, kad jos atitiktų ekologinio funkcionalumo reikalavimus. Paskui šis santykis gali būti nustatomas iš naujo, atsižvelgiant į veiksmingumo stebėsenos rezultatus, o galutinis sprendimas dėl kompensacinių priemonių taikymo santykio turi būti pagrįstas.

Plačiai pripažįstama, kad paprastai šis santykis turėtų būti gerokai didesnis nei 1:1. Todėl kompensacinės priemonės, kurių taikymo santykis yra 1:1 arba mažesnis, turėtų būti svarstomos tik tada, kai įrodoma, kad tokiu mastu taikomos priemonės bus visiškai veiksmingos atkuriant teritorijos struktūrą ir funkcionalumą per trumpą laikotarpį (pvz., nepakenkiant pagrindinių rūšių buveinių ar populiacijų, kurias gali paveikti planas ar projektas, apsaugai ir nekeliant pavojaus jų apsaugos tikslams).

5.5.5.   Kompensacinių priemonių taikymo vieta

Kompensacinės priemonės turėtų būti taikomos teritorijose, kuriose šios priemonės padėtų veiksmingiausiai išlaikyti bendrą tinklo „Natura 2000“ vientisumą. Tai reiškia, kad kiekviena kompensacinė priemonė turi būti taikoma laikantis šių išankstinių sąlygų:

| — | tam tikroje valstybėje narėje teritorija, atrinkta kompensacinėms priemonėms įgyvendinti, turi būti tame pačiame biogeografiniame regione (taikoma teritorijoms, įsteigtoms pagal Buveinių direktyvą) arba tame pačiame paukščių rūšių paplitimo areale, migracijos maršrute ar žiemojimo teritorijoje (taikoma teritorijoms, įsteigtoms pagal Paukščių direktyvą). Be to, teritorija turėtų atlikti funkcijas, panašias į tas, dėl kurių pirminė teritorija pasirinkta, ypač su tinkamu geografiniu pasiskirstymu susijusias funkcijas, |
| --- | --- |

—

tam tikroje valstybėje narėje teritorija, atrinkta kompensacinėms priemonėms įgyvendinti, turi būti tame pačiame biogeografiniame regione (taikoma teritorijoms, įsteigtoms pagal Buveinių direktyvą) arba tame pačiame paukščių rūšių paplitimo areale, migracijos maršrute ar žiemojimo teritorijoje (taikoma teritorijoms, įsteigtoms pagal Paukščių direktyvą). Be to, teritorija turėtų atlikti funkcijas, panašias į tas, dėl kurių pirminė teritorija pasirinkta, ypač su tinkamu geografiniu pasiskirstymu susijusias funkcijas,

| — | teritorija, atrinkta kompensacinėms priemonėms įgyvendinti, turi turėti (arba turi gebėti išvystyti) su ekologine struktūra ir funkcijomis susijusius konkrečius elementus, kurie yra būtini buveinėms ir rūšių populiacijoms. Šie reikalavimai susiję su kokybiniais aspektais, kaip antai pažeistų išteklių unikalumu, ir jais įpareigojama atsižvelgti į vietos ekologines sąlygas, |
| --- | --- |

—

teritorija, atrinkta kompensacinėms priemonėms įgyvendinti, turi turėti (arba turi gebėti išvystyti) su ekologine struktūra ir funkcijomis susijusius konkrečius elementus, kurie yra būtini buveinėms ir rūšių populiacijoms. Šie reikalavimai susiję su kokybiniais aspektais, kaip antai pažeistų išteklių unikalumu, ir jais įpareigojama atsižvelgti į vietos ekologines sąlygas,

| — | kompensacinės priemonės neturi kelti pavojaus nė vienos kitos „Natura 2000“ teritorijos, kuria prisidedama prie tinklo bendro vientisumo didinimo, vientisumo apsaugai. Kai kompensacinės priemonės taikomos esamoje (-ose) „Natura 2000“ teritorijoje (-ose), šios priemonės turi atitikti teritorijos (-ų) apsaugos tikslus ir turi būti įgyvendinamos kaip priemonės, kuriomis papildomos pagal 6 straipsnio 1 dalį nustatytos apsaugos priemonės. Tvarkymo planai – naudingi orientaciniai dokumentai, kuriais galima remtis taikant praktiškas kompensacines priemones. |
| --- | --- |

—

kompensacinės priemonės neturi kelti pavojaus nė vienos kitos „Natura 2000“ teritorijos, kuria prisidedama prie tinklo bendro vientisumo didinimo, vientisumo apsaugai. Kai kompensacinės priemonės taikomos esamoje (-ose) „Natura 2000“ teritorijoje (-ose), šios priemonės turi atitikti teritorijos (-ų) apsaugos tikslus ir turi būti įgyvendinamos kaip priemonės, kuriomis papildomos pagal 6 straipsnio 1 dalį nustatytos apsaugos priemonės. Tvarkymo planai – naudingi orientaciniai dokumentai, kuriais galima remtis taikant praktiškas kompensacines priemones.

Be to, bendrai sutariama, kad vietos sąlygos, būtinos itin svarbiems ekologiniams ištekliams atkurti, dažniausiai aptinkamos kuo arčiau teritorijos, kurią paveikė planas ar projektas. Taigi, labiausiai pageidautinas variantas yra kompensacinių priemonių taikymas susijusioje „Natura 2000“ teritorijoje ar šalia jos, kur yra tinkamos sąlygos tas priemones sėkmingai įgyvendinti. Tačiau tai ne visada įmanoma, todėl reikėtų nustatyti įvairius prioritetus, į kuriuos bus atsižvelgiama ieškant vietos, atitinkančios Buveinių direktyvos reikalavimus:

| 1) | kompensacinės priemonės taikomos „Natura 2000“ teritorijoje, jei toje teritorijoje yra ekologinį vientisumą ir tinklo funkcionalumą užtikrinančių elementų; |
| --- | --- |

1)

kompensacinės priemonės taikomos „Natura 2000“ teritorijoje, jei toje teritorijoje yra ekologinį vientisumą ir tinklo funkcionalumą užtikrinančių elementų;

| 2) | kompensacinės priemonės taikomos už atitinkamos „Natura 2000“ teritorijos ribų, tačiau tame pačiame topografiniame ar kraštovaizdžio plote, su sąlyga, kad pasirinkta teritorija turės tokią pačią reikšmę ekologinei struktūrai ir (arba) tinklo funkcijai. Nauja vieta gali būti kitoje įsteigtoje „Natura 2000“ teritorijoje arba tinklui nepriklausančioje teritorijoje. Pastaruoju atveju ta vieta turi būti įtraukta į tinklą „Natura 2000“ ir jai turi būti taikomi visi gamtos apsaugos direktyvose nustatyti reikalavimai; |
| --- | --- |

2)

kompensacinės priemonės taikomos už atitinkamos „Natura 2000“ teritorijos ribų, tačiau tame pačiame topografiniame ar kraštovaizdžio plote, su sąlyga, kad pasirinkta teritorija turės tokią pačią reikšmę ekologinei struktūrai ir (arba) tinklo funkcijai. Nauja vieta gali būti kitoje įsteigtoje „Natura 2000“ teritorijoje arba tinklui nepriklausančioje teritorijoje. Pastaruoju atveju ta vieta turi būti įtraukta į tinklą „Natura 2000“ ir jai turi būti taikomi visi gamtos apsaugos direktyvose nustatyti reikalavimai;

| 3) | kompensacinės priemonės taikomos už „Natura 2000“ teritorijos ribų, kitame topografiniame ar kraštovaizdžio plote. Nauja vieta gali būti kita įsteigta „Natura 2000“ teritorija. Jei kompensacinės priemonės taikomos į tinklą neįtrauktoje vietoje, toje vietoje turi būti įsteigiama „Natura 2000“ teritorija ir jai turi būti taikomi visi gamtos apsaugos direktyvose nustatyti reikalavimai. |
| --- | --- |

3)

kompensacinės priemonės taikomos už „Natura 2000“ teritorijos ribų, kitame topografiniame ar kraštovaizdžio plote. Nauja vieta gali būti kita įsteigta „Natura 2000“ teritorija. Jei kompensacinės priemonės taikomos į tinklą neįtrauktoje vietoje, toje vietoje turi būti įsteigiama „Natura 2000“ teritorija ir jai turi būti taikomi visi gamtos apsaugos direktyvose nustatyti reikalavimai.

Komisija turi būti informuojama apie naujai įsteigtas teritorijas, kuriose taikomos kompensacinės priemonės, prieš pradedant tas priemones taikyti ir prieš pradedant vykdyti projektą (bet jį jau patvirtinus). Informacija apie naujai įsteigtas teritorijas Komisijai turėtų būti teikiama nustatytais būdais ir taikant nustatytas procedūras, panašiai kaip tai daroma BST sąrašų sudarymo ir teritorijų priskyrimo prie SAT atveju, ir šios teritorijos įsteigiamos remiantis susijusiais atitinkamai Buveinių ir Paukščių direktyvose nustatytais kriterijais.

Svarstydamos klausimus dėl vietų, kuriose, įgyvendinant tarpvalstybinius projektus, turi būti taikomos kompensacinės priemonės, valstybės narės užtikrina tinkamiausią bendradarbiavimą ir koordinavimą.

5.5.6.   Kompensacinių priemonių taikymo terminai

Kompensacinių priemonių taikymo terminai kiekvienu atveju turėtų būti nustatomi atskirai. Priimtu tvarkaraščiu būtina užtikrinti ekologinių procesų, kurie labai svarbūs tinklo „Natura 2000“ bendrą vientisumą padedančiai biologinei struktūrai ir funkcijoms išlaikyti, tęstinumą. Kad šis tikslas būtų pasiektas, būtina užtikrinti griežtą plano ar projekto įgyvendinimo ir kompensacinių priemonių taikymo derinimą, be to, labai svarbūs yra tokie veiksniai kaip laikotarpis, reikalingas buveinėms išsivystyti ir (arba) rūšių populiacijoms atsikurti ar įkurti tam tikroje teritorijoje.

Be to, būtina atsižvelgti ir į kitus veiksnius ir procesus:

| — | iki pradedant taikyti kompensacines priemones, teritorijai negali būti padarytas negrįžtamas neigiamas poveikis, |
| --- | --- |

—

iki pradedant taikyti kompensacines priemones, teritorijai negali būti padarytas negrįžtamas neigiamas poveikis,

| — | tuo metu, kai atitinkamai teritorijai padaroma žala, kompensacinės priemonės jau turėtų duoti rezultatų. Tam tikromis aplinkybėmis, kai tai negali būti visiškai įgyvendinta, reikėtų imtis papildomų kompensacinių priemonių laikinai žalai padengti, |
| --- | --- |

—

tuo metu, kai atitinkamai teritorijai padaroma žala, kompensacinės priemonės jau turėtų duoti rezultatų. Tam tikromis aplinkybėmis, kai tai negali būti visiškai įgyvendinta, reikėtų imtis papildomų kompensacinių priemonių laikinai žalai padengti,

| — | vėluoti leidžiama tik įsitikinus, kad tai nekliudys siekti tikslo užtikrinti bendrą tinklo „Natura 2000“ vientisumą nepadarant jokios žalos, |
| --- | --- |

—

vėluoti leidžiama tik įsitikinus, kad tai nekliudys siekti tikslo užtikrinti bendrą tinklo „Natura 2000“ vientisumą nepadarant jokios žalos,

| — | vėluoti neleidžiama, jei, pavyzdžiui, dėl to gali būti padaryta žala rūšių, saugomų teritorijoje pagal Buveinių direktyvos II priedą ar Paukščių direktyvos I priedą, populiacijai. Ypatingą dėmesį reikėtų skirti Buveinių direktyvos II priede išvardytoms prioritetinėms rūšims, |
| --- | --- |

—

vėluoti neleidžiama, jei, pavyzdžiui, dėl to gali būti padaryta žala rūšių, saugomų teritorijoje pagal Buveinių direktyvos II priedą ar Paukščių direktyvos I priedą, populiacijai. Ypatingą dėmesį reikėtų skirti Buveinių direktyvos II priede išvardytoms prioritetinėms rūšims,

| — | kompensacinių priemonių taikymo terminus būtų galima sutrumpinti atsižvelgiant į laikotarpį (trumpą, vidutinį ar ilgą), per kurį gali pasireikšti reikšmingas neigiamas poveikis. |
| --- | --- |

—

kompensacinių priemonių taikymo terminus būtų galima sutrumpinti atsižvelgiant į laikotarpį (trumpą, vidutinį ar ilgą), per kurį gali pasireikšti reikšmingas neigiamas poveikis.

Patartina taikyti specialias priemones siekiant kompensuoti laikiną žalą, kuri gali būti padaryta, kol nebus pasiekti apsaugos tikslai. Visos techninės, teisinės ar finansinės sąlygos, reikalingos kompensacinėms priemonėms taikyti, turi būti įvykdytos prieš pradedant įgyvendinti planą ar projektą, kad būtų išvengta bet kokio nenumatyto delsimo, dėl kurio galėtų sumažėti priemonių veiksmingumas.

5.5.7.   Ilgalaikių tikslų įgyvendinimas

Būtina sukurti tvirtą teisinį ir finansinį pagrindą, kuriuo, iki pasireiškiant poveikiui buveinėms ir (arba) rūšims, būtų užtikrinamas ilgalaikis kompensacinių priemonių taikymas, taip pat teritorijų apsauga, stebėsena ir priežiūra. Šis pagrindas galėtų būti sukurtas:

| — | numatant laikinas apsaugos priemones, net jeigu BST ir (arba) SAT statusas suteikiamas vėliau, |
| --- | --- |

—

numatant laikinas apsaugos priemones, net jeigu BST ir (arba) SAT statusas suteikiamas vėliau,

| — | taikant įpareigojančias nacionalinio lygmens vykdymo užtikrinimo priemones, kuriomis siekiama užtikrinti visapusišką kompensacinių priemonių taikymą ir veiksmingumą (pvz., priemones, susijusias su PAV direktyva, jei taikoma, arba su Atsakomybės už aplinkos apsaugą direktyva; arba priimant planą ar projektą atsižvelgti į tai, kiek veiksmingos yra atitinkamos nuostatos dėl kompensacinių priemonių įgyvendinimo), |
| --- | --- |

—

taikant įpareigojančias nacionalinio lygmens vykdymo užtikrinimo priemones, kuriomis siekiama užtikrinti visapusišką kompensacinių priemonių taikymą ir veiksmingumą (pvz., priemones, susijusias su PAV direktyva, jei taikoma, arba su Atsakomybės už aplinkos apsaugą direktyva; arba priimant planą ar projektą atsižvelgti į tai, kiek veiksmingos yra atitinkamos nuostatos dėl kompensacinių priemonių įgyvendinimo),

| — | taikant reikiamas teisines priemones, jeigu žemės ar nuosavybės teisių įsigijimas yra laikomas būtinu veiksmingam priemonių įgyvendinimui užtikrinti atsižvelgiant į gerosios patirties pavyzdžius (pvz., taikant įprastas procedūras, skirtas privalomam žemės įsigijimui gamtos apsaugos tikslu), |
| --- | --- |

—

taikant reikiamas teisines priemones, jeigu žemės ar nuosavybės teisių įsigijimas yra laikomas būtinu veiksmingam priemonių įgyvendinimui užtikrinti atsižvelgiant į gerosios patirties pavyzdžius (pvz., taikant įprastas procedūras, skirtas privalomam žemės įsigijimui gamtos apsaugos tikslu),

| — | sukuriant stebėsenos programas siekiant užtikrinti, kad būtų pasiektas kompensacinių priemonių tikslas ir kad jos būtų įgyvendinamos ilgesniu laikotarpiu, o jeigu tai neįmanoma, – kad šiuo tikslu būtų imamasi taisomųjų priemonių, įskaitant tikslų nustatymą, atsakingų įstaigų skyrimą ir reikiamų išteklių nustatymą, rodiklių rengimą ir reikalavimų dėl ataskaitų teikimo Komisijai taikymą. Šių programų kūrimas turėtų būti patikėtas specialiai šiam tikslui įkurtas nepriklausomas įstaigas. Jos yra griežtai koordinuojamos „Natura 2000“ tinklo institucijų ir glaudžiai su jomis bendradarbiauja. |
| --- | --- |

—

sukuriant stebėsenos programas siekiant užtikrinti, kad būtų pasiektas kompensacinių priemonių tikslas ir kad jos būtų įgyvendinamos ilgesniu laikotarpiu, o jeigu tai neįmanoma, – kad šiuo tikslu būtų imamasi taisomųjų priemonių, įskaitant tikslų nustatymą, atsakingų įstaigų skyrimą ir reikiamų išteklių nustatymą, rodiklių rengimą ir reikalavimų dėl ataskaitų teikimo Komisijai taikymą. Šių programų kūrimas turėtų būti patikėtas specialiai šiam tikslui įkurtas nepriklausomas įstaigas. Jos yra griežtai koordinuojamos „Natura 2000“ tinklo institucijų ir glaudžiai su jomis bendradarbiauja.

5.6.   KAS PADENGIA KOMPENSACINIŲ PRIEMONIŲ IŠLAIDAS?

Logiška, kad pagal principą „teršėjas moka“ kompensacinių priemonių taikymo išlaidas dengia plano arba projekto rengėjas. Šias išlaidas jis gali įtraukti į bendrą biudžetą, kuris bendro finansavimo atveju pristatomas valdžios institucijoms. Šiuo požiūriu ES lėšomis būtų galima, pavyzdžiui, bendrai finansuoti kompensacines priemones, skirtas transporto infrastruktūrai, kuri yra transeuropinių tikslų dalis ir yra finansuojama šiomis lėšomis, jeigu ši finansinė parama dera su atitinkamam ES fondui taikomais tikslais, taisyklėmis ir procedūromis.

5.7.   KOMISIJOS INFORMAVIMAS APIE KOMPENSACINES PRIEMONES

Kompetentingos nacionalinės institucijos privalo informuoti Komisiją apie patvirtintas kompensacines priemones. 6 straipsnio 4 dalyje konkrečiai nenurodyta nei šios informacijos forma, nei jos paskirtis. Tačiau siekdama palengvinti šį procesą Komisija parengė standartinę informacijos pagal 6 straipsnio 4 dalį teikimo Komisijai formą (65). Visais atvejais Komisija neįpareigota siūlyti kompensacinių priemonių arba moksliškai jų vertinti.

65

Ši informacija teikiama siekiant suteikti Komisijai galimybę nustatyti, kaip turėtų būti kompensuojamas neigiamas poveikis, kad ilguoju laikotarpiu būtų išlaikyti vientisumą lemiantys elementai, kuriais prisidedama prie tinklo „Natura 2000“ bendro vientisumo užtikrinimo. Nors nacionalinės institucijos konkrečiai įpareigotos informuoti tik apie priimtas kompensacines priemones, gali prireikti informuoti ir apie tam tikrus elementus, susijusius su išnagrinėtais alternatyviais sprendimais ir įpareigojančiomis viršesnio viešojo intereso priežastimis, dėl kurių reikėjo patvirtinti planą ar projektą, jei tie elementai turėjo įtakos renkantis kompensacines priemones.

Įpareigojimas informuoti Komisiją apie patvirtintas kompensacines priemones (jis nustatytas 6 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos antrame sakinyje) turi būti visiškai perkeltas į nacionalinę teisę. Jei nacionalinėje teisėje nėra šios nuostatos, kuria nustatomos tinkamos išsamios informavimo apie priimtas kompensacines priemones taisyklės, neįmanoma užtikrinti, kad 6 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos antro sakinio nuostata būtų veiksmingai taikoma ir kad būtų pasiektas jos tikslas (C-324/01, 21 punktas).

neįmanoma užtikrinti, kad 6 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos antro sakinio nuostata būtų veiksmingai taikoma ir kad būtų pasiektas jos tikslas

| — | Kuriuo planavimo proceso etapu privaloma informuoti Komisiją apie kompensacines priemones ir kas atsakingas už šią informaciją? |
| --- | --- |

—

Kuriuo planavimo proceso etapu privaloma informuoti Komisiją apie kompensacines priemones ir kas atsakingas už šią informaciją?

Kuriuo planavimo proceso etapu privaloma informuoti Komisiją apie kompensacines priemones ir kas atsakingas už šią informaciją?

Siekiant suteikti Komisijai galimybę reikalauti papildomos informacijos apie taikomas priemones arba imtis veiksmų, jei, jos manymu, direktyvos teisiniai reikalavimai buvo taikomi neteisingai, Komisija turėtų būti informuojama apie kompensacines priemones prieš pradedant jas taikyti ir netgi prieš pradedant įgyvendinti atitinkamą planą ar projektą, tačiau jį jau patvirtinus. Todėl Komisijai apie kompensacines priemones reikėtų pranešti kai tik jos priimamos, kad Komisijai, kaip Sutarčių sergėtojai, būtų suteikta galimybė pagal kompetenciją įvertinti, ar teisingai taikomos direktyvos nuostatos.

Šiame procese svarbų vaidmenį turėtų atlikti kiekvienos valstybės narės institucijos, atsakingos už tinklą „Natura 2000“, kadangi jos atsakingos už šio tinklo bendro vientisumo išlaikymą ir informacijos apie jį atnaujinimą. Informaciją turėtų pateikti kiekvienos valstybės narės nacionalinė institucija per nuolatinę atstovybę, kaip tai daroma vykstant teritorijų sąrašų tvirtinimo procesui.

| Informacija apie kompensacines priemones turi būti tokia, kad Komisija galėtų nustatyti, kaip kompensuojamas neigiamas poveikis, kad ilguoju laikotarpiu būtų išlaikyti vientisumą lemiantys elementai, kuriais prisidedama prie tinklo „Natura 2000“ bendro vientisumo užtikrinimo. Tačiau Komisija neįpareigota siūlyti kompensacinių priemonių. |
| --- |

Informacija apie kompensacines priemones turi būti tokia, kad Komisija galėtų nustatyti, kaip kompensuojamas neigiamas poveikis, kad ilguoju laikotarpiu būtų išlaikyti vientisumą lemiantys elementai, kuriais prisidedama prie tinklo „Natura 2000“ bendro vientisumo užtikrinimo. Tačiau Komisija neįpareigota siūlyti kompensacinių priemonių.

Informacija apie kompensacines priemones turi būti tokia, kad Komisija galėtų nustatyti, kaip kompensuojamas neigiamas poveikis, kad ilguoju laikotarpiu būtų išlaikyti vientisumą lemiantys elementai, kuriais prisidedama prie tinklo „Natura 2000“ bendro vientisumo užtikrinimo. Tačiau Komisija neįpareigota siūlyti kompensacinių priemonių.

5.8.   KAIP VALDOMOS TERITORIJOS, KURIOSE ESAMA PRIORITETINIŲ BUVEINIŲ IR (ARBA) RŪŠIŲ?

6 straipsnio 4 dalies antroje pastraipoje numatyta speciali tvarka, taikoma, kai planas ar projektas yra susijęs su teritorija, kurioje esama prioritetinių buveinių ir (arba) rūšių, ir kai tas planas ar projektas jas paveiks. Šiais atvejais plano ar projekto įgyvendinimas galėtų būti pateisinamas tik tada, jei atsiradusios įpareigojančio viršesnio viešojo intereso priežastys yra susijusios su žmonių sveikata ir sauga arba su labai svarbiomis aplinkai palankiomis pasekmėmis arba jeigu prieš suteikiant leidimą vykdyti planą ar projektą Komisija pareiškia nuomonę dėl numatytos iniciatyvos.

Kitaip tariant, žala teritorijoms galėtų būti pateisinama, nepaisant siekio įgyvendinti direktyvos tikslus, tik tada, kai atsiranda pirmiau minėtų konkrečių įpareigojančių priežasčių arba kai Komisija atlieka nepriklausomą papildomų procedūrinių apsaugos priemonių vertinimą.

Dėl šios nuostatos kyla daugybė klausimų, susijusių su:

| — | atitinkamų teritorijų nustatymu, |
| --- | --- |

—

atitinkamų teritorijų nustatymu,

| — | sąvokų „žmonių sveikata“, „žmonių sauga“ ir „labai svarbios aplinkai palankios pasekmės“ aiškinimu, |
| --- | --- |

—

sąvokų „žmonių sveikata“, „žmonių sauga“ ir „labai svarbios aplinkai palankios pasekmės“ aiškinimu,

| — | Komisijos nuomonės patvirtinimo procedūra ir su šios nuomonės nulemtomis pasekmėmis. |
| --- | --- |

—

Komisijos nuomonės patvirtinimo procedūra ir su šios nuomonės nulemtomis pasekmėmis.

| 5.8.1. | Teritorijos, kurioms taikomos šios nuostatos |
| --- | --- |

5.8.1.

Teritorijos, kurioms taikomos šios nuostatos

6 straipsnio 4 dalies antra pastraipa taikoma, kai nustatoma, kad plano ar projekto įgyvendinimas paveiks teritoriją, kurioje esama prioritetinių buveinių ir (arba) rūšių. Atsižvelgiant į tai reikėtų laikytis nuostatos, kad planas arba projektas, kuris:

| a) | nedaro jokio poveikio prioritetinėms buveinėms ar rūšims arba |
| --- | --- |

a)

nedaro jokio poveikio prioritetinėms buveinėms ar rūšims arba

| b) | daro poveikį buveinėms ar rūšims, į kurias nebuvo atsižvelgta pasirenkant teritoriją (standartinėje duomenų formoje nurodyta, kad jų buvimas nėra reikšmingas), |
| --- | --- |

b)

daro poveikį buveinėms ar rūšims, į kurias nebuvo atsižvelgta pasirenkant teritoriją (standartinėje duomenų formoje nurodyta, kad jų buvimas nėra reikšmingas),

neturėtų de facto būti priežastis, dėl kurios teritorijai turėtų būti taikomos šios antros pastraipos nuostatos.

de facto

Kadangi Paukščių direktyvoje neišskiriamos prioritetinės ir neprioritetinės rūšys, Komisijai nereikia pareikšti nuomonės dėl kompensacinių priemonių, skirtų specialiose apsaugos teritorijose aptinkamoms paukščių populiacijoms daromam poveikiui kompensuoti.

| Gali būti suprantama, kad 6 straipsnio 4 dalies antra pastraipa taikytina visoms teritorijoms, kuriose esama prioritetinių buveinių ir (arba) rūšių, kai šioms buveinėms ir rūšims daromas poveikis. |
| --- |

Gali būti suprantama, kad 6 straipsnio 4 dalies antra pastraipa taikytina visoms teritorijoms, kuriose esama prioritetinių buveinių ir (arba) rūšių, kai šioms buveinėms ir rūšims daromas poveikis.

Gali būti suprantama, kad 6 straipsnio 4 dalies antra pastraipa taikytina visoms teritorijoms, kuriose esama prioritetinių buveinių ir (arba) rūšių, kai šioms buveinėms ir rūšims daromas poveikis.

5.8.2.   Sąvokos „žmonių sveikata“, „žmonių sauga“ ir „labai svarbios aplinkai palankios pasekmės“

Žmonių sveikata, žmonių sauga ir labai svarbios aplinkai palankios pasekmės sudaro svarbiausių įpareigojančių viršesnio viešojo intereso priežasčių pagrindą. Tačiau, kaip ir sąvoka „įpareigojančios viršesnio viešojo intereso priežastys“, šios trys kategorijos aiškiai neapibrėžtos.

Kaip minima 5.3.2 skirsnyje, ES teisėje visuomenės sveikata ir sauga laikomos priežastimis, dėl kurių gali būti patvirtinamos nacionalinės ribojamosios priemonės, susijusios su laisvu prekių, darbuotojų ir paslaugų judėjimu, taip pat su steigimosi teise. Be to, žmonių sveikatos apsauga – vienas iš pagrindinių ES aplinkos politikos tikslų. Šiuo požiūriu labai svarbios aplinkai palankios pasekmės yra priskiriamos prie priežasčių, į kurias turi būti atsižvelgiama formuojant šiuos pagrindinius aplinkos politikos tikslus.

Remiantis subsidiarumo principu, tikrinti, ar nesusiklostė tokia padėtis, – kompetentingų nacionalinių institucijų atsakomybė. Žinoma, tikėtina, kad Komisija, stebėdama, ar ES teisė teisingai taikoma, išanalizuos kiekvieną tokią susiklosčiusią padėtį.

| Dėl sąvokos „žmonių sauga“ naudinga atsižvelgti į Teismo sprendimą byloje C-57/89 (Leybucht Dykes). Šis sprendimas buvo paskelbtas prieš priimant Direktyvą 92/43/EEB, taigi ir 6 straipsnį. Tačiau sprendimas yra aktualus, be kita ko, dėl to, kad formuluojant 6 straipsnį buvo atsižvelgta į Teismo požiūrį. Byloje buvo svarstomi statybos darbai, atliekami ties Leibuchtu Šiaurės jūros pakrančių pylimams sutvirtinti. Dėl šių darbų buvo sumažinta SAT. Pagal bendrą principą Teismas teigė, kad pagrindas, kuriuo būtų galima pagrįsti tokį sumažinimą, turi atitikti bendrą interesą, kuris yra viršesnis už bendrąjį interesą, kuriuo grindžiamas atitinkamos direktyvos ekologinis tikslas. Dėl šio konkretaus atvejo Teismas patvirtino, kad potvynio pavojus ir pakrantės apsaugos poreikis yra pakankamai rimtos priežastys vykdyti pylimų statymo darbus ir pakrantės konstrukcijų sutvirtinimą, jei tik šios priemonės taikomos kuo mažesniu mastu.
  Paskesnės bylos sprendime (C-43/10, 128 punktas) Teismas nustatė, kad kai toks projektas daro neigiamą poveikį BST, kurioje yra prioritetinis natūralių buveinių tipas ir (arba) prioritetinė rūšis, jo įgyvendinimas gali būti pateisinamas geriamo vandens tiekimu. Tam tikromis aplinkybėmis jis galėtų būti pateisinamas drėkinimo labai svarbiomis aplinkai palankiomis pasekmėmis. Tačiau drėkinimas iš principo nėra argumentas, susijęs su žmonių sveikata ar sauga, galintis pateisinti projekto, kaip nagrinėjamasis pagrindinėje byloje, įgyvendinimą.

  Bylos C-504/14 sprendimo 77 punkte Teismas nustatė, kad <...> pakyla, skirta neįgaliųjų asmenų judėjimui palengvinti, iš principo gali būti laikoma įrengta dėl su žmonių sveikata susijusių viršesnių privalomųjų viešojo intereso pagrindų <...>. |
| --- |

Dėl sąvokos „žmonių sauga“ naudinga atsižvelgti į Teismo sprendimą byloje C-57/89 (Leybucht Dykes). Šis sprendimas buvo paskelbtas prieš priimant Direktyvą 92/43/EEB, taigi ir 6 straipsnį. Tačiau sprendimas yra aktualus, be kita ko, dėl to, kad formuluojant 6 straipsnį buvo atsižvelgta į Teismo požiūrį. Byloje buvo svarstomi statybos darbai, atliekami ties Leibuchtu Šiaurės jūros pakrančių pylimams sutvirtinti. Dėl šių darbų buvo sumažinta SAT. Pagal bendrą principą Teismas teigė, kad pagrindas, kuriuo būtų galima pagrįsti tokį sumažinimą, turi atitikti bendrą interesą, kuris yra viršesnis už bendrąjį interesą, kuriuo grindžiamas atitinkamos direktyvos ekologinis tikslas. Dėl šio konkretaus atvejo Teismas patvirtino, kad potvynio pavojus ir pakrantės apsaugos poreikis yra pakankamai rimtos priežastys vykdyti pylimų statymo darbus ir pakrantės konstrukcijų sutvirtinimą, jei tik šios priemonės taikomos kuo mažesniu mastu.

Leybucht Dykes

potvynio pavojus ir pakrantės apsaugos poreikis

Paskesnės bylos sprendime (C-43/10, 128 punktas) Teismas nustatė, kad kai toks projektas daro neigiamą poveikį BST, kurioje yra prioritetinis natūralių buveinių tipas ir (arba) prioritetinė rūšis, jo įgyvendinimas gali būti pateisinamas geriamo vandens tiekimu. Tam tikromis aplinkybėmis jis galėtų būti pateisinamas drėkinimo labai svarbiomis aplinkai palankiomis pasekmėmis. Tačiau drėkinimas iš principo nėra argumentas, susijęs su žmonių sveikata ar sauga, galintis pateisinti projekto, kaip nagrinėjamasis pagrindinėje byloje, įgyvendinimą.

kai toks projektas daro neigiamą poveikį BST, kurioje yra prioritetinis natūralių buveinių tipas ir (arba) prioritetinė rūšis, jo įgyvendinimas gali būti pateisinamas geriamo vandens tiekimu. Tam tikromis aplinkybėmis jis galėtų būti pateisinamas drėkinimo labai svarbiomis aplinkai palankiomis pasekmėmis. Tačiau drėkinimas iš principo nėra argumentas, susijęs su žmonių sveikata ar sauga, galintis pateisinti projekto, kaip nagrinėjamasis pagrindinėje byloje, įgyvendinimą.

Bylos C-504/14 sprendimo 77 punkte Teismas nustatė, kad <...> pakyla, skirta neįgaliųjų asmenų judėjimui palengvinti, iš principo gali būti laikoma įrengta dėl su žmonių sveikata susijusių viršesnių privalomųjų viešojo intereso pagrindų <...>.

<...> pakyla, skirta neįgaliųjų asmenų judėjimui palengvinti, iš principo gali būti laikoma įrengta dėl su žmonių sveikata susijusių viršesnių privalomųjų viešojo intereso pagrindų <...>

| Nacionalinės institucijos gali suteikti leidimą įgyvendinti planą ar projektą tik jeigu įrodoma, kad egzistuoja pirmiau minėtos viršesnio viešojo intereso priežastys, ir tik tokiu mastu, kuris planui ar projektui realiai reikalingas, kad būtų užtikrintas atitinkamas viešasis interesas. |
| --- |

Nacionalinės institucijos gali suteikti leidimą įgyvendinti planą ar projektą tik jeigu įrodoma, kad egzistuoja pirmiau minėtos viršesnio viešojo intereso priežastys, ir tik tokiu mastu, kuris planui ar projektui realiai reikalingas, kad būtų užtikrintas atitinkamas viešasis interesas.

Nacionalinės institucijos gali suteikti leidimą įgyvendinti planą ar projektą tik jeigu įrodoma, kad egzistuoja pirmiau minėtos viršesnio viešojo intereso priežastys, ir tik tokiu mastu, kuris planui ar projektui realiai reikalingas, kad būtų užtikrintas atitinkamas viešasis interesas.

5.8.3.   Komisijos nuomonės priėmimas ir priėmimo pasekmės

Išankstinė Komisijos nuomonė yra būtina, jei įpareigojančios viršesnio viešojo intereso priežastys yra kitos nei žmonių sveikata, sauga ir nauda aplinkai. 6 straipsnio 4 dalies antroje pastraipoje nėra numatyta tokios nuomonės teikimo procedūra ar konkretus jos turinys (66). Taigi ir šiuo atveju būtina atsižvelgti į ekonomines priežastis ir į minėtos nuostatos tikslus.

66

Nuomonėje turi būti įvertinamos ekologinės vertybės, kurias gali paveikti planas ar projektas, nurodoma įpareigojančių priežasčių svarba ir šių dviejų priešingų interesų pusiausvyra, taip pat įvertinamos kompensacinės priemonės. Šis vertinimas apima tiek mokslinį, tiek ir ekonominį vertinimą, taip pat plano ar projekto reikalingumo ir proporcingumo įvertinimą įvardytų įpareigojančių priežasčių požiūriu.

Komisija gali vertinti, ar plano arba projekto įgyvendinimas atitinka ES teisės reikalavimus, o prireikus gali inicijuoti atitinkamus teisinius veiksmus.

Nors direktyvoje nepateikta konkretaus Komisijos nuomonės priėmimo termino, Komisija dės visas reikiamas pastangas, kad visi vertinimai būtų atlikti ir jos nuomonė būtų paskelbta kuo greičiau.

| Komisija, teikdama savo nuomonę, turėtų patikrinti ekologinių vertybių, kurios buvo neigiamai paveiktos, ir įvardytų ypatingų priežasčių pusiausvyrą, taip pat įvertinti kompensacines priemones. |
| --- |

Komisija, teikdama savo nuomonę, turėtų patikrinti ekologinių vertybių, kurios buvo neigiamai paveiktos, ir įvardytų ypatingų priežasčių pusiausvyrą, taip pat įvertinti kompensacines priemones.

Komisija, teikdama savo nuomonę, turėtų patikrinti ekologinių vertybių, kurios buvo neigiamai paveiktos, ir įvardytų ypatingų priežasčių pusiausvyrą, taip pat įvertinti kompensacines priemones.

---

(1)  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/TXT/PDF/?uri=CELEX:52017DC0198&qid=1507642782988&from=LT

1

(2)  „Natura 2000“ teritorijų valdymas. Buveinių direktyvos (Direktyvos 92/43/EEB) 6 straipsnio nuostatos“, Europos Bendrijos, 2000 – ISBN 92-828-9048.

2

(3)  Svarbiausių su 6 straipsniu susijusių bylų rinkinys prieinamas adresu http://ec.europa.eu/environment/nature/legislation/caselaw/index_en.htm.

3

(4)  Komisijos pranešimai dėl specialių saugomų teritorijų (SST) steigimo, „Natura 2000“ teritorijų apsaugos tikslų nustatymo, „Natura 2000“ teritorijų apsaugos priemonių sukūrimo.

4

Komisijos rekomendaciniai dokumentai dėl 6 straipsnio taikymo įvairiuose sektoriuose.

Paskelbta adresu http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/guidance_en.htm.

(5)  OL L 206, 1992 7 22, p. 7.

5

(6)  OL L 27, 2010 1 26, p. 7, direktyva, kuria panaikinama Direktyva 79/409/EEB.

6

(7)  2 straipsnio 1 dalis.

7

(8)  2 straipsnio 2 dalis. Termino „palanki apsaugos būklė“ apibrėžtis pateikiama 1 straipsnio e ir i punktuose ir jis reiškia Bendrijos svarbos rūšių arba buveinių tipų apsaugos būklę jų natūralaus paplitimo ES areale.

8

(9)  2 straipsnio 3 dalis.

9

(10)  Buveinių direktyvos 3 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad „į „Natura 2000“ tinklą įeina specialios apsaugos teritorijos, kurias valstybės narės klasifikuoja pagal Direktyvą 79/409/EEB“.

10

(11)  Buveinių direktyvos 7 straipsnis.

11

(12)  Komisijos komunikatas „Biologinė įvairovė – mūsų gyvybės draudimas ir gamtinis turtas. ES biologinės įvairovės strategija iki 2020 m.“ (COM(2011) 244).

12

(13)  http://ec.europa.eu/environment/nature/knowledge/ecosystem_assessment/index_en.htm

13

(14)  1981 m. gruodžio 3 d. Tarybos sprendimas 82/72/EEB dėl Europos laukinės gamtos ir gamtinės aplinkos apsaugos konvencijos sudarymo (OL L 38, 1982 2 10, p. 1).

14

(15)  1993 m. spalio 25 d. Tarybos sprendimas 93/626/EEB dėl Biologinės įvairovės konvencijos sudarymo (OL L 309, 1993 12 13, p. 1).

15

(16)  Daugiau informacijos apie Buveinių direktyvos nuostatų dėl rūšių ir nuostatų dėl teritorijų apsaugos ryšį pateikiama Komisijos rekomendacijose dėl Bendrijos svarbos rūšių griežtos apsaugos. http://ec.europa.eu/environment/nature/conservation/species/guidance/index_en.htm.

16

(17)  Buveinių direktyvos nuostatos dėl rūšių apsaugos taikomos tam tikroms Bendrijos svarbos rūšims, tačiau netaikomos Bendrijos svarbos buveinių tipams. Buveinių tipams taikomos tik skyriaus „Natūralių buveinių ir rūšių buveinių apsauga“ (3–11 straipsniai) nuostatos – tai taip pat reiškia, kad tinklui „Natura 2000“ nepriklausančiose teritorijose aptinkamiems buveinių tipams netaikoma jokia Buveinių direktyvoje numatyta apsauga.

17

(18)  https://curia.europa.eu/jcms/jcms/Jo2_7045/lt/

18

(19)  OL L 26, 2011 1 28, p. 1, su pakeitimais, padarytais Direktyva 2014/52/ES (OL L 124, 2014 4 25, p. 1).

19

(20)  Panašus reikalavimas būtų taikomas teritorijoms, kurios, remiantis moksliniais įrodymais, pagrįstais Buveinių direktyvos III priede išvardytais kriterijais, turėtų būti įtrauktos į nacionalinį siūlomų BST sąrašą.

20

(21)  Komisijos sprendimas 2011/484/ES dėl informacijos apie „Natura 2000“ teritorijas teikimo formos, http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2011:198:0039:0070:LT:PDF.

21

(22)  Išsamesnė informacija pateikiama Komisijos pranešime dėl apsaugos tikslų nustatymo (2013 m.), http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/commission_note/commission_note2_EN.pdf.

22

(23)  T. y. visos rūšys, kurių populiacijos dydis ir tankumas nurodytas kaip nereikšmingas palyginti su nacionalinėje teritorijoje aptinkamomis populiacijomis (populiacijos dydžio kategorija D), ir buveinių tipai, kurių reprezentatyvumas nurodytas kaip nereikšmingas (kategorijos D).

23

(24)  Žr. Komisijos pranešimą dėl apsaugos priemonių nustatymo (2013 m.), http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/commission_note/comNote%20conservation%20measures_EN.pdf.

24

(25)  Pagal bendros žuvininkystės politikos taisykles, įskaitant priemones, kurių imamasi pagal Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 11 straipsnį.

25

(26)  Ištrauka iš Komisijos pranešimo dėl „Natura 2000“ teritorijų apsaugos priemonių nustatymo, skelbiama adresu http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/commission_note/comNote%20conservation%20measures_EN.pdf.

26

(27)  Veikla, vykdoma pagal priemonę „Ekosistemų ir jų paslaugų žemėlapių sudarymas ir vertinimas“, gali būti naudinga nustatant į I priedą įtrauktų natūralių buveinių tipų ekologinius reikalavimus. Visų pirma žr. 5-ąją techninę ataskaitą (http://ec.europa.eu/environment/nature/knowledge/ecosystem_assessment/index_en.htm).

27

(28)  Reglamentas (ES) Nr. 1293/2013.

28

(29)  „Natura 2000“ finansavimas, http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/financing/index_en.htm.

29

(30)  Taip pat žr. šio dokumento 4.4.1 skirsnyje pateiktas pastabas dėl termino „projektas“.

30

(31)  Bylos C-127/02 sprendimo 37 punktas. Taip pat žr. šio dokumento 4.3 skirsnį dėl 6 straipsnio 2 ir 3 dalių nuostatų ryšio.

31

(32)  Taip pat žr. bylų C-75/01, C-418/04, C-508/04 ir 301/12 sprendimus.

32

(33)  Visų pirma iš klimato prognozių matyti, kad ekstremalūs oro reiškiniai vis dažnėja ir intensyvėja ir juos reikia įtraukti į sąrašą.

33

(34)  Žr. gaires dėl klimato kaitos ir „Natura 2000“, jos skelbiamos adresu http://ec.europa.eu/environment/nature/climatechange/pdf/Guidance%20document.pdf.

34

(35)  Taip pat žr. bylų C-491/08 ir C-90/10 sprendimus.

35

(36)  Vykdant veiklą pagal priemonę „Ekosistemų ir jų paslaugų žemėlapių sudarymas ir vertinimas“ yra nustatomi rodikliai, susiję su poveikiu ekosistemoms, – šiais rodikliais taip pat galima naudotis atliekant blogėjimo būklės ir trikdymo masto vertinimą. Visų pirma žr. 5-ąją techninę ataskaitą (http://ec.europa.eu/environment/nature/knowledge/ecosystem_assessment/index_en.htm).

36

(37)  2011 m. liepos 11 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimas dėl informacijos apie „Natura 2000“ teritorijas teikimo formos (pranešta dokumentu Nr. C(2011) 4892) (2011/484/ES), OL L 198, 2011 7 30, p. 39.

37

http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2011:198:0039:0070:LT:PDF.

(38)  http://ec.europa.eu/environment/nature/legislation/habitatsdirective/docs/Int_Manual_EU28.pdf

38

(39)  Supaprastinta šios procedūros schema pateikiama šio dokumento pabaigoje, II priede.

39

(40)  OL L 26, 2012 1 28, p. 1, iš dalies pakeista Direktyva 2014/52/ES.

40

(41)  Šios apibrėžties svarbą taikant Buveinių direktyvą patvirtino ir Teismas (C-127/02, 26 punktas).

41

(42)  Kad intervenciją / veiklą būtų galima įtraukti į PAV direktyvos taikymo sritį, dėl šios intervencijos/veiklos turi būti fiziškai keičiama konkreti teritorija (sprendimo Pro-Braine, C-121/11, 31 punktas ir sprendimo Brussels Airport, C-275/09, 30 punktas).

42

Pro-Braine

Brussels Airport

(43)  OL L 197, 2001 7 21, p. 30.

43

(44)  Šia nuostata nedaromas poveikis SPAV direktyvos (2001/42/EB) taikymui.

44

(45)  Išsami informacija apie įvairių vertinimo etapų sujungimą pateikiama rekomendacinio dokumento dėl bendro intereso projektų poveikio aplinkai vertinimo procedūrų supaprastinimo 3.2 skyriuje: http://ec.europa.eu/environment/eia/pdf/PCI_guidance.pdf.

45

(46)  Žr. Direktyvos 2011/92/ES su pakeitimais, padarytais Direktyva 2014/52/ES, 2 straipsnio 1 dalį.

46

(47)  Žr. Direktyvos 2011/92/ES su pakeitimais, padarytais Direktyva 2014/52/ES, III priedą.

47

(48)  Kita vertus, gali reikėti atlikti į PAV direktyvos taikymo sritį neįeinančių projektų tinkamą vertinimą pagal 6 straipsnio 3 dalį.

48

(49)  Tačiau remiantis PAV direktyva, sprendžiant dėl būtinybės atlikti išsamų PAV galima atsižvelgti į projekto dalis ir (arba) priemones, kurių numatoma imtis siekiant išvengti bet kokio reikšmingo neigiamo poveikio aplinkai arba užkirsti jam kelią (PAV direktyvos 4 straipsnio 5 dalies b punktas).

49

(50)  http://www.unece.org/env/eia/welcome.html

50

(51)  Direktyvos 2011/92/ES (su pakeitimais, padarytais Direktyva 2014/52/ES) 7 straipsnis ir Direktyvos 2001/42/EB 7 straipsnis.

51

(52)  Su Buveinių direktyvos 6 straipsnio 1 ir 2 dalimis susijusių keblumų dėl jau užbaigtų planų ir projektų taip pat gali kilti, jeigu valstybėms narėms dėl jų užsitęsusio poveikio reikia imtis taisomųjų ar kompensacinių apsaugos priemonių arba priemonių, skirtų buveinės būklės blogėjimui arba rūšių trikdymui išvengti.

52

(53)  Taip pat žr. bylų C-239/04 ir C-404/09 sprendimus.

53

(54)  Supaprastinimo veiksmai gali apimti ir vertinimą, kurį atlikti reikalaujama Vandens pagrindų direktyvos 4 straipsnio 7 dalyje. Taip pat žr. http://ec.europa.eu/environment/eia/pdf/PCI_guidance.pdf.

54

(55)  Direktyva 2011/92/ES su pakeitimais, padarytais Direktyva 2014/52/ES.

55

(56)  Komisijos rekomendacinis dokumentas dėl poveikio aplinkai vertinimo pagal peržiūrėtos PAV direktyvos 2 straipsnio 3 dalį procedūrų racionalizavimo (Komisijos pranešimas 2016/C 273/01, skelbiamas adresu http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/TXT/?uri=OJ:C:2016:273:TOC).

56

(57)  Taip pat žr. bylos C-441/17 sprendimo 134–144 punktus.

57

(58)  Veikla pagal priemonę „Ekosistemų ir jų paslaugų žemėlapių sudarymas ir vertinimas“ gali būti naudinga vertinant poveikį, pavyzdžiui, siekiant nustatyti teritorijos ekologinius išteklius ir funkcijas, nustatyti buveinėms ir rūšims kylančias grėsmes, įvertinti vyraujančių buveinių tipų, kurie svarbūs teritorijos vientisumui, ekologinę struktūrą ir funkcijas. Visų pirma žr. 5-ąją techninę ataskaitą dėl ekologinės būklės (http://ec.europa.eu/environment/nature/knowledge/ecosystem_assessment/index_en.htm).

58

(59)  Konkrečių terminų paaiškinimai pateikiami Europos Sąjungos natūralių buveinių aiškinimo vadove (ES 28), adresu http://ec.europa.eu/environment/nature/legislation/habitatsdirective/index_en.htm#interpretation.

59

Europos Sąjungos natūralių buveinių aiškinimo vadove (ES 28)

(60)  Taip pat žr. C-142/16, 33 punktą: Kaip Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs, kompetentingos nacionalinės institucijos leidžia vykdyti veiklą, kurios vertinimas turi būti atliekamas, tik įsitikinusios, kad ji neturės žalingo poveikio saugomos teritorijos vientisumui. Taip yra tuomet, kai moksliniu požiūriu nekyla jokių pagrįstų abejonių, kad nebus tokio poveikio.

60

Kaip Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs, kompetentingos nacionalinės institucijos leidžia vykdyti veiklą, kurios vertinimas turi būti atliekamas, tik įsitikinusios, kad ji neturės žalingo poveikio saugomos teritorijos vientisumui. Taip yra tuomet, kai moksliniu požiūriu nekyla jokių pagrįstų abejonių, kad nebus tokio poveikio.

(61)  Konvencija dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais. Ši konvencija sudaryta 1998 m. birželio mėn. Orhuse (Danija). Nuo 2005 m. ES yra viena iš šios konvencijos šalių pagal Sprendimą 2005/370/EB, http://ec.europa.eu/environment/aarhus/legislation.htm.

61

(62)  „Visuotinės svarbos paslaugų Europoje kokybės sistema“, KOM(2011) 900 galutinis, 2011 12 20.

62

(63)  Tačiau tai nereiškia, kad geriamojo vandens tiekimo ir drėkinimo projektus visada galima patvirtinti remiantis įpareigojančiomis viršesnio viešojo intereso priežastimis.

63

(64)  https://biodiversity.eionet.europa.eu/activities/Natura_2000/chapter6

64

(65)  Paskelbta adresu http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/guidance_en.htm.

65

(66)  Atitinkamoje standartinėje formoje (ji pateikiama adresu http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/guidance_en.htm) taip pat numatoma galimybė prašyti Komisijos išreikšti nuomonę pagal 6 straipsnio 4 dalies antros pastraipos nuostatas.

66

---

I PRIEDAS

Tinkamo vertinimo (TV), PAV ir SPAV procedūrų palyginimas

| | TV | PAV | SPAV |
| --- | --- | --- | --- |
| Kokių rūšių plėtrai taikoma? | Bet kuriam planui arba projektui, kuris atskirai arba kartu su kitais planais ar projektais gali padaryti neigiamą poveikį „Natura 2000“ teritorijai (išskyrus su tos teritorijos valdymu jos apsaugos tikslais tiesiogiai susijusius planus arba projektus). | Visiems I priede išvardytiems projektams.
  Poreikis atlikti projektų, įtrauktų į II priedo sąrašą, PAV nustatomas kiekvienu konkrečiu atveju arba remiantis valstybių narių nustatytomis ribomis ar kriterijais (atsižvelgiant į III priedo kriterijus). | Visiems planams ir programoms arba jų pakeitimams:






  a) | kuriuos turi parengti ir (arba) priimti nacionalinio, regionų arba vietos lygmens institucija; |

TV

PAV

SPAV

Kokių rūšių plėtrai taikoma?

Bet kuriam planui arba projektui, kuris atskirai arba kartu su kitais planais ar projektais gali padaryti neigiamą poveikį „Natura 2000“ teritorijai (išskyrus su tos teritorijos valdymu jos apsaugos tikslais tiesiogiai susijusius planus arba projektus).

Visiems I priede išvardytiems projektams.

Poreikis atlikti projektų, įtrauktų į II priedo sąrašą, PAV nustatomas kiekvienu konkrečiu atveju arba remiantis valstybių narių nustatytomis ribomis ar kriterijais (atsižvelgiant į III priedo kriterijus).

Visiems planams ir programoms arba jų pakeitimams:

a)

kuriuos turi parengti ir (arba) priimti nacionalinio, regionų arba vietos lygmens institucija;

| b) | kurių reikia pagal įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatas; |
| --- | --- |

b)

kurių reikia pagal įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatas;

| c) | kurie rengiami žemės ūkio, miškininkystės, žuvininkystės, energetikos, pramonės, transporto, atliekų tvarkymo, vandentvarkos, telekomunikacijų, turizmo, miestų ir kaimų planavimo ar žemės naudojimo srityje ir kuriais nustatomi būsimos projektų, išvardytų PAV direktyvos I ir II prieduose, plėtros leidimų išdavimo pagrindai; arba
  dėl kurių, atsižvelgiant į galimą jų poveikį teritorijai, nustatoma, kad būtina atlikti vertinimą pagal Direktyvos 92/43/EEB 6 arba 7 straipsnį. |
| --- | --- |

c)

kurie rengiami žemės ūkio, miškininkystės, žuvininkystės, energetikos, pramonės, transporto, atliekų tvarkymo, vandentvarkos, telekomunikacijų, turizmo, miestų ir kaimų planavimo ar žemės naudojimo srityje ir kuriais nustatomi būsimos projektų, išvardytų PAV direktyvos I ir II prieduose, plėtros leidimų išdavimo pagrindai; arba

dėl kurių, atsižvelgiant į galimą jų poveikį teritorijai, nustatoma, kad būtina atlikti vertinimą pagal Direktyvos 92/43/EEB 6 arba 7 straipsnį.

Kokį svarbų poveikį gamtai reikia vertinti?

Vertinimas turėtų būti atliekamas atsižvelgiant į teritorijos apsaugos tikslus (kurie susiję su tomis rūšimis ir tų tipų buveinėmis, kurių apsaugai ta teritorija įsteigta).

Poveikį reikėtų vertinti siekiant nustatyti, ar nebus padaryta neigiamo poveikio atitinkamos teritorijos vientisumui.

Tiesioginį ir netiesioginį, šalutinį, suminį, tarpvalstybinį, trumpalaikį, vidutinės trukmės ir ilgalaikį, nuolatinį ir laikiną, teigiamą ir neigiamą reikšmingą poveikį populiacijai ir žmonių sveikatai; biologinei įvairovei, ypatingą dėmesį skiriant rūšims ir buveinėms, saugomoms pagal Direktyvą 92/43/EEB ir Direktyvą 2009/147/EB; žemei, dirvožemiui, vandeniui, orui ir klimatui bei kraštovaizdžiui; materialinėms vertybėms, kultūros paveldui ir kraštovaizdžiui; ir šių veiksnių tarpusavio sąveikai.

Tikėtiną reikšmingą poveikį aplinkai, įskaitant poveikį biologinei įvairovei, gyventojams, žmonių sveikatai, faunai, florai, dirvožemiui, vandeniui, orui, klimato veiksniams, materialiajam turtui, kultūros paveldui, įskaitant architektūrinį ir archeologinį paveldą, kraštovaizdžiui ir šių veiksnių tarpusavio sąveikai.

Kas atsakingas už vertinimą?

Kompetentingos institucijos atsakomybė – užtikrinti, kad būtų atliktas TV. Šiomis aplinkybėmis iš vystytojo gali būti reikalaujama atlikti visus būtinus tyrimus ir suteikti visą reikiamą informaciją kompetentingai institucijai, kad ji galėtų priimti visapusiška informacija pagrįstą sprendimą. Tai darydama kompetentinga institucija gali tinkamais atvejais rinkti aktualią informaciją ir iš kitų šaltinių.

Vystytojas pateikia reikiamą informaciją, kad kompetentinga institucija, išduodanti sutikimą dėl plėtros, tinkamai atsižvelgtų į šią informaciją ir į konsultacijų rezultatus.

SPAV direktyva valstybėms narėms suteikiama teisė visiškai savo nuožiūra paskirti už SPAV atsakingas institucijas. Tai gali būti už plano ar programos kūrimą atsakingos institucijos, aplinkos institucijos, su kuriomis konsultuojamasi ex lege dėl informacijos, kurią būtina pateikti poveikio aplinkai ataskaitoje ir plano ar programos projekte bei prie jų pridedamoje poveikio aplinkai ataskaitoje, apimties ir išsamumo; arba institucijos, kurioms konkrečiai patikėta įgyvendinti SPAV procedūrą.

Ar konsultuojamasi su visuomene ir (arba) kitomis institucijomis?

Privaloma. Konsultuotis reikia prieš suteikiant leidimą vykdyti planą ar projektą.

Valstybės narės užtikrina, kad, atlikus tinkamą vertinimą, atitinkami visuomenės subjektai, visų pirma aplinkos srities NVO, galėtų nuo pat pradžių (kai jau atliekamas tikrinimas) veiksmingai dalyvauti įgyvendinant leidimo suteikimo procedūrą. Visų pirma tai apima galimybę pateikti pastabas, informaciją, analizes ar nuomonę, susijusias, kaip manoma, su siūloma veikla.

Privaloma. Konsultuotis reikia prieš priimant plėtros pasiūlymą.

Valstybės narės imasi būtinų priemonių, kuriomis užtikrinama, kad institucijoms, kurios gali būti susijusios su projektu (įskaitant aplinkos srities vietos ir regionų lygmens institucijas), būtų suteikta galimybė išreikšti savo nuomonę dėl prašymo išduoti plėtros leidimą. Tie patys principai taikomi konsultuojantis su atitinkamais visuomenės subjektais.

Jei tikėtinas reikšmingas poveikis aplinkai kitoje valstybėje narėje, reikia konsultuotis su tos valstybės narės atitinkamomis institucijomis ir visuomene.

Privaloma. Konsultuotis reikia prieš priimant planą ar programą.

Valstybės narės konsultuojasi su institucijomis, kurios dėl savo konkrečios su aplinkos apsauga susijusios atsakomybės gali domėtis plano ar programos įgyvendinimo poveikiu aplinkai. Turėtų būti konsultuojamasi su visuomene, įskaitant visuomenės subjektus, kuriems yra daromas arba galėtų būti padarytas poveikis arba kurie yra suinteresuoti sprendimų priėmimu, įskaitant NVO.

Prieš priimant planą ar programą arba jį pateikiant priimti pagal teisėkūros procedūrą, institucijoms ir visuomenei turi būti suteikta ankstyva ir reali galimybė per tinkamus laikotarpius pareikšti savo nuomonę dėl to plano arba programos projekto ir pridėtos poveikio aplinkai ataskaitos.

Jei tikėtinas reikšmingas poveikis aplinkai kitoje valstybėje narėje, reikia konsultuotis su tos valstybės narės atitinkamomis institucijomis ir visuomene.

Kiek privaloma atsižvelgti į vertinimo rezultatus?

Privaloma.

Kompetentingos institucijos gali pritarti planui arba projektui tik įsitikinusios, kad tas planas arba projektas neigiamai nepaveiks atitinkamos teritorijos vientisumo.

Per plėtros leidimo suteikimo procedūrą
  tinkamai atsižvelgiama
  į konsultacijų rezultatus ir atliekant PAV surinktą informaciją.

Sprendime, kuriuo suteikiamas leidimas plėtrai, nurodomos bent pagrįstos išvados (t. y. PAV sprendimas) ir su sprendimu susijusios aplinkos sąlygos.

Į poveikio aplinkai ataskaitą ir pareikštas nuomones
  atsižvelgiama
  rengiant planą arba programą ir prieš juos priimant arba pateikiant priimti pagal teisėkūros procedūrą.

---

II PRIEDAS

Planų ir projektų, kuriais daromas poveikis „Natura 2000“ teritorijoms, svarstymas

Image

---

III PRIEDAS

Image

Image

Image

Image

Image

Image

---