# Den Europæiske Unions C 363/3. n

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 363 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 58. årgang3. november 2015 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 363

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

58. årgang3. november 2015

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Den Europæiske Unions Domstol |
| 2015/C 363/01 | Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende | 1 |

Informationsnummer

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

2015/C 363/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

Den Europæiske Unions Tidende

1

---

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETSLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2015/C 363/02 | Sag C-20/13: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 9. september 2015 — Daniel Unland mod Land Berlin (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgericht Berlin — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse — socialpolitik — direktiv 2000/78/EF — ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv — artikel 2, artikel 3, stk. 1, litra c), og artikel 6, stk. 1 — direkte forskelsbehandling på grund af alder — dommeres grundløn — overgangsordning — omplacering og efterfølgende avancement — vedvarende forskelsbehandling — begrundelser) | 2 |
| 2015/C 363/03 | Sag C-506/13 P: Domstolens dom (Første Afdeling) af 9. september 2015 — Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE mod Europa-Kommissionen (Appel — kontrakt om tildeling af finansiel EU-støtte til et projekt inden for samarbejdet på det lægevidenskabelige område — Kommissionens afgørelse om at kræve en del af de udbetalte forskud tilbagebetalt — annullationssøgsmål — afvisning) | 3 |
| 2015/C 363/04 | Sag C-511/13 P: Domstolens dom (Store Afdeling) af 8. september 2015 — Philips Lighting Poland S.A. og Philips Lighting BV mod Rådet for Den Europæiske Union, Hangzhou Duralamp Electronics Co. Ltd, GE Hungary Ipari és Kereskedelmi Zrt. (GE Hungary Zrt), Osram GmbH og Europa-Kommissionen (Appel — dumping — forordning (EF) nr. 384/96 — artikel 4, stk. 1, artikel 5, stk. 4, og artikel 9, stk. 1 — forordning (EF) nr. 1205/2007 — import af kompaktlysstofrør med indbygget elektronisk drosselspole (CFL-i) med oprindelse i Kina, Vietnam, Pakistan og Filippinerne — skade, der er påført den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet — en væsentlig del af den samlede produktion i Fællesskabet af lignende varer) | 4 |
| 2015/C 363/05 | Sag C-569/13: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. september 2015 — Bricmate AB mod Tullverket (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Förvaltningsrätten i Malmö — Sverige) (Præjudiciel forelæggelse — handelspolitik — antidumpingtold på import af keramiske fliser med oprindelse i Kina — gennemførelsesforordning (EU) nr. 917/2011 — gyldighed — forordning (EF) nr. 1225/2009 — artikel 3, stk. 2, 3, 5 og 6, artikel 17, artikel 20, stk. 1 — konstatering af skade og årsagssammenhæng — faktiske vildfarelser og åbenbart urigtige skøn — pligt til at udvise omhu — undersøgelse af oplysninger videregivet af en importør, der er udvalgt til en stikprøve — begrundelsespligt — ret til forsvar) | 5 |
| 2015/C 363/06 | Sag C-687/13: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. september 2015 — Fliesen-Zentrum Deutschland GmbH mod Hauptzollamt Regensburg (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht München — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse — dumping — antidumpingtold på import af keramiske fliser med oprindelse i Kina — gennemførelsesforordning (EU) nr. 917/2011 — gyldighed — forordning (EF) nr. 1225/2009 — artikel 2, stk. 7, litra a) — normal værdi — fastsættelse på grundlag af prisen i et tredjeland med markedsøkonomi — valg af egnet tredjeland — pligt til at udvise omhu — ret til forsvar — begrundelsespligt — stikprøver) | 5 |
| 2015/C 363/07 | Sag C-4/14: Domstolens dom (Første Afdeling) af 9. september 2015 — Christophe Bohez mod Ingrid Wiertz (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Korkein oikeus — Finland) (Præjudiciel forelæggelse — retligt samarbejde i civile sager — forordning (EF) nr. 44/2001 — artikel 1, stk. 2, og artikel 49 — retternes kompetence og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område — ikke-omfattede sagsområder — familieret — forordning (EF) nr. 2201/2003 — artikel 47, stk. 1 — kompetence samt anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser vedrørende forældreansvar — retsafgørelse om samværsret, hvori der pålægges en tvangsbøde — fuldbyrdelse af tvangsbøden) | 6 |
| 2015/C 363/08 | Sag C-36/14: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 10. september 2015 — Europa-Kommissionen mod Republikken Polen (Traktatbrud — det indre marked for naturgas — direktiv 2009/73/EF — statslig intervention, der består i en forpligtelse til at anvende leveringspriser, der er godkendt af en national myndighed — ikke tidsbegrænset foranstaltning — manglende gennemførelse af obligatorisk periodisk kontrol af denne foranstaltnings nødvendighed og fremgangsmåden ved gennemførelsen deraf — anvendelse i forhold til en ubegrænset mængde af berettigede personer uden sondring mellem kunderne eller de enkelte situationer — proportionalitet) | 7 |
| 2015/C 363/09 | Sag C-44/14: Domstolens dom (Store Afdeling) af 8. september 2015 — Kongeriget Spanien mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union (Annullationssøgsmål — forordning (EU) nr. 1052/2013 — passage af de ydre grænser — Eurosur-systemet — udvikling af Schengenreglernes bestemmelser — deltagelse — samarbejde med Irland og Det Forenede Kongerige — gyldighed) | 8 |
| 2015/C 363/10 | Sag C-47/14: Domstolens dom (tredje Afdeling) af 10. september 2015 — Holterman Ferho Exploitatie BV, Ferho Bewehrungsstahl GmbH, Ferho Vechta GmbH og Ferho Frankfurt GmbH mod Friedrich Leopold Freiherr Spies von Büllesheim (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene) (Præjudiciel forelæggelse — retligt samarbejde i civile sager — retternes kompetence og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område — forordning (EF) nr. 44/2001 — artikel 5, nr. 1) — kompetence i sager om kontraktforhold — artikel 5, nr. 3) — kompetence i sager om erstatning uden for kontrakt — artikel 18-21 — individuel arbejdsaftale — selskabsdirektørkontrakt — kontraktens ophør — begrundelse — misligholdelse af fuldmagten og ulovlig adfærd — anerkendelses- og erstatningssøgsmål — begrebet individuelle arbejdsaftaler) | 8 |
| 2015/C 363/11 | Forenede sager C-72/14 og C-197/14: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 9. september 2015 — X mod Inspecteur van Rijksbelastingdienst (C-72/14) og T.A. van Dijk mod Staatssecretaris van Financiën (C-197/14) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Gerechtshof te ‘s-Hertogenbosch og Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene) (Præjudiciel forelæggelse — vandrende arbejdstagere — social sikring — lovgivning, der finder anvendelse — flodskippere i Rhinfart — E101-attest — beviskraft — forelæggelse for Domstolen — forelæggelsespligt) | 9 |
| 2015/C 363/12 | Sag C-81/14: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 10. september 2015 — Nannoka Vulcanus Industries BV mod College van gedeputeerde staten van Gelderland (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Raad van State — Nederlandene) (Præjudiciel forelæggelse — direktiv 1999/13/EF — bilag II B — luftforurening — flygtige organiske forbindelser — begrænsning af emissioner — anvendelse af organiske opløsningsmidler i visse aktiviteter og anlæg — forpligtelser, som finder anvendelse på bestående anlæg — forlængelse af tidsfristen) | 10 |
| 2015/C 363/13 | Sag C-105/14: Domstolens dom (Store Afdeling) af 8. september 2015 — straffesag mod Ivo Taricco m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Cuneo — Italien) (Præjudiciel forelæggelse — straffesag vedrørende lovovertrædelser på området for merværdiafgift (moms) — artikel 325 TEUF — national lovgivning, der fastsætter absolutte forældelsesfrister, som kan medføre, at lovovertrædelserne forbliver ustraffet — potentiel skade for Den Europæiske Unions interesser — den nationale domstols forpligtelse til at undlade at anvende enhver bestemmelse i national ret, der kan berøre de forpligtelser, som medlemsstaterne er pålagt i henhold til EU-retten) | 11 |
| 2015/C 363/14 | Sag C-106/14: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. september 2015 — Fédération des entreprises du commerce et de la distribution (FCD) og Fédération des magasins de bricolage et de l’aménagement de la maison (FMB) mod Ministre de l’écologie, du développement durable et de l’énergie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil d’État — Frankrig) (Præjudiciel forelæggelse — miljø og beskyttelse af menneskers sundhed — forordning (EF) nr. 1907/2006 (REACH-forordningen) — artikel 7, stk. 2, og artikel 33 — særligt problematiske stoffer, der er til stede i artikler — underretnings- og oplysningspligt — beregning af 0,1 vægtprocenten) | 12 |
| 2015/C 363/15 | Sag C-151/14: Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 10. september 2015 — Europa-Kommissionen mod Republikken Letland (Traktatbrud — artikel 49 TEUF — etableringsfrihed — notarer — nationalitetskrav — artikel 51 TEUF — forbindelse med udøvelse af offentlig myndighed) | 13 |
| 2015/C 363/16 | Sag C-160/14: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 9. september 2015 — João Filipe Ferreira da Silva e Brito m.fl. mod Estado português (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Varas Cíveis de Lisboa — Portugal) (Præjudiciel forelæggelse — tilnærmelse af lovgivningerne — varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder eller bedrifter eller af dele af virksomheder eller bedrifter — begrebet overførsel af en bedrift — pligt til at indgive en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 267, stk. 3, TEUF — påstået tilsidesættelse af EU-retten, der kan tilregnes en national ret, hvis afgørelser ifølge de nationale retsregler ikke kan appelleres — national lovgivning, hvorefter ret til erstatning for det tab, der er lidt som følge af en sådan tilsidesættelse, er betinget af forudgående ophævelse af den afgørelse, der foranledigede dette tab) | 14 |
| 2015/C 363/17 | Sag C-240/14: Domstolens dom (Første Afdeling) af 9. september 2015 — Eleonore Prüller-Frey mod Norbert Brodnig og Axa Versicherung AG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landesgericht Korneuburg — Østrig) (Præjudiciel forelæggelse — luftfartsselskabers erstatningsansvar i tilfælde af ulykker — erstatningssøgsmål — Montrealkonventionen — forordning (EF) nr. 2027/97 — gratis flyvning foretaget af ejeren af en ejendom med det formål at fremvise denne ejendom til en eventuel køber — forordning (EF) nr. 864/2007 — direkte søgsmål som omhandlet i national ret mod ansvarsforsikringsgiver) | 15 |
| 2015/C 363/18 | Sag C-266/14: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. september 2015 — Federación de Servicios Privados del sindicato Comisiones obreras (CC.OO.) mod Tyco Integrated Security SL og Tyco Integrated Fire & Security Corporation Servicios SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Audiencia Nacional — Spanien) (Præjudiciel forelæggelse — socialpolitik — direktiv 2003/88/EF — beskyttelse af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed — tilrettelæggelse af arbejdstiden — artikel 2, stk. 1 — begrebet arbejdstid — arbejdstagere, der ikke har et fast eller sædvanligt arbejdssted — transporttid mellem arbejdstagernes bopæl og den første og den sidste kunde) | 16 |
| 2015/C 363/19 | Sag C-363/14: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 10. september 2015 — Europa-Parlamentet mod Rådet for Den Europæiske Union (Annullationssøgsmål — politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager — Europol — listen over de tredjelande og organisationer, hvormed Europol skal indgå aftaler — fastlæggelse af retsgrundlaget — retlig ramme, der finder anvendelse efter ikrafttrædelsen af Lissabontraktaten — overgangsbestemmelser — afledt retsgrundlag — sondring mellem lovgivningsmæssige retsakter og gennemførelsesforanstaltninger — høring af Parlamentet — på initiativ af en af medlemsstaterne eller Kommissionen) | 16 |
| 2015/C 363/20 | Sag C-408/14: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. september 2015 — Aliny Wojciechowski mod Office national des pensions (ONP) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal du travail de Bruxelles — Belgien) (Præjudiciel forelæggelse — pensioneret EU-tjenestemand, der inden sin tiltrædelse af stillingen har haft lønnet beskæftigelse i den medlemsstat, i hvilken denne gør tjeneste — pensionsrettigheder i henhold til den nationale pensionsordning for arbejdstagere — én erhvervsmæssig karriere — afslag på udbetaling af alderspension som arbejdstager — princippet om loyalt samarbejde) | 17 |
| 2015/C 363/21 | Sag C-473/14: Domstolens dom (Niende Afdeling) af 10. september 2015 — Dimos Kropias Attikis mod Ypourgos Perivallontos, Energeias kai Klimatikis Allagis (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Symvoulio tis Epikrateias — Grækenland) (Præjudiciel forelæggelse — direktiv 2001/42/EF — vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet — beskyttelsesordning for Ymittos-bjergene — ændringsprocedure — anvendeligheden af dette direktiv — plan for arealanvendelse og program for miljøbeskyttelse i storregionen Athen) | 18 |
| 2015/C 363/22 | Udtalelse 2/15: Begæring om udtalelse fremsat af Europa-Kommissionen i medfør af artikel 218, stk. 11, TEUF | 18 |
| 2015/C 363/23 | Sag C-348/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 10. juli 2015 — Stadt Wiener Neustadt | 19 |
| 2015/C 363/24 | Sag C-400/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesfinanzhof (Tyskland) den 23. juli 2015 — Landkreis Potsdam-Mittelmark mod Finanzamt Brandenburg | 19 |
| 2015/C 363/25 | Sag C-417/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landesgeriht für Zivilrechtssachen Wien (Østrig) den 29. juli 2015 — Wolfgang Schmidt mod Christiane Schmidt | 20 |
| 2015/C 363/26 | Sag C-424/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 31. juli 2015 — Xabier Ormaetxea Garai og Bernardo Lorenzo Almendros mod Administración del Estado | 21 |
| 2015/C 363/27 | Sag C-434/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona (Spanien) den 7. august 2015 — Asociación Profesional Elite Taxi mod Uber Systems Spain, S.L. | 21 |
| 2015/C 363/28 | Sag C-435/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Hamburg (Tyskland) den 10. august 2015 — GROFA GmbH mod Hauptzollamt Hannover | 22 |
| 2015/C 363/29 | Sag C-448/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hof van beroep te Brussel (Belgien) den 19. august 2015 — Belgische Staat mod Comm. V.A. Wereldhave Belgium m.fl. | 23 |
| 2015/C 363/30 | Sag C-453/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 24. august 2015 — straffesag mod A og B | 24 |
| 2015/C 363/31 | Sag C-463/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank Amsterdam (Nederlandene) den 2. september 2015 — Openbaar Ministerie mod A | 25 |
| 2015/C 363/32 | Sag C-471/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Vestre Landsret (Danmark) den 7. september 2015, Sjelle Autogenbrug I/S mod Skatteministeriet | 25 |
| | Retten |
| 2015/C 363/33 | Sag T-346/12: Rettens dom af 15. september 2015 — Ungarn mod Kommissionen (Landbrug — fælles markedsordning — frugt- og grøntsagssektoren — national finansiel støtte tildelt producentorganisationer — Kommissionens gennemførelsesafgørelse vedrørende Unionens refusion af national finansiel støtte, som Ungarn har tildelt sine producentorganisationer — artikel 103e i forordning (EF) nr. 1234/2007 — artikel 97 i forordning (EF) nr. 1580/2007) | 26 |
| 2015/C 363/34 | Sag T-472/12: Rettens dom af 15. september 2015 — Novartis Europharm mod Kommissionen (Humanmedicinske lægemidler — markedsføringstilladelse for det generiske lægemiddel Zoledronic acid Teva Pharma — Zoledronic acid — lovgivningsmæssig databeskyttelsesperiode for referencelægemidlerne Zometa og Aclasta, der indeholder aktivstoffet zoledronsyre — direktiv 2001/83/EF — forordning (EØF) nr. 2309/93 og forordning (EF) nr. 726/2004 — samlet markedsføringstilladelse — lovgivningsmæssig databeskyttelsesperiode) | 26 |
| 2015/C 363/35 | Sag T-483/12: Rettens dom af 15. september 2015 — Nestlé Unternehmungen Deutschland mod KHIM — Lotte (gengivelse af en koala) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om et EF-figurmærke, der gengiver koalaer — det ældre nationale tredimensionale varemærke KOALA-BÄREN og det ældre nationale figurmærke KOALA — reel brug af varemærket — artikel 42, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 207/2009) | 27 |
| 2015/C 363/36 | Sag T-5/13: Rettens dom af 18. september 2015 — Iran Liquefied Natural Gas mod Rådet (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — restriktive foranstaltninger over for Iran med det formål at undgå nuklear spredning — indefrysning af midler — annullationssøgsmål — understatslig enhed — søgsmålskompetence — retlig interesse — antagelse til realitetsbehandling — fejlskøn — begrænsning af annullationens tidsmæssige virkninger) | 28 |
| 2015/C 363/37 | Sag T-67/13: Rettens dom af 15. september 2015 — Novartis Europharm mod Kommissionen (Humanmedicinske lægemidler — markedsføringstilladelse for det generiske lægemiddel Zoledronic acid Hospira — zoledronsyre — lovgivningsmæssig databeskyttelsesperiode for referencelægemidlerne Zometa og Aclasta, der indeholder aktivstoffet zoledronsyre — direktiv 2001/83/EF — forordning (EØF) nr. 2309/93 og forordning (EF) nr. 726/2004 — global markedsføringstilladelse — lovgivningsmæssig databeskyttelsesperiode) | 29 |
| 2015/C 363/38 | Sag T-158/13: Rettens dom af 15. september 2015 — Iralco mod Rådet (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — restriktive foranstaltninger over for Iran med henblik på at forhindre nuklear spredning — indefrysning af midler — fejlskøn) | 30 |
| 2015/C 363/39 | Sag T-387/13: Rettens dom af 18. september 2015 — Federación Nacional de Cafeteros de Colombia mod KHIM — Hautrive (COLOMBIANO HOUSE) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket COLOMBIANO HOUSE — ældre beskyttet geografisk oprindelsesbetegnelse Café de Colombia — artikel 13 og 14 i forordning (EU) nr. 510/2006 — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 4, i forordning (EU) nr. 207/2009) | 31 |
| 2015/C 363/40 | Sag T-395/13: Rettens dom af 18. september 2015 — Miettinen mod Rådet (Aktindsigt — forordning (EF) nr. 1049/2001 — udtalelse fra Rådets Juridiske Tjeneste angående forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv og forordning om strafferetlige sanktioner i forbindelse med insiderhandel og kursmanipulation — delvist afslag på aktindsigt — undtagelse om beskyttelse af juridisk rådgivning — undtagelse vedrørende beskyttelse af beslutningsprocessen) | 32 |
| 2015/C 363/41 | Sag T-420/13: Rettens dom af 14. september 2015 — Brouillard mod Domstolen (Offentlige tjenesteydelser — udbudsprocedure — indgåelse af rammekontrakter — oversættelse af juridiske tekster til fransk — opfordring til at afgive et bud — udelukkelse af en foreslået underleverandør — faglig dygtighed — krav om færdiggjorte juridiske studier — anerkendelse af eksamensbeviser — proportionalitet — gennemsigtighed) | 33 |
| 2015/C 363/42 | Sag T-691/13: Rettens dom af 17. september 2015 — Ricoh Belgium mod Rådet (Offentlige tjenesteydelses- og vareindkøbskontrakter — udbudsprocedure — sort/hvide multifunktionsmaskiner og vedligeholdelsestjenester — afvisning af en tilbudsgivers bud — begrundelsespligt — gennemsigtighed) | 34 |
| 2015/C 363/43 | Sag T-710/13: Rettens dom af 18. september 2015 — Bundesverband Deutsche Tafel mod KHIM — Tiertafel Deutschland (Tafel) (EF-varemærker — ugyldighedssag — EF-ordmærket Tafel — absolutte registreringshindringer — fornødent særpræg — ingen beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 207/2009) | 35 |
| 2015/C 363/44 | Sag T-45/14: Rettens dom af 18. september 2015 — HTTS og Bateni mod Rådet (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — restriktive foranstaltninger over for Iran — indefrysning af midler — kriteriet vedrørende levering af væsentlige tjenester til IRISL, eller til enheder ejet eller kontrolleret af dem eller som handler på deres vegne — ret til en effektiv domstolsbeskyttelse — begrundelsespligt — åbenbart urigtigt skøn — ejendomsret — frihed til at oprette og drive egen virksomhed — retten til respekt for familielivet — proportionalitet) | 36 |
| 2015/C 363/45 | Sag T-231/14 P: Rettens dom af 16. september 2015 — EMA mod Drakeford (Appel — personalesag — midlertidigt ansatte — tidsbegrænset kontrakt — afgørelse om ikke-forlængelse — artikel 8, stk. 1, i ansættelsesvilkårene — ændring af en tidsbegrænset kontrakt til en tidsubegrænset kontrakt — fuld prøvelsesret) | 37 |
| 2015/C 363/46 | Sag T-323/14: Rettens dom af 17. september 2015 — Bankia mod KHIM — Banco ActivoBank (Portugal) (Bankia) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket Bankia — det ældre, nationale ordmærke BANKY — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009) | 38 |
| 2015/C 363/47 | Sag T-550/14: Rettens dom af 17. september 2015 — Volkswagen mod KHIM (EF-varemærker — ansøgning om EF-ordmærket COMPETITION — absolut registreringshindring — mangel på fornødent særpræg — artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009) | 38 |
| 2015/C 363/48 | Sag T-452/15: Sag anlagt den 10. august 2015 — Petrov m.fl. mod Europa-Parlamentet | 39 |
| 2015/C 363/49 | Sag T-477/15: Sag anlagt den 20. august 2015 — European Dynamics Luxembourg m.fl. mod ECHA | 40 |
| 2015/C 363/50 | Sag T-492/15: Sag anlagt den 26. august 2015 — Deutsche Lufthansa mod Kommissionen | 41 |
| 2015/C 363/51 | Sag T-511/15: Sag anlagt den 28. august 2015 — Fontem Holdings 4 mod KHIM (BLU ECIGS) | 42 |
| 2015/C 363/52 | Sag T-519/15: Sag anlagt den 4. september 2015 — myToys.de mod KHIM — Laboratorios Indas (myBaby) | 42 |
| 2015/C 363/53 | Sag T-544/15: Sag anlagt den 21. september 2015 — Terna mod Kommissionen | 43 |
| | Retten for EU-Personalesager |
| 2015/C 363/54 | Sag F-72/11: Personalerettens dom (Første Afdeling) af 21. september 2015 — Anagnostu m.fl. mod Kommissionen (Personalesag — tjenestemænd — forfremmelse — forfremmelsesårene 2010 og 2011 — vejledende multiplikationsfaktorer — vedtægtens artikel 6, stk. 2 — overgangsforanstaltninger for perioden fra den 1. maj 2004 til den 30. april 2011 — artikel 9 i bilag XIII til vedtægten — almindelige gennemførelsesbestemmelser til vedtægtens artikel 45 — fastsættelse af forfremmelsestærsklerne — ikke opførelse på listen over forfremmede tjenestemænd — søgsmålsinteresse) | 46 |
| 2015/C 363/55 | Sag F-20/14: Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 22. september 2015 — Barnett mod EØSU (Personalesag — pension — alderspension — førtidig pensionering uden nedsættelse af pensionsrettigheder — almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 9, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten — ulovlighedsindsigelse mod de almindelige gennemførelsesbestemmelser — tjenestens interesse — fastlæggelse — ingen — varigheden af sagsøgerens beskæftigelse — hensyntagen til hele erhvervskarrieren såvel i som uden for Unionens institutioner — institutionens skøn — lovlighed) | 47 |
| 2015/C 363/56 | Sag F-82/14: Personalerettens dom (Første Afdeling) af 22. september 2015 — Gioria mod Kommissionen (Personalesag — almindelige udvælgelsesprøver — udvælgelsesprøve EPSO/AST/126/12 — slægtskab mellem et medlem af udvælgelseskomitéen og en ansøger — interessekonflikt — vedtægtens artikel 27 — ansættelse af tjenestemænd, der opfylder de højeste krav til integritet — afgørelse om at udelukke ansøgeren fra udvælgelsesprøven) | 47 |
| 2015/C 363/57 | Sag F-83/14: Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 22. september 2015 — Silvan mod Kommissionen (Personalesag — tjenestemænd — forfremmelsesåret 2013 — afgørelse om ikke at forfremme sagsøgeren — vedtægtens artikel 43 og 45, stk. 1 — Kommissionens almindelige gennemførelsesbestemmelser — ulovlighedsindsigelse — sammenligning af fortjenesterne — hensyntagen til bedømmelsesrapporterne — ingen points eller analytiske bedømmelser — skriftlige bemærkninger) | 48 |
| 2015/C 363/58 | Sag F-92/14: Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 24. september 2015 — Weissenfels mod Parlamentet (Personalesag — tjenestemænd — erstatningssøgsmål — Unionens ansvar uden for kontrakt — indholdet af en e-mail fra administrationen til en pensioneret tjenestemand — angreb på sagsøgerens ære — foreligger ikke — fremsendelse foretaget af ansatte, som repræsenterer institutionen, af personlige data vedrørende sagsøgeren til dennes advokat i forbindelse med en sag for Personaleretten — tilsidesættelse af forordning nr. 45/2001 — påstande, som er faktuelt forkerte) | 49 |
| 2015/C 363/59 | Sag F-71/15: Kendelse afsagt af Personaleretten den 21. september 2015 — De Simone mod ECDC | 49 |

V   Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

2015/C 363/02

Sag C-20/13: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 9. september 2015 — Daniel Unland mod Land Berlin (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgericht Berlin — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse — socialpolitik — direktiv 2000/78/EF — ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv — artikel 2, artikel 3, stk. 1, litra c), og artikel 6, stk. 1 — direkte forskelsbehandling på grund af alder — dommeres grundløn — overgangsordning — omplacering og efterfølgende avancement — vedvarende forskelsbehandling — begrundelser)

2

2015/C 363/03

Sag C-506/13 P: Domstolens dom (Første Afdeling) af 9. september 2015 — Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE mod Europa-Kommissionen (Appel — kontrakt om tildeling af finansiel EU-støtte til et projekt inden for samarbejdet på det lægevidenskabelige område — Kommissionens afgørelse om at kræve en del af de udbetalte forskud tilbagebetalt — annullationssøgsmål — afvisning)

3

2015/C 363/04

Sag C-511/13 P: Domstolens dom (Store Afdeling) af 8. september 2015 — Philips Lighting Poland S.A. og Philips Lighting BV mod Rådet for Den Europæiske Union, Hangzhou Duralamp Electronics Co. Ltd, GE Hungary Ipari és Kereskedelmi Zrt. (GE Hungary Zrt), Osram GmbH og Europa-Kommissionen (Appel — dumping — forordning (EF) nr. 384/96 — artikel 4, stk. 1, artikel 5, stk. 4, og artikel 9, stk. 1 — forordning (EF) nr. 1205/2007 — import af kompaktlysstofrør med indbygget elektronisk drosselspole (CFL-i) med oprindelse i Kina, Vietnam, Pakistan og Filippinerne — skade, der er påført den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet — en væsentlig del af den samlede produktion i Fællesskabet af lignende varer)

4

2015/C 363/05

Sag C-569/13: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. september 2015 — Bricmate AB mod Tullverket (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Förvaltningsrätten i Malmö — Sverige) (Præjudiciel forelæggelse — handelspolitik — antidumpingtold på import af keramiske fliser med oprindelse i Kina — gennemførelsesforordning (EU) nr. 917/2011 — gyldighed — forordning (EF) nr. 1225/2009 — artikel 3, stk. 2, 3, 5 og 6, artikel 17, artikel 20, stk. 1 — konstatering af skade og årsagssammenhæng — faktiske vildfarelser og åbenbart urigtige skøn — pligt til at udvise omhu — undersøgelse af oplysninger videregivet af en importør, der er udvalgt til en stikprøve — begrundelsespligt — ret til forsvar)

5

2015/C 363/06

Sag C-687/13: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. september 2015 — Fliesen-Zentrum Deutschland GmbH mod Hauptzollamt Regensburg (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht München — Tyskland) (Præjudiciel forelæggelse — dumping — antidumpingtold på import af keramiske fliser med oprindelse i Kina — gennemførelsesforordning (EU) nr. 917/2011 — gyldighed — forordning (EF) nr. 1225/2009 — artikel 2, stk. 7, litra a) — normal værdi — fastsættelse på grundlag af prisen i et tredjeland med markedsøkonomi — valg af egnet tredjeland — pligt til at udvise omhu — ret til forsvar — begrundelsespligt — stikprøver)

5

2015/C 363/07

Sag C-4/14: Domstolens dom (Første Afdeling) af 9. september 2015 — Christophe Bohez mod Ingrid Wiertz (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Korkein oikeus — Finland) (Præjudiciel forelæggelse — retligt samarbejde i civile sager — forordning (EF) nr. 44/2001 — artikel 1, stk. 2, og artikel 49 — retternes kompetence og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område — ikke-omfattede sagsområder — familieret — forordning (EF) nr. 2201/2003 — artikel 47, stk. 1 — kompetence samt anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser vedrørende forældreansvar — retsafgørelse om samværsret, hvori der pålægges en tvangsbøde — fuldbyrdelse af tvangsbøden)

6

2015/C 363/08

Sag C-36/14: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 10. september 2015 — Europa-Kommissionen mod Republikken Polen (Traktatbrud — det indre marked for naturgas — direktiv 2009/73/EF — statslig intervention, der består i en forpligtelse til at anvende leveringspriser, der er godkendt af en national myndighed — ikke tidsbegrænset foranstaltning — manglende gennemførelse af obligatorisk periodisk kontrol af denne foranstaltnings nødvendighed og fremgangsmåden ved gennemførelsen deraf — anvendelse i forhold til en ubegrænset mængde af berettigede personer uden sondring mellem kunderne eller de enkelte situationer — proportionalitet)

7

2015/C 363/09

Sag C-44/14: Domstolens dom (Store Afdeling) af 8. september 2015 — Kongeriget Spanien mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union (Annullationssøgsmål — forordning (EU) nr. 1052/2013 — passage af de ydre grænser — Eurosur-systemet — udvikling af Schengenreglernes bestemmelser — deltagelse — samarbejde med Irland og Det Forenede Kongerige — gyldighed)

8

2015/C 363/10

Sag C-47/14: Domstolens dom (tredje Afdeling) af 10. september 2015 — Holterman Ferho Exploitatie BV, Ferho Bewehrungsstahl GmbH, Ferho Vechta GmbH og Ferho Frankfurt GmbH mod Friedrich Leopold Freiherr Spies von Büllesheim (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene) (Præjudiciel forelæggelse — retligt samarbejde i civile sager — retternes kompetence og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område — forordning (EF) nr. 44/2001 — artikel 5, nr. 1) — kompetence i sager om kontraktforhold — artikel 5, nr. 3) — kompetence i sager om erstatning uden for kontrakt — artikel 18-21 — individuel arbejdsaftale — selskabsdirektørkontrakt — kontraktens ophør — begrundelse — misligholdelse af fuldmagten og ulovlig adfærd — anerkendelses- og erstatningssøgsmål — begrebet individuelle arbejdsaftaler)

8

2015/C 363/11

Forenede sager C-72/14 og C-197/14: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 9. september 2015 — X mod Inspecteur van Rijksbelastingdienst (C-72/14) og T.A. van Dijk mod Staatssecretaris van Financiën (C-197/14) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Gerechtshof te ‘s-Hertogenbosch og Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene) (Præjudiciel forelæggelse — vandrende arbejdstagere — social sikring — lovgivning, der finder anvendelse — flodskippere i Rhinfart — E101-attest — beviskraft — forelæggelse for Domstolen — forelæggelsespligt)

9

2015/C 363/12

Sag C-81/14: Domstolens dom (Femte Afdeling) af 10. september 2015 — Nannoka Vulcanus Industries BV mod College van gedeputeerde staten van Gelderland (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Raad van State — Nederlandene) (Præjudiciel forelæggelse — direktiv 1999/13/EF — bilag II B — luftforurening — flygtige organiske forbindelser — begrænsning af emissioner — anvendelse af organiske opløsningsmidler i visse aktiviteter og anlæg — forpligtelser, som finder anvendelse på bestående anlæg — forlængelse af tidsfristen)

10

2015/C 363/13

Sag C-105/14: Domstolens dom (Store Afdeling) af 8. september 2015 — straffesag mod Ivo Taricco m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Cuneo — Italien) (Præjudiciel forelæggelse — straffesag vedrørende lovovertrædelser på området for merværdiafgift (moms) — artikel 325 TEUF — national lovgivning, der fastsætter absolutte forældelsesfrister, som kan medføre, at lovovertrædelserne forbliver ustraffet — potentiel skade for Den Europæiske Unions interesser — den nationale domstols forpligtelse til at undlade at anvende enhver bestemmelse i national ret, der kan berøre de forpligtelser, som medlemsstaterne er pålagt i henhold til EU-retten)

11

2015/C 363/14

Sag C-106/14: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. september 2015 — Fédération des entreprises du commerce et de la distribution (FCD) og Fédération des magasins de bricolage et de l’aménagement de la maison (FMB) mod Ministre de l’écologie, du développement durable et de l’énergie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil d’État — Frankrig) (Præjudiciel forelæggelse — miljø og beskyttelse af menneskers sundhed — forordning (EF) nr. 1907/2006 (REACH-forordningen) — artikel 7, stk. 2, og artikel 33 — særligt problematiske stoffer, der er til stede i artikler — underretnings- og oplysningspligt — beregning af 0,1 vægtprocenten)

12

2015/C 363/15

Sag C-151/14: Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 10. september 2015 — Europa-Kommissionen mod Republikken Letland (Traktatbrud — artikel 49 TEUF — etableringsfrihed — notarer — nationalitetskrav — artikel 51 TEUF — forbindelse med udøvelse af offentlig myndighed)

13

2015/C 363/16

Sag C-160/14: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 9. september 2015 — João Filipe Ferreira da Silva e Brito m.fl. mod Estado português (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Varas Cíveis de Lisboa — Portugal) (Præjudiciel forelæggelse — tilnærmelse af lovgivningerne — varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder eller bedrifter eller af dele af virksomheder eller bedrifter — begrebet overførsel af en bedrift — pligt til at indgive en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 267, stk. 3, TEUF — påstået tilsidesættelse af EU-retten, der kan tilregnes en national ret, hvis afgørelser ifølge de nationale retsregler ikke kan appelleres — national lovgivning, hvorefter ret til erstatning for det tab, der er lidt som følge af en sådan tilsidesættelse, er betinget af forudgående ophævelse af den afgørelse, der foranledigede dette tab)

14

2015/C 363/17

Sag C-240/14: Domstolens dom (Første Afdeling) af 9. september 2015 — Eleonore Prüller-Frey mod Norbert Brodnig og Axa Versicherung AG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landesgericht Korneuburg — Østrig) (Præjudiciel forelæggelse — luftfartsselskabers erstatningsansvar i tilfælde af ulykker — erstatningssøgsmål — Montrealkonventionen — forordning (EF) nr. 2027/97 — gratis flyvning foretaget af ejeren af en ejendom med det formål at fremvise denne ejendom til en eventuel køber — forordning (EF) nr. 864/2007 — direkte søgsmål som omhandlet i national ret mod ansvarsforsikringsgiver)

15

2015/C 363/18

Sag C-266/14: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. september 2015 — Federación de Servicios Privados del sindicato Comisiones obreras (CC.OO.) mod Tyco Integrated Security SL og Tyco Integrated Fire & Security Corporation Servicios SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Audiencia Nacional — Spanien) (Præjudiciel forelæggelse — socialpolitik — direktiv 2003/88/EF — beskyttelse af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed — tilrettelæggelse af arbejdstiden — artikel 2, stk. 1 — begrebet arbejdstid — arbejdstagere, der ikke har et fast eller sædvanligt arbejdssted — transporttid mellem arbejdstagernes bopæl og den første og den sidste kunde)

16

2015/C 363/19

Sag C-363/14: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 10. september 2015 — Europa-Parlamentet mod Rådet for Den Europæiske Union (Annullationssøgsmål — politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager — Europol — listen over de tredjelande og organisationer, hvormed Europol skal indgå aftaler — fastlæggelse af retsgrundlaget — retlig ramme, der finder anvendelse efter ikrafttrædelsen af Lissabontraktaten — overgangsbestemmelser — afledt retsgrundlag — sondring mellem lovgivningsmæssige retsakter og gennemførelsesforanstaltninger — høring af Parlamentet — på initiativ af en af medlemsstaterne eller Kommissionen)

16

2015/C 363/20

Sag C-408/14: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. september 2015 — Aliny Wojciechowski mod Office national des pensions (ONP) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal du travail de Bruxelles — Belgien) (Præjudiciel forelæggelse — pensioneret EU-tjenestemand, der inden sin tiltrædelse af stillingen har haft lønnet beskæftigelse i den medlemsstat, i hvilken denne gør tjeneste — pensionsrettigheder i henhold til den nationale pensionsordning for arbejdstagere — én erhvervsmæssig karriere — afslag på udbetaling af alderspension som arbejdstager — princippet om loyalt samarbejde)

17

2015/C 363/21

Sag C-473/14: Domstolens dom (Niende Afdeling) af 10. september 2015 — Dimos Kropias Attikis mod Ypourgos Perivallontos, Energeias kai Klimatikis Allagis (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Symvoulio tis Epikrateias — Grækenland) (Præjudiciel forelæggelse — direktiv 2001/42/EF — vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet — beskyttelsesordning for Ymittos-bjergene — ændringsprocedure — anvendeligheden af dette direktiv — plan for arealanvendelse og program for miljøbeskyttelse i storregionen Athen)

18

2015/C 363/22

Udtalelse 2/15: Begæring om udtalelse fremsat af Europa-Kommissionen i medfør af artikel 218, stk. 11, TEUF

18

2015/C 363/23

Sag C-348/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 10. juli 2015 — Stadt Wiener Neustadt

19

2015/C 363/24

Sag C-400/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesfinanzhof (Tyskland) den 23. juli 2015 — Landkreis Potsdam-Mittelmark mod Finanzamt Brandenburg

19

2015/C 363/25

Sag C-417/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landesgeriht für Zivilrechtssachen Wien (Østrig) den 29. juli 2015 — Wolfgang Schmidt mod Christiane Schmidt

20

2015/C 363/26

Sag C-424/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 31. juli 2015 — Xabier Ormaetxea Garai og Bernardo Lorenzo Almendros mod Administración del Estado

21

2015/C 363/27

Sag C-434/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona (Spanien) den 7. august 2015 — Asociación Profesional Elite Taxi mod Uber Systems Spain, S.L.

o

21

2015/C 363/28

Sag C-435/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Hamburg (Tyskland) den 10. august 2015 — GROFA GmbH mod Hauptzollamt Hannover

22

2015/C 363/29

Sag C-448/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hof van beroep te Brussel (Belgien) den 19. august 2015 — Belgische Staat mod Comm. V.A. Wereldhave Belgium m.fl.

23

2015/C 363/30

Sag C-453/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 24. august 2015 — straffesag mod A og B

24

2015/C 363/31

Sag C-463/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank Amsterdam (Nederlandene) den 2. september 2015 — Openbaar Ministerie mod A

25

2015/C 363/32

Sag C-471/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Vestre Landsret (Danmark) den 7. september 2015, Sjelle Autogenbrug I/S mod Skatteministeriet

25

Retten

2015/C 363/33

Sag T-346/12: Rettens dom af 15. september 2015 — Ungarn mod Kommissionen (Landbrug — fælles markedsordning — frugt- og grøntsagssektoren — national finansiel støtte tildelt producentorganisationer — Kommissionens gennemførelsesafgørelse vedrørende Unionens refusion af national finansiel støtte, som Ungarn har tildelt sine producentorganisationer — artikel 103e i forordning (EF) nr. 1234/2007 — artikel 97 i forordning (EF) nr. 1580/2007)

26

2015/C 363/34

Sag T-472/12: Rettens dom af 15. september 2015 — Novartis Europharm mod Kommissionen (Humanmedicinske lægemidler — markedsføringstilladelse for det generiske lægemiddel Zoledronic acid Teva Pharma — Zoledronic acid — lovgivningsmæssig databeskyttelsesperiode for referencelægemidlerne Zometa og Aclasta, der indeholder aktivstoffet zoledronsyre — direktiv 2001/83/EF — forordning (EØF) nr. 2309/93 og forordning (EF) nr. 726/2004 — samlet markedsføringstilladelse — lovgivningsmæssig databeskyttelsesperiode)

26

2015/C 363/35

Sag T-483/12: Rettens dom af 15. september 2015 — Nestlé Unternehmungen Deutschland mod KHIM — Lotte (gengivelse af en koala) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om et EF-figurmærke, der gengiver koalaer — det ældre nationale tredimensionale varemærke KOALA-BÄREN og det ældre nationale figurmærke KOALA — reel brug af varemærket — artikel 42, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 207/2009)

27

2015/C 363/36

Sag T-5/13: Rettens dom af 18. september 2015 — Iran Liquefied Natural Gas mod Rådet (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — restriktive foranstaltninger over for Iran med det formål at undgå nuklear spredning — indefrysning af midler — annullationssøgsmål — understatslig enhed — søgsmålskompetence — retlig interesse — antagelse til realitetsbehandling — fejlskøn — begrænsning af annullationens tidsmæssige virkninger)

28

2015/C 363/37

Sag T-67/13: Rettens dom af 15. september 2015 — Novartis Europharm mod Kommissionen (Humanmedicinske lægemidler — markedsføringstilladelse for det generiske lægemiddel Zoledronic acid Hospira — zoledronsyre — lovgivningsmæssig databeskyttelsesperiode for referencelægemidlerne Zometa og Aclasta, der indeholder aktivstoffet zoledronsyre — direktiv 2001/83/EF — forordning (EØF) nr. 2309/93 og forordning (EF) nr. 726/2004 — global markedsføringstilladelse — lovgivningsmæssig databeskyttelsesperiode)

29

2015/C 363/38

Sag T-158/13: Rettens dom af 15. september 2015 — Iralco mod Rådet (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — restriktive foranstaltninger over for Iran med henblik på at forhindre nuklear spredning — indefrysning af midler — fejlskøn)

30

2015/C 363/39

Sag T-387/13: Rettens dom af 18. september 2015 — Federación Nacional de Cafeteros de Colombia mod KHIM — Hautrive (COLOMBIANO HOUSE) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket COLOMBIANO HOUSE — ældre beskyttet geografisk oprindelsesbetegnelse Café de Colombia — artikel 13 og 14 i forordning (EU) nr. 510/2006 — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 4, i forordning (EU) nr. 207/2009)

31

2015/C 363/40

Sag T-395/13: Rettens dom af 18. september 2015 — Miettinen mod Rådet (Aktindsigt — forordning (EF) nr. 1049/2001 — udtalelse fra Rådets Juridiske Tjeneste angående forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv og forordning om strafferetlige sanktioner i forbindelse med insiderhandel og kursmanipulation — delvist afslag på aktindsigt — undtagelse om beskyttelse af juridisk rådgivning — undtagelse vedrørende beskyttelse af beslutningsprocessen)

32

2015/C 363/41

Sag T-420/13: Rettens dom af 14. september 2015 — Brouillard mod Domstolen (Offentlige tjenesteydelser — udbudsprocedure — indgåelse af rammekontrakter — oversættelse af juridiske tekster til fransk — opfordring til at afgive et bud — udelukkelse af en foreslået underleverandør — faglig dygtighed — krav om færdiggjorte juridiske studier — anerkendelse af eksamensbeviser — proportionalitet — gennemsigtighed)

33

2015/C 363/42

Sag T-691/13: Rettens dom af 17. september 2015 — Ricoh Belgium mod Rådet (Offentlige tjenesteydelses- og vareindkøbskontrakter — udbudsprocedure — sort/hvide multifunktionsmaskiner og vedligeholdelsestjenester — afvisning af en tilbudsgivers bud — begrundelsespligt — gennemsigtighed)

34

2015/C 363/43

Sag T-710/13: Rettens dom af 18. september 2015 — Bundesverband Deutsche Tafel mod KHIM — Tiertafel Deutschland (Tafel) (EF-varemærker — ugyldighedssag — EF-ordmærket Tafel — absolutte registreringshindringer — fornødent særpræg — ingen beskrivende karakter — artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 207/2009)

35

2015/C 363/44

Sag T-45/14: Rettens dom af 18. september 2015 — HTTS og Bateni mod Rådet (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — restriktive foranstaltninger over for Iran — indefrysning af midler — kriteriet vedrørende levering af væsentlige tjenester til IRISL, eller til enheder ejet eller kontrolleret af dem eller som handler på deres vegne — ret til en effektiv domstolsbeskyttelse — begrundelsespligt — åbenbart urigtigt skøn — ejendomsret — frihed til at oprette og drive egen virksomhed — retten til respekt for familielivet — proportionalitet)

36

2015/C 363/45

Sag T-231/14 P: Rettens dom af 16. september 2015 — EMA mod Drakeford (Appel — personalesag — midlertidigt ansatte — tidsbegrænset kontrakt — afgørelse om ikke-forlængelse — artikel 8, stk. 1, i ansættelsesvilkårene — ændring af en tidsbegrænset kontrakt til en tidsubegrænset kontrakt — fuld prøvelsesret)

37

2015/C 363/46

Sag T-323/14: Rettens dom af 17. september 2015 — Bankia mod KHIM — Banco ActivoBank (Portugal) (Bankia) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket Bankia — det ældre, nationale ordmærke BANKY — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)

38

2015/C 363/47

Sag T-550/14: Rettens dom af 17. september 2015 — Volkswagen mod KHIM (EF-varemærker — ansøgning om EF-ordmærket COMPETITION — absolut registreringshindring — mangel på fornødent særpræg — artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)

38

2015/C 363/48

Sag T-452/15: Sag anlagt den 10. august 2015 — Petrov m.fl. mod Europa-Parlamentet

39

2015/C 363/49

Sag T-477/15: Sag anlagt den 20. august 2015 — European Dynamics Luxembourg m.fl. mod ECHA

40

2015/C 363/50

Sag T-492/15: Sag anlagt den 26. august 2015 — Deutsche Lufthansa mod Kommissionen

41

2015/C 363/51

Sag T-511/15: Sag anlagt den 28. august 2015 — Fontem Holdings 4 mod KHIM (BLU ECIGS)

42

2015/C 363/52

Sag T-519/15: Sag anlagt den 4. september 2015 — myToys.de mod KHIM — Laboratorios Indas (myBaby)

42

2015/C 363/53

Sag T-544/15: Sag anlagt den 21. september 2015 — Terna mod Kommissionen

43

Retten for EU-Personalesager

2015/C 363/54

Sag F-72/11: Personalerettens dom (Første Afdeling) af 21. september 2015 — Anagnostu m.fl. mod Kommissionen (Personalesag — tjenestemænd — forfremmelse — forfremmelsesårene 2010 og 2011 — vejledende multiplikationsfaktorer — vedtægtens artikel 6, stk. 2 — overgangsforanstaltninger for perioden fra den 1. maj 2004 til den 30. april 2011 — artikel 9 i bilag XIII til vedtægten — almindelige gennemførelsesbestemmelser til vedtægtens artikel 45 — fastsættelse af forfremmelsestærsklerne — ikke opførelse på listen over forfremmede tjenestemænd — søgsmålsinteresse)

46

2015/C 363/55

Sag F-20/14: Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 22. september 2015 — Barnett mod EØSU (Personalesag — pension — alderspension — førtidig pensionering uden nedsættelse af pensionsrettigheder — almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 9, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten — ulovlighedsindsigelse mod de almindelige gennemførelsesbestemmelser — tjenestens interesse — fastlæggelse — ingen — varigheden af sagsøgerens beskæftigelse — hensyntagen til hele erhvervskarrieren såvel i som uden for Unionens institutioner — institutionens skøn — lovlighed)

47

2015/C 363/56

Sag F-82/14: Personalerettens dom (Første Afdeling) af 22. september 2015 — Gioria mod Kommissionen (Personalesag — almindelige udvælgelsesprøver — udvælgelsesprøve EPSO/AST/126/12 — slægtskab mellem et medlem af udvælgelseskomitéen og en ansøger — interessekonflikt — vedtægtens artikel 27 — ansættelse af tjenestemænd, der opfylder de højeste krav til integritet — afgørelse om at udelukke ansøgeren fra udvælgelsesprøven)

47

2015/C 363/57

Sag F-83/14: Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 22. september 2015 — Silvan mod Kommissionen (Personalesag — tjenestemænd — forfremmelsesåret 2013 — afgørelse om ikke at forfremme sagsøgeren — vedtægtens artikel 43 og 45, stk. 1 — Kommissionens almindelige gennemførelsesbestemmelser — ulovlighedsindsigelse — sammenligning af fortjenesterne — hensyntagen til bedømmelsesrapporterne — ingen points eller analytiske bedømmelser — skriftlige bemærkninger)

48

2015/C 363/58

Sag F-92/14: Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 24. september 2015 — Weissenfels mod Parlamentet (Personalesag — tjenestemænd — erstatningssøgsmål — Unionens ansvar uden for kontrakt — indholdet af en e-mail fra administrationen til en pensioneret tjenestemand — angreb på sagsøgerens ære — foreligger ikke — fremsendelse foretaget af ansatte, som repræsenterer institutionen, af personlige data vedrørende sagsøgeren til dennes advokat i forbindelse med en sag for Personaleretten — tilsidesættelse af forordning nr. 45/2001 — påstande, som er faktuelt forkerte)

49

2015/C 363/59

Sag F-71/15: Kendelse afsagt af Personaleretten den 21. september 2015 — De Simone mod ECDC

49

---

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/1 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/1

---

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

(2015/C 363/01)

Seneste offentliggørelse

EUT C 354 af 26.10.2015

Liste overtidligere offentliggørelser

EUT C 346 af 19.10.2015

EUT C 337 af 12.10.2015

EUT C 328 af 5.10.2015

EUT C 320 af 28.9.2015

EUT C 311 af 21.9.2015

EUT C 302 af 14.9.2015

Teksterne er tilgængelige på:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/2 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/2

---

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 9. september 2015 — Daniel Unland mod Land Berlin (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgericht Berlin — Tyskland)

(Sag C-20/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - socialpolitik - direktiv 2000/78/EF - ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv - artikel 2, artikel 3, stk. 1, litra c), og artikel 6, stk. 1 - direkte forskelsbehandling på grund af alder - dommeres grundløn - overgangsordning - omplacering og efterfølgende avancement - vedvarende forskelsbehandling - begrundelser))

(2015/C 363/02)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgericht Berlin

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Daniel Unland

Sagsøgt: Land Berlin

Konklusion

| 1) | Artikel 3, stk. 1, litra c), i Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv skal fortolkes således, at vilkårene for aflønning af dommere er omfattet af dette direktivs anvendelsesområde. |
| --- | --- |

1)

Artikel 3, stk. 1, litra c), i Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv skal fortolkes således, at vilkårene for aflønning af dommere er omfattet af dette direktivs anvendelsesområde.

| 2) | Artikel 2 og artikel 6, stk. 1, i direktiv 2000/78 skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter grundlønnen for en dommer i forbindelse med vedkommendes ansættelse fastsættes udelukkende i forhold til denne dommers alder. |
| --- | --- |

2)

Artikel 2 og artikel 6, stk. 1, i direktiv 2000/78 skal fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter grundlønnen for en dommer i forbindelse med vedkommendes ansættelse fastsættes udelukkende i forhold til denne dommers alder.

| 3) | Artikel 2 og artikel 6, stk. 1, i direktiv 2000/78 skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der fastsætter de nærmere bestemmelser for omplacering i en ny lønordning af de dommere, der allerede var fastansat før denne lovgivnings ikrafttræden, og foreskriver, at det løntrin, som disse herefter indplaceres på, alene afhænger af den grundløn, som de oppebar i henhold til den tidligere lønordning, selv om denne lønordning indebar en forskelsbehandling på grund af dommerens alder, for så vidt som den forskelsbehandling, som denne lovgivning indebærer, kan begrundes med målet om beskyttelse af erhvervede rettigheder. |
| --- | --- |

3)

Artikel 2 og artikel 6, stk. 1, i direktiv 2000/78 skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der fastsætter de nærmere bestemmelser for omplacering i en ny lønordning af de dommere, der allerede var fastansat før denne lovgivnings ikrafttræden, og foreskriver, at det løntrin, som disse herefter indplaceres på, alene afhænger af den grundløn, som de oppebar i henhold til den tidligere lønordning, selv om denne lønordning indebar en forskelsbehandling på grund af dommerens alder, for så vidt som den forskelsbehandling, som denne lovgivning indebærer, kan begrundes med målet om beskyttelse af erhvervede rettigheder.

| 4) | Artikel 2 og artikel 6, stk. 1, i direktiv 2000/78 skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der fastsætter de nærmere bestemmelser for avancement i en ny lønordning for dommere, der allerede var fastansat før denne lovgivnings ikrafttræden, og foreskriver, at dommere, som på referencetidspunktet for overgangen til den nye ordning havde nået en bestemt alder, fra et bestemt løntrin tildeles en hurtigere lønstigning end dommere, som var yngre på tidspunktet for overgangen til den nye ordning, for så vidt som den forskelsbehandling, som denne lovgivning indebærer, kan begrundes i henhold til artikel 6, stk. 1, i dette direktiv. |
| --- | --- |

4)

Artikel 2 og artikel 6, stk. 1, i direktiv 2000/78 skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der fastsætter de nærmere bestemmelser for avancement i en ny lønordning for dommere, der allerede var fastansat før denne lovgivnings ikrafttræden, og foreskriver, at dommere, som på referencetidspunktet for overgangen til den nye ordning havde nået en bestemt alder, fra et bestemt løntrin tildeles en hurtigere lønstigning end dommere, som var yngre på tidspunktet for overgangen til den nye ordning, for så vidt som den forskelsbehandling, som denne lovgivning indebærer, kan begrundes i henhold til artikel 6, stk. 1, i dette direktiv.

| 5) | Under omstændigheder som de i hovedsagen omhandlede pålægger EU-retten ikke, at dommere, der er blevet forskelsbehandlet, med tilbagevirkende kraft ydes et beløb svarende til forskellen mellem den faktisk oppebårne løn og den løn, som svarer til det højeste løntrin i deres lønramme.
  Det tilkommer den forelæggende ret at undersøge, om samtlige de betingelser, som er opstillet i Den Europæiske Unions praksis, er opfyldt, for at Forbundsrepublikken Tyskland kan ifalde et ansvar ifølge EU-retten. |
| --- | --- |

5)

Under omstændigheder som de i hovedsagen omhandlede pålægger EU-retten ikke, at dommere, der er blevet forskelsbehandlet, med tilbagevirkende kraft ydes et beløb svarende til forskellen mellem den faktisk oppebårne løn og den løn, som svarer til det højeste løntrin i deres lønramme.

Det tilkommer den forelæggende ret at undersøge, om samtlige de betingelser, som er opstillet i Den Europæiske Unions praksis, er opfyldt, for at Forbundsrepublikken Tyskland kan ifalde et ansvar ifølge EU-retten.

| 6) | EU-retten ikke er til hinder for en national regel som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter en national dommer er forpligtet til at gøre et krav på pengeydelser, der ikke direkte følger af loven, gældende inden for en relativ kort frist, dvs. inden afslutningen på det igangværende regnskabsår, hvis denne regel hverken tilsidesætter ækvivalensprincippet eller effektivitetsprincippet. Det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve, om disse betingelser er opfyldt i hovedsagen. |
| --- | --- |

6)

EU-retten ikke er til hinder for en national regel som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter en national dommer er forpligtet til at gøre et krav på pengeydelser, der ikke direkte følger af loven, gældende inden for en relativ kort frist, dvs. inden afslutningen på det igangværende regnskabsår, hvis denne regel hverken tilsidesætter ækvivalensprincippet eller effektivitetsprincippet. Det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve, om disse betingelser er opfyldt i hovedsagen.

---

(1)  EUT C 86 af 23.3.2013.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/3 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/3

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 9. september 2015 — Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE mod Europa-Kommissionen

(Sag C-506/13 P) (1)

((Appel - kontrakt om tildeling af finansiel EU-støtte til et projekt inden for samarbejdet på det lægevidenskabelige område - Kommissionens afgørelse om at kræve en del af de udbetalte forskud tilbagebetalt - annullationssøgsmål - afvisning))

(2015/C 363/03)

Processprog: græsk

Parter

Appellant: Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE (ved dikigoros E Tzannini)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved S. Lejeune, som befuldmægtiget og dikigoros E. Petritsi)

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE tilpligtes at betale sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 344 af 23.11.2013.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/4 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/4

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 8. september 2015 — Philips Lighting Poland S.A. og Philips Lighting BV mod Rådet for Den Europæiske Union, Hangzhou Duralamp Electronics Co. Ltd, GE Hungary Ipari és Kereskedelmi Zrt. (GE Hungary Zrt), Osram GmbH og Europa-Kommissionen

(Sag C-511/13 P) (1)

((Appel - dumping - forordning (EF) nr. 384/96 - artikel 4, stk. 1, artikel 5, stk. 4, og artikel 9, stk. 1 - forordning (EF) nr. 1205/2007 - import af kompaktlysstofrør med indbygget elektronisk drosselspole (CFL-i) med oprindelse i Kina, Vietnam, Pakistan og Filippinerne - skade, der er påført den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet - en væsentlig del af den samlede produktion i Fællesskabet af lignende varer))

(2015/C 363/04)

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: Philips Lighting Poland S.A. og Philips Lighting BV (ved abogada Catrain González og barrister E. Wright)

De andre parter i appelsagen: Rådet for Den Europæiske Union (ved S. Boelaert, som befuldmægtiget, bistået af advocat S. Gubel og solicitor B. O’Connor), Hangzhou Duralamp Electronics Co. Ltd, GE Hungary Ipari és Kereskedelmi Zrt. (GE Hungary Zrt.), Osram GmbH (ved rechtsanwälte R. Bierwagen og C. Hipp), Europa-Kommissionen (ved L. Armati og J.-F. Brakeland, som befuldmægtigede)

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Philips Lighting Poland S.A. og Philips Lighting BV bærer deres egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Rådet for Den Europæiske Union og af Osram GmbH. |
| --- | --- |

2)

Philips Lighting Poland S.A. og Philips Lighting BV bærer deres egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Rådet for Den Europæiske Union og af Osram GmbH.

| 3) | Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 352 af 30.11.2013.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/5 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/5

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. september 2015 — Bricmate AB mod Tullverket (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Förvaltningsrätten i Malmö — Sverige)

(Sag C-569/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - handelspolitik - antidumpingtold på import af keramiske fliser med oprindelse i Kina - gennemførelsesforordning (EU) nr. 917/2011 - gyldighed - forordning (EF) nr. 1225/2009 - artikel 3, stk. 2, 3, 5 og 6, artikel 17, artikel 20, stk. 1 - konstatering af skade og årsagssammenhæng - faktiske vildfarelser og åbenbart urigtige skøn - pligt til at udvise omhu - undersøgelse af oplysninger videregivet af en importør, der er udvalgt til en stikprøve - begrundelsespligt - ret til forsvar))

(2015/C 363/05)

Processprog: svensk

Den forelæggende ret

Förvaltningsrätten i Malmö

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Bricmate AB

Sagsøgt: Tullverket

Konklusion

Undersøgelsen af det præjudicielle spørgsmål har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 917/2011 af 12. september 2011 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af keramiske fliser med oprindelse i Folkerepublikken Kina.

---

(1)  EUT C 15 af 18.1.2014.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/5 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/5

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. september 2015 — Fliesen-Zentrum Deutschland GmbH mod Hauptzollamt Regensburg (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht München — Tyskland)

(Sag C-687/13) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - dumping - antidumpingtold på import af keramiske fliser med oprindelse i Kina - gennemførelsesforordning (EU) nr. 917/2011 - gyldighed - forordning (EF) nr. 1225/2009 - artikel 2, stk. 7, litra a) - normal værdi - fastsættelse på grundlag af prisen i et tredjeland med markedsøkonomi - valg af egnet tredjeland - pligt til at udvise omhu - ret til forsvar - begrundelsespligt - stikprøver))

(2015/C 363/06)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Finanzgericht München

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Fliesen-Zentrum Deutschland GmbH

Sagsøgt: Hauptzollamt Regensburg

Konklusion

Undersøgelsen af det præjudicielle spørgsmål har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 917/2011 af 12. september 2011 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af keramiske fliser med oprindelse i Folkerepublikken Kina.

---

(1)  EUT C 78 af 15.3.2014.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/6 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/6

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 9. september 2015 — Christophe Bohez mod Ingrid Wiertz (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Korkein oikeus — Finland)

(Sag C-4/14) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - retligt samarbejde i civile sager - forordning (EF) nr. 44/2001 - artikel 1, stk. 2, og artikel 49 - retternes kompetence og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område - ikke-omfattede sagsområder - familieret - forordning (EF) nr. 2201/2003 - artikel 47, stk. 1 - kompetence samt anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser vedrørende forældreansvar - retsafgørelse om samværsret, hvori der pålægges en tvangsbøde - fuldbyrdelse af tvangsbøden))

(2015/C 363/07)

Processprog: finsk

Den forelæggende ret

Korkein oikeus

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Christophe Bohez

Sagsøgt: Ingrid Wiertz

Konklusion

| 1) | Artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at denne forordning ikke finder anvendelse på fuldbyrdelse i en medlemsstat af en tvangsbøde, som er fastsat i en retsafgørelse om forældremyndighed og samværsret afsagt i en anden medlemsstat med henblik på at sikre, at indehaveren af forældremyndigheden overholder denne samværsret. |
| --- | --- |

1)

Artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at denne forordning ikke finder anvendelse på fuldbyrdelse i en medlemsstat af en tvangsbøde, som er fastsat i en retsafgørelse om forældremyndighed og samværsret afsagt i en anden medlemsstat med henblik på at sikre, at indehaveren af forældremyndigheden overholder denne samværsret.

| 2) | Inddrivelse af en tvangsbøde, der er fastsat af den ret i domsstaten, som har truffet afgørelse om sagens realitet vedrørende samværsretten med henblik på at sikre effektiviteten af denne ret, henhører under samme fuldbyrdelsesordning som afgørelsen om den samværsret, som skal sikres ved nævnte tvangsbøde, og denne tvangsbøde skal som følge heraf erklæres for eksigibel efter de bestemmelser, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000. |
| --- | --- |

2)

Inddrivelse af en tvangsbøde, der er fastsat af den ret i domsstaten, som har truffet afgørelse om sagens realitet vedrørende samværsretten med henblik på at sikre effektiviteten af denne ret, henhører under samme fuldbyrdelsesordning som afgørelsen om den samværsret, som skal sikres ved nævnte tvangsbøde, og denne tvangsbøde skal som følge heraf erklæres for eksigibel efter de bestemmelser, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000.

| 3) | Inden for rammerne af forordning nr. 2201/2003 er udenlandske retsafgørelser, hvorved der fastsættes en tvangsbøde, kun eksigible i den medlemsstat, som anmodningen rettes til, hvis bødens størrelse er endeligt fastsat af retterne i domsstaten. |
| --- | --- |

3)

Inden for rammerne af forordning nr. 2201/2003 er udenlandske retsafgørelser, hvorved der fastsættes en tvangsbøde, kun eksigible i den medlemsstat, som anmodningen rettes til, hvis bødens størrelse er endeligt fastsat af retterne i domsstaten.

---

(1)  EUT C 71 af 8.3.2014.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/7 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/7

---

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 10. september 2015 — Europa-Kommissionen mod Republikken Polen

(Sag C-36/14) (1)

((Traktatbrud - det indre marked for naturgas - direktiv 2009/73/EF - statslig intervention, der består i en forpligtelse til at anvende leveringspriser, der er godkendt af en national myndighed - ikke tidsbegrænset foranstaltning - manglende gennemførelse af obligatorisk periodisk kontrol af denne foranstaltnings nødvendighed og fremgangsmåden ved gennemførelsen deraf - anvendelse i forhold til en ubegrænset mængde af berettigede personer uden sondring mellem kunderne eller de enkelte situationer - proportionalitet))

(2015/C 363/08)

Processprog: polsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved K. Herrmann og M. Patakia, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Republikken Polen (ved B. Majczyna, som befuldmægtiget)

Konklusion

| 1) | Republikken Polen har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3, stk. 1, sammenholdt med artikel 3, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 2003/55/EF, idet den har anvendt en statslig interventionsordning, der forpligter energivirksomheder til at anvende priser for levering af naturgas, som er godkendte af formanden for Urzad Regulacji Energetyki (energitilsynsmyndigheden), hvorved denne forpligtelse ikke er tidsbegrænset, og hvor national ret ikke pålægger myndighederne periodisk at foretage en fornyet undersøgelse af foranstaltningens nødvendighed og fremgangsmåden ved gennemførelsen deraf inden for gassektoren som funktion af udviklingen i denne sektor, og som er kendetegnet ved sin anvendelse på en ikke nærmere fastsat kreds af berettigede eller kunder, uden at der sondres mellem kunderne eller deres tilhørsforhold til en af de forskellige kategorier af kunder. |
| --- | --- |

1)

Republikken Polen har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3, stk. 1, sammenholdt med artikel 3, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 2003/55/EF, idet den har anvendt en statslig interventionsordning, der forpligter energivirksomheder til at anvende priser for levering af naturgas, som er godkendte af formanden for Urzad Regulacji Energetyki (energitilsynsmyndigheden), hvorved denne forpligtelse ikke er tidsbegrænset, og hvor national ret ikke pålægger myndighederne periodisk at foretage en fornyet undersøgelse af foranstaltningens nødvendighed og fremgangsmåden ved gennemførelsen deraf inden for gassektoren som funktion af udviklingen i denne sektor, og som er kendetegnet ved sin anvendelse på en ikke nærmere fastsat kreds af berettigede eller kunder, uden at der sondres mellem kunderne eller deres tilhørsforhold til en af de forskellige kategorier af kunder.

| 2) | Republikken Polen betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Republikken Polen betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 85 af 22.3.2014.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/8 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/8

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 8. september 2015 — Kongeriget Spanien mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-44/14) (1)

((Annullationssøgsmål - forordning (EU) nr. 1052/2013 - passage af de ydre grænser - Eurosur-systemet - udvikling af Schengenreglernes bestemmelser - deltagelse - samarbejde med Irland og Det Forenede Kongerige - gyldighed))

(2015/C 363/09)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Kongeriget Spanien (ved A. Rubio González, som befuldmægtiget)

Sagsøgte: Europa-Parlamentet (ved D. Moore, S. Alonso de Leon og A. Pospíšilová Padowska, som befuldmægtigede) og Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Chavrier, F. Florindo Gijón, M.-M. Joséphidès og P. Plaza García, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Irland (ved E. Creedon, G. Hodge og A. Joyce, som befuldmægtigede, bistået af barrister G. Gilmore), Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved L. Christie, som befuldmægtiget, bistået af barrister J. Holmes) og Europa-Kommissionen (ved J. Baquero Cruz og G. Wils, som befuldmægtigede)

Konklusion

| 1) | Rådet for Den Europæiske Union frifindes. |
| --- | --- |

1)

Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

| 2) | Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.

| 3) | Irland, Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland samt Europa-Kommissionen bærer hver deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Irland, Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland samt Europa-Kommissionen bærer hver deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 71 af 8.3.2014.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/8 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/8

---

Domstolens dom (tredje Afdeling) af 10. september 2015 — Holterman Ferho Exploitatie BV, Ferho Bewehrungsstahl GmbH, Ferho Vechta GmbH og Ferho Frankfurt GmbH mod Friedrich Leopold Freiherr Spies von Büllesheim (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene)

(Sag C-47/14) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - retligt samarbejde i civile sager - retternes kompetence og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område - forordning (EF) nr. 44/2001 - artikel 5, nr. 1) - kompetence i sager om kontraktforhold - artikel 5, nr. 3) - kompetence i sager om erstatning uden for kontrakt - artikel 18-21 - individuel arbejdsaftale - selskabsdirektørkontrakt - kontraktens ophør - begrundelse - misligholdelse af fuldmagten og ulovlig adfærd - anerkendelses- og erstatningssøgsmål - begrebet »individuelle arbejdsaftaler«))

(2015/C 363/10)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hoge Raad der Nederlanden

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Holterman Ferho Exploitatie BV, Ferho Bewehrungsstahl GmbH, Ferho Vechta GmbH og Ferho Frankfurt GmbH

Sagsøgt: Friedrich Leopold Freiherr Spies von Büllesheim

Konklusion

| 1) | Bestemmelserne i kapitel II, afdeling 5 (artikel 18-21), i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at de i en situation som den i hovedsagen omhandlede, hvor et selskab sagsøger en person, der har udøvet hvervene som direktør og forretningsfører i selskabet, med påstand om, at det fastslås, at personen har begået fejl ved udøvelsen af disse hverv, og med et krav om erstatning herfor, er til hinder for anvendelsen af forordningens artikel 5, nr. 1) og 3), forudsat at den nævnte person i sin egenskab af direktør og forretningsfører under en bestemt periode har leveret ydelser mod vederlag for dette selskab og efter selskabets anvisninger, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve. |
| --- | --- |

1)

Bestemmelserne i kapitel II, afdeling 5 (artikel 18-21), i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at de i en situation som den i hovedsagen omhandlede, hvor et selskab sagsøger en person, der har udøvet hvervene som direktør og forretningsfører i selskabet, med påstand om, at det fastslås, at personen har begået fejl ved udøvelsen af disse hverv, og med et krav om erstatning herfor, er til hinder for anvendelsen af forordningens artikel 5, nr. 1) og 3), forudsat at den nævnte person i sin egenskab af direktør og forretningsfører under en bestemt periode har leveret ydelser mod vederlag for dette selskab og efter selskabets anvisninger, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

| 2) | Artikel 5, nr. 1), i forordning nr. 44/2001 skal fortolkes således, at det søgsmål, som et selskab anlægger mod sin tidligere forretningsfører på grund af dennes påståede tilsidesættelse af sine selskabsretlige forpligtelser, er omfattet af begrebet »sager om kontraktforhold«. Såfremt der ikke foreligger nogen bestemmelse i selskabets vedtægter eller i ethvert andet dokument, der præciserer en fravigelse, tilkommer det den forelæggende ret at fastlægge det sted, hvor forretningsføreren reelt overvejende har udført sin virksomhed til opfyldelse af aftalen, under forudsætning af, at leveringen af tjenesteydelser på det pågældende sted ikke er i strid med parternes ønske, således som det kommer til udtryk i den mellem dem indgåede aftale. |
| --- | --- |

2)

Artikel 5, nr. 1), i forordning nr. 44/2001 skal fortolkes således, at det søgsmål, som et selskab anlægger mod sin tidligere forretningsfører på grund af dennes påståede tilsidesættelse af sine selskabsretlige forpligtelser, er omfattet af begrebet »sager om kontraktforhold«. Såfremt der ikke foreligger nogen bestemmelse i selskabets vedtægter eller i ethvert andet dokument, der præciserer en fravigelse, tilkommer det den forelæggende ret at fastlægge det sted, hvor forretningsføreren reelt overvejende har udført sin virksomhed til opfyldelse af aftalen, under forudsætning af, at leveringen af tjenesteydelser på det pågældende sted ikke er i strid med parternes ønske, således som det kommer til udtryk i den mellem dem indgåede aftale.

| 3) | Artikel 5, nr. 3), i forordning nr. 44/2001 skal under omstændigheder som de i hovedsagen omhandlede, hvor et selskab sagsøger sin tidligere forretningsfører på grund af en påstået ulovlig adfærd, fortolkes således, at dette søgsmål henhører under sager om kontraktforhold, når den foreholdte adfærd ikke kan anses for en tilsidesættelse af forretningsførerens selskabsretlige forpligtelser, hvilket det påhviler den forelæggende ret at efterprøve. Det tilkommer denne ret på grundlag af de faktiske omstændigheder i sagen at fastlægge det tilknytningspunkt, der er tættest forbundet med stedet for den skadevoldende begivenhed, der ligger til grund for skaden, og med stedet for denne skades indtræden. |
| --- | --- |

3)

Artikel 5, nr. 3), i forordning nr. 44/2001 skal under omstændigheder som de i hovedsagen omhandlede, hvor et selskab sagsøger sin tidligere forretningsfører på grund af en påstået ulovlig adfærd, fortolkes således, at dette søgsmål henhører under sager om kontraktforhold, når den foreholdte adfærd ikke kan anses for en tilsidesættelse af forretningsførerens selskabsretlige forpligtelser, hvilket det påhviler den forelæggende ret at efterprøve. Det tilkommer denne ret på grundlag af de faktiske omstændigheder i sagen at fastlægge det tilknytningspunkt, der er tættest forbundet med stedet for den skadevoldende begivenhed, der ligger til grund for skaden, og med stedet for denne skades indtræden.

---

(1)  EUT C 102 af 7.4.2014.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/9 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/9

---

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 9. september 2015 — X mod Inspecteur van Rijksbelastingdienst (C-72/14) og T.A. van Dijk mod Staatssecretaris van Financiën (C-197/14) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Gerechtshof te ‘s-Hertogenbosch og Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene)

(Forenede sager C-72/14 og C-197/14) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - vandrende arbejdstagere - social sikring - lovgivning, der finder anvendelse - flodskippere i Rhinfart - E101-attest - beviskraft - forelæggelse for Domstolen - forelæggelsespligt))

(2015/C 363/11)

Processprog: nederlandsk

De forelæggende retter

Gerechtshof te ‘s-Hertogenbosch og Hoge Raad der Nederlanden

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: X (C-72/14) og T.A. van Dijk (C-97/14)

Sagsøgte: Inspecteur van Rijksbelastingdienst (C-72/14) og Staatssecretaris van Financiën (C-197/14)

Konklusion

| 1) | Artikel 7, stk. 2, litra a), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, samt artikel 10c-11a, 12a og 12b i Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 af 21. marts 1972 om regler til gennemførelse af forordning nr. 1408/71, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 647/2005 af 13. april 2005, skal fortolkes således, at en attest udstedt af den kompetente institution i en medlemsstat, i form af en E101-attest, med henblik på at attestere, at en arbejdstager er underlagt denne medlemsstats sociallovgivning, selv om denne arbejdstager henhører under overenskomsten om social sikring for flodskippere i Rhinfart, som blev vedtaget på regeringskonferencen med ansvar for ændring af overenskomsten af 13. februar 1961 om social sikring for flodskippere i Rhinfart og undertegnet i Genève den 30. november 1979, ikke er bindende for institutionerne i de øvrige medlemsstater. Den omstændighed, at den udstedende institution ikke havde til hensigt at udstede en egentlig E101-attest, men at anvende standardformularen for denne attest af administrative årsager, er i denne henseende irrelevant. |
| --- | --- |

1)

Artikel 7, stk. 2, litra a), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, samt artikel 10c-11a, 12a og 12b i Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 af 21. marts 1972 om regler til gennemførelse af forordning nr. 1408/71, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 647/2005 af 13. april 2005, skal fortolkes således, at en attest udstedt af den kompetente institution i en medlemsstat, i form af en E101-attest, med henblik på at attestere, at en arbejdstager er underlagt denne medlemsstats sociallovgivning, selv om denne arbejdstager henhører under overenskomsten om social sikring for flodskippere i Rhinfart, som blev vedtaget på regeringskonferencen med ansvar for ændring af overenskomsten af 13. februar 1961 om social sikring for flodskippere i Rhinfart og undertegnet i Genève den 30. november 1979, ikke er bindende for institutionerne i de øvrige medlemsstater. Den omstændighed, at den udstedende institution ikke havde til hensigt at udstede en egentlig E101-attest, men at anvende standardformularen for denne attest af administrative årsager, er i denne henseende irrelevant.

| 2) | Artikel 267, stk. 3, TEUF skal fortolkes således, at en national ret, hvis afgørelser ifølge de nationale retsregler ikke kan appelleres, såsom den forelæggende ret, ikke er pligtig at indbringe sagen for Domstolen alene af den grund, at en lavere national retsinstans i en sag, der ligner den, som er indbragt for den, og som vedrører præcis den samme problematik, har forelagt Domstolen et præjudicielt spørgsmål, eller at afvente besvarelsen af dette spørgsmål. |
| --- | --- |

2)

Artikel 267, stk. 3, TEUF skal fortolkes således, at en national ret, hvis afgørelser ifølge de nationale retsregler ikke kan appelleres, såsom den forelæggende ret, ikke er pligtig at indbringe sagen for Domstolen alene af den grund, at en lavere national retsinstans i en sag, der ligner den, som er indbragt for den, og som vedrører præcis den samme problematik, har forelagt Domstolen et præjudicielt spørgsmål, eller at afvente besvarelsen af dette spørgsmål.

---

(1)  EUT C 142 af 12.5.2014.

EUT C 223 af 14.7.2014.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/10 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/10

---

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 10. september 2015 — Nannoka Vulcanus Industries BV mod College van gedeputeerde staten van Gelderland (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Raad van State — Nederlandene)

(Sag C-81/14) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - direktiv 1999/13/EF - bilag II B - luftforurening - flygtige organiske forbindelser - begrænsning af emissioner - anvendelse af organiske opløsningsmidler i visse aktiviteter og anlæg - forpligtelser, som finder anvendelse på bestående anlæg - forlængelse af tidsfristen))

(2015/C 363/12)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Raad van State

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Nannoka Vulcanus Industries BV

Sagsøgt: College van gedeputeerde staten van Gelderland

Konklusion

| 1) | Bilag II B til Rådets direktiv 1999/13/EF af 11. marts 1999 om begrænsning af emissionen af flygtige organiske forbindelser fra anvendelse af organiske opløsningsmidler i visse aktiviteter og anlæg skal fortolkes således, at den forlængelse af tidsfristen, som bilaget fastsætter i nr. 2), stk. 1, nr. i), kan indrømmes driftslederen af et »anlæg« som omhandlet i dette direktivs artikel 2, nr. 1), for gennemførelse af sit reduktionsprogram, hvis alternative stoffer, som indeholder ringe mængder af eller ingen opløsningsmidler, er under udvikling, selv om et konstant tørstofindhold i produktet kan antages og bruges til fastlæggelse af referencepunktet for emissionsbegrænsningen for dette anlæg. |
| --- | --- |

1)

Bilag II B til Rådets direktiv 1999/13/EF af 11. marts 1999 om begrænsning af emissionen af flygtige organiske forbindelser fra anvendelse af organiske opløsningsmidler i visse aktiviteter og anlæg skal fortolkes således, at den forlængelse af tidsfristen, som bilaget fastsætter i nr. 2), stk. 1, nr. i), kan indrømmes driftslederen af et »anlæg« som omhandlet i dette direktivs artikel 2, nr. 1), for gennemførelse af sit reduktionsprogram, hvis alternative stoffer, som indeholder ringe mængder af eller ingen opløsningsmidler, er under udvikling, selv om et konstant tørstofindhold i produktet kan antages og bruges til fastlæggelse af referencepunktet for emissionsbegrænsningen for dette anlæg.

| 2) | Bilag II B, nr. 2), stk. 1, nr. i), til direktiv 1999/13 skal fortolkes således, at en forlængelse af tidsfristen for gennemførelse af et reduktionsprogram kræver en tilladelse fra de kompetente myndigheder, hvilket forudsætter en forudgående ansøgning fra den pågældende driftsleder. Med henblik på at fastslå, om en driftsleder skal indrømmes en forlængelse af tidsfristen for gennemførelse af et reduktionsprogram, og at fastsætte længden af den eventuelt indrømmede forlængelse af tidsfristen tilkommer det disse kompetente myndigheder, inden for rammerne af den skønsmargen, som de råder over, bl.a. at undersøge, om de alternative stoffer, som er egnet til anvendelse i de pågældende anlæg og til at nedbringe emissionen af flygtige organiske forbindelser, faktisk er under udvikling, at det igangværende arbejde, henset til de fremlagte oplysninger, kan føre til udviklingen af sådanne stoffer, og at der ikke findes alternative foranstaltninger, som kan afføde en tilsvarende eller endog større emissionsbegrænsning til en lavere omkostning, og navnlig, at andre alternative stoffer ikke allerede er tilgængelige. Der skal desuden tages hensyn til forholdet mellem på den ene side den emissionsbegrænsning, som muliggøres med de alternative stoffer, og udgiften til disse stoffer, og på den anden side den yderligere emission, som forlængelsen af tidsfristen afføder, samt udgiften til eventuelle alternative foranstaltninger. Længden af forlængelsen af tidsfristen skal ikke gå videre end hvad der er nødvendigt for udviklingen af alternative stoffer. Dette skal vurderes på baggrund af alle relevante oplysninger, og navnlig størrelsen af den yderligere emissionsbegrænsning, som forlængelsen af tidsfristen afføder, og udgiften til eventuelle alternative foranstaltninger i forhold til størrelsen af den emissionsbegrænsning, der muliggøres med de alternative stoffer, som er under udvikling, og udgiften til disse stoffer. |
| --- | --- |

2)

Bilag II B, nr. 2), stk. 1, nr. i), til direktiv 1999/13 skal fortolkes således, at en forlængelse af tidsfristen for gennemførelse af et reduktionsprogram kræver en tilladelse fra de kompetente myndigheder, hvilket forudsætter en forudgående ansøgning fra den pågældende driftsleder. Med henblik på at fastslå, om en driftsleder skal indrømmes en forlængelse af tidsfristen for gennemførelse af et reduktionsprogram, og at fastsætte længden af den eventuelt indrømmede forlængelse af tidsfristen tilkommer det disse kompetente myndigheder, inden for rammerne af den skønsmargen, som de råder over, bl.a. at undersøge, om de alternative stoffer, som er egnet til anvendelse i de pågældende anlæg og til at nedbringe emissionen af flygtige organiske forbindelser, faktisk er under udvikling, at det igangværende arbejde, henset til de fremlagte oplysninger, kan føre til udviklingen af sådanne stoffer, og at der ikke findes alternative foranstaltninger, som kan afføde en tilsvarende eller endog større emissionsbegrænsning til en lavere omkostning, og navnlig, at andre alternative stoffer ikke allerede er tilgængelige. Der skal desuden tages hensyn til forholdet mellem på den ene side den emissionsbegrænsning, som muliggøres med de alternative stoffer, og udgiften til disse stoffer, og på den anden side den yderligere emission, som forlængelsen af tidsfristen afføder, samt udgiften til eventuelle alternative foranstaltninger. Længden af forlængelsen af tidsfristen skal ikke gå videre end hvad der er nødvendigt for udviklingen af alternative stoffer. Dette skal vurderes på baggrund af alle relevante oplysninger, og navnlig størrelsen af den yderligere emissionsbegrænsning, som forlængelsen af tidsfristen afføder, og udgiften til eventuelle alternative foranstaltninger i forhold til størrelsen af den emissionsbegrænsning, der muliggøres med de alternative stoffer, som er under udvikling, og udgiften til disse stoffer.

---

(1)  EUT C 142 af 12.5.2014.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/11 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/11

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 8. september 2015 — straffesag mod Ivo Taricco m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Cuneo — Italien)

(Sag C-105/14) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - straffesag vedrørende lovovertrædelser på området for merværdiafgift (moms) - artikel 325 TEUF - national lovgivning, der fastsætter absolutte forældelsesfrister, som kan medføre, at lovovertrædelserne forbliver ustraffet - potentiel skade for Den Europæiske Unions interesser - den nationale domstols forpligtelse til at undlade at anvende enhver bestemmelse i national ret, der kan berøre de forpligtelser, som medlemsstaterne er pålagt i henhold til EU-retten))

(2015/C 363/13)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale di Cuneo

Parter i hovedsagen

Ivo Taricco, Ezio Filippi, Isabella Leonetti, Nicola Spagnolo, Davide Salvoni, Flavio Spaccavento og Goranco Anakiev

Konklusion

| 1) | En national lovgivning på området for forældelse af strafbare lovovertrædelser såsom den lovgivning, der er indført ved artikel 160, sidste stykke, i codice penale, som ændret ved lov nr. 251 af 5. december 2005, sammenholdt med artikel 161 i codice penale — der på tidspunktet for de faktiske omstændigheder i hovedsagen fastsatte, at den afbrydende handling, der finder sted inden for rammerne af en strafferetlig forfølgning for grove tilfælde af merværdiafgiftsvig, bevirker en forlængelse af forældelsesfristen med blot en fjerdedel af den oprindelige varighed heraf — kan udgøre en tilsidesættelse af de forpligtelser, som påhviler medlemsstaterne i medfør af artikel 325, stk. 1 og 2, TEUF, for det tilfælde, at denne nationale lovgivning forhindrer, at der i et betragteligt antal tilfælde af grov svig, der skader Den Europæiske Unions finansielle interesser, pålægges effektive og afskrækkende sanktioner, eller fastsætter længere forældelsesfrister for de tilfælde af svig, der skader den pågældende medlemsstats finansielle interesser, end for de tilfælde, der skader Den Europæiske Unions finansielle interesser, hvilket det påhviler den nationale ret at efterprøve. Det påhviler den nationale ret at sikre den fulde virkning af artikel 325, stk. 1 og 2, TEUF, idet den om fornødent skal undlade at anvende de bestemmelser i national ret, som bevirker, at den pågældende medlemsstat forhindres i at opfylde de forpligtelser, som den er blevet pålagt ved artikel 325, stk. 1 og 2, TEUF. |
| --- | --- |

1)

En national lovgivning på området for forældelse af strafbare lovovertrædelser såsom den lovgivning, der er indført ved artikel 160, sidste stykke, i codice penale, som ændret ved lov nr. 251 af 5. december 2005, sammenholdt med artikel 161 i codice penale — der på tidspunktet for de faktiske omstændigheder i hovedsagen fastsatte, at den afbrydende handling, der finder sted inden for rammerne af en strafferetlig forfølgning for grove tilfælde af merværdiafgiftsvig, bevirker en forlængelse af forældelsesfristen med blot en fjerdedel af den oprindelige varighed heraf — kan udgøre en tilsidesættelse af de forpligtelser, som påhviler medlemsstaterne i medfør af artikel 325, stk. 1 og 2, TEUF, for det tilfælde, at denne nationale lovgivning forhindrer, at der i et betragteligt antal tilfælde af grov svig, der skader Den Europæiske Unions finansielle interesser, pålægges effektive og afskrækkende sanktioner, eller fastsætter længere forældelsesfrister for de tilfælde af svig, der skader den pågældende medlemsstats finansielle interesser, end for de tilfælde, der skader Den Europæiske Unions finansielle interesser, hvilket det påhviler den nationale ret at efterprøve. Det påhviler den nationale ret at sikre den fulde virkning af artikel 325, stk. 1 og 2, TEUF, idet den om fornødent skal undlade at anvende de bestemmelser i national ret, som bevirker, at den pågældende medlemsstat forhindres i at opfylde de forpligtelser, som den er blevet pålagt ved artikel 325, stk. 1 og 2, TEUF.

| 2) | En forældelsesordning, der finder anvendelse på strafferetlige lovovertrædelser begået på merværdiafgiftsområdet — såsom den ordning, der var fastsat i artikel 160, sidste stykke, i codice penale, som ændret ved lov nr. 251 af 5. december 2005, sammenholdt med artikel 161 i codice penale, i den affattelse, som var gældende på datoen for de faktiske omstændigheder — kan ikke bedømmes i lyset af artikel 101 TEUF, 107 TEUF og 119 TEUF. |
| --- | --- |

2)

En forældelsesordning, der finder anvendelse på strafferetlige lovovertrædelser begået på merværdiafgiftsområdet — såsom den ordning, der var fastsat i artikel 160, sidste stykke, i codice penale, som ændret ved lov nr. 251 af 5. december 2005, sammenholdt med artikel 161 i codice penale, i den affattelse, som var gældende på datoen for de faktiske omstændigheder — kan ikke bedømmes i lyset af artikel 101 TEUF, 107 TEUF og 119 TEUF.

---

(1)  EUT C 194 af 24.6.2014.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/12 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/12

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. september 2015 — Fédération des entreprises du commerce et de la distribution (FCD) og Fédération des magasins de bricolage et de l’aménagement de la maison (FMB) mod Ministre de l’écologie, du développement durable et de l’énergie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil d’État — Frankrig)

(Sag C-106/14) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - miljø og beskyttelse af menneskers sundhed - forordning (EF) nr. 1907/2006 (REACH-forordningen) - artikel 7, stk. 2, og artikel 33 - særligt problematiske stoffer, der er til stede i artikler - underretnings- og oplysningspligt - beregning af 0,1 vægtprocenten))

(2015/C 363/14)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Conseil d’État

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Fédération des entreprises du commerce et de la distribution (FCD) og Fédération des magasins de bricolage et de l’aménagement de la maison (FMB)

Sagsøgt: Ministre de l’écologie, du développement durable et de l'énergie

Konklusion

| 1) | Artikel 7, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18. december 2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF, som ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 366/2011 af 14. april 2011, skal fortolkes således, at det med henblik på anvendelsen af denne bestemmelse påhviler producenten at fastslå, om et særligt problematisk stof, der er identificeret i henhold til artikel 59, stk. 1, i denne forordning, som ændret, er til stede i en koncentration på over 0,1 vægtprocent i alle de artikler, den pågældende fremstiller, og importøren af et produkt, som er sammensat af flere artikler, for hver artikel at fastslå, om et sådant stof er til stede i en koncentration på over 0,1 vægtprocent i denne artikel. |
| --- | --- |

1)

Artikel 7, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18. december 2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF, som ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 366/2011 af 14. april 2011, skal fortolkes således, at det med henblik på anvendelsen af denne bestemmelse påhviler producenten at fastslå, om et særligt problematisk stof, der er identificeret i henhold til artikel 59, stk. 1, i denne forordning, som ændret, er til stede i en koncentration på over 0,1 vægtprocent i alle de artikler, den pågældende fremstiller, og importøren af et produkt, som er sammensat af flere artikler, for hver artikel at fastslå, om et sådant stof er til stede i en koncentration på over 0,1 vægtprocent i denne artikel.

| 2) | Artikel 33 i forordning nr. 1907/2006, som ændret, skal fortolkes således, at det med henblik på anvendelsen af denne bestemmelse påhviler leverandøren af et produkt, hvoraf en eller flere af de artikler, som produktet er sammensat af, indeholder et særligt problematisk stof, der er identificeret i henhold til forordningens artikel 59, stk. 1, i en koncentration på over 0,1 vægtprocent pr. artikel, at forsyne modtageren heraf, og efter anmodning forbrugeren, med oplysninger om forekomsten af dette stof, herunder som et minimum det omhandlede stofs navn. |
| --- | --- |

2)

Artikel 33 i forordning nr. 1907/2006, som ændret, skal fortolkes således, at det med henblik på anvendelsen af denne bestemmelse påhviler leverandøren af et produkt, hvoraf en eller flere af de artikler, som produktet er sammensat af, indeholder et særligt problematisk stof, der er identificeret i henhold til forordningens artikel 59, stk. 1, i en koncentration på over 0,1 vægtprocent pr. artikel, at forsyne modtageren heraf, og efter anmodning forbrugeren, med oplysninger om forekomsten af dette stof, herunder som et minimum det omhandlede stofs navn.

---

(1)  EUT C 142 af 12.5.2014.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/13 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/13

---

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 10. september 2015 — Europa-Kommissionen mod Republikken Letland

(Sag C-151/14) (1)

((Traktatbrud - artikel 49 TEUF - etableringsfrihed - notarer - nationalitetskrav - artikel 51 TEUF - forbindelse med udøvelse af offentlig myndighed))

(2015/C 363/15)

Processprog: lettisk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved I. Rubene og H. Støvlbæk, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Republikken Letland (ved D. Pelše, I. Kalniņš og K. Freimanis, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for den anden part i sagen: Den Tjekkiske Republik (ved M. Smolek og J. Vláčil, som befuldmægtigede) og Ungarn (ved M. Tátrai og M. Fehér, som befuldmægtigede)

Konklusion

| 1) | Republikken Letland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 49 TEUF, idet den opstiller et nationalitetskrav for adgang til erhvervet som notar. |
| --- | --- |

1)

Republikken Letland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 49 TEUF, idet den opstiller et nationalitetskrav for adgang til erhvervet som notar.

| 2) | Republikken Letland betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Republikken Letland betaler sagens omkostninger.

| 3) | Den Tjekkiske Republik bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Den Tjekkiske Republik bærer sine egne omkostninger.

| 4) | Ungarn bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

4)

Ungarn bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 159 af 26.5.2014.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/14 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/14

---

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 9. september 2015 — João Filipe Ferreira da Silva e Brito m.fl. mod Estado português (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Varas Cíveis de Lisboa — Portugal)

(Sag C-160/14) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - tilnærmelse af lovgivningerne - varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder eller bedrifter eller af dele af virksomheder eller bedrifter - begrebet »overførsel af en bedrift« - pligt til at indgive en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 267, stk. 3, TEUF - påstået tilsidesættelse af EU-retten, der kan tilregnes en national ret, hvis afgørelser ifølge de nationale retsregler ikke kan appelleres - national lovgivning, hvorefter ret til erstatning for det tab, der er lidt som følge af en sådan tilsidesættelse, er betinget af forudgående ophævelse af den afgørelse, der foranledigede dette tab))

(2015/C 363/16)

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Varas Cíveis de Lisboa

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: João Filipe Ferreira da Silva e Brito m.fl.

Sagsøgt: Estado português

Konklusion

| 1) | Artikel 1, stk. 1, i Rådets direktiv 2001/23/EF af 12. marts 2001 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder eller bedrifter eller af dele af virksomheder eller bedrifter skal fortolkes således, at begrebet »overførsel af en bedrift« omfatter en situation, hvor en virksomhed, der opererer på markedet for charterflyvninger, opløses af dens hovedaktionær, som ligeledes er en luftfartsvirksomhed, og hvor denne sidstnævnte herefter overtager den opløste virksomhed ved at overtage de løbende leasingkontrakter vedrørende flyvemaskiner og kontrakter om charterflyvninger, udøver virksomhed, der hidtil blev udøvet af den opløste virksomhed, genansætter visse af de arbejdstagere, der hidtil har været tilknyttet denne virksomhed, ved at tildele dem stillinger, der er tilsvarende dem, de tidligere udførte, og modtager mindre udstyr fra nævnte virksomhed. |
| --- | --- |

1)

Artikel 1, stk. 1, i Rådets direktiv 2001/23/EF af 12. marts 2001 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder eller bedrifter eller af dele af virksomheder eller bedrifter skal fortolkes således, at begrebet »overførsel af en bedrift« omfatter en situation, hvor en virksomhed, der opererer på markedet for charterflyvninger, opløses af dens hovedaktionær, som ligeledes er en luftfartsvirksomhed, og hvor denne sidstnævnte herefter overtager den opløste virksomhed ved at overtage de løbende leasingkontrakter vedrørende flyvemaskiner og kontrakter om charterflyvninger, udøver virksomhed, der hidtil blev udøvet af den opløste virksomhed, genansætter visse af de arbejdstagere, der hidtil har været tilknyttet denne virksomhed, ved at tildele dem stillinger, der er tilsvarende dem, de tidligere udførte, og modtager mindre udstyr fra nævnte virksomhed.

| 2) | Artikel 267, stk. 3, TEUF skal fortolkes således, at en ret, hvis afgørelser ifølge de nationale retsregler ikke kan appelleres, er forpligtet til at indgive en anmodning om præjudiciel afgørelse for Den Europæiske Unions Domstol vedrørende fortolkningen af begrebet en »overførsel af en bedrift« som omhandlet i artikel 1, stk. 1, i direktiv 2001/23 under omstændigheder som de i hovedsagen omhandlede, som både er karakteriseret ved de underliggende retsinstansers divergerende afgørelser med hensyn til fortolkningen af dette begreb og af tilbagevendende fortolkningsvanskeligheder af dette i de forskellige medlemsstater. |
| --- | --- |

2)

Artikel 267, stk. 3, TEUF skal fortolkes således, at en ret, hvis afgørelser ifølge de nationale retsregler ikke kan appelleres, er forpligtet til at indgive en anmodning om præjudiciel afgørelse for Den Europæiske Unions Domstol vedrørende fortolkningen af begrebet en »overførsel af en bedrift« som omhandlet i artikel 1, stk. 1, i direktiv 2001/23 under omstændigheder som de i hovedsagen omhandlede, som både er karakteriseret ved de underliggende retsinstansers divergerende afgørelser med hensyn til fortolkningen af dette begreb og af tilbagevendende fortolkningsvanskeligheder af dette i de forskellige medlemsstater.

| 3) | EU-retten, herunder navnlig de af Domstolen opstillede principper på området for statens ansvar for skader, der forvoldes borgerne på grund af en tilsidesættelse af EU-retten, der skyldes en afgørelse truffet af en national ret i sidste instans, skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning, hvorefter et erstatningskrav mod staten forudsætter, at der er sket en forudgående ophævelse af den af denne instans afsagte negative afgørelse, når en sådan ophævelse i praksis er udelukket. |
| --- | --- |

3)

EU-retten, herunder navnlig de af Domstolen opstillede principper på området for statens ansvar for skader, der forvoldes borgerne på grund af en tilsidesættelse af EU-retten, der skyldes en afgørelse truffet af en national ret i sidste instans, skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning, hvorefter et erstatningskrav mod staten forudsætter, at der er sket en forudgående ophævelse af den af denne instans afsagte negative afgørelse, når en sådan ophævelse i praksis er udelukket.

---

(1)  EUT C 175 af 10.6.2014.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/15 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/15

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 9. september 2015 — Eleonore Prüller-Frey mod Norbert Brodnig og Axa Versicherung AG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Landesgericht Korneuburg — Østrig)

(Sag C-240/14) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - luftfartsselskabers erstatningsansvar i tilfælde af ulykker - erstatningssøgsmål - Montrealkonventionen - forordning (EF) nr. 2027/97 - gratis flyvning foretaget af ejeren af en ejendom med det formål at fremvise denne ejendom til en eventuel køber - forordning (EF) nr. 864/2007 - direkte søgsmål som omhandlet i national ret mod ansvarsforsikringsgiver))

(2015/C 363/17)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landesgericht Korneuburg

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Eleonore Prüller-Frey

Sagsøgte: Norbert Brodnig og Axa Versicherung AG

Konklusion

| 1) | Artikel 2, stk. 1, litra a) og c), i Rådets forordning (EF) nr. 2027/97 af 9. oktober 1997 om luftfartsselskabers erstatningsansvar for så vidt angår lufttransport af passagerer og deres bagage, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 889/2002 af 13. maj 2002, og artikel 1, stk. 1, i konventionen om indførelse af visse ensartede regler for international luftbefordring, indgået i Montreal den 28. maj 1999 og godkendt på Den Europæiske Unions vegne ved Rådets afgørelse 2001/539/EF af 5. april 2001, skal fortolkes således, at de er til hinder for, at et erstatningskrav, der er indgivet af en person, som, mens hun var passager i et luftfartøj, hvis afgangs- og landingssted var samme sted i en medlemsstat, og blev transporteret vederlagsfrit i forbindelse med en flyvning, hvis formål var at besigtige en ejendom, for hvilken der sammen med dette luftfartøjs pilot var planlagt en ejendomshandel, fra luften, blev kvæstet ved nævnte luftfartøjs styrt, skal vurderes i henhold til denne konventions artikel 17. |
| --- | --- |

1)

Artikel 2, stk. 1, litra a) og c), i Rådets forordning (EF) nr. 2027/97 af 9. oktober 1997 om luftfartsselskabers erstatningsansvar for så vidt angår lufttransport af passagerer og deres bagage, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 889/2002 af 13. maj 2002, og artikel 1, stk. 1, i konventionen om indførelse af visse ensartede regler for international luftbefordring, indgået i Montreal den 28. maj 1999 og godkendt på Den Europæiske Unions vegne ved Rådets afgørelse 2001/539/EF af 5. april 2001, skal fortolkes således, at de er til hinder for, at et erstatningskrav, der er indgivet af en person, som, mens hun var passager i et luftfartøj, hvis afgangs- og landingssted var samme sted i en medlemsstat, og blev transporteret vederlagsfrit i forbindelse med en flyvning, hvis formål var at besigtige en ejendom, for hvilken der sammen med dette luftfartøjs pilot var planlagt en ejendomshandel, fra luften, blev kvæstet ved nævnte luftfartøjs styrt, skal vurderes i henhold til denne konventions artikel 17.

| 2) | Artikel 18 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 864/2007 af 11. juli 2007om lovvalgsregler for forpligtelser uden for kontrakt (»Rom II-forordningen«) skal fortolkes således, at bestemmelsen i en situation som den i hovedsagen omhandlede tillader, at en skadelidt anlægger et direkte søgsmål mod den erstatningsansvarliges forsikringsgiver, når et sådant søgsmål er fastsat i den lov, der skal anvendes på forpligtelsen uden for kontrakt, uafhængigt af, hvad der er fastsat i den lov, der skal anvendes på forsikringsaftalen, som er valgt af denne aftales parter. |
| --- | --- |

2)

Artikel 18 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 864/2007 af 11. juli 2007om lovvalgsregler for forpligtelser uden for kontrakt (»Rom II-forordningen«) skal fortolkes således, at bestemmelsen i en situation som den i hovedsagen omhandlede tillader, at en skadelidt anlægger et direkte søgsmål mod den erstatningsansvarliges forsikringsgiver, når et sådant søgsmål er fastsat i den lov, der skal anvendes på forpligtelsen uden for kontrakt, uafhængigt af, hvad der er fastsat i den lov, der skal anvendes på forsikringsaftalen, som er valgt af denne aftales parter.

---

(1)  EUT C 261 af 11.8.2014.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/16 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/16

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. september 2015 — Federación de Servicios Privados del sindicato Comisiones obreras (CC.OO.) mod Tyco Integrated Security SL og Tyco Integrated Fire & Security Corporation Servicios SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Audiencia Nacional — Spanien)

(Sag C-266/14) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - socialpolitik - direktiv 2003/88/EF - beskyttelse af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed - tilrettelæggelse af arbejdstiden - artikel 2, stk. 1 - begrebet »arbejdstid« - arbejdstagere, der ikke har et fast eller sædvanligt arbejdssted - transporttid mellem arbejdstagernes bopæl og den første og den sidste kunde))

(2015/C 363/18)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Audiencia Nacional

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Federación de Servicios Privados del sindicato Comisiones obreras (CC.OO.)

Sagsøgte: Tyco Integrated Security SL og Tyco Integrated Fire & Security Corporation Servicios SA

Konklusion

Artikel 2, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/88/EF af 4. november 2003 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden skal fortolkes således, at under omstændigheder som de i hovedsagen omhandlede, hvor arbejdstagerne ikke har et fast eller sædvanligt arbejdssted, udgør den transporttid, som disse arbejdstagere bruger på daglige transporter mellem deres bopæl og de første og de sidste kunder, som er anvist af deres arbejdsgiver, »arbejdstid« i henhold til denne bestemmelse.

---

(1)  EUT C 382 af 25.8.2014.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/16 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/16

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 10. september 2015 — Europa-Parlamentet mod Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-363/14) (1)

((Annullationssøgsmål - politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager - Europol - listen over de tredjelande og organisationer, hvormed Europol skal indgå aftaler - fastlæggelse af retsgrundlaget - retlig ramme, der finder anvendelse efter ikrafttrædelsen af Lissabontraktaten - overgangsbestemmelser - afledt retsgrundlag - sondring mellem lovgivningsmæssige retsakter og gennemførelsesforanstaltninger - høring af Parlamentet - på initiativ af en af medlemsstaterne eller Kommissionen))

(2015/C 363/19)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Europa-Parlamentet (ved F. Drexler, A. Caiola og M. Pencheva, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved E. Sitbon, K. Pleśniak og K. Michoel, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Den Tjekkiske Republik (ved M. Smolek, J. Vláčil og J. Škeřík, som befuldmægtigede) og Ungarn (ved M.Z. Fehér, G. Szima og M. Bóra, som befuldmægtigede)

Konklusion

| 1) | Rådet for Den Europæiske Union frifindes. |
| --- | --- |

1)

Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

| 2) | Europa-Parlamentet betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Europa-Parlamentet betaler sagens omkostninger.

| 3) | Den Tjekkiske Republik og Ungarn bærer hver deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Den Tjekkiske Republik og Ungarn bærer hver deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 329 af 22.9.2014.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/17 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/17

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. september 2015 — Aliny Wojciechowski mod Office national des pensions (ONP) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal du travail de Bruxelles — Belgien)

(Sag C-408/14) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - pensioneret EU-tjenestemand, der inden sin tiltrædelse af stillingen har haft lønnet beskæftigelse i den medlemsstat, i hvilken denne gør tjeneste - pensionsrettigheder i henhold til den nationale pensionsordning for arbejdstagere - én erhvervsmæssig karriere - afslag på udbetaling af alderspension som arbejdstager - princippet om loyalt samarbejde))

(2015/C 363/20)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Tribunal du travail de Bruxelles

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Aliny Wojciechowski

Sagsøgt: Office national des pensions (ONP)

Konklusion

Artikel 4, stk. 3, TEU, sammenholdt med vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union, indført ved Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 af 29. februar 1968 om vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og om ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i disse Fællesskaber samt om særlige midlertidige foranstaltninger for tjenestemænd i Kommissionen, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1080/2010 af 24. november 2010, skal fortolkes således, at de er til hinder for en lovgivning i en medlemsstat som den i hovedsagen omhandlede, der kan medføre nedsættelse af eller afslag på at tilkende alderspension til en arbejdstager, der er statsborger i denne medlemsstat, som følge af ydelser, der er erlagt i henhold til samme medlemsstats lovgivning, når det samlede antal beskæftigelsesår, som denne arbejdstager har tilbagelagt som lønmodtager i den nævnte medlemsstat og som tjenestemand i Den Europæiske Union med tjenestested i samme medlemsstat, overstiger den beskæftigelsesperiode på 45 år, som er omhandlet i den nævnte lovgivning, for så vidt som en sådan nedsættelse, på grund af fremgangsmåden for beregning af den brøkdel, der er udtryk for størrelsen af den pension, som Unionen skal udbetale, er større end den nedsættelse, der ville være blevet foretaget, såfremt hele den nævnte arbejdstagers karriere var blevet tilbagelagt som lønmodtager i den pågældende medlemsstat.

---

(1)  EUT C 421 af 24.11.2014.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/18 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/18

---

Domstolens dom (Niende Afdeling) af 10. september 2015 — Dimos Kropias Attikis mod Ypourgos Perivallontos, Energeias kai Klimatikis Allagis (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Symvoulio tis Epikrateias — Grækenland)

(Sag C-473/14) (1)

((Præjudiciel forelæggelse - direktiv 2001/42/EF - vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet - beskyttelsesordning for Ymittos-bjergene - ændringsprocedure - anvendeligheden af dette direktiv - plan for arealanvendelse og program for miljøbeskyttelse i storregionen Athen))

(2015/C 363/21)

Processprog: græsk

Den forelæggende ret

Symvoulio tis Epikrateias

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Dimos Kropias Attikis

Sagsøgt: Ypourgos Perivallontos, Energeias kai Klimatikis Allagis

Konklusion

Artikel 2, litra a), og artikel 3, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/42/EF af 27. juni 2001 om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet skal fortolkes således, at vedtagelsen af en retsakt, som indeholder en plan eller et program vedrørende fysisk planlægning og arealanvendelse inden for rammerne af direktiv 2001/42, som ændrer en gældende plan eller et gældende program, ikke kan undtages fra kravet om miljøvurdering i henhold til dette direktiv med den begrundelse, at denne retsakt har til formål at præcisere og gennemføre en arealanvendelsesplan, som er blevet indført ved en overordnet retsakt, som ikke selv har været genstand for en sådan miljøvurdering.

---

(1)  EUT C 7 af 12.1.2015.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/18 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/18

---

Begæring om udtalelse fremsat af Europa-Kommissionen i medfør af artikel 218, stk. 11, TEUF

(Udtalelse 2/15)

(2015/C 363/22)

Processprog: alle officielle sprog

Den part, som anmoder om udtalelsen

Europa-Kommissionen (ved U. Wölker, B. De Meester, M. Kocjan og R. Vidal Puig, som befuldmægtigede)

Spørgsmål til Domstolen

Har Unionen den fornødne kompetence til alene at undertegne og indgå Frihandelsaftale med Singapore? Nærmere bestemt:

| — | Hvilke bestemmelser i aftalen er omfattet af Unionens enekompetence? |
| --- | --- |

—

Hvilke bestemmelser i aftalen er omfattet af Unionens enekompetence?

| — | Hvilke bestemmelser i aftalen er omfattet af Unionens delte kompetence? |
| --- | --- |

—

Hvilke bestemmelser i aftalen er omfattet af Unionens delte kompetence?

| — | Er der nogen bestemmelser i aftalen, der er omfattet af medlemsstaternes enekompetence? |
| --- | --- |

—

Er der nogen bestemmelser i aftalen, der er omfattet af medlemsstaternes enekompetence?

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/19 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/19

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 10. juli 2015 — Stadt Wiener Neustadt

(Sag C-348/15)

(2015/C 363/23)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgerichtshof

Parter i hovedsagen

Appellant: Stadt Wiener Neustadt

Procesdeltager: A.S.A. Abfall Service AG

Sagsøgt: Niederösterreichische Landesregierung

Præjudicielt spørgsmål

Er EU-retten, navnlig Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/92/EU (1) af 13. december 2011 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, EUT L 26 af 28. januar 2012 (direktiv 2011/92/EU), navnlig artikel 1, stk. 4, henholdsvis Rådets direktiv 85/337/EØF (2) af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, EFT L 175 af 5. juli 1985 (direktiv 85/337/EØF), navnlig artikel 1, stk. 5, til hinder for en national bestemmelse, hvorefter projekter, der var omfattet af kravet om en vurdering af indvirkningen på miljøet, men hvortil der ikke var meddelt tilladelse i henhold til den nationale lov om vurdering af indvirkninger på miljøet (UVP-G 2000), men kun tilladelser i henhold til love vedrørende enkelte fagområder (f.eks. loven om affaldshåndtering), og som den 19. august 2009 (hvor lov af 2009 til ændring af UVP-G trådte i kraft) ikke længere kunne annulleres, da en treårig frist i henhold til national ret (UVP-G 2000’s § 3, stk. 6) var udløbet, anses for tilladte i henhold til UVP-G 2000, eller er en sådan ordning i overensstemmelse med retssikkerhedsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning i EU-retten?

---

(1)  EUT L 26 af 28.1.2012, s. 1.

(2)  EUT L 175, s. 40.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/19 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/19

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesfinanzhof (Tyskland) den 23. juli 2015 — Landkreis Potsdam-Mittelmark mod Finanzamt Brandenburg

(Sag C-400/15)

(2015/C 363/24)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesfinanzhof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Landkreis Potsdam-Mittelmark

Sagsøgt: Finanzamt Brandenburg

Præjudicielt spørgsmål

§ 15, stk. 1, andet punktum, i den tyske momslov bestemmer, at levering, indførsel eller erhvervelse inden for Fællesskabet af en vare, som en erhvervsdrivende for mindre end 10 %’s vedkommende anvender erhvervsmæssigt, ikke anses for at være bestemt for virksomheden — og ophæver i så henseende retten til at fradrage indgående moms.

Ordningen bygger på artikel 1 i Rådets beslutning af 19. november 2004 (2004/817/EF (1)), der ved fravigelse fra artikel 17, stk. 2, i sjette direktiv 77/388/EØF bemyndiger Tyskland til at ophæve fradragsretten for moms på udgifter til varer eller tjenesteydelser, når den afgiftspligtige persons eller den afgiftspligtige persons personales privatforbrug eller mere generelt en ikke-erhvervsmæssig anvendelse af disse udgør over 90 % af den samlede anvendelse.

Gælder denne bemyndigelse — i overensstemmelse med dens ordlyd — kun i de tilfælde, der er fastsat i artikel 6, stk. 2, i sjette direktiv 77/388/EØF om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter (artikel 26 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28.11.2006 om det fælles merværdiafgiftssystem), eller derudover i samtlige tilfælde, hvor en vare eller en tjenesteydelse kun delvist anvendes erhvervsmæssigt?

---

(1)  EUT L 357, s. 33.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/20 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/20

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landesgeriht für Zivilrechtssachen Wien (Østrig) den 29. juli 2015 — Wolfgang Schmidt mod Christiane Schmidt

(Sag C-417/15)

(2015/C 363/25)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Wolfgang Schmidt

Sagsøgt: Christiane Schmidt

Præjudicielt spørgsmål

Er en sag om ophævelse af en gavekontrakt på grund af gavegiverens manglende retsevne og indføring i tingbogen af ophævelsen af gavemodtagerens ejendomsret omfattet af bestemmelsen i artikel 24, nr. 1), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12. december 2012 (1) om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område, som fastsætter enekompetence i sager om rettigheder over fast ejendom?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12.12.2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EUT L 351, s. 1).

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/21 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/21

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 31. juli 2015 — Xabier Ormaetxea Garai og Bernardo Lorenzo Almendros mod Administración del Estado

(Sag C-424/15)

(2015/C 363/26)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Supremo

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Xabier Ormaetxea Garai og Bernardo Lorenzo Almendros

Sagsøgt: Administración del Estado

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Gør en fortolkning af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 (1) om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester det muligt — ud fra et synspunkt om en effektiv beskyttelse af de generelle interesser, som påhviler det nationale tilsynsorgan på området — at anse det for foreneligt med dette direktiv, når den nationale lovgiver opretter et regulerings- og tilsynsorgan, der er en institution af ikke-specialiseret karakter, som samler de hidtidige tilsynsmyndigheder — bl.a. på energiområdet og områderne for telekommunikation og konkurrence — i ét enkelt organ? |
| --- | --- |

1)

Gør en fortolkning af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 (1) om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester det muligt — ud fra et synspunkt om en effektiv beskyttelse af de generelle interesser, som påhviler det nationale tilsynsorgan på området — at anse det for foreneligt med dette direktiv, når den nationale lovgiver opretter et regulerings- og tilsynsorgan, der er en institution af ikke-specialiseret karakter, som samler de hidtidige tilsynsmyndigheder — bl.a. på energiområdet og områderne for telekommunikation og konkurrence — i ét enkelt organ?

| 2) | Skal de betingelser vedrørende »uafhængighed« hos de nationale tilsynsmyndigheder på området for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, der henvises til i artikel 3, stk. 2 og 3a, i direktiv 2002/21/EF som ændret ved direktiv 2009/140/EF (2), svare til de krav, der stilles til de nationale databeskyttelsesmyndigheder efter artikel 28 i direktiv 95/46/EF (3)? |
| --- | --- |

2)

Skal de betingelser vedrørende »uafhængighed« hos de nationale tilsynsmyndigheder på området for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, der henvises til i artikel 3, stk. 2 og 3a, i direktiv 2002/21/EF som ændret ved direktiv 2009/140/EF (2), svare til de krav, der stilles til de nationale databeskyttelsesmyndigheder efter artikel 28 i direktiv 95/46/EF (3)?

| 3) | Finder den retspraksis, der fremgår af dom afsagt af Den Europæiske Unions Domstol den 8. april 2014 (4), anvendelse på et tilfælde, hvor de ansvarlige i en national tilsynsmyndighed inden for telekommunikationsområdet afskediges inden udløbet af deres mandat på grund af kravene inden for en ny retlig ramme, hvorved der oprettes et tilsynsorgan, der samler flere nationale tilsynsmyndigheder fra de sektorer, der føres tilsyn med? Kan denne afskedigelse, der er fremskyndet alene på grund af ikrafttrædelsen af en national lov og ikke på grund af et pludseligt tab af de pågældendes personlige forudsætninger, der på forhånd blev fastsat i national ret, anses for at være forenelig med bestemmelserne i artikel 3, stk. 3a i direktiv 2002/21/EF? |
| --- | --- |

3)

Finder den retspraksis, der fremgår af dom afsagt af Den Europæiske Unions Domstol den 8. april 2014 (4), anvendelse på et tilfælde, hvor de ansvarlige i en national tilsynsmyndighed inden for telekommunikationsområdet afskediges inden udløbet af deres mandat på grund af kravene inden for en ny retlig ramme, hvorved der oprettes et tilsynsorgan, der samler flere nationale tilsynsmyndigheder fra de sektorer, der føres tilsyn med? Kan denne afskedigelse, der er fremskyndet alene på grund af ikrafttrædelsen af en national lov og ikke på grund af et pludseligt tab af de pågældendes personlige forudsætninger, der på forhånd blev fastsat i national ret, anses for at være forenelig med bestemmelserne i artikel 3, stk. 3a i direktiv 2002/21/EF?

---

(1)  EFT L 108, s. 33.

(2)  EUT L 337, s. 37.

(3)  Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger.

(4)  C-288/12, EU:C:2014:237.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/21 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/21

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona (Spanien) den 7. august 2015 — Asociación Profesional Elite Taxi mod Uber Systems Spain, S.L.

(Sag C-434/15)

(2015/C 363/27)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Asociación Profesional Elite Taxi

Sagsøgt: Uber Systems Spain, S.L.

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | For så vidt som artikel 2, stk. 2, litra d), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF (1) af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked udelukker transportvirksomhed fra sit anvendelsesområde, skal den formidlingsvirksomhed, som sagsøgte udøver med gevinst for øje, og som består i administrering af elektroniske midler — en grænseflade og en softwareapplikation til »smartphones og en teknologiplatform« efter sagsøgtes eget udsagn — hvorved indehaveren af et køretøj og den person, der har behov for at foretage en køretur i en by, sættes i forbindelse med hinanden, da anses for alene at være transportvirksomhed, eller skal den anses for at være en elektronisk formidlingsydelse eller en informationssamfundsydelse, som defineret i artikel 1, nr. 2), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 (2) om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter og om reglerne for informationssamfundstjenester? |
| --- | --- |

1)

For så vidt som artikel 2, stk. 2, litra d), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF (1) af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked udelukker transportvirksomhed fra sit anvendelsesområde, skal den formidlingsvirksomhed, som sagsøgte udøver med gevinst for øje, og som består i administrering af elektroniske midler — en grænseflade og en softwareapplikation til »smartphones og en teknologiplatform« efter sagsøgtes eget udsagn — hvorved indehaveren af et køretøj og den person, der har behov for at foretage en køretur i en by, sættes i forbindelse med hinanden, da anses for alene at være transportvirksomhed, eller skal den anses for at være en elektronisk formidlingsydelse eller en informationssamfundsydelse, som defineret i artikel 1, nr. 2), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 (2) om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter og om reglerne for informationssamfundstjenester?

| 2) | Skal denne virksomhed, alt efter hvilken retlig karakter, den antages at have, anses for delvist at være en informationssamfundstjeneste, og, såfremt dette er tilfældet, er den elektroniske formidlingsydelse omfattet af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser i artikel 56 TEUF, i direktiv 2006/123/EF og i direktiv 2000/31/EF (3)? |
| --- | --- |

2)

Skal denne virksomhed, alt efter hvilken retlig karakter, den antages at have, anses for delvist at være en informationssamfundstjeneste, og, såfremt dette er tilfældet, er den elektroniske formidlingsydelse omfattet af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser i artikel 56 TEUF, i direktiv 2006/123/EF og i direktiv 2000/31/EF (3)?

| 3) | Såfremt den tjenesteydelse, som Uber Systems Spain, S.L., leverer, ikke anses for at være en transportydelse, og den derfor anses for at være omfattet af de tilfælde, der er beskyttet i direktiv 2006/123/EF, er artikel 15 i Ley de Competencia Desleal, der vedrører tilsidesættelse af regler om konkurrencevirksomhed, da uforenelig med direktiv 2006/123/EF, nærmere bestemt artikel 9 om etableringsfrihed og tilladelsesordninger, når der henvises til nationale love eller retsregler uden hensyntagen til, at reglerne for opnåelse af licenser eller tilladelser ikke må være restriktive eller uforholdsmæssige, dvs. at de ikke på ubehørig vis må være til hinder for princippet om etableringsfrihed? |
| --- | --- |

3)

Såfremt den tjenesteydelse, som Uber Systems Spain, S.L., leverer, ikke anses for at være en transportydelse, og den derfor anses for at være omfattet af de tilfælde, der er beskyttet i direktiv 2006/123/EF, er artikel 15 i Ley de Competencia Desleal, der vedrører tilsidesættelse af regler om konkurrencevirksomhed, da uforenelig med direktiv 2006/123/EF, nærmere bestemt artikel 9 om etableringsfrihed og tilladelsesordninger, når der henvises til nationale love eller retsregler uden hensyntagen til, at reglerne for opnåelse af licenser eller tilladelser ikke må være restriktive eller uforholdsmæssige, dvs. at de ikke på ubehørig vis må være til hinder for princippet om etableringsfrihed?

| 4) | Såfremt det fastslås, at direktiv 2000/31/EF finder anvendelse på den tjenesteydelse, som Uber Systems Spain, S.L., leverer, udgør en medlemsstats restriktioner [hvad angår] fri udveksling af den elektroniske formidlingsydelse fra en anden medlemsstat, enten i form af, at levering af tjenesteydelsen er underlagt en tilladelse eller licens, eller i form af en retskendelse med påbud om ophør med levering af den elektroniske formidlingsydelse i henhold til nationale regler om illoyal konkurrence, da gyldige foranstaltninger til fravigelse af artikel 3, stk. 2, idet de opfylder betingelserne i artikel 3, stk. 4, i direktiv 2000/31/EF? |
| --- | --- |

4)

Såfremt det fastslås, at direktiv 2000/31/EF finder anvendelse på den tjenesteydelse, som Uber Systems Spain, S.L., leverer, udgør en medlemsstats restriktioner [hvad angår] fri udveksling af den elektroniske formidlingsydelse fra en anden medlemsstat, enten i form af, at levering af tjenesteydelsen er underlagt en tilladelse eller licens, eller i form af en retskendelse med påbud om ophør med levering af den elektroniske formidlingsydelse i henhold til nationale regler om illoyal konkurrence, da gyldige foranstaltninger til fravigelse af artikel 3, stk. 2, idet de opfylder betingelserne i artikel 3, stk. 4, i direktiv 2000/31/EF?

---

(1)  EUT L 376, s. 36.

(2)  EUT L 204, s. 37.

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF af 8.6.2000 om visse retlige aspekter af informationssamfundstjenester, navnlig elektronisk handel, i det indre marked (EFT L 178, s. 1).

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/22 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/22

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Hamburg (Tyskland) den 10. august 2015 — GROFA GmbH mod Hauptzollamt Hannover

(Sag C-435/15)

(2015/C 363/28)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Finanzgericht Hamburg

Parter i hovedsagen

Sagsøger: GROFA GmbH

Sagsøgt: Hauptzollamt Hannover

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | a) | Finder Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1249/2011 af 29. november 2011 om tarifering af varer i den kombinerede nomenklatur (1) tilsvarende anvendelse på de produkter, som er genstand for hovedsagen (GoPro HERO3 »Black Edition«, »Black Edition Surf« og »Black Edition Motorsport«)? |
| --- | --- | --- |

1)

a)

Finder Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1249/2011 af 29. november 2011 om tarifering af varer i den kombinerede nomenklatur (1) tilsvarende anvendelse på de produkter, som er genstand for hovedsagen (GoPro HERO3 »Black Edition«, »Black Edition Surf« og »Black Edition Motorsport«)?

| b) | Hvis dette spørgsmål besvares bekræftende:
  Er gennemførelsesforordning nr. 1249/2011 gyldig? |
| --- | --- |

b)

Hvis dette spørgsmål besvares bekræftende:

Er gennemførelsesforordning nr. 1249/2011 gyldig?

| 2) | Hvis spørgsmål 1 a) eller 1 b) besvares benægtende:






  a) | Finder Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 876/2014 af 8. august 2014 om tarifering af visse varer i den kombinerede nomenklatur (2) tilsvarende anvendelse på de produkter, som er genstand for hovedsagen? |
| --- | --- | --- |

2)

Hvis spørgsmål 1 a) eller 1 b) besvares benægtende:

a)

Finder Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 876/2014 af 8. august 2014 om tarifering af visse varer i den kombinerede nomenklatur (2) tilsvarende anvendelse på de produkter, som er genstand for hovedsagen?

| b) | Hvis dette spørgsmål besvares bekræftende:
  Er gennemførelsesforordning nr. 876/2014 gyldig? |
| --- | --- |

b)

Hvis dette spørgsmål besvares bekræftende:

Er gennemførelsesforordning nr. 876/2014 gyldig?

| 3) | Hvis spørgsmål 1 a) eller 1 b) besvares benægtende:
  Skal Kommissionens forklarende bemærkninger til underposition 8525 8030 og underposition 8525 8091 og 8525 8099 i den kombinerede nomenklatur (3) fortolkes således, at der også foreligger en optagelse af »en enkelt videosekvens af en varighed på 30 minutter eller derover«, hvis videosekvensen optages i separate filer, som hver har en varighed på under 30 minutter, hvis betragteren under afspilningen af optagelsen ikke kan registrere skiftet mellem filerne? |
| --- | --- |

3)

Hvis spørgsmål 1 a) eller 1 b) besvares benægtende:

Skal Kommissionens forklarende bemærkninger til underposition 8525 8030 og underposition 8525 8091 og 8525 8099 i den kombinerede nomenklatur (3) fortolkes således, at der også foreligger en optagelse af »en enkelt videosekvens af en varighed på 30 minutter eller derover«, hvis videosekvensen optages i separate filer, som hver har en varighed på under 30 minutter, hvis betragteren under afspilningen af optagelsen ikke kan registrere skiftet mellem filerne?

| 4) | Hvis spørgsmål 1 a) eller 1 b) besvares benægtende, og spørgsmål 2 a), 3 b) og 3 besvares bekræftende:
  Er det til hinder for at tarifere videokameraer, som kan optage signaler fra eksterne kilder, i underposition 8525 8099, at de ikke kan gengive disse signaler via en ekstern fjernsynsmodtager eller en ekstern monitor? |
| --- | --- |

4)

Hvis spørgsmål 1 a) eller 1 b) besvares benægtende, og spørgsmål 2 a), 3 b) og 3 besvares bekræftende:

Er det til hinder for at tarifere videokameraer, som kan optage signaler fra eksterne kilder, i underposition 8525 8099, at de ikke kan gengive disse signaler via en ekstern fjernsynsmodtager eller en ekstern monitor?

---

(1)  EUT L 319, s. 39.

(2)  EUT L 240, s. 12.

(3)  EUT 2015 C 76, s. 1.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/23 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/23

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hof van beroep te Brussel (Belgien) den 19. august 2015 — Belgische Staat mod Comm. V.A. Wereldhave Belgium m.fl.

(Sag C-448/15)

(2015/C 363/29)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hof van beroep te Brussel

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Belgische Staat

Sagsøgt: Comm. V.A. Wereldhave Belgium, NV Wereldhave International og NV Wereldhave

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal Rådets direktiv 90/435/EØF (1) af 23. juli 1990 om en fælles beskatningsordning for moder- og datterselskaber fra forskellige medlemsstater fortolkes således, at dette direktiv er til hinder for en national bestemmelse, hvorefter der ikke kan ske fritagelse for belgisk forskudsskat af dividende, som et belgisk datterselskab har udloddet til et i Nederlandene hjemmehørende moderselskab, der opfylder kravene til minimumsandel, idet det nederlandske moderselskab er en investeringsforening, der fuldt ud skal udbetale sit overskud til sine andelshavere, og som følge heraf er berettiget til en selskabsskattesats på nul? |
| --- | --- |

1)

Skal Rådets direktiv 90/435/EØF (1) af 23. juli 1990 om en fælles beskatningsordning for moder- og datterselskaber fra forskellige medlemsstater fortolkes således, at dette direktiv er til hinder for en national bestemmelse, hvorefter der ikke kan ske fritagelse for belgisk forskudsskat af dividende, som et belgisk datterselskab har udloddet til et i Nederlandene hjemmehørende moderselskab, der opfylder kravene til minimumsandel, idet det nederlandske moderselskab er en investeringsforening, der fuldt ud skal udbetale sit overskud til sine andelshavere, og som følge heraf er berettiget til en selskabsskattesats på nul?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende, skal artikel 49 (tidligere artikel 43) og artikel 63 (tidligere artikel 56) i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (som ændret og med ny nummerering i henhold til Lissabontraktaten) fortolkes således, at disse bestemmelser er til hinder for en national bestemmelse, hvorefter der ikke kan ske fritagelse for belgisk forskudsskat af dividende, som et belgisk datterselskab har udloddet til et i Nederlandene hjemmehørende moderselskab, der opfylder kravene til minimumsandel, idet det nederlandske moderselskab er en investeringsforening, der fuldt ud skal udbetale sit overskud til sine andelshavere, og som følge heraf er berettiget til en selskabsskattesats på nul? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende, skal artikel 49 (tidligere artikel 43) og artikel 63 (tidligere artikel 56) i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (som ændret og med ny nummerering i henhold til Lissabontraktaten) fortolkes således, at disse bestemmelser er til hinder for en national bestemmelse, hvorefter der ikke kan ske fritagelse for belgisk forskudsskat af dividende, som et belgisk datterselskab har udloddet til et i Nederlandene hjemmehørende moderselskab, der opfylder kravene til minimumsandel, idet det nederlandske moderselskab er en investeringsforening, der fuldt ud skal udbetale sit overskud til sine andelshavere, og som følge heraf er berettiget til en selskabsskattesats på nul?

---

(1)  EUT L 225, s. 6.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/24 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/24

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 24. august 2015 — straffesag mod A og B

(Sag C-453/15)

(2015/C 363/30)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesgerichtshof

Tiltalte i straffesagen

A og B

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 56, stk. 1, litra a), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (1) fortolkes således, at den kvote, som omhandles i artikel 3, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (EUT L 275 af 25.10.2003, s. 32 ff.) (2), og som giver ret til i en nærmere angivet periode at udlede et ton kuldioxidækvivalent, udgør en »lignende rettighed« i henhold til denne bestemmelse?

---

(1)  EUT L 347, s. 1.

(2)  EUT L 275, s. 32.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/25 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/25

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank Amsterdam (Nederlandene) den 2. september 2015 — Openbaar Ministerie mod A

(Sag C-463/15)

(2015/C 363/31)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Rechtbank Amsterdam

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Openbaar Ministerie

Sagsøgt: A

Præjudicielt spørgsmål

Tillader artikel 2, stk. 4, og artikel 4, nr. 1), i rammeafgørelse 2002/584 (1), at den fuldbyrdende medlemsstat gennemfører disse bestemmelser i sin nationale ret således, at den stiller det krav, at forholdet skal være strafbart efter dens ret, og at der for forholdet efter dens ret gælder en frihedsstraf af en maksimal varighed på mindst tolv måneder?

---

(1)  Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA af 13.6.2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne (EFT L 190, s. 1).

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/25 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/25

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Vestre Landsret (Danmark) den 7. september 2015, Sjelle Autogenbrug I/S mod Skatteministeriet

(Sag C-471/15)

(2015/C 363/32)

Processprog: dansk

Den forelæggende ret

Vestre Landsret

Parter

Sagsøger: Sjelle Autogenbrug I/S

Sagsøgte: Skatteministeriet

Præjudicielt spørgsmål

Kan dele fra udrangerede køretøjer, der af en momsregistreret autogenbrugsvirksomhed udtages af et køretøj med henblik på videresalg som reservedele, under de i sagen foreliggende omstændigheder anses som brugte genstande som omhandlet i artikel 311, stk. 1, nr. 1, i Rådets Direktiv 2006/112/EF (1) af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (momssystemdirektivet)?

---

(1)  EUT L 347, s. 1.

---

Retten

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/26 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/26

---

Rettens dom af 15. september 2015 — Ungarn mod Kommissionen

(Sag T-346/12) (1)

((Landbrug - fælles markedsordning - frugt- og grøntsagssektoren - national finansiel støtte tildelt producentorganisationer - Kommissionens gennemførelsesafgørelse vedrørende Unionens refusion af national finansiel støtte, som Ungarn har tildelt sine producentorganisationer - artikel 103e i forordning (EF) nr. 1234/2007 - artikel 97 i forordning (EF) nr. 1580/2007))

(2015/C 363/33)

Processprog: ungarsk

Parter

Sagsøger: Ungarn (først ved M. Fehér og K. Szíjjártó, derefter ved M. Fehér, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved B. Béres, N. Donnelly og B. Schima, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2012) 3324 af 25. maj 2012 vedrørende national finansiel støtte ydet til producentorganisationer

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Ungarn bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Ungarn bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.

---

(1)  EUT C 311 af 13.10.2012.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/26 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/26

---

Rettens dom af 15. september 2015 — Novartis Europharm mod Kommissionen

(Sag T-472/12) (1)

((Humanmedicinske lægemidler - markedsføringstilladelse for det generiske lægemiddel Zoledronic acid Teva Pharma - Zoledronic acid - lovgivningsmæssig databeskyttelsesperiode for referencelægemidlerne Zometa og Aclasta, der indeholder aktivstoffet zoledronsyre - direktiv 2001/83/EF - forordning (EØF) nr. 2309/93 og forordning (EF) nr. 726/2004 - samlet markedsføringstilladelse - lovgivningsmæssig databeskyttelsesperiode))

(2015/C 363/34)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Novartis Europharm Ltd (Horsham, Det Forenede Kongerige) (ved advokat C. Schoonderbeek)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved A. Sipos, derefter ved M. Wilderspin, P. Mihaylova og M. Šimerdová, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgte: Teva Pharma BV (Utrecht, Nederlandene) (ved barrister K. Bacon og solicitor C. Firth)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Kommissionens gennemførelsesafgørelse K(2012) 5894 endelig af 16. august 2012 om udstedelse af en markedsføringstilladelse i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 for det humanmedicinske lægemiddel »Zoledronic acid Teva Pharma — zoledronic acid«

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Novartis Europharm Ltd bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Parlamentets og Teva Pharma BV’s omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Novartis Europharm Ltd bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Parlamentets og Teva Pharma BV’s omkostninger.

---

(1)  EUT C 389 af 15.12.2012.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/27 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/27

---

Rettens dom af 15. september 2015 — Nestlé Unternehmungen Deutschland mod KHIM — Lotte (gengivelse af en koala)

(Sag T-483/12) (1)

((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om et EF-figurmærke, der gengiver koalaer - det ældre nationale tredimensionale varemærke KOALA-BÄREN og det ældre nationale figurmærke KOALA - reel brug af varemærket - artikel 42, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 207/2009))

(2015/C 363/35)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH (Frankfurt am Main, Tyskland) (ved advokaterne A. Jaeger-Lenz og P. Blumenthal)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved D. Walicka og D. Botis, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Lotte Co. Ltd (Tokyo, Japan) (ved advokaterne M. Knitter og H. Bickel)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 3. september 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2103/2010-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Nestlé Schöller GmbH & Co. KG og Lotte Co. Ltd

Konklusion

| 1) | Afgørelsen, der blev truffet den 3. september 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 2103/2010-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Nestlé Schöller GmbH & Co. KG og Lotte Co. Ltd, annulleres. |
| --- | --- |

1)

Afgørelsen, der blev truffet den 3. september 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 2103/2010-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Nestlé Schöller GmbH & Co. KG og Lotte Co. Ltd, annulleres.

| 2) | Harmoniseringskontoret bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er blevet afholdt af Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH. |
| --- | --- |

2)

Harmoniseringskontoret bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er blevet afholdt af Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH.

| 3) | Lotte Co. Ltd bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Lotte Co. Ltd bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 26 af 26.1.2013.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/28 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/28

---

Rettens dom af 18. september 2015 — Iran Liquefied Natural Gas mod Rådet

(Sag T-5/13) (1)

((Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger over for Iran med det formål at undgå nuklear spredning - indefrysning af midler - annullationssøgsmål - understatslig enhed - søgsmålskompetence - retlig interesse - antagelse til realitetsbehandling - fejlskøn - begrænsning af annullationens tidsmæssige virkninger))

(2015/C 363/36)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Iran Liquefied Natural Gas Co. (Teheran, Iran) (ved solicitor J. Grayston og advokaterne G. Pandey, P. Gjørtler, D. Rovetta, M. Gambardella og N. Pilkington)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Bishop og A. de Elera-San Miguel Hurtado, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Rådets afgørelse 2012/635/FUSP af 15. oktober 2012 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 282, s. 58), og af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 945/2012 af 15. oktober 2012 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 267/2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 282, s. 16), for så vidt som disse retsakter vedrører sagsøgeren.

Konklusion

| 1) | Rådets afgørelse 2012/635/FUSP af 15. oktober 2012 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran annulleres, for så vidt som navnet på Iran Liquefied Natural Gas Co. herved blev opført på listen i bilag II til Rådets afgørelse 2010/413/FUSP af 26. juli 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP. |
| --- | --- |

1)

Rådets afgørelse 2012/635/FUSP af 15. oktober 2012 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran annulleres, for så vidt som navnet på Iran Liquefied Natural Gas Co. herved blev opført på listen i bilag II til Rådets afgørelse 2010/413/FUSP af 26. juli 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP.

| 2) | Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 945/2012 af 15. oktober 2012 om gennemførelse af forordning nr. 267/2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran annulleres, for så vidt som navnet på Iran Liquefied Natural Gas herved blev opført på listen i bilag IX til Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 af 23. marts 2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EU) nr. 961/2010. |
| --- | --- |

2)

Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 945/2012 af 15. oktober 2012 om gennemførelse af forordning nr. 267/2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran annulleres, for så vidt som navnet på Iran Liquefied Natural Gas herved blev opført på listen i bilag IX til Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 af 23. marts 2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EU) nr. 961/2010.

| 3) | Virkningerne af afgørelse 2012/635 og gennemførelsesforordning nr. 945/2012 opretholdes for så vidt angår Iran Liquefied Natural Gas, indtil udløbet af den i artikel 56, stk. 1, i statutten for Den Europæiske Unions Domstol omhandlede appelfrist eller, såfremt appel iværksættes inden for denne frist, indtil stadfæstelse eller afvisning af appellen. |
| --- | --- |

3)

Virkningerne af afgørelse 2012/635 og gennemførelsesforordning nr. 945/2012 opretholdes for så vidt angår Iran Liquefied Natural Gas, indtil udløbet af den i artikel 56, stk. 1, i statutten for Den Europæiske Unions Domstol omhandlede appelfrist eller, såfremt appel iværksættes inden for denne frist, indtil stadfæstelse eller afvisning af appellen.

| 4) | Rådet for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger og betaler omkostningerne afholdt af Iran Liquefied Natural Gas i forbindelse med den foreliggende sag og sagen om foreløbige forholdsregler. |
| --- | --- |

4)

Rådet for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger og betaler omkostningerne afholdt af Iran Liquefied Natural Gas i forbindelse med den foreliggende sag og sagen om foreløbige forholdsregler.

---

(1)  EUT C 55 af 23.2.2013.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/29 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/29

---

Rettens dom af 15. september 2015 — Novartis Europharm mod Kommissionen

(Sag T-67/13) (1)

((Humanmedicinske lægemidler - markedsføringstilladelse for det generiske lægemiddel Zoledronic acid Hospira - zoledronsyre - lovgivningsmæssig databeskyttelsesperiode for referencelægemidlerne Zometa og Aclasta, der indeholder aktivstoffet zoledronsyre - direktiv 2001/83/EF - forordning (EØF) nr. 2309/93 og forordning (EF) nr. 726/2004 - global markedsføringstilladelse - lovgivningsmæssig databeskyttelsesperiode))

(2015/C 363/37)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Novartis Europharm Ltd (Horsham, Det Forenede Kongerige) (ved advokat C. Schoonderbeek)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved K. Mifsud-Bonnici og M. Šimerdová, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgte: Hospira UK Ltd (Royal Leamington Spa, Det Forenede Kongerige) (først ved solicitors N. Stoate og H. Austin samt J. Stratford, QC, derefter ved solicitors M. Stoate og E. Vickers samt J. Stratford)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Kommissionens gennemførelsesafgørelse C (2012) 8605 final af 19. november 2012 om udstedelse af en markedsføringstilladelse i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 om det humanmedicinske lægemiddel Zoledronic acid Hospira — zoledronsyre

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Novartis Europharm Ltd bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen og Hospira UK Ltd afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Novartis Europharm Ltd bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen og Hospira UK Ltd afholdte omkostninger.

---

(1)  EUT C 101 af 6.4.2013.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/30 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/30

---

Rettens dom af 15. september 2015 — Iralco mod Rådet

(Sag T-158/13) (1)

((Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger over for Iran med henblik på at forhindre nuklear spredning - indefrysning af midler - fejlskøn))

(2015/C 363/38)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Iranian Aluminium Co. (Iralco) (Teheran, Iran) (ved solicitors S. Millar og S. Ashley og barristers M. Lester og M. Happold)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Bishop og I. Rodios, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation dels af Rådets afgørelse 2012/829/FUSP af 21. december 2012 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 356, s. 71), for så vidt som sagsøgerens navn herved blev opført på listen i bilag II til Rådets afgørelse 2010/413/FUSP af 26. juli 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP (EUT L 195, s. 39), dels af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1264/2012 af 21. december 2012 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 267/2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 356, s. 55), for så vidt som sagsøgerens navn herved blev opført på listen i bilag IX til Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 af 23. marts 2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EU) nr. 961/2010 (EUT L 88, s. 1).

Konklusion

| 1) | Rådets afgørelse 2012/829/FUSP af 21. december 2012 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran annulleres, for så vidt som navnet på Iranian Aluminium Co. (Iralco) herved blev opført på listen i bilag II til Rådets afgørelse 2010/413/FUSP af 26. juli 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP. |
| --- | --- |

1)

Rådets afgørelse 2012/829/FUSP af 21. december 2012 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran annulleres, for så vidt som navnet på Iranian Aluminium Co. (Iralco) herved blev opført på listen i bilag II til Rådets afgørelse 2010/413/FUSP af 26. juli 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP.

| 2) | Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1264/2012 af 21. december 2012 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 267/2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran annulleres, for så vidt som Iralcos navn herved blev opført på listen i bilag IX til Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 af 23. marts 2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EU) nr. 961/2010. |
| --- | --- |

2)

Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1264/2012 af 21. december 2012 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 267/2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran annulleres, for så vidt som Iralcos navn herved blev opført på listen i bilag IX til Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 af 23. marts 2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EU) nr. 961/2010.

| 3) | Virkningerne af afgørelse 2012/829 opretholdes for så vidt angår Iralco, indtil afgørelsen om annullation af gennemførelsesforordning nr. 1264/2012 får virkning. |
| --- | --- |

3)

Virkningerne af afgørelse 2012/829 opretholdes for så vidt angår Iralco, indtil afgørelsen om annullation af gennemførelsesforordning nr. 1264/2012 får virkning.

| 4) | Rådet for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger og betaler de af Iralco afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

4)

Rådet for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger og betaler de af Iralco afholdte omkostninger.

---

(1)  EUT C 147 af 25.5.2013.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/31 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/31

---

Rettens dom af 18. september 2015 — Federación Nacional de Cafeteros de Colombia mod KHIM — Hautrive (COLOMBIANO HOUSE)

(Sag T-387/13) (1)

((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket COLOMBIANO HOUSE - ældre beskyttet geografisk oprindelsesbetegnelse Café de Colombia - artikel 13 og 14 i forordning (EU) nr. 510/2006 - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 4, i forordning (EU) nr. 207/2009))

(2015/C 363/39)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Federación Nacional de Cafeteros de Colombia (Bogota, Colombia) (ved advokaterne: A. Pomares Caballero og M. Pomares Caballero)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved G. Bertoli og Ó. Mondéjar Ortuño, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Nadine Hélène Jeanne Hautrive (Chatou, Frankrig) (ved advokat J. Beaumont)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 17. maj 2013 af Femte Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 757/2012–5) vedrørende en indsigelsessag mellem Federación Nacional de Cafeteros de Colombia og Nadine Hélène Jeanne Hautrive.

Konklusion

| 1) | Afgørelse truffet den 17. maj 2013 af Femte Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 757/2012-5) annulleres. |
| --- | --- |

1)

Afgørelse truffet den 17. maj 2013 af Femte Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 757/2012-5) annulleres.

| 2) | Harmoniseringskontoret sine egne omkostninger og betaler omkostningerne afholdt af Federación Nacional de Cafeteros de Colombia. |
| --- | --- |

2)

Harmoniseringskontoret sine egne omkostninger og betaler omkostningerne afholdt af Federación Nacional de Cafeteros de Colombia.

| 3) | Nadine Hélène Jeanne Hautrive bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Nadine Hélène Jeanne Hautrive bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 274 af 21.9.2013.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/32 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/32

---

Rettens dom af 18. september 2015 — Miettinen mod Rådet

(Sag T-395/13) (1)

((Aktindsigt - forordning (EF) nr. 1049/2001 - udtalelse fra Rådets Juridiske Tjeneste angående forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv og forordning om strafferetlige sanktioner i forbindelse med insiderhandel og kursmanipulation - delvist afslag på aktindsigt - undtagelse om beskyttelse af juridisk rådgivning - undtagelse vedrørende beskyttelse af beslutningsprocessen))

(2015/C 363/40)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Samuli Miettinen (Espoo, Finland) (ved advokaterne O. Brouwer og E. Raedts)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (først ved K. Pellinghelli, P. Plaza García og K. Toomus, derefter ved P. Plaza García, A. Jensen og M. Bauer, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for sagsøgeren: Kongeriget Sverige (først ved A. Falk, C. Meyer Seitz, U. Persson, E. Karlsson, L. Swedenborg og C. Hagerman, derefter ved A. Falk, C. Meyer Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, K. Sparrman, E. Karlsson, L. Swedenborg og F. Sjövall, som befuldmægtigede) og Republikken Estland (ved N. Grünberg, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Rådets afgørelse af 13. maj 2013 vedrørende afslag på fuld aktindsigt i dokument nr. 12979/12 af 27. juli 2012, der indeholder en udtalelse fra Rådets Juridiske Tjeneste om forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om strafferetlige sanktioner for insiderhandel og kursmanipulation, til en forordning om insiderhandel og kursmanipulation samt til andre instrumenter om harmoniseringen af administrative sanktioner inden for rammerne af finansielle tjenesteydelser.

Konklusion

| 1) | Afgørelse truffet af Rådet for Den Europæiske Union den 13. maj 2013 vedrørende afslag på fuld aktindsigt i dokument nr. 12979/12 af 27. juli 2012, der indeholder en udtalelse fra Rådets Juridiske Tjeneste om forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om strafferetlige sanktioner for insiderhandel og kursmanipulation, til en forordning om insiderhandel og kursmanipulation samt til andre instrumenter om harmoniseringen af administrative sanktioner inden for rammerne af finansielle tjenesteydelser, og Rådets skrivelse af 23. juli 2013, annulleres. |
| --- | --- |

1)

Afgørelse truffet af Rådet for Den Europæiske Union den 13. maj 2013 vedrørende afslag på fuld aktindsigt i dokument nr. 12979/12 af 27. juli 2012, der indeholder en udtalelse fra Rådets Juridiske Tjeneste om forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om strafferetlige sanktioner for insiderhandel og kursmanipulation, til en forordning om insiderhandel og kursmanipulation samt til andre instrumenter om harmoniseringen af administrative sanktioner inden for rammerne af finansielle tjenesteydelser, og Rådets skrivelse af 23. juli 2013, annulleres.

| 2) | Rådet bærer sine egne omkostninger og betaler de af Samuli Miettinen afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Rådet bærer sine egne omkostninger og betaler de af Samuli Miettinen afholdte omkostninger.

| 3) | Kongeriget Sverige og Republikken Estland bærer deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Kongeriget Sverige og Republikken Estland bærer deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 274 af 21.9.2013.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/33 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/33

---

Rettens dom af 14. september 2015 — Brouillard mod Domstolen

(Sag T-420/13) (1)

((Offentlige tjenesteydelser - udbudsprocedure - indgåelse af rammekontrakter - oversættelse af juridiske tekster til fransk - opfordring til at afgive et bud - udelukkelse af en foreslået underleverandør - faglig dygtighed - krav om færdiggjorte juridiske studier - anerkendelse af eksamensbeviser - proportionalitet - gennemsigtighed))

(2015/C 363/41)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Alain Laurent Brouillard (Bruxelles, Belgien) (først ved advokat J.M. Gouazé, derefter ved advokaterne J. Pertek og D. Dagyaran)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Domstol (ved A. Placco, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Domstolens skrivelser af 5. juni 2013 til selskabet IDEST Communication SA, hvorved Domstolen opfordrede dette selskab til dels at afgive et bud i forbindelse med et udbud efter forhandling med henblik på indgåelse af rammekontrakter vedrørende oversættelse af juridiske tekster fra visse af Den Europæiske Unions officielle sprog til fransk (EUT 2013/S 47-075037), dels at bekræfte, at sagsøgeren ikke ville blive ansat til at levere de pågældende tjenesteydelser.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Domstol frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Domstol frifindes.

| 2) | Alain Laurent Brouillard betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Alain Laurent Brouillard betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 325 af 9.11.2013.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/34 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/34

---

Rettens dom af 17. september 2015 — Ricoh Belgium mod Rådet

(Sag T-691/13) (1)

((Offentlige tjenesteydelses- og vareindkøbskontrakter - udbudsprocedure - sort/hvide multifunktionsmaskiner og vedligeholdelsestjenester - afvisning af en tilbudsgivers bud - begrundelsespligt - gennemsigtighed))

(2015/C 363/42)

Processprog: nederlandsk

Parter

Sagsøger: Ricoh Belgium NV (Vilvorde, Belgien) (ved advokaterne N. Braeckevelt og A. De Visscher)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Vitsentzatos og K. Michoel, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne B. Van Vooren og J. Weytjens)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Rådets afgørelse af 29. oktober 2013 om ikke at antage det af sagsøgeren afgivne bud i forbindelse med udbudsprocedure UCA 034/13 vedrørende indkøb eller leje af sort/hvide multifunktionsmaskiner (MFP) og tilhørende vedligeholdelsestjenester i bygningerne anvendt af Generalsekretariatet for Rådet (EUT 2013/S 83-138901) og om at tildele kontrakten til en anden tilbudsgiver

Konklusion

| 1) | Rådets afgørelse af 29. oktober 2013 om ikke at om ikke at antage det af sagsøgeren afgivne bud i forbindelse med udbudsprocedure UCA 034/13 vedrørende indkøb eller leje af sort/hvide multifunktionsmaskiner (MFP) og tilhørende vedligeholdelsestjenester i bygningerne for Generalsekretariatet for Rådet og om at tildele kontrakten til en anden tilbudsgiver annulleres for så vidt angår delaftale nr. 4. |
| --- | --- |

1)

Rådets afgørelse af 29. oktober 2013 om ikke at om ikke at antage det af sagsøgeren afgivne bud i forbindelse med udbudsprocedure UCA 034/13 vedrørende indkøb eller leje af sort/hvide multifunktionsmaskiner (MFP) og tilhørende vedligeholdelsestjenester i bygningerne for Generalsekretariatet for Rådet og om at tildele kontrakten til en anden tilbudsgiver annulleres for så vidt angår delaftale nr. 4.

| 2) | Rådet for Den Europæiske Union betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Rådet for Den Europæiske Union betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 52 af 22.2.2014.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/35 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/35

---

Rettens dom af 18. september 2015 — Bundesverband Deutsche Tafel mod KHIM — Tiertafel Deutschland (Tafel)

(Sag T-710/13) (1)

((EF-varemærker - ugyldighedssag - EF-ordmærket Tafel - absolutte registreringshindringer - fornødent særpræg - ingen beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 207/2009))

(2015/C 363/43)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Bundesverband Deutsche Tafel eV (Berlin, Tyskland) (ved advokaterne T. Koerl, E. Celenk og S. Vollmer)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (først ved A. Pohlmann, derefter ved M. Fischer, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Tiertafel Deutschland eV (Rathenow, Tyskland) (ved advokat M. Nitschke)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 17. oktober 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1074/2012-4) vedrørende en ugyldighedssag mellem Tiertafel Deutschland eV og Bundesverband Deutsche Tafel eV.

Konklusion

| 1) | Afgørelsen, der blev truffet den 17. oktober 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1074/2012-4), annulleres. |
| --- | --- |

1)

Afgørelsen, der blev truffet den 17. oktober 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1074/2012-4), annulleres.

| 2) | Harmoniseringskontoret bærer sine egne omkostninger og betaler de af Bundesverband Deutsche Tafel eV afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Harmoniseringskontoret bærer sine egne omkostninger og betaler de af Bundesverband Deutsche Tafel eV afholdte omkostninger.

| 3) | Tiertafel Deutschland eV bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Tiertafel Deutschland eV bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 61 af 1.3.2014.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/36 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/36

---

Rettens dom af 18. september 2015 — HTTS og Bateni mod Rådet

(Sag T-45/14) (1)

((Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger over for Iran - indefrysning af midler - kriteriet vedrørende levering af væsentlige tjenester til IRISL, eller til enheder ejet eller kontrolleret af dem eller som handler på deres vegne - ret til en effektiv domstolsbeskyttelse - begrundelsespligt - åbenbart urigtigt skøn - ejendomsret - frihed til at oprette og drive egen virksomhed - retten til respekt for familielivet - proportionalitet))

(2015/C 363/44)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøgere: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (Hamburg, Tyskland) og Naser Bateni (Hamburg) (først ved advokaterne M. Schlingmann og F. Lautenschlager, derefter ved M. Schlingmann)

Sagsøgt: Rådet for Den Eeuropæiske Union (ved M. Bishop og J.-P. Hix, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Rådets afgørelse 2013/661/FUSP af 15. november 2013 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 306, s. 18) og af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1154/2013 af 15. november 2013 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 267/2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 306, s. 3), for så vidt som de vedrører sagsøgerne

Konklusion

| 1) | Rådets afgørelse 2013/661/FUSP af 15. november 2013 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran annulleres, for så vidt som HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH og Naser Bateni herved blev opført på listen i bilag II til Rådets afgørelse 2010/413/FUSP af 26. juli 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP. |
| --- | --- |

1)

Rådets afgørelse 2013/661/FUSP af 15. november 2013 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran annulleres, for så vidt som HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH og Naser Bateni herved blev opført på listen i bilag II til Rådets afgørelse 2010/413/FUSP af 26. juli 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP.

| 2) | Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1154/2013 af 15. november 2013 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 267/2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran annulleres, for så vidt som HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping og Naser Bateni herved blev opført på listen i bilag IX til Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 af 23. marts 2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EU) nr. 961/2010. |
| --- | --- |

2)

Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1154/2013 af 15. november 2013 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 267/2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran annulleres, for så vidt som HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping og Naser Bateni herved blev opført på listen i bilag IX til Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 af 23. marts 2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EU) nr. 961/2010.

| 3) | Rådet for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger og betaler omkostningerne afholdt af HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping og Naser Bateni. |
| --- | --- |

3)

Rådet for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger og betaler omkostningerne afholdt af HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping og Naser Bateni.

---

(1)  EUT C 71 af 8.3.2014.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/37 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/37

---

Rettens dom af 16. september 2015 — EMA mod Drakeford

(Sag T-231/14 P) (1)

((Appel - personalesag - midlertidigt ansatte - tidsbegrænset kontrakt - afgørelse om ikke-forlængelse - artikel 8, stk. 1, i ansættelsesvilkårene - ændring af en tidsbegrænset kontrakt til en tidsubegrænset kontrakt - fuld prøvelsesret))

(2015/C 363/45)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) (ved T. Jabłoński og N. Rampal Olmedo, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne D. Waelbroeck og A. Duron)

Den anden part i appelsagen: David Drakeford (Dublin, Irland) (ved advokaterne S. Orlandi og T. Martin)

Intervenienter til støtte for apellanten: Europa-Kommissionen (ved J. Currall og G. Gattinara, som befuldmægtigede), Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) (ved M. Heikkilä og E. Maurage, som befuldmægtigede), Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser (Frontex) (ved H. Caniard og V. Peres de Almeida, som befuldmægtigede), Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) (ved D. Detken, S. Gabbi og C. Pintado, som befuldmægtigede) og Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) (ved J. Mannheim og A. Daume, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten for EU-Personalesager (Tredje Afdeling) den 5. februar 2014 i sag Drakeford mod EMA (F-29/13, Sml. Pers, EU:F:2014:10) med påstand om ophævelse af denne dom

Konklusion

| 1) | Den af Personaleretten (Tredje Afdeling) afsagte dom af 5. februar 2014, Drakeford mod EMA (F-29/13 EU:F:2014:10), annulleres, for så vidt som Personaleretten i denne dom gjorde brug af sin fulde prøvelsesret med hensyn til økonomiske anliggender, som ligger efter dommens afsigelse. |
| --- | --- |

1)

Den af Personaleretten (Tredje Afdeling) afsagte dom af 5. februar 2014, Drakeford mod EMA (F-29/13 EU:F:2014:10), annulleres, for så vidt som Personaleretten i denne dom gjorde brug af sin fulde prøvelsesret med hensyn til økonomiske anliggender, som ligger efter dommens afsigelse.

| 2) | I øvrigt forkastes appellen. |
| --- | --- |

2)

I øvrigt forkastes appellen.

| 3) | Sagen hjemvises til Personaleretten. |
| --- | --- |

3)

Sagen hjemvises til Personaleretten.

| 4) | Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes for så vidt angår David Drakeford og for Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA). |
| --- | --- |

4)

Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes for så vidt angår David Drakeford og for Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA).

| 5) | Europa-Kommissionen, Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA), Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser (Frontex), Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) og Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) bærer deres egne omkostninger i forbindelse med appelsagen. |
| --- | --- |

5)

Europa-Kommissionen, Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA), Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser (Frontex), Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) og Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) bærer deres egne omkostninger i forbindelse med appelsagen.

---

(1)  EUT C 202 af 30.6.2014.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/38 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/38

---

Rettens dom af 17. september 2015 — Bankia mod KHIM — Banco ActivoBank (Portugal) (Bankia)

(Sag T-323/14) (1)

((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket Bankia - det ældre, nationale ordmærke BANKY - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))

(2015/C 363/46)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Bankia, SA (Valencia, Spanien) (ved advokat F. De Barba)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret: Banco ActivoBank (Portugal), SA (Lissabon, Portugal)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 14. februar 2014 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (forenede sager R 649/2013-2 og R 744/2013-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Banco ActivoBank (Portugal), SA og Bankia, SA.

Konklusion

| 1) | Afgørelsen truffet den 14. februar 2014 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (forenede sager R 649/2013-2 og R 744/2013-2) annulleres, for så vidt som den giver medhold i den klage, der er indgivet af Banco ActivoBank (Portugal), SA vedrørende »fast ejendom«, der er omfattet af EF-varemærkeansøgningen og som henhører under klasse 36. |
| --- | --- |

1)

Afgørelsen truffet den 14. februar 2014 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (forenede sager R 649/2013-2 og R 744/2013-2) annulleres, for så vidt som den giver medhold i den klage, der er indgivet af Banco ActivoBank (Portugal), SA vedrørende »fast ejendom«, der er omfattet af EF-varemærkeansøgningen og som henhører under klasse 36.

| 2) | I øvrigt frifindes Harmoniseringskontoret. |
| --- | --- |

2)

I øvrigt frifindes Harmoniseringskontoret.

| 3) | Bankia, SA og KHIM bærer hver deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Bankia, SA og KHIM bærer hver deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 261 af 11.8.2014.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/38 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/38

---

Rettens dom af 17. september 2015 — Volkswagen mod KHIM

(Sag T-550/14) (1)

((EF-varemærker - ansøgning om EF-ordmærket COMPETITION - absolut registreringshindring - mangel på fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))

(2015/C 363/47)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Volkswagen AG (Wolfsburg, Tyskland) (ved advokat U. Sander)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved M. Fischer, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 15. maj 2014 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2082/2013-1) vedrørende en ansøgning om registrering af ordtegnet COMPETITION som EF-varemærke

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Volkswagen AG betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Volkswagen AG betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 329 af 22.9.2014.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/39 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/39

---

Sag anlagt den 10. august 2015 — Petrov m.fl. mod Europa-Parlamentet

(Sag T-452/15)

(2015/C 363/48)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøgere: Andrei Petrov (St. Petersborg, Rusland), Fedor Biryukov (Moskva, Rusland) og Alexander Sotnichenko (St. Petersborg, Rusland) (ved advokat P. Richter)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet

Sagsøgernes påstande

| — | Det forbud, som Europa-Parlamentets formand udstedte mod sagsøgernes adgang til Europa-Parlamentets bygninger den 16. juni 2015, annulleres. |
| --- | --- |

—

Det forbud, som Europa-Parlamentets formand udstedte mod sagsøgernes adgang til Europa-Parlamentets bygninger den 16. juni 2015, annulleres.

| — | Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne anført to anbringender.

| 1. | Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 21 Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder
  Sagsøgerne gør gældende, at de er blevet forskelsbehandlet alene på grund af deres nationalitet og imod forbuddet efter artikel 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, fordi der ikke ses at foreligge saglige grunde for det udstedte forbud mod adgang. Dertil kommer efter sagsøgernes opfattelse, at deres tilstedeværelse i Parlamentets bygninger hverken udgør en fare for sikkerheden eller for at Parlamentet kan fungere. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 21 Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder

Sagsøgerne gør gældende, at de er blevet forskelsbehandlet alene på grund af deres nationalitet og imod forbuddet efter artikel 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, fordi der ikke ses at foreligge saglige grunde for det udstedte forbud mod adgang. Dertil kommer efter sagsøgernes opfattelse, at deres tilstedeværelse i Parlamentets bygninger hverken udgør en fare for sikkerheden eller for at Parlamentet kan fungere.

| 2. | Andet anbringende om magtfordrejning
  Sagsøgerne anfører, at Europa-Parlamentets formands handlinger åbenbart beror på ren vilkårlighed og står i diametral modsætning til det primærretlige forbud mod forskelsbehandling. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om magtfordrejning

Sagsøgerne anfører, at Europa-Parlamentets formands handlinger åbenbart beror på ren vilkårlighed og står i diametral modsætning til det primærretlige forbud mod forskelsbehandling.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/40 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/40

---

Sag anlagt den 20. august 2015 — European Dynamics Luxembourg m.fl. mod ECHA

(Sag T-477/15)

(2015/C 363/49)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: European Dynamics Luxembourg SA (Luxembourg, Luxembourg), European Dynamics Belgium SA (Bruxelles, Belgien), Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athen, Grækenland) (ved advokat M. Sfyri)

Sagsøgt: Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA)

Sagsøgernes påstande

| — | ECHA’s tildelingsafgørelse vedrørende Fase 2 i den begrænsede udbudsprocedure ECHA/2014/86, som blev meddelt sagsøgerne ved ECHA’s skrivelse af 25. juni 2014, hvorved de blev oplyst om, at deres bud ikke var blevet valgt, og at kontrakten var blevet tildelt et andet konsortium, annulleres. |
| --- | --- |

—

ECHA’s tildelingsafgørelse vedrørende Fase 2 i den begrænsede udbudsprocedure ECHA/2014/86, som blev meddelt sagsøgerne ved ECHA’s skrivelse af 25. juni 2014, hvorved de blev oplyst om, at deres bud ikke var blevet valgt, og at kontrakten var blevet tildelt et andet konsortium, annulleres.

| — | ECHA tilpligtes at betale sagsøgerne erstatning for fortabt mulighed for at få tildelt en kontrakt for i alt 5 20  000 EUR, og |
| --- | --- |

—

ECHA tilpligtes at betale sagsøgerne erstatning for fortabt mulighed for at få tildelt en kontrakt for i alt 5 20  000 EUR, og

| — | ECHA tilpligtes at betale sagens omkostninger og andre omkostninger, som sagsøgerne er blevet påført i forbindelse med nærværende søgsmål, også selv om sagsøgerne ikke gives medhold. |
| --- | --- |

—

ECHA tilpligtes at betale sagens omkostninger og andre omkostninger, som sagsøgerne er blevet påført i forbindelse med nærværende søgsmål, også selv om sagsøgerne ikke gives medhold.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at ECHA tilsidesatte sin begrundelsespligt i forbindelse med vurderingen af sagsøgernes bud, idet ECHA ikke anførte de relative fordele ved det valgte bud. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at ECHA tilsidesatte sin begrundelsespligt i forbindelse med vurderingen af sagsøgernes bud, idet ECHA ikke anførte de relative fordele ved det valgte bud.

| 2. | Andet anbringende om, at ECHA begik flere åbenbare skønsfejl ved vurderingen af sagsøgernes bud, og subsidiært, at ECHA indførte nye og ukendte kriterier ved vurderingen af buddene. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at ECHA begik flere åbenbare skønsfejl ved vurderingen af sagsøgernes bud, og subsidiært, at ECHA indførte nye og ukendte kriterier ved vurderingen af buddene.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/41 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/41

---

Sag anlagt den 26. august 2015 — Deutsche Lufthansa mod Kommissionen

(Sag T-492/15)

(2015/C 363/50)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Deutsche Lufthansa AG (Köln, Tyskland) (ved advokat A. Martin-Ehlers)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens afgørelse af 1. oktober 2014 i sag SA.21121 (C 29/2008) (ex NN 54/2007) — Flughafen Hahn og Ryanair — annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse af 1. oktober 2014 i sag SA.21121 (C 29/2008) (ex NN 54/2007) — Flughafen Hahn og Ryanair — annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført følgende anbringender.

| — | Der foreligger en procedurefejl, idet der ikke er ført yderligere drøftelser med sagsøgeren i 2014. |
| --- | --- |

—

Der foreligger en procedurefejl, idet der ikke er ført yderligere drøftelser med sagsøgeren i 2014.

| — | Sagsfremstillingen er ufuldstændig, selv om Kommissionen var bekendt med de faktiske omstændigheder på det tidspunkt, hvor den anfægtede afgørelse blev truffet. |
| --- | --- |

—

Sagsfremstillingen er ufuldstændig, selv om Kommissionen var bekendt med de faktiske omstændigheder på det tidspunkt, hvor den anfægtede afgørelse blev truffet.

| — | De faktiske omstændigheder er gengivet urigtigt, idet Kommissionen som følge af den manglende hensyntagen til visse faktiske omstændigheder har tegnet et urigtigt billede af sagen. |
| --- | --- |

—

De faktiske omstændigheder er gengivet urigtigt, idet Kommissionen som følge af den manglende hensyntagen til visse faktiske omstændigheder har tegnet et urigtigt billede af sagen.

| — | Den anfægtede afgørelse indeholder åbenbare selvmodsigelser, |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse indeholder åbenbare selvmodsigelser,

| — | De foranstaltninger, der er truffet til fordel for den berørte lufthavn, er blevet undergivet en urigtig retlig bedømmelse, for så vidt som visse foranstaltninger ikke er blevet kvalificeret som statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, TEUF, og andre er blevet kvalificeret som statsstøtte, der er forenelig med fællesmarkedet. |
| --- | --- |

—

De foranstaltninger, der er truffet til fordel for den berørte lufthavn, er blevet undergivet en urigtig retlig bedømmelse, for så vidt som visse foranstaltninger ikke er blevet kvalificeret som statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, TEUF, og andre er blevet kvalificeret som statsstøtte, der er forenelig med fællesmarkedet.

| — | De foranstaltninger, der er truffet til fordel for det berørte luftfartsselskab, er blevet undergivet en urigtig retlig bedømmelse, da de udgør statslige foranstaltninger i henhold til artikel 107, stk. 1, TEUF. |
| --- | --- |

—

De foranstaltninger, der er truffet til fordel for det berørte luftfartsselskab, er blevet undergivet en urigtig retlig bedømmelse, da de udgør statslige foranstaltninger i henhold til artikel 107, stk. 1, TEUF.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/42 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/42

---

Sag anlagt den 28. august 2015 — Fontem Holdings 4 mod KHIM (BLU ECIGS)

(Sag T-511/15)

(2015/C 363/51)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Fontem Holdings 4 BV (Amsterdam, Nederlandene) (ved solicitor A. Poulter)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret

Det omtvistede varemærke: EF-ordmærket »BLU ECIGS« — registreringsansøgning nr. 12 579 603

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 29. juni 2015 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 2697/2014-4)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | Undersøgerens afgørelse af 22. august 2014 vedrørende ansøgning nr. 12 579 603 annulleres. |
| --- | --- |

—

Undersøgerens afgørelse af 22. august 2014 vedrørende ansøgning nr. 12 579 603 annulleres.

| — | Ansøgning nr. 12 579 603 antages til registrering |
| --- | --- |

—

Ansøgning nr. 12 579 603 antages til registrering

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 207/2009.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/42 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/42

---

Sag anlagt den 4. september 2015 — myToys.de mod KHIM — Laboratorios Indas (myBaby)

(Sag T-519/15)

(2015/C 363/52)

Stævningen affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: myToys.de GmbH (Berlin, Tyskland) (ved advokaterne C. Hauss-Löhde og M. Mette)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Laboratorios Indas, SA (Pozuelo de Alarcon, Spanien)

Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret

Ansøger af det omtvistede varemærke: myToys.de GmbH

Det omtvistede varemærke: EF-figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »myBaby« — EF-varemærkeregistrering nr. 10 846 426

Sagen for Harmoniseringskontoret: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 17. juni 2015 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 1002/2014-2)

Påstande

| — | Afgørelse truffet den 17. juni 2015 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1002/2014-2) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 17. juni 2015 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1002/2014-2) annulleres.

| — | Indsigelsen afvises i sin helhed. |
| --- | --- |

—

Indsigelsen afvises i sin helhed.

| — | Afgørelse truffet den 21. maj 2015 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1137/2014-2) ophæves. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 21. maj 2015 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1137/2014-2) ophæves.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 42, stk. 2, i forordning nr. 207/2009 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 42, stk. 2, i forordning nr. 207/2009

| — | Tilsidesættelse af artikel 15, stk. 1, litra a), i forordning nr. 207/2009 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 15, stk. 1, litra a), i forordning nr. 207/2009

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, i forordning nr. 216/96 af 5. februar 1996 om fastsættelse af forretningsordenen for appelkamrene ved Harmoniseringskontoret for Det Indre Marked (varemærker og mønstre). |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, i forordning nr. 216/96 af 5. februar 1996 om fastsættelse af forretningsordenen for appelkamrene ved Harmoniseringskontoret for Det Indre Marked (varemærker og mønstre).

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/43 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/43

---

Sag anlagt den 21. september 2015 — Terna mod Kommissionen

(Sag T-544/15)

(2015/C 363/53)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Terna — Rete elettrica nazionale SpA (Rom, Italien) (ved advokaterne A. Police, L. Di Via, F. Covone og D. Carria)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Principalt annulleres Europa-Kommissionens afgørelse — Generaldirektoratet for Mobilitet og Transport (Generaldirektoratet for Energi — SRD.3 — Financial management) ref. nr. Move.srd.3.dir (2015)2669621 af 6. juli 2015, for så vidt som den udelukker godtgørelse af de udgifter, som er afholdt af Terna vedrørende projekt nr. 2009-E255/09-ENER/09-TEN-E-SI2.564583 og nr. 2007-E221/07/2007-TREN/07TEN-E-S07.91403, og der pålægges en pligt til tilbagebetaling af de beløb, der er tildelt de ovenfor nævnte projekter i det omfang, som angivet i tabellen vedhæftet den anfægtede afgørelse. |
| --- | --- |

—

Principalt annulleres Europa-Kommissionens afgørelse — Generaldirektoratet for Mobilitet og Transport (Generaldirektoratet for Energi — SRD.3 — Financial management) ref. nr. Move.srd.3.dir (2015)2669621 af 6. juli 2015, for så vidt som den udelukker godtgørelse af de udgifter, som er afholdt af Terna vedrørende projekt nr. 2009-E255/09-ENER/09-TEN-E-SI2.564583 og nr. 2007-E221/07/2007-TREN/07TEN-E-S07.91403, og der pålægges en pligt til tilbagebetaling af de beløb, der er tildelt de ovenfor nævnte projekter i det omfang, som angivet i tabellen vedhæftet den anfægtede afgørelse.

| — | Subsidiært annulleres Europa-Kommissionens afgørelse — Generaldirektoratet for Mobilitet og Transport — (Generaldirektoratet for Energi — SRD.3 — Financial management), ref. nr. Move.srd.3.dir(2015)2669621af 6. juli 2015, for så vidt som den ikke nedsætter tilbagebetalingen af de udgifter, som er afholdt af Terna vedrørende projekt nr. 2009-E255/09-ENER/09-TEN-E-SI2.564583 og nr. 2007-E221/07/2007-TREN/07TEN-E-S07.91403 i et omfang, der svarer til den af CESI S.p.A. opnåede fortjeneste. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres Europa-Kommissionens afgørelse — Generaldirektoratet for Mobilitet og Transport — (Generaldirektoratet for Energi — SRD.3 — Financial management), ref. nr. Move.srd.3.dir(2015)2669621af 6. juli 2015, for så vidt som den ikke nedsætter tilbagebetalingen af de udgifter, som er afholdt af Terna vedrørende projekt nr. 2009-E255/09-ENER/09-TEN-E-SI2.564583 og nr. 2007-E221/07/2007-TREN/07TEN-E-S07.91403 i et omfang, der svarer til den af CESI S.p.A. opnåede fortjeneste.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Nærværende søgsmål er rettet mod Europa-Kommissionens afgørelse — Generaldirektoratet for Mobilitet og Transport (Generaldirektoratet for Energi — SRD.3 — Financial management) ref. nr. Move.srd.3.dir (2015)2669621 af 6. juli 2015, som Terna S.p.A. efterfølgende modtog den 21. juli 2015 (prot. nr. 0011151), for så vidt som det fastslås, at artikel 40, stk. 3, i direktiv 2004/17/EF ikke finder anvendelse på tilskuddene til projekt nr. 2009-E255/09-ENER/09-TEN-E-SI2.564583 og nr. 2007-E221/07/2007-TREN/07TEN-E-S07.91403, og der pålægges en pligt til tilbagebetaling af de beløb, der er tildelt de nævnte projekter i det omfang, som angivet i tabellen vedhæftet den anfægtede afgørelse og mod enhver tidligere eller tilknyttet retsakt med særlig henvisning til Europa-Kommissionens meddelelse — Generaldirektoratet for Energi (Direktorat B — forsyningssikkerhed, energimarkeder og net, B.1 — energipolitik, forsyningssikkerhed og net) ref. nr. ENER.B1 (2014)509729 af 18. juni 2014 samt revisionsberetning nr. B22-09 af 1. februar 2013 for så vidt som de udgifter, som er afholdt af Terna S.p.A. vedrørende de af CESI S.p.A. præsterede ydelser inden for rammerne af projekterne blev udelukket fra godtgørelse.

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fem anbringender.

| 1. | Første anbringende vedrører spørgsmålet, om hvorvidt søgsmålet kan antages til realitetsbehandling






  — | Sagsøgeren gør i denne forbindelse gældende, at den anfægtede afgørelse er rettet mod sagsøgeren, eftersom dens virkninger berører denne umiddelbart og individuelt, og idet afgørelsen, selv om den ikke indeholder nogen konkret gennemførelsesforanstaltning, skal anses for endelig og ikke genstand for efterfølgende ændringer fra sagsøgtes side. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende vedrører spørgsmålet, om hvorvidt søgsmålet kan antages til realitetsbehandling

—

Sagsøgeren gør i denne forbindelse gældende, at den anfægtede afgørelse er rettet mod sagsøgeren, eftersom dens virkninger berører denne umiddelbart og individuelt, og idet afgørelsen, selv om den ikke indeholder nogen konkret gennemførelsesforanstaltning, skal anses for endelig og ikke genstand for efterfølgende ændringer fra sagsøgtes side.

| 2. | Andet anbringende vedrører berettigelsen af sagsøgerens påstande, fejlagtig anvendelse af artikel 14 og 37 i direktiv 2004/17/EF for så vidt angår udlicitering af tjenesteydelser, mangelfuld undersøgelse og mangelfuld begrundelse af den anfægtede afgørelse, fejlagtig anvendelse af artikel III.7, stk. 1, 4 og 6, i bilag III til afgørelse D/207630 af 2008 og fejlagtig anvendelse af artikel III. 7, stk. 1, 4 og 6 i bilag III til afgørelse D/7181 af 2010 som følge af den uberettigede nedsættelse af tilbagebetalingen vedrørende projekterne på grund af en påstået fejlagtig formel anvendelse af procedurerne for udbud fra Ternas side.






  — | Sagsøgeren gør i denne forbindelse navnlig gældende, at indsættelsen af en klausul om mulig udlicitering i de rammeaftaler, der er indgået mellem Terna og CESI i forlængelse af et udbud med forhandling uden forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse, ikke er i strid med direktiv 2004/17/EF, og indsættelsen kan heller ikke med gyldighed gøres gældende som indicium for, at der ikke foreligger grunde af teknisk karakter, der tillader, at en bestemt aktør tildeles kontrakten. |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende vedrører berettigelsen af sagsøgerens påstande, fejlagtig anvendelse af artikel 14 og 37 i direktiv 2004/17/EF for så vidt angår udlicitering af tjenesteydelser, mangelfuld undersøgelse og mangelfuld begrundelse af den anfægtede afgørelse, fejlagtig anvendelse af artikel III.7, stk. 1, 4 og 6, i bilag III til afgørelse D/207630 af 2008 og fejlagtig anvendelse af artikel III. 7, stk. 1, 4 og 6 i bilag III til afgørelse D/7181 af 2010 som følge af den uberettigede nedsættelse af tilbagebetalingen vedrørende projekterne på grund af en påstået fejlagtig formel anvendelse af procedurerne for udbud fra Ternas side.

—

Sagsøgeren gør i denne forbindelse navnlig gældende, at indsættelsen af en klausul om mulig udlicitering i de rammeaftaler, der er indgået mellem Terna og CESI i forlængelse af et udbud med forhandling uden forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse, ikke er i strid med direktiv 2004/17/EF, og indsættelsen kan heller ikke med gyldighed gøres gældende som indicium for, at der ikke foreligger grunde af teknisk karakter, der tillader, at en bestemt aktør tildeles kontrakten.

| — | Afgørelsen er også af en yderligere grund mangelfuld som følge af en fordrejning af forholdet mellem rammeaftalen og de enkelte aftaler mellem Terna og CESI. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen er også af en yderligere grund mangelfuld som følge af en fordrejning af forholdet mellem rammeaftalen og de enkelte aftaler mellem Terna og CESI.

| 3. | Tredje anbringende vedrører fejlagtig anvendelse af artikel 40, stk. 3, litra c), i direktiv 2004/17/EF, idet Europa-Kommissionen fastslog, at der ikke forelå nogen tekniske forskrifter, der tillader, at kontrakten tildeles til en bestemt aktør uden forudgående offentliggørelse af udbuddet, og mangelfuld undersøgelse samt mangelfuld begrundelse af afslaget på anmodningen om tilbagebetaling. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende vedrører fejlagtig anvendelse af artikel 40, stk. 3, litra c), i direktiv 2004/17/EF, idet Europa-Kommissionen fastslog, at der ikke forelå nogen tekniske forskrifter, der tillader, at kontrakten tildeles til en bestemt aktør uden forudgående offentliggørelse af udbuddet, og mangelfuld undersøgelse samt mangelfuld begrundelse af afslaget på anmodningen om tilbagebetaling.

| 4. | Fjerde anbringende vedrører fejlagtig anvendelse af direktiv 2004/17/EF og tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning i forhold til Terna som følge af afslaget på anmodningerne om tilbagebetaling vedrørende de kontrakter, der er indgået i henhold til rammeaftalen på trods af offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende af tildelingen af kontrakten og som følge af, at visse beløb er for lave til at skulle undergives de europæiske procedurer. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende vedrører fejlagtig anvendelse af direktiv 2004/17/EF og tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning i forhold til Terna som følge af afslaget på anmodningerne om tilbagebetaling vedrørende de kontrakter, der er indgået i henhold til rammeaftalen på trods af offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende af tildelingen af kontrakten og som følge af, at visse beløb er for lave til at skulle undergives de europæiske procedurer.

| 5. | Femte anbringende, der er fremsat subsidiært, vedrører tilsidesættelse af rimelighedsprincippet og proportionalitetsprincippet som følge af Kommissionens afgørelse om fuldt ud at afvise anmodningerne om tilbagebetaling i stedet for at foretage en forholdsmæssig nedsættelse. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende, der er fremsat subsidiært, vedrører tilsidesættelse af rimelighedsprincippet og proportionalitetsprincippet som følge af Kommissionens afgørelse om fuldt ud at afvise anmodningerne om tilbagebetaling i stedet for at foretage en forholdsmæssig nedsættelse.

---

Retten for EU-Personalesager

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/46 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/46

---

Personalerettens dom (Første Afdeling) af 21. september 2015 — Anagnostu m.fl. mod Kommissionen

(Sag F-72/11) (1)

((Personalesag - tjenestemænd - forfremmelse - forfremmelsesårene 2010 og 2011 - vejledende multiplikationsfaktorer - vedtægtens artikel 6, stk. 2 - overgangsforanstaltninger for perioden fra den 1. maj 2004 til den 30. april 2011 - artikel 9 i bilag XIII til vedtægten - almindelige gennemførelsesbestemmelser til vedtægtens artikel 45 - fastsættelse af forfremmelsestærsklerne - ikke opførelse på listen over forfremmede tjenestemænd - søgsmålsinteresse))

(2015/C 363/54)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: Anastasios Anagnostu (Woluwe-Saint-Pierre, Belgien) og 24 andre sagsøgere (ved advokaterne L. Levi og A. Blot)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Currall, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Påstand dels om annullation af afgørelserne om fastsættelse af forfremmelsestærsklerne for forfremmelsesårene 2010 og 2011 til lønklasserne AD13 og AD14, dels om annullation af listen over tjenestemænd forfremmet til lønklasserne AD13 og AD14 i forfremmelsesåret 2010 og om annullation af Kommissionens stiltiende afgørelse om afslag på at forfremme et endnu større antal andre tjenestemænd til lønklasserne AD12 eller AD13.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionens afgørelser af 26. november 2010 om ikke at forfremme Antoulas, Bruni, Nicolaidou-Kallergis og Xanthopoulos annulleres. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionens afgørelser af 26. november 2010 om ikke at forfremme Antoulas, Bruni, Nicolaidou-Kallergis og Xanthopoulos annulleres.

| 2) | I øvrigt frifindes Europa-Kommissionen. |
| --- | --- |

2)

I øvrigt frifindes Europa-Kommissionen.

| 3) | Europa-Kommissionen bærer fire femogtyvendedele af sine egne omkostninger og betaler fire femogtyvendedele af de af sagsøgerne afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Europa-Kommissionen bærer fire femogtyvendedele af sine egne omkostninger og betaler fire femogtyvendedele af de af sagsøgerne afholdte omkostninger.

| 4) | Sagsøgerne, med undtagelse af Antoulas, Bruni, Nicolaidou-Kallergis og Xanthopoulos, bærer enogtyve femogtyvendedele af deres egne omkostninger og betaler enogtyve femogtyvendedele af de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

4)

Sagsøgerne, med undtagelse af Antoulas, Bruni, Nicolaidou-Kallergis og Xanthopoulos, bærer enogtyve femogtyvendedele af deres egne omkostninger og betaler enogtyve femogtyvendedele af de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.

---

(1)  EUT C 290 af 1.10.2011, s. 20.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/47 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/47

---

Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 22. september 2015 — Barnett mod EØSU

(Sag F-20/14) (1)

((Personalesag - pension - alderspension - førtidig pensionering uden nedsættelse af pensionsrettigheder - almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 9, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten - ulovlighedsindsigelse mod de almindelige gennemførelsesbestemmelser - tjenestens interesse - fastlæggelse - ingen - varigheden af sagsøgerens beskæftigelse - hensyntagen til hele erhvervskarrieren såvel i som uden for Unionens institutioner - institutionens skøn - lovlighed))

(2015/C 363/55)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Inge Barnett (Roskilde, Danmark) (først ved advokat N. Nikolajsen, derefter ved advokaterne S. Orlandi og T. Martin)

Sagsøgt: Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (ved M. Pascua Mateo, L. Camarena Januzec og K. Gambino, som befuldmægtigede, og advokaterne M. Troncoso Ferrer og F.-M. Hislaire)

Sagens genstand

Påstand om annullation af EØSU’s afgørelse om afslag på sagsøgerens ansøgning om førtidig pensionering uden nedsættelse af pensionsrettigheder i medfør af artikel 9, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten.

Konklusion

| 1) | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs afgørelse af 11. juli 2013 om fastsættelse af listen over de berettigede ansatte, der i 2013 er omfattet af den foranstaltning, der er fastsat i artikel 9, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union, annulleres, for så vidt som der heri gives afslag på at lade den nævnte foranstaltning omfatte Inge Barnett. |
| --- | --- |

1)

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs afgørelse af 11. juli 2013 om fastsættelse af listen over de berettigede ansatte, der i 2013 er omfattet af den foranstaltning, der er fastsat i artikel 9, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union, annulleres, for så vidt som der heri gives afslag på at lade den nævnte foranstaltning omfatte Inge Barnett.

| 2) | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg bærer sine egne omkostninger og betaler de af Inge Barnett afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg bærer sine egne omkostninger og betaler de af Inge Barnett afholdte omkostninger.

---

(1)  EUT C 175 af 10.6.2014, s. 55.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/47 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/47

---

Personalerettens dom (Første Afdeling) af 22. september 2015 — Gioria mod Kommissionen

(Sag F-82/14) (1)

((Personalesag - almindelige udvælgelsesprøver - udvælgelsesprøve EPSO/AST/126/12 - slægtskab mellem et medlem af udvælgelseskomitéen og en ansøger - interessekonflikt - vedtægtens artikel 27 - ansættelse af tjenestemænd, der opfylder de højeste krav til integritet - afgørelse om at udelukke ansøgeren fra udvælgelsesprøven))

(2015/C 363/56)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Roberto Gioria (Veruno, Italien) (ved advokat M. Cornacchia)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Currall og G. Gattinara, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelsen om at udelukke sagsøgeren fra udvælgelsesprøve EPSO/AST/126/2012, eftersom sagsøgeren undlod at meddele udvælgelseskomitéen, at han er beslægtet med et medlem af udvælgelseskomitéen.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Roberto Gioria bærer halvdelen af sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Roberto Gioria bærer halvdelen af sine egne omkostninger.

| 3) | Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler halvdelen af de af Roberto Gioria afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler halvdelen af de af Roberto Gioria afholdte omkostninger.

---

(1)  EUT C 388 af 3.11.2014, s. 32.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/48 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/48

---

Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 22. september 2015 — Silvan mod Kommissionen

(Sag F-83/14) (1)

((Personalesag - tjenestemænd - forfremmelsesåret 2013 - afgørelse om ikke at forfremme sagsøgeren - vedtægtens artikel 43 og 45, stk. 1 - Kommissionens almindelige gennemførelsesbestemmelser - ulovlighedsindsigelse - sammenligning af fortjenesterne - hensyntagen til bedømmelsesrapporterne - ingen points eller analytiske bedømmelser - skriftlige bemærkninger))

(2015/C 363/57)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Juha Tapio Silvan (Bruxelles, Belgien) (først ved advokaterne D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas og J.-N. Louis, derefter ved advokaterne J.-N. Louis og N. de Montigny)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved C. Berardis-Kayser og G. Berscheid, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Europa-Kommissionens afgørelse om ikke at forfremme sagsøgeren til den nærmeste højere lønklasse (AST 10) i forfremmelsesåret 2013.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Juha Tapio Silvan bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kommissionen afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Juha Tapio Silvan bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kommissionen afholdte omkostninger.

---

(1)  EUT C 7 af 12.1.2015, s. 47.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/49 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/49

---

Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 24. september 2015 — Weissenfels mod Parlamentet

(Sag F-92/14) (1)

((Personalesag - tjenestemænd - erstatningssøgsmål - Unionens ansvar uden for kontrakt - indholdet af en e-mail fra administrationen til en pensioneret tjenestemand - angreb på sagsøgerens ære - foreligger ikke - fremsendelse foretaget af ansatte, som repræsenterer institutionen, af personlige data vedrørende sagsøgeren til dennes advokat i forbindelse med en sag for Personaleretten - tilsidesættelse af forordning nr. 45/2001 - påstande, som er faktuelt forkerte))

(2015/C 363/58)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Roderich Weissenfels (Fribourg-en-Brisgau, Tyskland) (ved advokat G. Maximini)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet (ved J. Steele og S. Seyr, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand dels om annullation af Europa-Parlamentets afgørelse om afslag på sagsøgerens ansøgning om erstatning for den skade, han har lidt som følge af en tilsidesættelse af hans ret til respekt for sit privatliv og af bestemmelserne i forordning nr. 45/2011 i forbindelse med behandlingen af en tidligere sag, dels om erstatning af den ikke-økonomiske skade, der angiveligt er lidt.

Konklusion

| 1) | Europa-Parlamentet frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Parlamentet frifindes.

| 2) | Roderich Weissenfels bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Parlamentets omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Roderich Weissenfels bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Parlamentets omkostninger.

---

(1)  EUT C 448 af 15.12.2014, s. 40.

---

| 3.11.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 363/49 |
| --- | --- | --- | --- |

3.11.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 363/49

---

Kendelse afsagt af Personaleretten den 21. september 2015 — De Simone mod ECDC

(Sag F-71/15) (1)

(2015/C 363/59)

Processprog: fransk

Formanden for Tredje Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 245 af 27.7.2015, s. 50.

---